GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן מיילי: איך אני מוכיח לו שהיתה לי רשימה?
שלי יחימוביץ': אני אענה גם על זה, אבל אני רוצה להגיד כאן דבר כללי.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאנחנו מעמידים לנו כאן כל מיני שאלות שאינן רלוונטיות כלל ועיקר לחוק.
שלי יחימוביץ': החוק הזה אינו עוסק בביטחון.
שלי יחימוביץ': ואני שמחה שרב פקד אייל אלברמן הסביר פה את ההבדל הטוטלי בין העיסוק בביטחון לבין הפליה על רקע גזעני.
שלי יחימוביץ': אני מחזירה אתכם למטרה של החוק – המטרה של החוק היא, חס וחלילה, לא לפגוע בביטחון; אנחנו שוחרי ביטחון, אנחנו רוצים שהמבלים יהיו מוגנים, אבל אנחנו לא מוכנים שיחזרו על עצמם המראות המשפילים האלה, של אנשים שעומדים בצד שעות, ולא נותנים להם להיכנס רק כי הם ממוצא אתיופי או רק כי הם ממוצא מרוקאי או רק כי הם ממוצא תימני.
שלי יחימוביץ': יש לי חברים שעברו את ההשפלה הזאת, והיא נותרה עליהם כצלקת לכל ימי חייהם – אגב, אנשים שעוסקים במקצועות חופשיים, משכילים, אנשים תקניים, שומרי חוק, שברגע אחד הם מבינים שבעצם הם לא ממש שווי זכויות.
שלי יחימוביץ': זה חודר באבחה אחת.
שלי יחימוביץ': אני מכירה כל כך הרבה אנשים שזה קרה להם.
שלי יחימוביץ': את הדבר הזה ורק את הדבר הזה אנחנו רוצים למנוע.
שלי יחימוביץ': אין לזה התנגדות.
שלי יחימוביץ': הממשלה לא מתנגדת לזה, אחרי שהיא הפכה והפכה את הצעת החוק הזאת מכל צדדיה, משרד המשפטים והמשרד לביטחון פנים.
שלי יחימוביץ': יתרה מזה, השר לביטחון פנים, שהיו עליו לחצים פוליטיים לשנות את עמדתו, אני רוצה לשבח אותו על כך שהוא לא שינה את עמדתו המקצועית, למרות שהיו עליו לחצים פוליטיים מגורמים במפלגתו לשנות את עמדתו המקצועית, והוא לא שינה, כי הוא פשוט אמר את האמת.
שלי יחימוביץ': הוא באמת איש ישר דרך, הוא נתן את חוות דעתו המקצועית, המשרד נתן את חוות דעתו המקצועית, ובזה נסתם הגולל על העניין.
שלי יחימוביץ': יושבים כאן בעלי המועדונים, שמה שהם רוצים זה לעשות סלקציה במועדונים- - -
רונן מיילי: אנחנו לא רוצים סלקציה; אנחנו רוצים כלים בביטחון.
שלי יחימוביץ': אני לא מסכימה שיפריעו לי בעלי המועדונים.
שלי יחימוביץ': הם עשו את זה גם בישיבות קדמות – הם לא נתנו לי לדבר, הם לא נתנו לאף אחד לדבר.
שלי יחימוביץ': הם יושבים כאן ועושים פיליבאסטר, כרמל, והם ימצאו לך עוד מאה שאלות שיש להם לשאול אותך, מאה שאלות שאינן ממין העניין, כדי שלא תקיים הצבעה היום.
כרמל שאמה-הכהן: למה את פסימית?
שלי יחימוביץ': אני אומרת מה הם יעשו, לא מה אתה תעשה.
שלי יחימוביץ': עליך אני סומכת.
רונן מיילי: גם אני סומך עליו.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא להפריע לי.
שלי יחימוביץ': הם עשו את זה שוב ושוב בכל ישיבה, ומסמסו את הישיבות, ודאגו שהן לא יגיעו לידי גמר, והם מצוידים במגילה של עוד פרטי-פרטים שלא ממין העניין כדי לעכב את ההצבעה על החוק.
שלי יחימוביץ': אנחנו שמענו אותם קשב רב, שינינו את החוק – הגרסה שכאן היא אחרי ששמענו את הטענות שלהם והכנסנו תיקונים בחוק, ואנחנו לא מרוצים מהשינויים בחוק, אבל הסכמנו לפשרה, והחוק המונח כאן הוא תוצאה של פשרה.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה שמה שיקרה כאן זה עוד כרסום ועוד כרסום ועוד פיליבאסטר ועוד דחייה.
שלי יחימוביץ': אין טענות ענייניות יותר, החוק הזה נותן כיסוי מלא, מכל היבט אפשרי, לכל בעיית ביטחון שעולה על הפרק.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך להצביע על החוק.
נחמן שי: לא אחזור על הדברים, אני רק רוצה שיישמע קולי בצורה הכי ברורה.
נחמן שי: צריך להעביר את החוק הזה, כל אחד מאתנו התנסה – ברור שלא כל אחד נעצר בכניסה, אבל כל אחד התנסה במראות האלה, מראות קשים, בכניסה לכל מיני מועדונים, לראות את האנשים שעומדים שם בצד.
נחמן שי: יכול להיות שלפעמים יש צידוק, אבל בחלק מהמקרים אין לי ספק שמדובר בהפליה אמיתית.
נחמן שי: אין לה מקום אצלנו, צריך לרענן את נהלי הכניסה ולבדוק.
נחמן שי: יוליה אמרה משהו על להגביר את האבטחה בפנים.
נחמן שי: אני חושב שזה גם רעיון טוב, כדי שאם אנשים חלפו בכל זאת ונכנסו והתנהגו שלא כהלכה, אז אפשר גם להוציא אותם מפנים - יש שתי חגורות ביטחון: אחת חיצונית, אחת פנימית, זה בהחלט רעיון טוב.
נחמן שי: בכל מקרה, החוק הזה צריך להיחקק, ולא חוק יחיד, כדי לעקור הפליה מתוך החברה הישראלית, ואני שמח ששלי ושלמה הביאו אותה.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אורית זוארץ, בבקשה.
אורית זוארץ: אני מברכת על הצעת החוק, אני חושבת שצריך להצביע.
אורית זוארץ: יש כאן מציאות בלתי נסבלת והפליה שאנחנו לא יכולים לחיות אתה בשלום.
אורית זוארץ: אני אישית נתקלתי במצב של חיילים שמשרתים ביחידות מובחרות, ומשרתים לאורך שבועות רבים מחוץ לבית, מגיעים בסופי שבוע, מבקשים להיכנס למועדון, עומדים בכניסה, וממיינים אותם ולא מאפשרים להם להיכנס בגלל שהוא אתיופי או רוסי.
אורית זוארץ: מדובר פה במציאות בלתי נסבלת.
אורית זוארץ: בסוגיית הביטחון קיבלתם מענה.
אורית זוארץ: אני חושבת שמשטרת ישראל במקרה הזה לוקחת אחריות, ואני בטוחה שהם גם יסייעו לכם לממש את האחריות הזאת שהם לקחו על עצמם, בעיקר כשמדובר בביטחון הציבור, ואתם אמונים על ביטחון הציבור.
אורית זוארץ: אם אתם רוצים להגדיר את המועדונים שלכם כמועדונים פרטיים, אז לכו לרישוי עסקים, ותגדירו את עצמכם כמועדון פרטי וסגור, עם חברים, ואז תמנעו כניסה של אזרחים ישראליים, שאתם לא רוצים לראות בתוך המועדון, אבל אם אתם הולכים לקטגוריה של מקום ציבורי ומועדון שפתוח לכולם, אז החובה שלנו כמחוקקים זה להביא לכך שהמקום הזה יהיה פתוח לכולם.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.
מוחמד ברכה: בהפוך על הפוך, בהמשך לדבריהם של חבריי, אני לא חושב שהקריטריון של אדם אקדמאי או של מי שעוסק במקצוע חופשי- - -
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה שאובן לא נכון – גם פועל בניין יכול להיכנס וגם מנקה עובדת קבלן יכולה להיכנס.
שלי יחימוביץ': הבאתי את זה לידי אבסורד, כיוון שכאן מדובר באנשים שהגיעו יחד.
מוחמד ברכה: מוסכם בינינו – כל אדם.
מוחמד ברכה: לכן זה לא אמור לתת נקודות בונוס.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה מקובל על כולם.
מוחמד ברכה: אני חושב שעצם העיסוק באיסור הפליה זה דבר חיובי.
מוחמד ברכה: לא הייתי שותף לכל הדיונים, אבל אני חושב שיש לחזק את המגמה הזאת בחקיקה.
מוחמד ברכה: העברתי פתק ליועצת המשפטית, אדוני היושב-ראש, ביקשתי שתי הסתייגויות דיבור על החוק, ואני מבקש לרשום אותן.
כרמל שאמה-הכהן: דבי גילד-חיו, האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
דבי גילד-חיו: רציתי רק להצטרף לדברים שנאמרו פה על-ידי הח"כים קודם.
דבי גילד-חיו: אין שום קשר בין החוק הזה ומה שכתוב בו לבין הנושא של אבטחה וביטחון במועדונים.
דבי גילד-חיו: אם יש בעיות של ביטחון מהסוג הזה, צריך לעשות דיון נפרד, וצריך לראות אילו בעיות יש לפתור שם בקשר לביטחון.
דבי גילד-חיו: ויכול להיות שבאמת צריך לעשות את זה, והמשטרה צריכה להתגייס, כי אנחנו כן רואים שיש הרבה בעיות של אלימות וסמים ושתייה.
דבי גילד-חיו: אגב, הרבה פעמים דווקא האלימות הכי קשה היא של אלה שלא נותנים להם להיכנס למועדון, ואחר כך חוזרים ויורים בסלקטורים – ראינו את זה כמה פעמים בשנים האחרונות.
דבי גילד-חיו: אבל בעיות כאלה צריכות להיפתר בתחום של הביטחון מול המשטרה ובחלוקת סמכויות בין מאבטחים למשטרה ואני לא יודעת מה.
דבי גילד-חיו: פה זה שני סעיפים ספציפיים שמדברים על פרקטיקה של הפליה פסולה.
דבי גילד-חיו: אין שום קשר לביטחון ולאפשרות של להוציא אנשים שמסכנים את הביטחון.
דבי גילד-חיו: זה מאוד ממוקד, ואני מבקשת מהוועדה שתתמוך בחקיקה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אריה שוורץ, בבקשה.
אריה שוורץ: שמי אריה, ואני מלווה את החוק מההיבט האישי.
אריה שוורץ: המקרה שקרה לי לפני כמה חודשים – הגעתי עם חבר מאוד טוב, שהוא ממוצא אתיופי, ובכניסה דיברתי עם הבחורה שהיא סלקטורית – היא לא מאבטחת – ביקשתי להיכנס.
אריה שוורץ: אמרתי שאנחנו שני אנשים.
אריה שוורץ: נתנו לי להיכנס, רק שהבחורה הסלקטורית לא שמה לב שהבחור השני הוא אתיופי, ואז אני נכנסתי, המאבטח בדק אותי, ואפשר לי להיכנס.
אריה שוורץ: ברגע שמוטי חברי האתיופי בא להיכנס, הסלקטורית קפצה עליו ולא נתנה לו להיכנס.
אריה שוורץ: זה בדיוק הרגע שהיא זיהתה שהוא אתיופי.
אריה שוורץ: ואז נוצר מצב שאני בפנים והוא בחוץ, והמועדון בשום פנים ואופן לא היה מוכן להכניס את מוטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה מועדון זה?
אריה שוורץ: שמו גלינה.
אריה שוורץ: אם יש משהו משותף לכל המועדונים, זה שבכולם יש אבטחה.
אריה שוורץ: מה ששונה בין המועדונים בארץ, זה שבחלקם יש סלקטורים ובחלקם אין.
אריה שוורץ: אני לא חושב שבמועדונים שיש סלקציה, יש פחות אלימות או להפך; אין בין הדברים קשר, ומה שמנסים לעשות פה זה איזשהו מסך עשן, כביכול להעביר את הדיון לרקע ביטחוני.
אריה שוורץ: זה דיון על רקע של גזענות בלבד.
אריה שוורץ: דיברו פה על אבטחה, אילו הכשרות נותנים למאבטחים, אילו סמכויות הם מקבלים מידי המדינה, כשבעצם כל הדיון זה רק כדי לחדד מהמקרה הפרטי שלי ושל מוטי – מוטי בכלל לא הגיע לבדיקה של המאבטח; הסלקטורית עצרה אותו לפני שהוא הגיע לבדיקה של המאבטח.
אריה שוורץ: זה מהות העניין.
אריה שוורץ: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר מיילי.
רונן מיילי: שוב מנסים לצבוע את זה, שהמועדונים הם בעד הפליה, וזה לא נכון, וסליחה על הביטוי – זה מתחיל להיות לא נעים.
רונן מיילי: אנחנו נגד הפליה, אנחנו רק מבקשים את הכלים.
רונן מיילי: יש פה משטרה שאמרה את ועדת עמית – המשטרה אמרה: צריך.
רונן מיילי: יש התקשורת, שרואים את האלימות ודקירות, ואנשים נהרגים.
רונן מיילי: לוקחים סמכויות.
רונן מיילי: תנו לנו כלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגבירו את האבטחה בפנים.
רונן מיילי: הגברנו את האבטחה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תחליט שעל כל עשרה יש מאבטח.
רונן מיילי: יש אבטחה.
רונן מיילי: אנחנו מבקשים כלים, כי בסופו של דבר, גם אם יהיו דחיפות, עדיין סוגרים את המקום ל-30 יום, אז או המשטרה תגיד: אנחנו מגבים אתכם, ונעבוד יחד, או מישהו ילווה אותנו, או תפקירו אותנו, אבל אם מישהו ימות בתוך מועדון, אני רוצה לדעת אל מי אני פונה, ולא אליי – אני לא יכול לשאת באחריות- - -
שלמה מולה: אל המשטרה.
רונן מיילי: אם המשטרה תגיד לי פה לפרוטוקול שאתם לוקחים אחריות, אז נדבר, אבל אתם לא לוקחים אחריות, ואתה יודע את זה, אייל.
רונן מיילי: אתם סוגרים אותנו.
רונן מיילי: אתם סוגרים מקומות לאלתר בגלל דחיפה.
רונן מיילי: אנחנו רואים את זה בשטח.
רונן מיילי: תגידו: אנחנו מגבים אתכם, אני חוזר בי.
רונן מיילי: חברת הכנסת יחימוביץ, אני מצטער אם הבנת אותי לא נכון.
רונן מיילי: תנו לנו רק כלים של ביטחון, זהו.
רונן מיילי: רק תנו לנו את הגושפנקא, שלא מפקירים אותנו לבד.
רונן מיילי: תראו כמה בתקשורת – אלימות ודקירות, תראו מה קורה.
רונן מיילי: יש פה קטליזטור רציני של אלכוהול.
רונן מיילי: תעזרו לנו.
אורית זוארץ: יש מאבטח עם סמכויות, אני לא מבינה- - -
רונן מיילי: זה לא עוגן.
רונן מיילי: הם אומרים שיעשו והם מדברים על זה כבר המון זמן.
רונן מיילי: אני רק מבקש – עד שזה יעוגן, נצביע על ההצעה, אבל עד שזה לא עוגן- - -
אורית זוארץ: זה לא קשור.
רונן מיילי: זה כן קשור, כי זה סמכויות למאבטחים.
אריאל סיזל: זה לא האכסניה המתאימה לעניין הזה.
אריאל סיזל: יש חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, שמעניק סמכויות למאבטחים, ואנחנו גם נמצאים בעיצומו של מהלך חקיקתי, שיקנה כלים נוספים למאבטחים.
רונן מיילי: אז כשיהיה המהלך הזה, נצביע.
רונן מיילי: מה הלחץ להצביע על החוק הזה?
שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם ולומר כך – אני מזמין אותך, אם יש לך בעיה, שאתה לא מצליח להתמודד עם משטרת ישראל ויש לך בעיה ביטחונית, אני מבטיח לך – אנחנו מוכנים ליזום הצעה לסדר, לקיים דיון בוועדת הפנים של הכנסת.
שלמה מולה: אני חושב – אני מבקש ממך ומבקש באמצעותך גם ממועדונים אחרים - אל תציירו אותנו כמי שרוצה לפגוע בכם, בקיום שלכם ובמועדונים שלכם.
שלמה מולה: אנחנו רוצים למנוע הפליה גלויה, פסולה, שאין לה מקום במדינת ישראל.
שלמה מולה: אני שואל אותך, למה שלמה או בחור אתיופי, בגלל שהם יוצאי אתיופיה, לא יכולים להיכנס למועדון?
שלמה מולה: מאחר שכבר דובר והסברנו ושמענו אתכם, תפסיקו עם זה שאתם מטילים דופי בחקיקה הזאת.
שלמה מולה: בדרך כלל יש לנו ויכוח עם אנשי המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים.
שלמה מולה: תאמין לי, ברגע שהם אמרו לנו שאין מה לשנות, החקיקה הקיימת, סעיפים אחרים במקומות אחרים בנושא ביטחון נותנים מענה, תצטרפו אלינו.
שלמה מולה: תאמין לי – אנחנו נעזור לכם להתמודד עם בעיית האלימות; זאת גם חובתם של חברי הכנסת, להתמודד עם האלימות.
שלמה מולה: אנחנו לא בעד הכנסת אלימות למועדונים.
שלמה מולה: לכן אני מציע לך – תעשו רוורס, תתמכו בחוק, ונעביר את החוק.
שלמה מולה: שמדינת ישראל תצטרף למדינות נאורות אחרות, שלא פוסלת אדם בגלל מוצאו או עורו או מבטאו או לאומיותו.
שלמה מולה: זה הכול.
רונן מיילי: יש מחקר של הכנסת, שאומר על שיטות מיון בעולם, ומדובר במחקר שכולם קיבלו, שמדבר בצורה מאוד פשוטה- - -
שלמה מולה: אתה לא מצפה עכשיו שנפתור לך את הבעיה באמצעות החקיקה הזאת, כל בעיות המועדונים שלך.
רונן מיילי: אני מצפה- - -
אורית זוארץ: חבר הכנסת הציע לך הצעה, ואני חושבת שכדאי לקבל אותה.
רונן מיילי: אבל זה קיים בעולם.
שלי יחימוביץ': נלווה אתכם.
אורית זוארץ: בוועדת הפנים של הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: יש עוד מישהו שלא דיבר ויש לו מה לומר בעניין החוק הזה, או הערה, טענה חדשה, שלא נשמעה עד רגע זה?
כרמל שאמה-הכהן: אם כך, נעבור להקראה והצבעה של החוק, בבקשה.
אתי בנדלר: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון מס' 2)(חזקת הפליה), התש"ע-2010 – כמובן, השם והתאריך ישונה.
אתי בנדלר: תיקון סעיף 3.
אתי בנדלר: בחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א-2000 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 3, אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג1) לעניין סעיף זה, רואים כהפליה גם קביעת תנאים שלא ממין העניין".
אתי בנדלר: האם יש הערות לסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: אין הערות ואין הצעות לשינוי?
לאה ורון: חבר הכנסת מוחמד ברכה מצביע במקום חבר הכנסת דני דנון, חברת הכנסת שלי יחימוביץ מצביעה במקום חבר הכנסת עמיר פרץ, חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ – במקום חבר הכנסת אלי אפללו, חבר הכנסת שלמה מולה במקום חבר הכנסת ישראל חסון, וחברת הכנסת אורית זוארץ במקום חבר הכנסת רוברט טיבייב.
נחמן שי: אני הפראייר היחיד שהוא חבר ועדה.
כרמל שאמה-הכהן: זאת זכות וכבוד להיות חבר מן המניין בוועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי, אני אומר לך את זה אחרי שהות קצרה של שבועיים בוועדת כספים.
לאה ורון: הנה, חבר הכנסת מולה אומר שהוא מוכן לוותר על ועדת כספים.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד.
אתי בנדלר: תיקון סעיף 6.
אתי בנדלר: בסעיף 6 לחוק העיקרי, אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) הנתבע עיכב הספקת מוצר או שירות ציבורי, כניסה למקום ציבורי או מתן שירות במקום ציבורי, לנמנים עם קבוצה המאופיינת לפי עילה מעילות ההפליה המנויות בסעיף 3, ולא עיכב כאמור, באותן נסיבות, את מי שאינם נמנים עם אותה קבוצה".
רונן מיילי: רק לעניין הביטחון, ברשותך – עניין הסכנה לשלום הציבור, גם אם זה לא סכנה מיידית – שזה יהיה כתוב שם, בכל דרך שהיא.
רונן מיילי: זה אומר שאם מישהו מתנהג בצורה טיפה מסוכנת, ויש לנו החשש, יש לנו הכלים לומר לו: סליחה, אדוני, לא היום.
רונן מיילי: ואם אדם הלך מכות בערב אחד, ביום שני שהוא ייכנס למועדון, נגיד לו: אתה לא יכול להיכנס לפה – יש לך עבר.
שלמה מולה: זה לא החוק הזה.
כרמל שאמה-הכהן: הבת את רצונו?
אתי בנדלר: אין לי אלא לחזור על מה שאמרתי קודם – החוק הזה איננו עוסק בשמירת הביטחון.
אתי בנדלר: החוק שעוסק בשמירת הביטחון והבטיחות הוא חוק הבטיחות במקומות ציבוריים.
אתי בנדלר: ככל שיש צורך לתקן אותו חוק, אנחנו שומעים שהנושא נדון עכשיו בוועדת החוקה.
אתי בנדלר: החוק הזה, ודאי לא הסעיף הזה, אינם רלוונטיים לנושא, למיטב הבנתי.
מוחמד ברכה: מה גם שאסור על כניסתו של אותו מישהו בדוגמה של האדון, לא נכלל בהצעת החוק.
אתי בנדלר: מדובר כאן בעיכוב, השהיה, רק מעילות ההפליה המנויות בחוק.
כרמל שאמה-הכהן: הערות נוספות אני מבין שאין.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 2.
כרמל שאמה-הכהן: גם חבר הכנסת מיכאלי יספיק לשבת ולהצביע.
לאה ורון: והוא מצביע במקומו של חבר הכנסת אמנון כהן.
כרמל שאמה-הכהן: או וקנין.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 2 בהצעת החוק?
כרמל שאמה-הכהן: בעצם סיימנו את ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אתי בנדלר: אני מבינה שפרט להסתייגות של חבר הכנסת ברכה- - -
שלי יחימוביץ': גם לי יש הסתייגות דיבור.
שלמה מולה: גם אני מבקש.
כרמל שאמה-הכהן: החוק הזה אמנם חוק קצר, אבל הוא בעל משמעות רבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני רוצה הסתייגות.
כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע, חברת הכנסת ברקוביץ.
כרמל שאמה-הכהן: החוק הזה עוסק באופן ישיר בשוויון ולא בביטחון.
כרמל שאמה-הכהן: הזכות לבלות או הזכות לקבל שירותי בילוי ופנאי הן זכויות מוגנות חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל, כמו שאני מכיר אותה, קמה כדי שכולם – מזרחים, אשכנזיים, אתיופיים יוכלו לחגוג ביחד- - -
מוחמד ברכה: תגיד גם ערבים.
כרמל שאמה-הכהן: ולא רק להילחם ביחד, ולכן החוק הזה הוא חוק מבורך, וכמובן, תמיד, כמו כל חוק אחר, הכנסת תעקוב אחר יישומו ואחר יעילותו.
כרמל שאמה-הכהן: תודה ליוזמים ולכל מי שלקח חלק וליווה את החוק.
חמד עמאר: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.
חמד עמאר: על סדר היום הצעה לסדר היום (דיון מהיר): סירוב רשם הקבלנים להנפיק קבלן רשום, של חבר הכנסת טלב אלסאנע.
חמד עמאר: התקיים דיון ב-19.2.2010.
חמד עמאר: בסוף הפרוטוקול היושב-ראש שנכח ביקש שיהיה דיון המשך, שיהיה דיון מעמיק.
חמד עמאר: הוא ביקש שרשם הקבלנים יגיע, ייתן הסברים, וגם משרד התמ"ת יגיע וייתן הסברים.
טלב אלסאנע: זאת ישיבה שנייה באותו הקשר.
טלב אלסאנע: אני כל הזמן הייתי סבור שתפקידו של רשם הקבלנים הוא לרשום קבלנים.
טלב אלסאנע: מתברר שתפקידו של רשם הקבלנים הוא לא לרשום קבלנים.
טלב אלסאנע: השאלה שנשאלת היא מה הוא עשה מאז הישיבה הקודמת עד היום.
טלב אלסאנע: מה מרוויחה מדינת ישראל מהמדיניות הקיימת היום?
טלב אלסאנע: אני מבין שהחוק לא השתנה מאז קודמיו של הרשם.
טלב אלסאנע: התקנות לא השתנו.
טלב אלסאנע: לא יכול להיות ששינוי פרסונאלי של רשם הקבלנים גורם למהפכה, גורם לשינוי.
טלב אלסאנע: אנשים שסמכו על מצב קיים הלכו, למדו, השקיעו זמן, השקיעו כסף ובסוף אומרים להם שהנייר שהם מקבלים בגין השתלמות הוא 0, הוא לא שווה כלום, הם לחינם הטריחו את עצמם ולחינם שילמו.
טלב אלסאנע: זה דבר שהוא חסר כל היגיון לאור המציאות בענף הבניין, לאור העלויות.
טלב אלסאנע: יש לנו תחושה שיש קבוצה מסוימת שמרוויחה מהמציאות הקיימת.
טלב אלסאנע: אלו החברות הגדולות.
טלב אלסאנע: יש קבלנים רשומים שלא רוצים שייכנסו למעגל הקבלנים עוד קבלנים שיכולים להתחרות איתם.
טלב אלסאנע: יש כאלה שניגשים למכרזים, זוכים במכרזים, מקבלים את הכסף אבל לא מבצעים את העבודה.
טלב אלסאנע: הם מעבירים את הנטל לביצוע העבודה לאותם קבלנים שלא נרשמו.
טלב אלסאנע: הם לא יכולים לגשת למכרזים, הם לא יכולים להשתתף, אבל הם טובים לבצע את העבודה.
טלב אלסאנע: מציאות הזאת היא מציאות מעוותת, זאת התעללות.
טלב אלסאנע: הייתי מעוניין לשמוע מה נעשה מאז הישיבה הקודמת עד היום, מה התקדם, האם סתם הייתה ישיבה והעולם כמנהגו נוהג, או שהייתה פגישה, היה שינוי, הייתה התייחסות אחרת.
טלב אלסאנע: ממה שהבנתי יש ועדה מייעצת לרשם הקבלנים.
טלב אלסאנע: השאלה שנשאלת היא אם הוועדה המייעצת מתכנסת, יושבת, מקיימת דיונים.
טלב אלסאנע: לפני כניסתו של הרשם, עו"ד רוני סגל, לתפקידו הייתה בתפקיד הגברת מלי ישראלי.
טלב אלסאנע: כל הגישה אז הייתה שונה.
טלב אלסאנע: למה בעקבות החילופין הגישה השתנתה?
טלב אלסאנע: יש כאן חוברת של ועדת ההיגוי לחוק רישום הקבלנים שהייתה בזמנו של שר השיכון.
טלב אלסאנע: בעמוד 15 לדוח כתובים הקריטריונים לרישום קבלנים.
טלב אלסאנע: כל מי שרשום בענף ראשי יכול להירשם לענף המשנה שלו.
טלב אלסאנע: הקריטריונים גמישים, יש שיקול דעת רחב.
טלב אלסאנע: אפשר להפעיל את שיקול הדעת לכאן ולכאן.
טלב אלסאנע: השאלה למה מפעילים את שיקול הדעת אך ורק לכיוון אחד.
טלב אלסאנע: זה לא עניין מתמטי.
טלב אלסאנע: יש מרחב של שיקולי דעת, יש גמישות.
טלב אלסאנע: מדוע מפרים את שיקול הדעת בצורה כזאת שזה חוסם אנשים?
טלב אלסאנע: מדובר באנשים שזאת פרנסתם, שזאת עבודתם, שזה מקצועם.
טלב אלסאנע: מדוע חוסמים אותם?
טלב אלסאנע: לא הם החליטו על הקורסים.
טלב אלסאנע: משרד התמ"ת או משרד השיכון החליטו.
טלב אלסאנע: מדובר במכללות שאושרו להעביר את הקורסים.
טלב אלסאנע: מי שלמד שם קיבל תעודת קבלן רשום.
טלב אלסאנע: האחד שלמד קיבל, השני לא קיבל בגלל השינוי שהיה ברשם הקבלנים.
טלב אלסאנע: כולם למדו באותו בית ספר, באותם קורסים.
טלב אלסאנע: מדוע הגישה שונה?
חמד עמאר: האם האנשים שלמדו לפני תקופה מסוימת קיבלו את הרישיון?
טלב אלסאנע: מדובר באותה מכללה, באותם קורסים.
טלב אלסאנע: השינוי שהיה התרחש אצל רשם הקבלנים.
טלב אלסאנע: זה גרם לשינוי במדיניות.
יצחק וקנין: השאלה היא אם לא צריכה להיות איזו שהיא אחריות של רשם הקבלנים.
יצחק וקנין: ישנה ועדה שמוסמכת ובודקת קבלן קבלן ועל פי זה מנפיקה.
יצחק וקנין: אני חושב שלא מספיק שהקבלן בונה.
יצחק וקנין: ישנה אחריות שמוטלת על קבלן.
יצחק וקנין: האחריות היא אחריות במלוא מובן המילה, במיוחד אחרי מה שאנחנו רואים בכל העולם עם רעידות האדמה, עם תקן הבנייה.
יצחק וקנין: ישנה אחריות על קבלן.
יצחק וקנין: קבלן שיש לו סוג 100 או 200 נדרש להשתתף במכרזים מסוימים.
יצחק וקנין: קבלן שיש לו 400 נדרש למכרזים מסוימים.
יצחק וקנין: לי אין מושג מעמיק על דרך קבלת ההחלטות.
יצחק וקנין: אתה מצייר תמונה כאילו יש פה איזה עניין לתקוע את האנשים.
טלב אלסאנע: זאת התוצאה.
רוני סגל: בדיון הקודם הנושא היה אפליה.
רוני סגל: הועלו פה טענות של גזענות וטענות של איפה ואיפה.
רוני סגל: רשם הקבלנים לא פועל בחלל ריק.
רוני סגל: רשם הקבלנים לא מחליט איך הדברים מתבצעים באופן בלעדי.
רוני סגל: אנחנו נמצאים במסגרת נורמטיבית שקבועה בחוק.
רוני סגל: רשם הקבלנים פועל על פי מסגרת של חוק רישום קבלנים.
רוני סגל: יש בנושא הזה תקנות, אם זה תקנות סדרי רישום ואם זה תקנות שמתייחסות לנושא של מנהלי עבודה.
רוני סגל: אני רוצה להתייחס לנושא של הבקשות לרישום קבלנים, בין אם אלו בקשות של יחידים ובין אם אלו בקשות של חברות.
רוני סגל: הבקשות עוברות דיון בוועדה המייעצת .
רוני סגל: הוועדה המייעצת בודקת את הניסיון ואת ההכשרה.
רוני סגל: בכל תיק כזה ובכל החלטה שמתקבלת על ידי רשם הקבלנים זאת זכותו של מי שחושב שהוא נפגע לפנות לוועדת ערר.
רוני סגל: ועדת ערר זאת ועדה מקצועית בראשות נשיא בית משפט מחוזי בדימוס.
רוני סגל: יושבים שם 5 נציגים.
רוני סגל: ההחלטות האלו והדיונים האלה מתבררים בנוכחותם של העוררים ונציגי משרד השיכון.
רוני סגל: יש גם יועצים של התאחדות הקבלנים.
רוני סגל: ההרכבים האלה דנים בתיקים.
רוני סגל: המסגרת שעל פיה פועלים היא המסגרת של החוק .
רוני סגל: יש קביעה של הכשרה וניסיון.
רוני סגל: הטענה שאנחנו פועלים בחלל ריק לא נכונה.
טלב אלסאנע: מישהו אמר שאתם פועלים בחלל ריק?
טלב אלסאנע: אף אחד לא אמר.
רוני סגל: יש כאלה שפונים לעתירה מנהלית וגם לבג"ץ .
רוני סגל: בנושא הזה יש בג"ץ שנדון כבר בשנת.
רוני סגל: .
חמד עמאר: נאמרו דברים ברורים על ידי חבר הכנסת טלב אלסאנע.
חמד עמאר: בזמן שהתחלף רשם הקבלנים השתנתה כל המדיניות.
חמד עמאר: זאת הטענה העיקרית של חבר הכנסת טלב אלסאנע.
חמד עמאר: האם הרשם הקודם לא עבד לפי תקנות או לפי הסדר?
רוני סגל: בוודאי שהוא עבד.
רוני סגל: הטענות שעלו פה בישיבה הקודמת של הנציגים שמייצגים את אותו בית ספר שעליו היה הדיון הקודם עלו במסגרת אותם דיונים בוועדות ערר, הם עלו גם בפני הרשם הקודם.
רוני סגל: מדובר בבג"ץ 2386/03.
רוני סגל: יש החלטות מלפני 7 שנים, פסק דין בשם נופר, פסק דין י.ד הגליל בנגב.
רוני סגל: ההחלטות האלו שאנחנו מדברים עליהן נדונו ויש לגביהן פסיקה חד משמעית.
רוני סגל: אגב, אם אנחנו מדברים על אותן טענות של עורכי הדין שמייצגים את בית הספר, אז ההחלטות שהתקבלו היו כאשר הם עצמם היו המייצגים.
טלב אלסאנע: אנחנו לא כאן ערכאת ערעור.
טלב אלסאנע: אנחנו לא באים לקיים דיון במקום בית משפט.
טלב אלסאנע: זה לא בית משפט.
טלב אלסאנע: אנחנו שואלים אותך על המדיניות שלך, למה המדיניות השתנתה עכב חילופי התפקידים.
יצחק וקנין: מה שמשתמע פה זה שהרשם הנוכחי תוקע את הדברים, הוא פועל על פי איזה שהוא חלל ריק.
יצחק וקנין: זה מנותק מהמציאות לחשוב כך.
יצחק וקנין: הוא פועל על פי קריטריונים שנקבעו לו.
טלב אלסאנע: אמרתי שהקריטריונים גמישים.
טלב אלסאנע: אפשר לפרש לכאן ולשם.
יצחק וקנין: יש ועדה שבוחנת.
יצחק וקנין: הוא לא מעל הוועדה הזאת.
טלב אלסאנע: יש בעיה שצריך לפתור.
טלב אלסאנע: אי אפשר להגיד שיש חוק שעל פיו פועלים.
רוני סיגל: זאת העמדה המשפטית שרשם הקבלנים פועל על פיה וקיבלה עיגון בפסיקה.
רוני סיגל: יש למכביר פסקי דין לגבי חוסר ידיעה.
רוני סיגל: זאת הנחיה משפטית שעל פיה משרד השיכון נוהג.
רוני סיגל: היא קיבלה לא פעם ולא פעמיים גיבוי בפסיקה.
רוני סיגל: ככל שיעלו טענות לגבי שרירות יש את הביקורת המשפטית.
רוני סיגל: הבקרה הזאת היא הבקרה שעומדת לזכותם.
יצחק וקנין: לפי הנתון שאני רואה פה אני צריך להגיד לו לקום וללכת.
יצחק וקנין: בשנת 2010 אישרו 670 קבלנים.
יצחק וקנין: זאת הרמה הכי גבוהה שהוא הנפיק בענף 100.
יצחק וקנין: בענף 200 הוא הנפיק 228, שזה הכי הרבה מכל השנים.
יצחק וקנין: בענף 300 הוא הנפיק 12.
יצחק וקנין: בענף 400 173 קבלנים.
יצחק וקנין: בענף 500 22 קבלנים.
יצחק וקנין: אתם כבית ספר אינטרסנטים.
יצחק וקנין: הוא כרשם הקבלנים צריך לבחון את כל הפרמטרים, לא רק אם עברתי איזה שהוא קורס.
טלב אלסאנע: אתה סנגור?
יצחק וקנין: אני לא סנגור.
טלב אלסאנע: יש מאות קבלנים שעברו את הקורסים האלה.
לאה ורון: בהמשך לישיבת הוועדה שהתקיימה יצאה פנייה למר רוני סיגל .
לאה ורון: מר אילן אליהו, מנהל תחום רישום וסיווג, העביר רשימה מסודרת.
יצחק וקנין: האם בתי הספר האלה שמכשירים קבלנים צריכים להיות מוכרים באיזו שהיא דרך על ידי משרד התמ"ת?
יצחק וקנין: איך הם מקבלים את אישור ההדרכה?
רוני סיגל: הנושא נמצא בסמכות התמ"ת.
רוני סיגל: יש הכשרות.
רוני סיגל: נכון להיום הבוגר צריך להוכיח שהוא מנהל עבודה.
חמד עמאר: יש תנאי סף לקבלה?
רוני סיגל: כן.
רוני סיגל: הוא צריך להוכיח שהוא מנהל עבודה ושיש לו 6 שנות ניסיון בדיוק כמו שמהנדס צריך להוכיח שנתיים ניסיון והנדסאי צריך להוכיח 4 שנות ניסיון.
חמד עמאר: האם כשמסיימים את הלימודים יש תנאי סף לקבלת התעודה?
אמיל מלול: המסגרת הזאת נקראת מסגרת הכרה לבתי ספר עסקיים.
אמיל מלול: אלו מסגרות שהן לא ממומנות על ידי המדינה.
אמיל מלול: הפנייה לפתוח קורס היא של בית הספר.
אמיל מלול: התהליך הוא וולונטרי.
אמיל מלול: אנחנו לא כופים.
אמיל מלול: זה שוק חופשי.
אמיל מלול: בית הספר צריך לעמוד בכל הקריטריונים.
אמיל מלול: הוא מקבל אישור לשנה לפתוח קורסים.
אמיל מלול: אנחנו מפרסמים תכנית לימודים מראש.
אמיל מלול: הוא מתחייב לבצע את כל תכנית הלימודים.
אמיל מלול: הוא עומד בכל הדרישות של פיקוח, של בחינות וכן הלאה.
אמיל מלול: כדי להיות רשום במסמכים שלנו הוא צריך בנוסף לתעודת גמר גם להיות כפוף להנחיות החוק ולרשם הקבלנים.
אמיל מלול: מבחינת הכשירות המקצועית לא מספיק לסיים את הקורס, צריך לעמוד בתנאים.
אמיל מלול: זאת הסיבה שהרישום הוא אינדיבידואלי ולא קבוצתי.
אמיל מלול: התהליך הזה דומה לכל תהליך רישום גם במקצועות אחרים.
אמיל מלול: גם בתחבורה, גם בחשמל.
אמיל מלול: כיתה שהצליחה בקורס לא הולכת להירשם ככיתה.
אמיל מלול: כל בוגר עם המסמכים שלו מגיש את הבקשה שלו.
אמיל מלול: במקרה הזה התגלו אי דיוקים בנושא הוותק.
אמיל מלול: אי אפשר היה לרשום אנשים על אף שיש להם תעודה כי היה ספק לגבי הוותק המקצועי שלהם, לגבי השאלה אם הם היו מנהלי עבודה בפועל או לא.
חמד עמאר: האם הוא צריך להביא אישור שהוא עבד אצל מישהו כמנהל, או שהוא צריך לעבור קורס כדי להיות מנהל עבודה?
אמיל מלול: חשוב שהוא היה בפועל מנהל עבודה.
חמד עמאר: הוא צריך להביא אישור של מעביד.
צבי שרף: קורס של 330 שעות ובחינה שאף אחד לא עובר אותה.
אמיל מלול: זאת רשות נפרדת.
אמיל מלול: האחריות עליה.
אמיל מלול: התכנים הם שונים, אם כי יש חפיפה.
אמיל מלול: האחריות של מנהל העבודה היא לא אותה אחריות של קבלן.
אמיל מלול: מדובר באחד המקצועות הבטיחותיים והרגישים ביותר.
אמיל מלול: כאשר יש שיקול דעת או ספק אנחנו צריכים לשקול.