GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: בחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, אנחנו ממסדים סוג של עיסוק שנקרא בודק שכר עבודה מוסמך והוא יהיה אדם שהוא לא רק רואה חשבון שיודע לבדוק ניירת אלא הוא גם יודע לאמת את הניירת ולבדוק אותה אל מול המציאות.
מיכאל איתן: סוג של מפקח בעצם וזה גוף פרטי שיעמוד לרשות מי שירצה לעשות בעצמו שימוש בו.
מיכאל איתן: זאת בעצם תהיה הדרך להגן על עצמי מפני תקלות בהתנהלות.
מיכאל איתן: אני כגוף עסקי, אם אני משתתף במכרזים ציבוריים, אני כבר חייב לעשות את זה כי שם יש את העניין הזה שהוכנס בתקנות חובת המכרזים.
מיכאל איתן: אגב, זה חל גם בהוראות המנכ"ל על סיוע של הסוכנות לעסקים קטנים על עסקים בינוניים וכולי.
מיכאל איתן: בעצם אני צריך להרגיל את עצמי לעשות איזושהי בקרה על השכר שלא עשיתי בעבר.
מיכאל איתן: לבוא ולומר שאין לזה שום אפקט עד שהסנקציה של מסננת של העבירה שעברו שלוש או ארבע שנים וכולי, זה לא נכון.
כרמל שאמה-הכהן: יש אפקט הרתעתי.
מיכאל איתן: אפקט הרתעתי מעשי כי אני יודע מה שלא ידעתי בעבר, שאם בעבר היחידות האלה, לא עניין אותן שום דבר בדיני עבודה, עכשיו הן חייבות לבדוק תוך כדי החיים.
דבי גילד חיו: אני מבקשת להתייחס לכל הסוגיה הזאת של הרטרואקטיביות.
דבי גילד חיו: ההצגה של זה כאילו עכשיו מתגלה לאנשים שבעצם הם יחויבו בתשלום שכר מינימום, זאת פשוט הצגה לא נכונה.
דבי גילד חיו: החוק הזה הוא משנת 2006.
דבי גילד חיו: בחוק הזה יש סעיף 19, לא זוכרת את פסקת המשנה, שאומר מפורשות שזה יהיה תנאי שאתה עומד בתשלום שכר מינימום ורק כשצריך לעשות תקנות על פיו.
דבי גילד חיו: במכרזים שיצאו בפועל זה נכנס כתנאי.
דבי גילד חיו: זאת אומרת, מי שניגש במהלך השנים האלה לקבל את זה, הוא ידע שהוא צריך לעמוד בתנאים.
כרמל שאמה-הכהן: מאיזה שנה הסעיף הזה?
דבי גילד חיו: מהתיקון הזה ב-2006.
דבי גילד חיו: מאז הם היו צריכים להתקין תקנות ולא התקינו.
דבי גילד חיו: זאת אומרת, את כל העבריינים משנת 2006 עד היום, תיאורטית כבר היינו צריכים לתפוס מ-2006 ועד היום, אבל עברו ארבע שנים ועכשיו אנחנו נחכה עוד שנה-שנתיים, ואולי יותר, כי אנחנו צריכים לתפוס שלוש עבירות ויותר כאשר אחת צריכה להיות פי שלוש מהשכר.
דבי גילד חיו: יכול להיות שהוא יעשה עשר עבירות אבל אחת לא תהיה פי שלוש, ואז הוא לא ייכנס כאן.
כרמל שאמה-הכהן: יש בעיה להכניס את התחילה של 2006?
מיכאל איתן: אם הטיעון היה נטען ב-2007, הייתי מסכם אתך, אבל אחרי שהשוק רואה שלא מתקינים את התקנות, הוא חוזר לדפוסי הסתמכות קיימים.
דבי גילד חיו: בסך הכול לא לשלם שכר מינימום.
כרמל שאמה-הכהן: יש הסתמכות על רשלנות?
כרמל שאמה-הכהן: זאת קונסטרוקציה משפטית חדשה.
מיכאל איתן: זה לא משפטי.
דבי גילד חיו: גם להפר את החוק.
דבי גילד חיו: סמכות להפר את חוק שכר מינימום.
כרמל שאמה-הכהן: בחיים אני לא יכול להסתמך על רשלנותו של אחר.
ניר ימין: מילה לגבי העניין הזה של הרטרואקטיביות.
ניר ימין: יש באמת גם פסיקה וגם הרבה כתיבה שיוצאת נגד חקיקה רטרואקטיבית.
כרמל שאמה-הכהן: לכן לא אמרתי מאז קום המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל מרגע שהסעיף הזה פורסם.
דבי גילד חיו: מ-2006.
ניר ימין: המועד הרלוונטי הוא המועד בו האדם שאמור לפעול לפי התקנות חייב לעשות את זה לי חוק.
ניר ימין: העובדה היא שמכל מיני סיבות ועד עכשיו לא היו חייבים לפעול לפי התקנות האלה וכל מועד שייקבע שהוא לא מכאן ואילך, הוא ממילא יהיה רטרואקטיבי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להגיד לי באופן ודאי שלכתוב כאן מתאריך שנכנס התיקון לחוק של כבל, זה לא חוקתי, התקנה הזאת?
ניר ימין: אני לא יכול להגיד.
ניר ימין: אני חושב שהתשובה לשאלה הזאת היא יותר מורכבת מתשובה של כן או לא.
ניר ימין: יש שיקולים שמדברים בפסיקה גם בעניין רשות שדות התעופה וגם בעניין זנדברג.
ניר ימין: מדובר על המקרים בהם חקיקה רטרואקטיבית יכולה לצלוח את מבחני החוקתיות.
ניר ימין: בין היתר מדובר על אינטרסים חברתיים כבדי משקל ואם לא היה אינטרס הסתמכות מאוד משמעותי.
ניר ימין: זה נתון לפרשנות.
מיכאל איתן: זה לא היה בחוק.
ניר ימין: השאלה היא גם מה רוצים להשיג.
ניר ימין: כלומר, אם הוועדה הייתה מבינה שאם לא ייקבע מועד רטרואקטיבי או רטרוספקטיבי, אין טעם להתקין את התקנות האלה.
ניר ימין: זה דבר אחד.
כרמל שאמה-הכהן: האפקט הכי גדול של התקנות האלה זה החברה הראשונה שלא תקבל השקעה.
ניר ימין: אני מסכים שאם מתקינים את התקנות האלה מכאן ואילך, המועד האפקטיבי שלהם יהיה עוד במועד הראשון בו תהיה חברה שלא קיבלה את המענקים.
כרמל שאמה-הכהן: כל עונש, כל סנקציה תלויה היא מרתיעה, אבל הפעלתה מהווה הרתעה אמיתית.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר שנה הליך ממוצע.
כרמל שאמה-הכהן: הליך פלילי בדיני עבודה יכול להימשך גם שנים.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך את זה מניסיון.
כרמל שאמה-הכהן: חוץ מהרתעה תיאורטית, לתקנות אין משמעות.
ניר ימין: אני חולק על זה.
ניר ימין: גם בתקנות מקורות אנרגיה למשל שלפני שבועיים הוועדה אישרה, היא הבינה שיש זמן מסוים שייקח לתקנות להיכנס לתוקף.
דבי גילד חיו: במכרזים במהלך השנים האלה הפעילו את התנאי הזה.
ניר ימין: אני לא מכיר את הנתונים העובדתיים.
דבי גילד חיו: תשאל אותם.
דבי גילד חיו: הם יגידו לך.
ניר ימין: את הנתונים האלה אני לא מכיר.
דבי גילד חיו: הם יגידו לכם.
דבי גילד חיו: הם יושבים כאן.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לשלב בין הדברים ולקבוע שהתחולה תהיה על עבירות שנעברו מ-2006 והרשעה היא מיום חקיקת התקנות.
ניר ימין: אני חושב אדוני שזה מרחיק לכת ואני מפנה את תשומת לבה של הוועדה שזה מעורר שאלות משפטיות חוקתיות שאני לא בטוח שהעניין הזה יצלח את מבחני פסקת ההגבלה.
כרמל שאמה-הכהן: פסקת ההגבלה של איזה חוק?
ניר ימין: של חוקי היסוד.
ניר ימין: כל חוק אמור להיבחן לפי חוק יסוד.
ניר ימין: אינטרס ההסתמכות של מי שעבר עבירה.
דבי גילד חיו: היה סעיף בחוק.
דבי גילד חיו: סעיף 19 כבר קבוע בחוק מ-2006.
ניר ימין: כן, אבל הוא לא היה אפקטיבי.
ניר ימין: לא היו תקנות.
מיכאל איתן: יש הבדל בין הסיוע שאני רוצה לבין מכרזים שהוא רוצה לקבל בהתקשרות.
מיכאל איתן: אפשר להחמיר יותר במכרזים מאשר בסיוע שאנחנו מעוניינים לסייע ולדחוף למשק.
מיכאל איתן: אבל ב-2006 החוק לא אמר באיזה תנאים.
מיכאל איתן: הוא לא אמר כל הפרה של שכר מינימום.
מיכאל איתן: הוא אמר: תתקין תקנות וידע השוק באיזה תנאים.
מיכאל איתן: זה לא היה קיים.
ניר ימין: באופן תיאורטי, אדוני, יכול להיות שאדם עבר לפי מה שמוצע בתקנות האלה שלוש עבירות, מחר או מחרתיים תהיה הרשעה שלו בשלושת העבירות ולמרות שהתקנות נכנסו לתוקף היום, החל ממחר הוא לא יוכל לקבל.
ניר ימין: זה מצב קיצוני ותיאורטי אמנם, אבל זה משהו שצריך לקחת בחשבון.
ניר ימין: זה חלק מהוודאות.
דבי גילד חיו: בן אדם הפר ולא שילם שכר מינימום.
כרמל שאמה-הכהן: הבנו את עמדת היועץ המשפטי.
ניר ימין: גם כאשר קובעים הוראות חדשות בחוק העונשין, אתה יכול להגיד שיש מישהו שהפקיר פצוע אחרי שהוא דרס אותו ובגלל שהוא עשה את זה אתמול, אנחנו ניתן לו ליהנות וניתן לו עונש של חמש שנים ולא עשר שנים?
ניר ימין: כי הוא עבר את העבירה אתמול, אז הוא ייהנה?
ניר ימין: כן, כי זה חלק מההגינות והצדק שבהליך המשפטי.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לומר שלפחות אחת מהעבירות נעברה לאחר התחילה.
לידיה לזנס: אבל למה?
לידיה לזנס: זאת תעשייה שהגישה בקשות, היא לא ידעה על קיומו של החוק או על תקנות שהיו אמורות להיות מוסדרות, התעשייה סיכנה את מיטב כספה.
לידיה לזנס: זאת לא מתנה אלא זה סיכון שהמדינה משתתפת בהוצאות של תעשייה וזה הרבה מאוד כסף.
לידיה לזנס: חלק מהתוכניות נכשלות.
לידיה לזנס: זה נושא שהמדינה אמורה לעודד וזה קשור לצמיחה של המשק, להקטנת האבטלה, מדובר בתעשייה שהיא מאוד מאורגנת ומסודרת.
לידיה לזנס: אני לא מכירה את הפינות של תעשייה אחרת אבל אני מדברת בהקשר של תעשיית ההיי-טק, לעידוד תקנות חוק המחקר והפיתוח.
לידיה לזנס: בדרך כלל התעשייה הזאת היא מאוד מאורגנת ומאוד מסודרת.
לידיה לזנס: מהניסיון שלנו כל תעשייה שקיבלה מענק מהמדינה, היא עמדה בכל אותם כללים שהוכתבו לה, אבל כאן זה לא המקרה.
לידיה לזנס: כאן לראשונה אנחנו אמורים להביא לידיעת אותה תעשייה את אותם טפסים לחתימה ולהצהרות וכל מה שכרוך בכך.
כרמל שאמה-הכהן: אם אנחנו אומרים שאדם שצבר כמעט כבר את המכסה כדי להיחשב כפסול מלקבל מענק, ייזהר שבעתיים מרגע שייכנסו התקנות כדי לא להשלים את המכסה.
כרמל שאמה-הכהן: זה עדיין תלוי בו.
כרמל שאמה-הכהן: הוא בסך הכול ייכנס לקטגוריה הזאת.
לידיה לזנס: יש תעשיות של מאות עובדים.
לידיה לזנס: לא תמיד זה נעשה במכוון.
כרמל שאמה-הכהן: אז תכניסו לכאן את אלמנט הכוונה.
מיכאל איתן: לא, אתה לא רוצה כי אתה לא רוצה להפוך שוב לעניין בירוקרטי של זה.
דבי גילד חיו: אפשר לעשות לפחות תקופה קצרה אחורה.
דבי גילד חיו: זאת אומרת, ביום שבן אדם מגיע, אם הוא עבר בחצי שנה אחרונה או בשנה האחרונה, לפחות שהוא לא יעבור בחוסר תום לב כזה.
דבי גילד חיו: ניחא, הוא עבר לפני חמש שנים, ויתרת לו, הוא לא שילם שכר מינימום, אבל אם הוא בחצי שנה-שנה אחרונה והוא בא בחוסר תום לב לקבל, זה משהו אחר.
צפריר נוימן: יש גם הרבה מקרים שיש הרבה מאוד חברות שלפעמים כתוצאה מאיזושהי פעילות מסוימת של בעל שליטה קודם, נעברו כל מיני עבירות.
צפריר נוימן: החברה שינתה בעלות, יש שינוי בחברה.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להוריד את העבירות מהיום לעבירה אחת, נניח, ואז זה לא רטרואקטיבי, ולכתוב שיש פטור למי שלא עבר בעבר עבירות והוא יצטרך עוד שלוש עבירות.
כרמל שאמה-הכהן: זאת זווית של הסתכלות.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני אומר לכם שמיום החלת התקנות, אף אחד לא נכנס להגדרה.
כרמל שאמה-הכהן: זה מצב שאני מציע לכם אותו.
כרמל שאמה-הכהן: היום מאושרות התקנות, נכון לרגע זה, כולם יכולים לקבל מענק למעט זה שימשיך לבצע עבירות.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא עבר בעבר, יהיה לו קרדיט של שלוש או כמה שקבעו כאן, אבל מי שעבר כבר סדרה של עבירות ועדיין לא עומד במכסה, ייזהר מלעבור את העבירה הנוספת.
כרמל שאמה-הכהן: הוא ייזהר שבעתיים.
צפריר נוימן: שליטה לדוגמה בחברה מסוימת.
כרמל שאמה-הכהן: אם אין שליטה, למה כל התקנות האלה?
צפריר נוימן: לא, שינוי שליטה למשל בחברה.
צפריר נוימן: יש הרבה מאוד מפעלים שאני יודע שגם הכנסת וגם הממשלה ניסתה לראות איך ניתן לעזור להם וכתוצאה ממגוון פעילויות מסוימות גרמו לאיזו עבירה.
צפריר נוימן: נכנס בן אדם חדש, משנה את החברה.
צפריר נוימן: אין לנו שיקול דעת.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש כאן שינוי של בעל השליטה, החבה מתנקה?
כרמל שאמה-הכהן: חברת הבסיס.
כרמל שאמה-הכהן: אני חברה ואצלי נעברו עבירות.
כרמל שאמה-הכהן: החלפתי בעל שליטה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: החברה עדיין נגועה?
מיכאל איתן: זה בדיוק העניין של בעל שליטה כאן.
מיכאל איתן: כדי למנוע שמישהו שכבר יש לו תיק יחליף את שם החברה וממשיכים.
כרמל שאמה-הכהן: זה הרבה יותר גרוע.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא עושה רטרואקטיבי אלא אני רק קובע שמי שעבר עבירות בעבר, מספיקה עבירה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: ומי שלא עבר, עדיין יש לו את השלוש עבירות.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא רטרואקטיבי.
מיכאל איתן: אני מציע שתאשרו את התקנה כך ותזמנו אותנו לדיון בעוד שנה לשמוע איזה אפקט היה לתקנות, למרות שעוד לא אירע האירוע שאתה מדבר עליו.
מיכאל איתן: יכול לקרות אירוע אחר שיעשה רעש והוא שבעקבות זה שעכשיו הם מחויבים לבדוק גם תוך כדי ביצוע, פתאום יעשו בעיה עם איזשהו גוף שכן קיבל כבר אישור ועוד לא סונן במסננת במקור.
מיכאל איתן: גם זה יעשה את הרעש שלו.
מיכאל איתן: אם אתה שואל אותי, לדעתי הרעש כבר קיים.
מיכאל איתן: גם עצם זה שיש מועד שבו פורסמה הוראת המנכ"ל, כיוון שבסך הכול אלה מסלולים קרובים במהותם, אלה גופים עסקיים דומים או זהים, בסך הכול הרעש עושה את שלו ואני לא הייתי מזלזל באפקט הזה.
מיכאל איתן: פעם ראשונה שזה קורה וזה בכל זאת משהו תקדימי.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך מה ההצעה שלי.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נקבע שהוראות תקנות אלה יחולו על עבירות מינהליות שנעברו החל משנת 2006 ובלבד שאחת ההרשעות או העבירות, איך שתגדירו את זה, היא לאחר תחילתן של תקנות אלה ואילך.
כרמל שאמה-הכהן: אחת העבירות או ההרשעות, איך שאתם רוצים לנסח את זה, היא לאחר תחילתן של תקנות אלה ואילך.
מיכאל איתן: אחת העבירות?
מיכאל איתן: מה זה אומר?
דבי גילד חיו: שגם אם הפרת, יתחשבו בזה אבל רק אם אתה ממשיך להפר.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, מי שלא יפר מהיום והלאה.
מיכאל איתן: אתה יודע מה זה אומר.
מיכאל איתן: מבחינתו זה עוד יותר מקשה כי זה אומר שאתה מניח סיטואציה שהבן אדם עשה איקס, הוא עוד לא עשה את הוואי שקבענו כמכסה, חסרה לו טיפה, ועכשיו, מהרגע שהוא עושה את החסר טיפה, אתה אומר שבעצם עכשיו הוא היה מספיק מוזהר ולכן הוא היה צריך להיזהר.
מיכאל איתן: אלה עבירות.
מיכאל איתן: לא הרשעות.
כרמל שאמה-הכהן: עבירות.
מיכאל איתן: אחת העבירות היא לאחר יום התחילה.
מיכאל איתן: זה אומר שמכאן ואילך הם צריכים להיזהר.
מיכאל איתן: המבקשים יודעים בדיוק מה המצב שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: לא הענשתי אף אחד באופן רטרואקטיבי, אם הוא לא עושה שום דבר.
מיכאל איתן: המבקשים בעצם יודעים היום שהמצב שלהם הוא על הסף, אז הם ייזהרו פי שתיים.
מיכאל איתן: זה מה שאתם אומרים.
מיכאל איתן: אין לי מנדט, אבל בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: תקנה 4 – אושרה.
ניר ימין: מדברים על מכאן ואילך על עבירות שנעברו אחרי תחילת התקנות והן מ-2006 ועד תחילת התקנות על הרשעות שהיו?
מיכאל איתן: זה לא 2006.
מיכאל איתן: זה יום פרסום החוק.
מיכאל איתן: יום כניסת החוק לתוקף.
ניר ימין: כן, אבל מדובר על הרשעות?
שלמה וקס: על הרשעות.
שלמה וקס: בטח.
דבי גילד חיו: על מה שבסעיף 2.
כרמל שאמה-הכהן: על עבירות ועבירות מינהליות שנעברו החל מיום תיקון החוק ולפחות שאחת מהן היא לאחר.
מיכאל איתן: אחת העבירות בוצעה לאחר יום התחילה.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – רוב נגד - מיעוט התקנות האלה אושרו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסדרה השנייה של התקנות, שהן זהות.
כרמל שאמה-הכהן: כל המלל זהה ממש?
מיכאל איתן: הן זהות חוץ מאשר היכן שכתוב מינהלת מרכז ההשקעות, שם כתוב ועדת המחקר.
כרמל שאמה-הכהן: יש הפניה לסעיפים אחרים?
כרמל שאמה-הכהן: נא להתחיל להקריא.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעשה את אותם שינויים במקביל.
כרמל שאמה-הכהן: אין הערות שונות.
מיכאל איתן: זאת אותה מהות.
מיכאל איתן: היחידות כאן ניהלו דיון מהותי ולא סחר-מכר, כל אחת והתנאים שלה.
מיכאל איתן: תקנות עידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (התניית אישורים – שכר מינימום), התש"ע-2010 בתוקף סמכותי לפי סעיף 19(א1)(2) לחוק לעידוד השקעות הון, התשמ"ד-1984 (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.
מיכאל איתן: "בעל שליטה" – בעל "שליטה" כמשמעותה בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א-1981.
מיכאל איתן: "המבקש" – המבקש אישור לתכנית לפי סעיפים 16 ו-17 לחוק.
מיכאל איתן: "ועדת המחקר" – ועדת המחקר שהוקמה לפי סעיף 9 לחוק.
מיכאל איתן: "קנס מינהלי" – כמשמעותו בסעיף 2 לחוק העבירות המנהליות, התשמ"ו-1985.
כרמל שאמה-הכהן: יש כאן שינויים?
כרמל שאמה-הכהן: עשינו שינויים בסעיף הקודם?
מיכאל איתן: השינוי הוא ועדת מחקר במקום מרכז מינהלת.
ניר ימין: לא, מדובר בשינויים שהוועדה שילבה.
כרמל שאמה-הכהן: שינויים שאישרנו בסט הקודם.
לאה ורון: הכניסו תקנות והתשובה לכך היא לא.
כרמל שאמה-הכהן: תקנה 1 – אושרה.
מיכאל איתן: התניית מתן אישור בקיום הוראות חוק שכר מינימום תנאי מוקדם לאישור תכנית בידי ועדת המחקר הוא כי מתקיימים כל אלה – (1) המבקש המציא בבקשה לאישור התכנית, בנוסף לכל מסמך אחר, הצהרה לפיה המבקש ובעלי שליטה בו מקיימים את חובותיהם בדבר שמירת זכויותיהם של עובדים המועסקים אצל המבקש לפי חוק שכר מינימום וכי הם מתחייבים להמשיך ולשמור על זכויות כאמור במשך כל תקופת האישור.
מיכאל איתן: (2) על פי הנתונים שבידי גורמי האכיפה המוסמכים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה - (א) המבקש או בעל שליטה בו לא הורשעו בארבע השנים שקדמו להגשת הבקשה בעבירה לפי סעיף 15ג לחוק שכר מינימום או בארבע יחידות עבירה אחרות לפי חוק שכר מינימום לפחות.
מיכאל איתן: (ב) לא הוטלו על המבקש או על בעל שליטה בו בארבע השנים שקדמו לבקשה, שלושה קנסות מינהליים או יותר בשל עבירה לפי חוק שכר מינימום ובלבד שלפחות אחד מהם הוא בסכום פי שלושה מבסיס הקנס לעבירה נושא אותו קנס.
כרמל שאמה-הכהן: תקנה 2 – אושרה.
מיכאל איתן: ביטול והתליית אישור חדל במהלך תקופת התכנית להתקיים תנאי מן התנאים האמורים בתקנה 2, רשאית ועדת המחקר להחליט על ביטול האישור כולו או חלקו.
כרמל שאמה-הכהן: תקנה 3 – אושרה.
מיכאל איתן: תחולה הוראות תקנות אלה יחולו על עבירות ועבירות מינהליות שנעברו ביום כניסתו לתוקף של התיקון - צריך כאן לשים את התאריך של התיקון – ובלבד שאחת העבירות בוצעה לאחר יום תחילתן של תקנות אלה.
ניר ימין: אני מבקש אדוני, לאור השאלות לגבי הרטרואקטיביות של ההוראה הזאת, לשקול אולי לגבי מה שנעשה בעבר.
ניר ימין: כלומר, מיום כניסת תיקון כבל כפי שהוא נקרא לתוקף ועד היום שיתייחס רק לעבירות ולא לעבירות מינהליות כי שם מדובר על הליך פלילי.
מיכאל איתן: עבירות מינהליות הן עבירות פליליות לגמרי.
מיכאל איתן: הנחיות היועץ לא מאפשרות להטיל קנס בלי שיש לך חומר לכתב אישום ולו מן הסיבה שהבן אדם יכול לבקש להישפט בו במקום.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – רוב נגד - מיעוט התקנות אושרו.
לאה ורון: משרד התעשייה מתבקש להעביר ל ימין את הנוסח החדש של התקנות כמו שהחליטה עליו הוועדה ואז ימין יוכל לבדוק ולראות אם זה הנוסח שאושר ואז נוציא את המכתב שמודיע על החלטת הוועדה.
מיכאל איתן: אני מודה לוועדה.
מיכאל איתן: סוג של אכיפה עקיפה גם נמנה בין המלצות ארגון ה-OECD בדוח על ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: עשינו משהו חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: גם ה-OECD חשוב ובעיקר חשוב שמי שרוצה הטבות מהמדינה, קודם כל שידאג להיות בסדר עם החלשים.
אלכס מילר: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.
אלכס מילר: הנושא שבחרתי לדון בו, הוא החינוך לצרכנות, גם בהיבט של מערכת החינוך.
אלכס מילר: השאלה היא, עד כמה אנחנו בשנות ה-2,000 נותנים דעתנו להיבט הזה, עד כמה אנחנו יודעים ללמוד מטעויות, ללמוד ממדינות אחרות שראו לנכון לשלב את הנושא של חינוך לצרכנות, חינוך לכלכלה אישית במסגרת הלימודים הפורמאליים.
אלכס מילר: אני חושב, שיש חשיבות רבה שגם במדינת ישראל הנושא הזה יהיה חלק ממערכת החינוך.
אלכס מילר: אין ספק, שאותם הדברים שצורכים היום הצעירים במדינת ישראל הם בממדים הרבה יותר גדולים ממה שהיה בעבר.
אלכס מילר: ההוצאות הכספיות הן יותר גדולות, ולהורים שצריכים לעמוד בהוצאות האלה אין יותר מדי כלים.
אלכס מילר: גם לילדים אין כלים חינוכיים להתמודד עם הצרכים שלהם, עם המרדף אחר המותגים.
אלכס מילר: בסופו של דבר הם מוצאים את עצמם בבעיה חברתית כזו או אחרת, וההורים לא מצליחים להתמודד עם הדרישות שיש לילדים.
אלכס מילר: דנו בעבר על מערכת החינוך, שמחייבת את ההורים לשלם על כל מיני הוצאות הקשורות לחינוך.
אלכס מילר: כאשר אנחנו מסתכלים על כל החבילה, העלות שההורה צריך לספוג היא גדולה מאוד.
אלכס מילר: לכן, אם אנחנו נצליח ללמד את ילדי ישראל כלכלה אישית נבונה ואת יסודות הכלכלה הנבונה, זה גם ישליך על ההורים שלא קיבלו את זה כאשר הם היו במערכת החינוך.
אלכס מילר: כך אפשר לאזן את המערכת, ולתת להורים אוויר לנשימה כך שהם יוכלו לרכוש רק את המוצרים שהילדים חייבים ולא מוצרים בגלל לחץ חברתי שאומר: כל אחד צריך שיהיה לו הכי טוב והכי יקר.
אלכס מילר: אנחנו צריכים למצוא את הנוסחה הטובה ביותר, כדי לתת להם את החינוך הטוב ביותר בנושא הזה.
אלכס מילר: הזמנו לכאן אנשים שלוקחים חלק בנושא הזה מתוקף תפקידם.
אלכס מילר: הזמנו לכאן גם את אלון גל, שיש לו תוכנית הקשורה לצרכנות וכלכלה אישית.
אלכס מילר: אני מכיר אותו הרבה מאוד זמן.
אלכס מילר: בעבר הגשתי הצעת חוק, וישבנו יחד וחשבנו איך אפשר ללמד את זה במסגרת החינוך בתוך בית הספר, כדי שלא נצטרך לראות את התמונות הקשות של אותן המשפחות הנכנסות למשבר כלכלי עמוק, בשלב שכבר קשה מאוד למצוא פתרונות.
אלכס מילר: אם הם היו גדלים במערכת חינוך מסודרת, הם לא היו מגיעים למצבים כאלה.
אלכס מילר: במדינת ישראל כל המערכות נותנות גב להוצאה בלתי מבוקרת.
אלכס מילר: בסופו של דבר מגיעים למצב שבו צריכים לשלם את החובות, ורק אז נופל האסימון שמדובר בבעיה קשה שקשה לצאת ממנה.
אלכס מילר: נתחיל עם עו"ד אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות, שהיה היוזם של היום הזה – יום לצרכנות נבונה בכנסת.
אלכס מילר: הוא ייתן לנו סקירה כללית על הנושא.
אלכס מילר: גם אלון גל יתייחס לנושא.
אלכס מילר: יש כאן גם נציגות מגן ילדים באילת, שיש להן יוזמה מאוד מעניינית.
אלכס מילר: בביקור באילת ראינו, שכבר מגיל צעיר מלמדים את אותם הילדים צרכנות נבונה.
אהוד פלג: תודה, אדוני היו"ר.
אהוד פלג: אני מבקש לפתוח בהבעת תודה לך ולמנהלת הוועדה, גברת יהודית גידלי, כמו גם ליו"ר ועדת הכלכלה ולמנהלת הוועדה, גברת לאה ורון, שאפשרתם לקיים דיון בנושא החשוב הזה ביום חגו של הצרכן הבינלאומי – יום זכויות הצרכן.
אהוד פלג: הזכויות הן כמו צ'ק.
אהוד פלג: אין להן שום תוקף משל עצמן.
אהוד פלג: הערך שלהן הוא כפיסת הנייר שעליה הן כתובות, גם אם קוראים לפיסת הנייר הזו ספר החוקים.
אהוד פלג: הן מתחילות לקבל תוקף כאשר ממשים אותן.
אהוד פלג: לכן, ביום הזה אנחנו נוהגים לשים את הדגש על הסעד שהצרכן יכול להושיט לעצמו.
אהוד פלג: כמובן שבמהלך ימות השנה אנחנו נאבקים בעזרת הבית הזה על הרחבת ההגנה על זכויות הצרכנים, על הרחבת זכויות הצרכנים, על הרחבת האכיפה לגבי הזכויות שכבר קיימות.
אהוד פלג: ביום הזה ראוי שהצרכן ייתן לעצמו דין וחשבון על הדברים התלויים בו, משום שמתקיימות מדי שבוע עשרות מיליוני אינטראקציות צרכניות ואנחנו לא יכולים להיות שם במקום כל צרכן וצרכן.
אהוד פלג: הוא צריך לדעת להגן על עצמו, וההתחלה לכך היא במודעות לקיומן של הזכויות האלה ובאופן שבו ממשים אותן.
אהוד פלג: לכן, המועצה לצרכנות, באמצעות מחלקת החינוך וההסברה שלה, משקיעה הרבה מאוד בחינוך והסברה, כאשר רק לאחרונה השקנו באתר המועצה לצרכנות את המדריך: "עושים חשבון לחשבון" – מדריך אינטראקטיבי מאוד ידידותי, שמנחה את הצרכנים להבין ולנתח את החשבונות המגיעים אליהם הביתה על השירותים השונים: סלולר, טלוויזיה, חשמל, גז, מים, ארנונה, כדי להתחיל לעשות שימוש מושכל בחשבונות האלה ככלי לבקרה צרכנית.
אהוד פלג: אנחנו שמנו את הדגש על הגשה מאוד ידידותית, שמבהירה כל פריט ופריט בחשבון ומאפשרת לצרכן להבין כיצד מגיעים לשורה התחתונה – הסכום שהוא צריך לשלם.
אהוד פלג: מסקר שערכה המועצה לצרכנות מתברר, שהטעויות שמגלים הצרכנים שבודקים – כי קרוב ל-40% לא בודקים – מסתכמות במיליארד שקלים בשנה.
אהוד פלג: כמובן שהסכום הוא יותר גדול, ולכן הבדיקה היא בהחלט כדאית.
אהוד פלג: באותו סקר גם מצאנו, שהצרכנים הודו שאם החשבונות יהיו פשוטים יותר להבנה, 73% מהם יתחילו לבדוק אותם בצורה סדירה.
אהוד פלג: לכן, עשינו את השירות הזה עבורם באמצעות המדריך האינטראקטיבי הזה.
אהוד פלג: אני מזמין את כולם להיכנס לאתר של המועצה לצרכנות, לעבור אל החשבונות בקריאה מודרכת, וסוף-סוף להתחיל להבין ולעשות את הבקרה הראויה.
אהוד פלג: מכאן הייתי מבקש לעבור לסעיף החינוכי.
אהוד פלג: אנחנו צריכים לזכור, שבמערכות החינוך היום נמצאים לא רק הצרכנים של המחר.
אהוד פלג: התלמידים הם כבר היום צרכנים, והצרכנים האלה מכניסים הרבה מאוד כסף לשוק, אם באמצעי קנייה עצמיים ואם באמצעות הכספים של ההורים.
אהוד פלג: יתרה מכך, התלמידים של היום הם גם אנשי המסחר של המחר, וראוי שכבר עכשיו יהיו מודעים לזכויות של הצרכנים והצורך להתחשב בהן.
אהוד פלג: גם לא יהיה נורא כל כך, בלשון המעטה, אם ההגינות תהפוך להיות ערך נוהג בחיי המסחר במדינה ובכלל.
אהוד פלג: לכן, באמצעות שיתוף פעולה טוב, שאנחנו מקיימים מזה שנים עם משרד החינוך על יחידותיו השונות ועם מחלקת החינוך של משרד התמ"ת, המועצה לצרכנות מפתחת תוכניות חינוכיות בערוצים שונים: בערוצים של מקצועות הלימוד: לשון ומתמטיקה, שאלה מקצועות בסיס אבל המיומנויות שלהם הן אלה המיומנויות שנדרש להן הצרכן כדי ליישם בסיטואציות צרכניות את הבקרה הצרכנית שלו.
אהוד פלג: בוא ניקח לדוגמא את התוכנית שלנו לחינוך לשוני, שפיתחנו עם המפקחת המקצועית הראשית למקצוע הזה במשרד החינוך.
אהוד פלג: פה אנחנו עושים שימוש בתוכנית הלימודים עצמה, במיומנויות המפותחות שם, כדי לנתח טקסטים פרסומיים, כדי לחזק את ההגנה העצמית של הצרכנים הצעירים מפני מלכודות והטעיות בפרסומות.
אהוד פלג: בואו ניקח לדוגמא משהו מחיי התלמידים, והרי הרלוונטיות לחיים המיידיים שלהם היא שעושה את הנושאים האלה לכל כך חשובים וכל כך נדרשים, גם במהירות שבה ניתן לתרגם חומר לימודי ליישום מעשי יומיומי.
אהוד פלג: זאת אחת ההדגשות שמערכת החינוך לקחה לעצמה.
אהוד פלג: קחו לדוגמא פרסום לחוג קומיקס לילדים.
אהוד פלג: המחיר הוא 400 שקלים, והתלמידה שנרשמת לחוג מגלה לאחר שהיא מתחילה אותו שבכך לא מסתכמות הוצאות הוריה, כי היא נדרשת להוסיף סכום נוסף על מנת לרכוש עזרים שונים שבלעדיהם היא לא יכולה לצרוך את החוג הזה.
אהוד פלג: היא מתרעמת, משום שהפרסומת דיברה על 400 שקלים, בתכנון של התקציב המשפחתי הוחלט שמקצים לעניין הזה 400 שקלים, והנה הם נמצאו נדרשים להקצות הרבה יותר.
אהוד פלג: האם הדין והצדק עם התלמידה הזו?
אהוד פלג: האם היא יכולה על ידי ניתוח מושכל של הטקסט הפרסומי לעלות על הדברים האלה כבר בהתחלה, ולהתווכח על זכותה עם העוסק?
אהוד פלג: זאת סיטואציה צרכנית קלאסית ברמה של בית הספר היסודי.
אהוד פלג: התוכנית לחינוך לשוני נערכה בשיתוף פעולה עם המפקחת המקצועית למקצוע הזה, והיא מועברת בכל הארץ.
אהוד פלג: התגובות הן מדהימות מבחינת ההשפעה שהתוכנית הזו עושה על הרגלי הצריכה ועל מודעות הצריכה וזכויות הצרכן של התלמידים, אשר מתחילים להיות המפקחים והמדריכים של ההורים שלהם כאשר הם נלווים אליהם לקניות.
אהוד פלג: במסגרת המודעות הגוברת הם גם מתחילים לצפות בתוכניות צרכניות בטלוויזיה.
אהוד פלג: כלומר, הדברים האלה בהחלט נותנים את אותותיהם.
אהוד פלג: נעבור למתמטיקה.
אהוד פלג: המיומנות המתמטית נדרשת לנו כאשר אנחנו באים להשוות בין כדאיות רכישה של מוצרים שונים, גם אם יחידות המידה בהם שונות.
אהוד פלג: אנחנו נדרשים לה כאשר אנחנו באים לבדוק אטרקטיביות של מבצעים.
אהוד פלג: כלומר, ניסיון לזהות האם המבצע באמת זוהר כפי שהוא מתיימר להיות או שהוא מהווה מלכודת דבש לצרכנים.
נחמן שי: בכיתה ה'?
אהוד פלג: התוכנית הזו היא לכיתות ה-ו'.
אהוד פלג: בואו ניקח דוגמא.
אהוד פלג: ברשת חנויות משחקים מובטחת הנחה של רבע מהמחיר המקורי על כל בובות הרובוטים.
אהוד פלג: כבר כאן יש אחרי זה שורה של שאלות, לאור סיטואציות שונות שמתפתחות בחנות: האם הפרסומת הזו כובדה על ידי בעלי החנות, או שלא כיבדו את הזכות שנבעה לצרכנים מההבטחה הפרסומית שנתן העוסק.
אהוד פלג: האם הנחה של רבע מהמחיר המקורי שונה מהנחה של הצעת הדברים ברבע מהמחיר המקורי?
אהוד פלג: התרגילים הם תרגילים מתחומי תוכנית הלימודים במתמטיקה, שממילא צריך ללמד אותם: אחוזים, שברים, השוואה בין יחידות שונות והבאתם למכנה משותף.
אהוד פלג: כל הדברים האלה מתורגלים על סיטואציות צרכניות, ובא בעת מחזקים את ההגנות הצרכניות של התלמידים ומכינים אותם טוב יותר לקראת החיים שמחכים להם מחוץ בית הספר, ולעתים גם בבית הספר עצמו – במזנון או בקפיטריה.
אהוד פלג: נעבור לתוכנית הלימודים באזרחות.
אהוד פלג: אזרחות זה מקצוע בו לא רק לומדים על השיטה הדמוקרטית, אלא גם לומדים על מעמדו של הצרכן בחברה הדמוקרטית, על זכויותיו ועל הצורך לכבד אותן, משום שזו גדולת הדמוקרטיה, שהרבה פעמים אנו נוטים לשכוח בגלל המחיר שהיא לעתים גובה.
אהוד פלג: לזכויות האלה אין שום משמעות אם לא מודעים להן ואם לא עומדים על משמעותן.
אהוד פלג: לשם כך, צריך לדעת למי פונים בתלונה, איך פונים בתלונה, על מנת שאתה תובן, על מנת שאתה תדע לקשור את הדברים לזכות שבדין, שהיא העוגן המגן על זכויותיך.
אהוד פלג: בכך עוסקת תוכנית הלימודים המשולבת במקצוע האזרחות לחטיבות הביניים.
אהוד פלג: בערוץ החברתי – אנחנו מתחברים לבתי הספר העל יסודיים והיסודיים כאחד.
אהוד פלג: במסגרת פעילויות ליום הצרכן וגם במסגרת שיעורי המחנך, תוך שיתוף פעולה טוב שאנחנו מקיימים עם מערכת החינוך-מינהל חברה ונוער, מושמים הדגשים על כל מיני בעיות צרכניות, שחשוב מאוד ליידע בהן את התלמידים.
אהוד פלג: לדוגמא, אנחנו רואים פה תוכנית לזיהוי מלכודות והטעויות בפרסומות.
אהוד פלג: זאת תוכנית מאוד אטרקטיבית, שהפצנו ביות הצרכן לפני שנתיים.
אהוד פלג: זאת תוכנית שגם תורגמה לערבית.
אהוד פלג: חלק מהתוכניות אנחנו מתרגמים גם לערבית לטובת המגזר הערבי.
אהוד פלג: בשנה שעברה הבית הזה נתן את חסותו לאירוע גמר התחרות הארצית בין בתי הספר העל יסודיים, על הכרזות למתן ביטויי לכלל הצרכני האפקטיבי ביותר.