GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: נניח שאני עובד כמנהל עבודה, אני הולך ולומד בבית הספר, עוברת תקופה מסוימת ואני מבקש לקבל תעודה.
יצחק וקנין: האם אני צריך לעשות עבודה לפרק זמן מסוים שמוכיח את זה שיש לי אישור?
אמיל מלול: 6 שנים.
יצחק וקנין: האם כשהייתי מנהל עבודה במשך 6 שנים אני צריך לקבל אישור מהקבלן שעבדתי אצלו?
אמיל מלול: אני לא מצוי בתהליך כי זה בסמכות מפקח עבודה ראשי.
אמיל מלול: הוא זה שמאשר את המינוי של מנהלי העבודה בפועל.
אמיל מלול: המשמעות היא שיש לו ניסיון בניהול אתר.
אמיל מלול: הוא יודע מה זה אתר בנייה.
לאה ורון: באיזה אישור צריך להצטייד אותו אדם כדי להוכיח על מנת לקבל?
אמיל מלול: הוא צריך אישור על כך שיש לו רישום בפנקס של מנהל עבודה ראשי.
טלב אלסאנע: ואם הוא עבד בפועל אבל אין לו את הרישום?
רוני סיגל: יש מקרים כאלה.
רוני סיגל: יש להם פרוצדורה.
רוני סיגל: הנושא נמצא בסמכות של בטיחות בעבודה.
רוני סיגל: יש להם שם אישורים.
רוני סיגל: אנחנו מקבלים אישורים על הוכחת ניסיון בפועל של מנהלי עבודה.
רוני סיגל: תלוי על איזה תקופות מדברים.
רוני סיגל: היו תקופות שהיה להם מרשם מרכזי.
רוני סיגל: האישור שקבוע אצלנו בתקנות, שעכשיו אנחנו בודקים על פיו, זה אישור של המפקח האזורי בתמ"ת לבטיחות בעבודה.
רוני סיגל: היום הנושא הזה נמצא במחשב.
רוני סיגל: אפשר לראות בכל אתר מי מונה להיות מנהל עבודה.
רוני סיגל: הניסיון הזה הוא ניסיון שאפשר להוכיח באמצעותו.
יצחק וקנין: נניח שאני בא היום אחרי שעברתי שנה לימודים, קיבלתי את כל התעודות ויש לי את אותו אישור של מפקח אזורי.
רוני סיגל: אם הניסיון שלך הוא 6 שנים.
רוני סיגל: .
יצחק וקנין: יש משהו שיכול למנוע ממני?
רוני סיגל: אם אתה רשום ברישום של מנהל העבודה והמפקחים.
טלב אלסאנע: הרבה מבוגרי מכללת אלפא הם אלה שיש להם את הטענות על כך שלא מקבלים.
טלב אלסאנע: האם כאשר נתתם להם את ההרשאה להעביר את הקורסים הם עמדו בדרישות הסף של משרד התמ"ת?
אמיל מלול: אלה תנאי הסף שקשורים ללימודים.
אמיל מלול: כתוצאה מאי ההבנה הזאת החלטנו שבכל קורס חדש נציג של הרשם יישב בוועדת הקבלה ויבדוק את אותם מסמכים על מנת למנוע.
אמיל מלול: .
חמד עמאר: זה אומר שיש לכם תנאי סף לקבלה.
אמיל מלול: יש תנאי סף כדי ללמוד.
חמד עמאר: יש תנאי סף ללמוד, אין תנאי סף לקבל את התעודה.
חמד עמאר: אתם יודעים שמי שרוצה ללמוד גם רוצה לקבל תעודה.
חמד עמאר: למה שמההתחלה לא יהיו את תנאי הסף על-מנת לקבל תעודה?
יצחק וקנין: הם לא שואלים אותו כאשר הוא מתחיל ללמוד .
יצחק וקנין: הם הולכים לבית הספר על דעת עצמם.
עמיר זאהר: כשעלתה מחלוקת ב-1996 וב-1997 הקמנו ועדת היגוי לפרשן את חוק רישום קבלנים.
עמיר זאהר: אין סמכות לרשם הקבלנים להחליט בנושא הזה.
עמיר זאהר: כתוב בחוק שאדם בוגר בית ספר מוכר על ידי משרד העבודה רשאי להירשם לענף משנה ללא ניסיון.
עמיר זאהר: אנחנו רשמנו.
עמיר זאהר: אני עוסק ברישום קבלנים.
עמיר זאהר: אני נתתי רשימה שמית.
יצחק וקנין: אתה רוצה שזה יהיה כך?
עמיר זאהר: אני רוצה שזה יהיה כך.
עמיר זאהר: זה החוק.
עמיר זאהר: הוועדה החליטה, לא הרשם.
עמיר זאהר: הרשם הוא בסך הכל פקיד שמבצע חוק.
עמיר זאהר: יש ועדה מייעצת שמינה אותה שר השיכון.
עמיר זאהר: היא מורכבת מ-5 אנשים בעלי מקצוע מהתחום.
חמד עמאר: אני נמצא היום בשנת 2011.
חמד עמאר: אתה מביא לי מסמך משנת 1969.
עמיר זאהר: לא תוקן החוק הזה.
עמיר זאהר: הרשם צריך לתת תשובה על כל בקשה שמוגשת אליו עד 60 יום.
עמיר זאהר: אני אראה לכם שבמשך חודשיים הוא לא נתן.
עמיר זאהר: הוא אפילו שנה לא נותן תשובות.
רוני סיגל: נזרקים פה דברים לחלל, מטיחים פה האשמות.
רוני סיגל: אין שום נתונים.
רוני סיגל: הקלות הזאת שבה הדברים האלה נאמרים ללא שום אסמכתאות.
חמד עמאר: תעביר את כל המסמכים לוועדה.
עמיר זאהר: בקשר לרישום בוועדות.
עמיר זאהר: אני יזמתי ב-4.1.2000 את הקמת הקורסים האלה על מנת להקל על הקבלנים.
עמיר זאהר: כנס ראשון עשינו בנתניה במלון כרמל.
עמיר זאהר: הרשמת בעצמה אמרה ללכת ללמוד, לקבל תעודות ולבוא להירשם.
עמיר זאהר: היא רשמה את כל הקבלנים.
יצחק וקנין: אוי ואבוי אם זה הולך ככה.
יצחק וקנין: אם המצב הוא כך אני כמחוקק אעשה בו סדר.
יצחק וקנין: אם זה אמיתי מה שאתה אומר זה גרוע מאוד.
יצחק וקנין: הבתים יתחילו ליפול עלינו.
טלב אלסאנע: הכל פה פוליטיקה.
טלב אלסאנע: אין פה שום שיקול מקצועי.
עמיר זאהר: יש תנאי סף.
עמיר זאהר: אדם שהוכיח שיש לו שנות ניסיון בעבודה מעשית ואין לו עבירה פלילית יכול להירשם לקורס.
עמיר זאהר: יושב בוועדה נציג הוועדה, מר אילן, ונציג התמ"ת.
עמיר זאהר: הם מקבלים אותו על סמך תנאי הסף האלה.
עמיר זאהר: מאות קבלנים למדו קורס קבלנות ונרשמו.
עמיר זאהר: אנחנו רשמנו אותם.
עמיר זאהר: יש פה פסק דין על כך שהרשם חייב להוכיח התייעצות בוועדה מייעצת.
עמיר זאהר: הוא לא מוכיח.
רוני סיגל: האם הטענה היא שאנחנו מקבלים החלטות ללא התייעצות עם הוועדה המייעצת?
עמיר זאהר: זה חלק מהטענות.
רוני סיגל: אין החלטה שמתקבלת ללא ועדה מייעצת.
עמיר זאהר: אני מציע שיכתוב לענפי משנה ללא ניסיון.
עמיר זאהר: זאת לשון החוק.
צבי שרף: טלב אלסאנע צדק בזה שאמר שהוחמרו התנאים מאז שהרשמת והיועץ המשפטי שלה הוחלפו ברשם.
צבי שרף: הוא פועל כמשפטן, הוא לא פועל לטובת הענף.
צבי שרף: לפני כשנה הייתה הוועדה בראשות אקוניס.
צבי שרף: 70% מהענף שלי הם קבלנים ערבים.
צבי שרף: זכותם להיבחן בשפת אימם.
צבי שרף: כבוד הרשם הבטיח לקבלנים שלי בבג"ץ שיהיו מבחנים בשפה הערבית.
צבי שרף: על בקבוק קוקה-קולה יש הוראות שימוש בערבית, על חבילת מרגרינה יש הוראות שימוש בערבית.
צבי שרף: הוא פוגע בקבלנים שלי שלא יכולים להירשם, שלא יכולים להיבחן בשפת אימם.
צבי שרף: בדרישות המשרה של מר סיגל לא כתוב שהוא מחוקק, אבל בפועל הוא הפך למחוקק.
צבי שרף: הוא קבע שקבלן שבא להירשם יגיש חשבוניות על כך שהוא לא עבר היקף של 32 אלף שקל לעבודה במשך 5 שנים.
צבי שרף: אין קבלן כזה בארץ.
צבי שרף: יש דינאמיקה של חיים.
צבי שרף: לשפץ חדר אמבטיה עולה 40 אלף שקל.
צבי שרף: מר סיגל רוצה שקבלן יציג לו במשך 5 שנים חשבוניות ברצף על 32 אלף שקל כל חשבונית.
צבי שרף: אם יש לך חשבונית ב-40 אלף שקל אתה נפסל.
צבי שרף: תקנות מס הכנסה אומרות שבמסגרת חופש העיסוק אתה יכול להוציא חשבוניות כחוק.
צבי שרף: חבר'ה שלי שהגיעו לרשם הקבלנים להירשם עם חשבוניות של 300 או 400 אלף שקל נפסלו על ידו.
צבי שרף: המדינה מעודדת אנשים לעבור על החוק.
צבי שרף: אומרים להם להוציא חשבוניות על 32 אלף שקל כי אחרת הם לא יירשמו כקבלנים רשומים.
צבי שרף: הגברת הקודמת שמר רוני סיגל החליף הסתפקה ב-3 חשבוניות לשנה על מנת לראות שהוא עסק בתחום והוא לא בא מהרחוב.
צבי שרף: אומר מר רוני סיגל שהוא רוצה 5 שנים אחורה.
צבי שרף: רוני סיגל הוא לא מחוקק.
צבי שרף: אף אחד לא שם אותו מחוקק.
צבי שרף: הוא עוסק בדברים שהחוק אוסר עליו לעסוק בהם.
צבי שרף: הוא מחוקק חוקים בענף הזה.
צבי שרף: ביטוח לאומי משלם מיליארד נקודה 7 כל שנה לנפגעים בענף הבנייה בשיפוצים ובתאונות עבודה.
צבי שרף: המדינה בראשות מר רוני סיגל מונעת מהם הכשרה בטיחותית.
צבי שרף: הם לא יכולים ללכת ללמוד, להיבחן.
צבי שרף: זה יותר חשוב מכל ההכנה לבתי הספר.
צבי שרף: 14 אלף 600 קבלני שיפוצים רשומים במס הכנסה עם תיקים פעילים.
צבי שרף: כולם הוציאו חשבוניות מעל 32 אלף שקל.
צבי שרף: אתם רוצים שהם ימשיכו לעבוד בשחור?
צבי שרף: אתם רוצים שהם ימשיכו לעבוד בלי ביטוח, בלי הכשרה מקצועית?
צבי שרף: זה מה שקורה כרגע.
צבי שרף: איפה הבחינות בערבית?
צבי שרף: רוני סיגל הבטיח בבג"ץ שבנובמבר יצאו בחינות בערבית.
צבי שרף: נובמבר כבר היה.
יצחק וקנין: מי עורך את הבחינות?
צבי שרף: משרד התמ"ת.
יוסף שרקאוי: אני מחזיק פה ב-3 מכתבים של רשמת הקבלנים הקודמת, הגברת מלי ישראלי, של תלמידים שלמדו קורסים של 100 ו-200 בענפים הראשיים.
יוסף שרקאוי: כאשר הבקשות שלהם נדחו לענפים ראשיים היא אישרה אותם לענפי משנה.
יוסף שרקאוי: היא מאשרת אותם על סמך אותה בקשה שהוגשה לענף הראשי.
יוסף שרקאוי: לגבי שאלת הניסיון של ענפי המשנה הרשמת הקודמת התייחסה.
יוסף שרקאוי: היא הורידה את הלחץ של כל הקבלנים ורשמה אותם בענפי משנה.
יוסף שרקאוי: ענפי משנה זה גם ענף שהקבלן יכול לעבוד בו עד אשר יצבור את הניסיון של קבלן גדול שיכול לבצע עבודות בהיקפים גדולים.
יוסף שרקאוי: חבר הכנסת אמר שהבית ייפול.
יוסף שרקאוי: הבית לא ייפול, כי האנשים האלה לפני שהלכו ללמוד עברו תנאי סף.
יוסף שרקאוי: תנאי הסף זה שהם עוסקים 5 שנים בענף הבניין.
יוסף שרקאוי: מי שאישר אותו זה מפקח העבודה הראשי.
יוסף שרקאוי: כבוד הרשמת הקודמת ישבה באותן ישיבות של ועדות הקבלה ללימודים ואישרה אותם.
יוסף שרקאוי: לחלק היא אמרה שהם לא יתקבלו לקורס כי לפי האישורים שהם הציגו אין להם את הניסיון המספיק בשביל ללמוד.
יוסף שרקאוי: הקורסים הם של משרד התמ"ת.
יוסף שרקאוי: הקבלנים משקיעים כסף.
יוסף שרקאוי: נכון שלבית הספר יש אינטרס כלכלי בעניין, אבל הוא מבצע תכנית לימודים של משרד התמ"ת.
יוסף שרקאוי: הפיקוח הוא של משרד התמ"ת.
יוסף שרקאוי: לבוא ולתקוע איזה אלף קבלנים עם תעודות כאלו שאין להם אפשרות להתקדם זאת בעיה.
יוסף שרקאוי: כבוד הרשם מודע לבעיה הזאת.
יוסף שרקאוי: יש 1000 תלמידים שסיימו קורסים מאז שהייתה ההקפאה ב-2008 עד היום.
יוסף שרקאוי: כל הקורסים של קבלני בנייה ותשתיות הוקפאו.
יוסף שרקאוי: בינתיים אלה שלמדו נפלו בין הכיסאות.
יוסף שרקאוי: לאלה צריך לפתור את הבעיה.
יוסף שרקאוי: מהיום והלאה אם ייפתחו קורסים חדשים יהיו תנאים חדשים.
יוסף שרקאוי: כבוד הרשם יקבע תנאים חדשים, מבחנים חדשים כך שהתלמיד ידע מראש.
יוסף שרקאוי: מי שרוצה היום ללמוד משפטים יודע שהוא צריך ציון של 70 לפחות.
יוסף שרקאוי: מי שכבר למד עובד לפי המתכונת הקודמת.
יוסף שרקאוי: אני מחזיק באישור של משרד העבודה לגבי קורסים שמשרד העבודה עצמו לימד.
יוסף שרקאוי: אמרו שמי שהתחיל ללמוד יסיים במתכונת הזאת, כשמהיום והלאה יש תנאים חדשים.
יוסף שרקאוי: כבוד הרשם אמר שהוא מתייעץ עם הוועדה המייעצת.
יוסף שרקאוי: החוק קבע שזאת ועדה מייעצת.
יוסף שרקאוי: המשמעות של השם שהיא תייעץ לו.
יוסף שרקאוי: אני לא רוצה שהוא יהפוך לחותמת גומי ולגושפנקא של הוועדה המייעצת.
יוסף שרקאוי: יש לו שיקול דעת, הוא ישב שם שנים רבות כיועץ משפטי, הוא מכיר את הענף.
יוסף שרקאוי: יש מקרים שהוא בעצמו יכול להחליט בניגוד לוועדה המייעצת.
יוסף שרקאוי: הוועדה המייעצת לא תחליף את הרשם.
אחמד עבד אלראוף: סעיף 7(ב) מחייב את הרשם בהתייעצות.
אחמד עבד אלראוף: בוועדה המייעצת חברים פרופ' מהטכניון ואנשי מקצוע על פי המלצת השר.
חמד עמאר: אל תלכו עם הטענה הזאת, כי רשם הקבלנים אומר שהוא מתייעץ.
אחמד עמבד אלראוף: אותו יושב ראש ועדה מייעצת, פרופ' נבון, הופיע בתקופה של מלי ובתקופה של כבוד הרשם.
אחמד עמבד אלראוף: בתקופה הראשונה הוא כתב במפורש החלטה שגם אם אין ניסיון חוקי וגם אם הוא ביצע עבירה בניגוד לחוק רישום קבלנים הוא יורה לרשום אותו.
אחמד עמבד אלראוף: האדון עתר לבג"ץ.
אחמד עמבד אלראוף: הובהר שם שצריך ניסיון של 6 שנים.
אחמד עמבד אלראוף: אותו אדם נרשם למרות שביצע עבירה בניגוד לחוק.
אחמד עמבד אלראוף: סעיף4(ב)(2)
אחמד עמבד אלראוף: לחוק רישום קבלנים קבע מי שבוגר קורס.
אחמד עמבד אלראוף: הניסיון מוכח מלכתחילה בזמן שהוא יושב בוועדת הקבלה.
אחמד עמבד אלראוף: כבוד הרשם, מר רוני סיגל, הורה במפורש למר אליהו אילן לא להגיע לוועדות קבלה.
אחמד עמבד אלראוף: כבוד הרשם פעל בחוסר תום לב מובהק כלפי המכללות.
אחמד עמבד אלראוף: הוא אמר במפורש לא להגיע לוועדות.
חמד עמאר: אתה לא יכול להאשים את הרשם.
חמד עמאר: בוא תדבר באופן כללי, תציג עובדות.
אחמד עבד אלראוף: היום הרשם לא מופיע בוועדות.
חמד עמאר: כמה זמן הקורסים לא מתקיימים?
אחמד עבד אלראוף: שנתיים.
יצחק וקנין: הוא לא אחראי על הקורסים.
יצחק וקנין: מי שאחראי על הקורסים זה התמ"ת.
יצחק וקנין: מי שאחראי על הבחינות בערבית זה התמ"ת.
חמד עמאר: אנחנו בוועדה הזאת דנו כל כך הרבה בבעיית הבנייה, בחוסר הדירות במדינת ישראל.
חמד עמאר: ראש הממשלה הציע תכנית בשביל לקדם את כל הנושא ולהגיע למצב של בנייה.
חמד עמאר: מה שאני רואה כאן ומה שאני שומע מאוד קשה.
חמד עמאר: הקורסים החשובים ביותר בשביל להתקדם בכל ענף הבנייה תקועים.
רוני סיגל: נראה לי שהרושם שנוצר מוטעה.
חמד עמאר: אמרו ששנתיים לא מקיימים.
רוני סיגל: לפי מה שאתה טוען בהכשרות הקיימות לא היו אמורים להירשם קבלנים.
רוני סיגל: הטיעונים שהוצגו מפריכים את הטענה הזאת.
רוני סיגל: הנושא של ההכשרות הוא נושא של הכשרות של מהנדסים.
טלב אלסאנע: כמה מתוכם בוגרי קורסים?
טלב אלסאנע: יש לך נתונים?
רוני סיגל: קצת מבלבלים בין הענפים הראשיים לענפי המשנה.
רוני סיגל: בענפי המשנה מדובר בניסיון מוכח.
רוני סיגל: הטענות האלו בנוגע לחשבוניות עלה ובשבוע שעבר התקבל בג"ץ בעניין הזה שדחה באופן מוחלט את הטענות האלו.
רוני סיגל: הבחינות שעל פיהן אנחנו נותנים בנושא של החשבוניות נדחה באופן חד משמעי על ידי בג"ץ.
טלב אלסאנע: מה ההבדל בין ענף ראשי לענף משני?
רוני סיגל: בנושא של ענף ראשי אתה צריך להיות מהנדס, הנדסאי או מנהל עבודה מוסמך.
רוני סיגל: מהנדס צריך להציג שנתיים ניסיון בביצוע.
רוני סיגל: הנדסאי צריך להציג 4 שנות ניסיון.
רוני סיגל: מנהל עבודה צריך להציג 6 מתוך 12 השנים.
רוני סיגל: דרך ההוכחה היא באמצעות המפקח האזורי בתמ"ת.
לאה ורון: אדוני היושב ראש, השעה 11:05.
לאה ורון: הוועדה אמורה לסיים את הישיבה בשעה 11:00 עם התחלתה של מליאת הכנסת.
חמד עמאר: אני אמור לסיים את הישיבה כי אנחנו צריכים ללכת להצבעות במליאת הכנסת.
חמד עמאר: אנחנו נקיים דיון נוסף.
חמד עמאר: הנושא הזה הוא נושא כבד.
טלב אלסאנע: הייתי רוצה לשמוע על הדרישות לגבי ענף המשנה.
טלב אלסאנע: למה אלה שלא מתקבלים לענף הראשי לא מתקבלים לענף המשנה?
אמיל מלול: אנחנו התחייבנו בפני ועדת הכלכלה שיהיה מועד בחינות אחד בערבית.
אמיל מלול: אכן קיימנו את זה.
אמיל מלול: הוכנו 17 בחינות בערבית בחודש דצמבר.
אמיל מלול: לצערנו ניגש מועמד אחד.
חמד עמאר: החוק מחייב אותך להכין מבחנים בערבית.
אמיל מלול: זה עניין של עלות אל מול תועלת.
אמיל מלול: רצוי שיהיו בחינות מתורגמות.
אמיל מלול: עשינו מאמץ מאוד אינטנסיבי כדי להיות מוכנים בדצמבר לתרגם את כל הבחינות.
אמיל מלול: הגיע מועמד אחד להיבחן בערבית.
צבי שרף: אף אחד מהקבלנים שלי לא קיבל הודעה על זה .
אמיל מלול: אנחנו עושים מאמצים גדולים כדי לתקן את הפירמידה של העובדים שחסרים בענף הבניין.
אמיל מלול: העובדים שחסרים בענף הבניין זה לא בקודקוד, אלא בעיקר ברמות היותר נמוכות.
אמיל מלול: אם רוצים לתת מענה לכל התכניות שבדרך אנחנו צריכים לעשות מאמץ איך לעודד אנשים לבוא ללמוד ברמות של תפסנים.
טלב אלסאנע: איך תעודד אותם ללמוד אם לא רואים תוצאות?
קריאה: יש מלא תפסנים במדינה.
קריאה: צריך שכל קבלן יהיה קבלן רשום.
קריאה: זה החוק קובע.
חמד עמאר: שמעתי דברים מאוד קשים.
חמד עמאר: שמעתי הבהרות מרשם הקבלנים ומהמשרדים הנוגעים בדבר.
חמד עמאר: אם מצטטים חוקים משנת 1969 זה אומר שאנחנו ככנסת צריכים להיכנס לעובי הקורה כדי לבדוק את חוק רשם הקבלנים.
חמד עמאר: אני מבקש מהוועדה לקיים דיון מעמיק בנושא.
חמד עמאר: כל מי שנרשם כאן ולא דיבר יוזמן לישיבה הבאה ונמשיך בדיון.
רוברט טיבייב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.
רוברט טיבייב: על סדר היום צו התעבורה (החלת הוראות פקודת התעבורה על רכבת מקומית – הוראת שעה), התשע"א-2011.
רוברט טיבייב: בעוד שבועיים הרכבת אמורה לפעול.
רוברט טיבייב: כמו שאנחנו רואים זה עוד לא קרה, וחבל.
רוברט טיבייב: אני קצת מבין בפרויקטים כי הייתי מנהל פרויקט.
רוברט טיבייב: לא ייתכן ששבועיים לפני ההרצה באופן מלא באים הארגונים ואומרים שצריך להאריך לעוד חצי שנה.
רוברט טיבייב: משהו פה לא מסתדר לי, אני לא מבין.
רוברט טיבייב: לגבי כל פרויקט ופרויקט עושים הערכת זמן.
רוברט טיבייב: תמיד יש תקלות.
רוברט טיבייב: מנסים להתכונן לזה קצת לפני, לא שבועיים לפני ההרצה של הפרויקט.
רוברט טיבייב: במקרה הזה יש לי הרגשה שהתושבים הם פראיירים.
רוברט טיבייב: הממשלה לא תמיד מבינה מה היא עושה.
רוברט טיבייב: כנסת ישראל בעניין הזה היא חותמת גומי של הממשלה.
רוברט טיבייב: אני רוצה להבין למה זה קורה.
רוברט טיבייב: אין לי בעיה עם התקנות, אין לי בעיה עם הצו ואם צריך נאשר, אבל השאלה איפה אנחנו נמצאים בעניין הזה.
רוברט טיבייב: את התשובות האלו אני רוצה לקבל.
דן הראל: הפעלת הרכבת הקלה מתעכבת.
דן הראל: הזכיין סיטי פס שבונה את הרכבת הוא איגוד של 3 גופים, האחד שבונה את התשתיות, השני שמכין את ההפעלה והשלישי שהביא את הרכבות.
דן הראל: שלושתם עברו לפסים משפטיים של בוררות כבר לפני מספר שנים.
דן הראל: הבוררים קבעו שתאריך ההפעלה המסחרית יתחיל ב-8.8.2011.
רוברט טיבייב: מתי הם אמרו את זה?
נועה שמיר: בהחלטה שקיבלה תוקף בדצמבר.
רוברט טיבייב: למה זה הגיע רק עכשיו?
רוברט טיבייב: אני רואה שמשתמשים בכנסת כמו חותמת גומי.
רוברט טיבייב: שבועיים לפני מביאים את זה לאישור.
דן הראל: תאריך ההפעלה הוא 8.8.2011.
דן הראל: התאריך האחרון לעמידה בתדירות של הרכבות הוא 15.11.
דן הראל: בין ה-8.8 עד ה-15.11 יש זמן לתקן את התדירויות.
דן הראל: זה מה שקבעו הבוררים.
דן הראל: הזכיין נמצא בהרצה של הרכבות כדי לבחון אם הגשרים עומדים בזה, אם אין בעיה בהפעלה של הרכבות.
דן הראל: אנחנו מוליכים מהלך ששותפים לו משרד התחבורה, העירייה והחשב הכללי.
רוברט טיבייב: מי הבורר במקרה הזה?
דן הראל: הבוררים הם השופט בועז לוקון ודב וייסגלס.
דן הראל: אנחנו רוצים להקדים את ההפעלה של הרכבת מה-8.8 ל-17.4.
רוברט טיבייב: מה היה המועד המקורי?
חוה ראובני: 9.8.2010.
חוה ראובני: את החקיקה עשינו ב-2009.
דן הראל: המדינה מאוד רצתה שהזכיין יפעיל.
דן הראל: לזכיין היו בעיות.
רוברט טיבייב: מי אחראי מבחינת המדינה?
רוברט טיבייב: משרד התחבורה?
דן הראל: לא.
רוברט טיבייב: מי בעל הבית של הפרויקט?
דן הראל: זאת שאלה מצוינת.
דן הראל: בעל הבית הוא משרד התחבורה, החשב הכללי, שמממן את העניין הזה, ועיריית ירושלים.
דן הראל: שלושת הגופים האלה יושבים בוועדה אצלי אל מול הזכיין והגופים שלו.
נועה שמיר: הסכם הזיכיון נחתם בין מדינת ישראל לזכיין, שזה חברת סיטי פס, כאשר בהסכם הזיכיון מוקם גוף מטעם המדינה שנקרא jpta.
נועה שמיר: הגוף הזה מורכב מנציגי משרד התחבורה, משרד האוצר ועיריית ירושלים.
נועה שמיר: זה הגוף שאמון על הפרויקט.
דן הראל: כמו ועדת ההיגוי של הפרויקט.
נועה שמיר: יש לו מעמד בהחלטת ממשלה ובהסכם הזיכיון.
ישראל אייכלר: תתרגמי לנו את jpta.
נועה שמיר: זה Jerusalem public transit authority, אבל עכשיו במקום authority זה administration.
רוברט טיבייב: זה קצת מעורפל.
דן הראל: זה חלק מהבעיות שאנחנו חווים בפרויקט.
לאה ורון: למה השמות באנגלית כאשר כל השותפים הם ישראלים?
דן הראל: כי כל החוזה הוא חוזה בינלאומי.
דן הראל: החוזה גם כתוב באנגלית.
לאה ורון: זאת המינהלת שאחר כך תמשיך לתפקד כאשר הרכבת תיסע?
נועה שמיר: המפעיל כרגע הוא גורם בינלאומי.
דן הראל: אנחנו נמצאים במצב שבו תחילת ההפעלה המסחרית היא ב-8 באוגוסט.
דן הראל: אנחנו מנסים, בשיתוף פעולה עם הזכיין, לקחת את הדבר הזה ולקדם אותו ל-17.4.
דן הראל: אני מקווה שנעמוד בזה כי יש לנו הרבה מאוד דברים שאנחנו צריכים לעשות בדרך.
דן הראל: אנחנו מתכוונים להתחיל להסיע את הרכבת על חלק מהתוואי, זאת אומרת משער שכם לכל אורך רחוב יפו עד לתחנה המרכזית.
דן הראל: אנחנו מתכוונים להתחיל להסיע את הרכבת בהפעלה ניסיונית עם מחיר מיוחד, כדי שתושבי ירושלים יוכלו לראות רכבת נוסעת, יוכלו לעשות בה שימוש, אנחנו נוכל להתארגן לשלב ההפעלה המלאה, אנשים יתרגלו לרכבת ואנשים יעשו כרטיסים חכמים.
דן הראל: מה שאנחנו באים לבקש מוועדת הכלכלה זה להאריך את תקופת הניסוי עד ה-8.8, שזאת הקביעה המשפטית של הבוררים, ואישור לעלות נוסעים על הרכבת בתקופה הזאת כדי שנוכל לעשות את התהליך הזה יחד.
ישראל אייכלר: יש לכם ביטוח?
נועה שמיר: כן.
נועה שמיר: הזכיין מחויב לעשות ביטוח.
נועה שמיר: אותה החלטה של הבוררים מ-30 בדצמבר חזתה מראש את האפשרות של מתן הוראת שינוי והפעלה חלקית.
נועה שמיר: הזכיין אמור היה להפעיל באפריל.
רוברט טיבייב: מה הסיבה שדחו לאפריל?
נועה שמיר: קשיים של שני הצדדים.
נועה שמיר: הזכיין לא היה ערוך.
נועה שמיר: לזכיין היו טענות נגד ההיערכות של המדינה.
נועה שמיר: המחלוקת המשפטית והטלת האחריות טרם התבררה, אבל הבוררים מינו מומחה הנדסי שישב עם הצדדים ובחן מה הן כל המטלות ההנדסיות והאחרות שנדרשות על מנת להשלים את הפרויקט.
נועה שמיר: ההחלטה הייתה אפריל 2011.
נועה שמיר: בהתאם הייתה הוראת השינוי הקודמת.
נועה שמיר: עכשיו נוצר איזה שהוא עיכוב נוסף.
נועה שמיר: הכוונה בעת מתן ההחלטה שהצדדים יבחנו את האפשרות לבצע הסעת נוסעים.
רוברט טיבייב: מה זה עיכוב נוסף?
נועה שמיר: אין לי תשובה ברורה כי הנושא טרם הוכרע.
נועה שמיר: הזכיין לא ערוך להפעיל את הרכבת.
דן הראל: הפרויקט מנוהל בתוך דיון משפטי אצל בוררים שבו המדינה והזכיין מעלים טענות אחד כנגד השני.
דן הראל: טענה אחת לגבי המצב העכשווי, טענה שנייה כדי להניח בסיס לתביעות עתידיות.
דן הראל: אנחנו רוצים להוציא את זה מהחדר של הבוררים ולהתחיל להפעיל את הרכבת.
דן הראל: זאת כוונתנו.
דן הראל: באנו לבקש כאן
דן הראל: אישור לכך שנוכל להאריך את תקופת הנסיעה עד ה-8.8.
רוברט טיבייב: אנחנו נעזור ונאשר.
ישראל אייכלר: מתי זה יהיה?
דן הראל: ב-17.4.
דן הראל: אם הזכיין יעמוד בכל התנאים והמדינה תוכל להעמיד..
רוברט טיבייב: מה אם לא?
רוברט טיבייב: מי אחראי?
דן הראל: מי שאחראי זה גוף משולב של משרד התחבורה.
דן הראל: למרבה הצער כך קבעה המדינה בשנת 1998.
דן הראל: גוף משולב זה רע מאוד כי אין גורם אחד, יש 3 גורמים.
דן הראל: אני מסכים איתך יותר מאשר אתה יכול לשער.
רוברט טיבייב: אם היית מנכ"ל משרד התחבורה בזמן ההכנה של הפרויקט היית מסכים לדבר הזה?
דן הראל: החוזה לא טוב וקביעת האחריות מעורפלת.
דן הראל: אי אפשר לנהל בצורה כזאת פרויקט.
דן הראל: אני כבר חודשיים במשרד.
דן הראל: ראיתי שהעניין הזה תקוע עמוק בתוך הבוץ.
דן הראל: אנחנו עושים מהלכים בשיתוף פעולה עם הזכיין.
דן הראל: היום מייצג את הזכיין מישהו שפעם היה בצבא, לכן אני יכול לדבר איתו על מצע משותף.
דן הראל: שנינו לוקחים את העניין הזה ורוצים להתחיל לנסוע עם הרכבת, כדי שתושבי ירושלים שסובלים מהדבר הזה יוכלו לראות רכבת נוסעת ולעלות עליה.
רוברט טיבייב: במקרה הזה התושבים פראיירים, המדינה לא יודעת מה היא עושה והכנסת היא חותמת גומי.
רוברט טיבייב: באים שבועיים לפני המועד ומאריכים.
ישראל אייכלר: שמעתי מהיועצת המשפטית שיש טענות לזכיינים ולמדינה.
ישראל אייכלר: לאזרחים אין אמירה, הם לא קיימים בשיקול הזה.
דן הראל: אני רוצה לטעון בתמימות שאנחנו מייצגים את האזרחים, לכן שאיפתנו להתחיל להפעיל ב-17.4.
דן הראל: גם הזכיין לא רוצה לפגוע באזרחים, כי בסוף הם יהיו אלה שיסעו ברכבת.
דן הראל: באנו לבקש הקדמה של המועד שקבעו הבוררים המכובדים ל-17.4.
ישראל אייכלר: אתה מדבר על קטע אחד?
דן הראל: אני מדבר על הפעלה ניסיונית לאורך רחוב יפו.
ישראל אייכלר: למה לא להפעיל הפעלה ניסיונית לאורך התוואי כולו?
דן הראל: מפני שהזכיין לא יכול לעמוד בזה מבחינה טכנית.
ישראל אייכלר: האם מבחינה טכנית זה שיש לו משפט עם המדינה?
דן הראל: הוא עוד לא מסר את הקטעים של המסילה, הוא עוד לא גמר לעבוד עליהם.
דן הראל: אין לי טענות לזכיין.
ישראל אייכלר: יכול להיות שהוא צודק.
דן הראל: יכול להיות שהוא צודק, יכול להיות שלא.
דן הראל: אנחנו עושים מאמץ משותף.
דן הראל: טכנית אי אפשר להפעיל לאורך כל הקו.
דן הראל: קבענו איתו בהסכמה שנתחיל להפעיל ב-17.
דן הראל: אני מקווה שנעמוד ב-17 או כמה ימים אחרי.
דן הראל: קבענו איתו שנהיה מעוניינים בכל קטע נוסף שהוא יוכל להכניס לפני ה-8.8.
דן הראל: אין מישהו היום, כולל תושבי ירושלים, שרוצה להפעיל את הרכבת יותר מאשר אנחנו.
דן הראל: בגלל זה אנחנו דוחפים בכל הכוח.
דן הראל: אנחנו רוצים להוציא את זה מהחדר של המשפט, שימשיכו לריב על הכסף.
דן הראל: אינטרס משותף לנו ולזכיין להתחיל להפעיל את הרכבת.
ישראל אייכלר: המהנדסים של משרד התחבורה קבעו שמתחנת אגד עד הר הרצל אי אפשר להמשיך?
דן הראל: הזכיין עוד לא העביר את זה לרשות המדינה.
דן הראל: הוא עדיין עובד על הקטעים האלה.
דן הראל: עוד לא גמרו את הריצופים.
דן הראל: הנחת הפסים הסתיימה.
דן הראל: המערכות שלו עוד לא גמורות.
דן הראל: אנחנו הולכים עם בוץ עד הברכיים בדבר הזה.
דן הראל: אנחנו רוצים להוציא את זה מהבוץ ולהתחיל לנסוע בקטע אחד לפחות.
ישראל אייכלר: יש לנו חשש שהעניין הזה של להפעיל את הרכבת בקטע אחד הוא נוח כדי להגיד לתושבים שיש להם רכבת, אבל בסופו של דבר מה שיקרה הוא שהזכיינים יתעמתו בבתי המשפט עם המדינה עוד 5 שנים ולאף אחד זה לא יפריע.
דן הראל: כרגע כולנו סגורים בתוך החלטה.
דן הראל: אני לא יודע מה יכול לקרות כדי שתתהפך ההחלטה הזאת.
דן הראל: אנחנו התחלנו עם הזכיין בנוהל מואץ של העברת קטעים.
דן הראל: עד היום לא עבר אף קטע.
דן הראל: אנחנו מקווים להעביר את הקטעים.
רוברט טיבייב: יש מועד לכל הקטעים?
דן הראל: 8.8 לכל הקטעים.
רוברט טיבייב: אתה אחראי לזה?
דן הראל: אני אעשה את המאמץ המקסימאלי מבחינתי שזה יתחיל לעבוד ב-8.8.
דן הראל: אם זה לא יתחיל לעבוד ב-8.8 זאת תהיה עילה לתביעה.
רוברט טיבייב: אם אתה רואה שיש איזו שהיא בעיה תיידע אותנו ולא שבועיים לפני המועד.
דן הראל: רק עכשיו הגענו להסכמה עם הזכיין שהוא ינסה להפעיל ב-17.
דן הראל: גם הוא רוצה ללכת, גם לו זה נמאס.
רוברט טיבייב: הבעיה שלי היא ששבועיים לפני הגעתם להסכמה.
דן הראל: הבוררים קבעו 8.8.
דן הראל: אנחנו לא רוצים את זה.
דן הראל: היה תהליך של התדיינויות.
דן הראל: פה המדינה הולכת הרבה לקראת הזכיין.
רוברט טיבייב: ציינת באומץ לב שכל הפרויקט הזה היה טעות.
דן הראל: הפרויקט הוא לא טעות.
דן הראל: הפרויקט מאוד מאוד חשוב.
דן הראל: חבל שחתמו על החוזה כפי שחתמו עליו.
דן הראל: יש המון בעיות עם החוזה.
דן הראל: היה צריך לקבוע אחראי אחד שעל פיו יישק דבר.
דן הראל: זה שקבעו הרבה גורמים שצריכים לקדם זה מה שעשה את הבעיות לאורך הדרך.
דן הראל: אנחנו מרכזים עכשיו את העניין.
דן הראל: אנחנו בתקווה שהרכבת תתחיל לנסוע.
נועה שמיר: צריך לזכור שהפרויקט הזה הוא פרויקט B.O.T, כלומר נבחר זכיין בינלאומי עם ניסיון בהקמה ובהפעלה של רכבות.
נועה שמיר: הציפייה של המדינה בתחילת הדרך הייתה שהזכיין הוא הגורם עם האינסנטיב הכי משמעותי לבצע את הפרויקט כמה שיותר מהר.
נועה שמיר: היו לנו בעיות עם הזכיין.
נועה שמיר: ההרכב של הזכיין בעייתי.
רוברט טיבייב: למה התושבים צריכים לשלם את המחיר?
נועה שמיר: זאת המסגרת המשפטית שנקבעה מראש.
נועה שמיר: הייתה ציפייה שלא התממשה.
נועה שמיר: היום מנסים לשפר את המצב ככל שניתן.
רוברט טיבייב: הטעות נעשתה על ידי משרד התחבורה?
דן הראל: אני לא יודע מי ישב ליד העריסה בשנת 1998.
נועה שמיר: החוזה נחתם ב-2004.
ישראל אייכלר: מי שמשלם את המחיר זה האזרחים, מי שמשלם את הכסף זאת המדינה, אבל מי משלם את המחיר האישי על החלטות שגרמו למאות מיליונים של הוצאה, לנזק כל כך כבד לכלכלה הירושלמית ולסבל כל כך גדול לתושבים?
ישראל אייכלר: אין מישהו שאני יכול להטיל עליו אחריות על המעשה הזה?
רוברט טיבייב: צריך לפעם הבאה שנלמד לקח, שנסיק מסקנות.
נועה שמיר: המדינה הגישה תביעה מאוד גדולה נגד הזכיין בגין כל אותם נזקים כלכליים שנגרמו לעיר ולמדינה.
נועה שמיר: התביעה הזאת עוד לא התבררה.
נועה שמיר: הבוררים נקטו בגישה לטובת הפרויקט ואמרו שאת הסכסוכים המשפטיים, את התביעות של הצדדים אחד נגד השני הם משאירים ליום שבו הרכבת תיסע.
ישראל אייכלר: זה מאוד הגיוני.
ישראל אייכלר: אני עוד לא שמעתי מי האיש.
נועה שמיר: המדינה הגישה תביעה נגד הזכיין על הכשלים שלו.
ישראל אייכלר: הייתה איזו שהיא פשיטת רגל בחברה הזאת?
יצחק וקנין: מה שהיו זה תוספות תקציביות במיליוני שקלים.
יצחק וקנין: בוועדת הכספים נתנו תוספת של 800 מיליון.
יצחק וקנין: סכומים גדולים מאוד נתנו לטובת הפרויקט הזה.
נועה שמיר: אלה לא הנתונים שאנחנו מכירים.
דן הראל: לא ברכבת הקלה הזאת.
יצחק וקנין: אני מדבר על הרכבת בירושלים.
יצחק וקנין: אני מדבר על 800 מיליון תוספת.
דן הראל: אנחנו נבדוק ונעביר לכם.
רוברט טיבייב: כנראה שלא רק התושבים פראיירים, אלא גם המדינה.
יצחק וקנין: אני אישרתי פעמיים בוועדת כספים תוספת של 250 מיליון.
מרדכי פלר: באתי היום לשים על השולחן את הנתונים שכל הגורמים המעורבים בנושא הרכבת הקלה בירושלים מדברים עליהם ומאשימים בחדרי חדרים.
מרדכי פלר: יש להם נטייה להדגיש את זה בפומבי, לפעמים אף באופן נחרץ.