GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אני מציע שלספקי הסלולר ניתן חצי שנה, ולספקי האינטרנט – 3 חודשים.
מי-טל גרייבר שוורץ: למה הם צריכים 3 חודשים?
מי-טל גרייבר שוורץ: תוכנות הסינון קיימות כבר.
אלכס מילר: אבל צריך להכין את המנגנון.
אלכס מילר: גם כך אנחנו מתקרבים לחגים.
אלכס מילר: עכשיו יהיה חודש שלם של פסח ואז כולם בחופש.
ליאת גלזר: מעכשיו הם יצטרכו להציע את זה בחינם וזה ידרוש היערכות.
ליאת גלזר: עד היום זה עלה כסף.
חמד עמאר: אנחנו מבינים את ההבדל.
חמד עמאר: גם משרד התקשורת מאמת את מה שאנו אומרים, שייקח זמן רב יותר לספקי הסלולר להיערך.
אתי בנדלר: אין לי את הנוסח הסופי, אבל על כל פנים, התחילה היא: לגבי ספקי גישה לאינטרנט – 3 חודשים מיום פרסום החוק, ולגבי ספקי סלולר – 6 חודשים מיום פרסום החוק.
נתי ביאליסטוק-כהן: סלולר זה גם בעל רישיון רט"ן וגם בעל רישיון רט"ן ברשת אחרת.
חמד עמאר: אנחנו מעמידים את זה להצבעה.
חמד עמאר: הצבעה     בעד סעיף התחילה, כפי שהוסבר ע"י עו"ד אתי בנדלר – 2 נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
חמד עמאר: סעיף התחילה נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום שתי הצעות חוק פרטיות: 1) הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – דברי פרסומת בבתי צרכנים), התש"ע-2009, של חבר הכנסת זבולון אורלב (פ/1660); 2) הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור פרסום בבתי מגורים), התשס"ט-2009, של חבר הכנסת דוד אזולאי (פ/1178).
כרמל שאמה-הכהן: בשנת 2010 שתי ההצעות, של חברי הכנסת אורלב ואזולאי, הועברו לוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: במאי 2010 הוועדה החליטה לאחדן.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה כבר קיימה דיון בהצעה המאוחדת.
כרמל שאמה-הכהן: היכן אנחנו עומדים?
זבולון אורלב: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, על הדיון הזה.
זבולון אורלב: בסיום הדיון הקודם נתבקש המשרד להגנת הסביבה לנסות לתאם נוסח שיהיה מקובל על משרדי הממשלה, וזאת כיוון שהתברר שהצעות החוק של חבר הכנסת אזולאי ושלי, שבאו לתקן את סעיף 5א, לא רק באו לתקן אלא כנראה גם באו לקלקל.
זבולון אורלב: לכן חשבנו שאין צורך לשנות את סעיף 5א, הוא סעיף טוב, אלא הבעיה העיקרית היא באכיפה.
זבולון אורלב: אין יכולת אכיפה של החוק הזה מכיוון שהוא מסורבל – צריך ללכת לבתי-המשפט ואף שָכֵן לא הולך.
זבולון אורלב: לכן חשבנו להכניס את כלי האכיפה היעיל שנקרא "פיצויים לדוגמה", שהוא הליך חדש שהכנסת החלה להשתמש בו.
זבולון אורלב: אני יודע שמשרד המשפטים לא כל-כך אוהב אותו, אבל הכנסת כבר השתמשה בו.
זבולון אורלב: אני סבור שזה מקרה קלאסי שבו צריכים להשתמש בסעיף של פיצויים לדוגמה, כי עובדה שמאז שנחקק החוק על-פי סעיף 5א לא היתה ולו אכיפה אחת במשך שנות דור, מכיוון שלא מצפים שאזרח יתחיל בתביעות משפטיות על עבירות לכאורה על סעיף 5א.
זבולון אורלב: לכן עיקר ההצעה שעומדת כרגע בפני הוועדה היא לא לשנות את סעיף 5א אלא להשאיר אותו כפי שהוא.
זבולון אורלב: הוא טוב, הוא בסדר גמור, ובלבד שיתווסף לו סעיף על פיצויים לדוגמה.
זבולון אורלב: בנוסף לכך אנו מבקשים מן הוועדה לשקול עוד שתי תוספות.
זבולון אורלב: ראשית, שסעיף 5א לא יחול רק על מקרקעין, אלא יחול גם על כלי רכב.
זבולון אורלב: כולנו מודעים לתופעה הנפוצה, שאדם חוזר למכוניתו ורואה שהדביקו עליה או הצמידו לה דברים שונים מבלי לקבל את רשותו.
זבולון אורלב: זאת בקשה אחת, שבסעיף 5א, בפסקה (1), נוסיף את המילה "כלי רכב" אחרי המילה "מקרקעין".
זבולון אורלב: הדבר שני, שגם בו דובר בישיבה הקודמת, כידוע חבר הכנסת דוד אזולאי ואני הסמכנו להחריג את תיבות הדואר.
זבולון אורלב: זה היה חלק מן ההסמכה בעקבות דרישה של ועדת השרים לענייני חקיקה, שבתיבות הדואר כל מי שרוצה ישים כל מה שירצה.
זבולון אורלב: היתה הצעה של המועצה הישראלית לצרכנות, שאני אימצתי אותה ורוצה להציע, שמי שלא רוצה בכך יוכל בכל זאת להדביק מדבקה על תיבת הדואר שלו.
זבולון אורלב: יש כאן דוגמה של מדבקה כזאת, אך אפשר לחשוב על מדבקות אחרות.
זבולון אורלב: מי שהדביק את המדבקה הזאת לא ישימו בתיבת הדואר שלו דברי דואר שלא מכוונים אליו אישית, מה שנקרא "דואר זבל".
זבולון אורלב: זה הרכוש שלהם ותהיה לאזרחים אפשרות להחליט אם הם רוצים או לא רוצים לקבל דואר כזה.
זבולון אורלב: אלה שתי התוספות שאנחנו מבקשים, בנוסף להצעה כפי שמונחת כאן שהיא הנוסח המוצע על-ידי המשרד להגנת הסביבה.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מבקש להודות לך על קיום הדיון הזה.
דוד אזולאי: אני רוצה להודות גם לעמיתי, חבר הכנסת זבולון אורלב, שייצג אותי בכמה דיונים כאשר לא יכולתי להשתתף.
דוד אזולאי: אני סומך עליו שהוא עשה עבודה טובה, גם בשמי.
דוד אזולאי: מה שמטריד אותי הוא המדבקות בבתים, במעליות, בלובי של הבניין, בכל מיני מקומות.
דוד אזולאי: הדבר הזה גורם נזק לדיירים ולכן צריך לעשות הכול על מנת שהנוהל הזה ייפסק.
דוד אזולאי: באשר לדואר שאינו דביק, חלוקת פליירים בתיבות הדואר – אני סבור שאיסור על כך יהא גזרה שהציבור לא יוכל לעמוד בה.
דוד אזולאי: יחד עם זה, מן הראוי שהמשרד להגנת הסביבה ייתן על כך את הדעת כי מדובר בכמויות אדירות של ניירות שמונחים בפתחי הבתים ואחר-כך עפים ברחבי השכונה ועוד כהנה וכהנה.
דוד אזולאי: בעניין הזה אני פונה ומבקש מן המשרד להגנת הסביבה למצוא את הדרך הנאותה, ולא באמצעות חקיקה פרטית.
דוד אזולאי: באשר למגנטים – אינני יודע מה דעתם של חבריי בעניין הזה, אבל אם לשפוט על-פי הדיונים שנערכו בוועדה קודם לכן הרי שהיתה התנגדות לאסור את הצמדתם.
דוד אזולאי: מכיוון שמגנט ניתן להסיר ולא גורם נזק, לכן זה בגדר הנסבל ואפשר להשאיר את זה.
דוד אזולאי: אלה הדברים שאני מבקש לעמוד עליהם.
דוד אזולאי: אני מוטרד בעיקר מן המדבקות שמניחים על המראות, על השיש, על הדלתות, על הזכוכיות ואחר-כך אי אפשר להסיר אותן.
דוד אזולאי: אנשים שקנו את רכושם במיטב כספם, גורמים להם נזק ואף אחד לא משלם מחיר בשל כך.
דוד אזולאי: תודה.
זבולון אורלב: כתוצאה מן הוויכוחים הללו, מה כן לכלול ומה לא, ובעקבות הערה שנאמרה בישיבה הקודמת על-ידי נציג לשכת עורכי-הדין – אינני יודע אם הוא נמצא כאן כעת – הוא הציע לוועדה לא לשנות את סעיף 5א.
זבולון אורלב: כלומר, סעיף 5א כפי שהוא מכסה את הדברים שאסור לעשות.
זבולון אורלב: אינני יודע אם יש כאן התייחסות למגנטים.
זבולון אורלב: על כל פנים, הצעת החוק שלנו קובעת: אנחנו לא רוצים לגעת בסעיף 5א.
זבולון אורלב: מה שהיה מותר – יהיה מותר, ומה שאסור – אסור.
זבולון אורלב: אנחנו רק רוצים לומר שעל האיסורים שמופיעים בסעיף 5א יהיה אמצעי אכיפה, וזה הפיצויים לדוגמה.
זבולון אורלב: כפי שאמרתי, אנחנו מבקשים, ראשית, שזה יחול גם על מכוניות, בנוסף למקרקעין גם על כלי רכב, ושנית, שתהיה אפשרות למי שלא רוצה לקבל פרסומות בתיבת הדואר להדביק מדבקה שמציינת את זה.
זבולון אורלב: אלה שתי התוספות.
כרמל שאמה-הכהן: צריך גם מדבקה על הרכב?
זבולון אורלב: על הרכב זה כמו מקרקעין, שם ייאסר כל הכלול בסעיף 5א.
רוברט אילטוב: אם הפרסום מופיע בפלייר מתחת למגב, זה בניגוד לחוק?
זבולון אורלב: אם בנוסף למקרקעין נוסיף גם כלי רכב לא יוכלו לשים פליירים מתחת למגב.
כרמל שאמה-הכהן: מה נותן הפלייר הזה מתחת למגב, פרט ללכלך ולהתעופף אחר-כך ברוח?
כרמל שאמה-הכהן: כמה אנשים באמת קוראים מה כתוב באותם פליירים?
זבולון אורלב: הפליירים הללו גורמים ללכלוך.
רוברט אילטוב: ברמת העיקרון, אני בעד הצעת החוק, אבל צריך לראות כאן את האיזונים, כדי שלא נפגע בעסקים הקטנים שהפליירים הם כלי התקשורת העיקרי שלהם עם הלקוח הפוטנציאלי והם המקור לפרנסתם.
רוברט אילטוב: חופש העיסוק לא פחות חשוב.
רוברט אילטוב: לכן אני זהיר מאוד בדברים הללו ומבקש גם מן הוועדה להתייחס אליהם בכובד-ראש.
כרמל שאמה-הכהן: מר אברהם בירנבאום, יושב-ראש ארגוני הסוחרים בישראל, בבקשה.
אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, פרסום בארץ, כל פרסום, אינו מגדיל את עוגת הצריכה במשק.
אברהם בירנבאום: הוא מסיט צרכנים מעסק לעסק, ובעקבותיהם גם עובדים שכירים.
אברהם בירנבאום: מבחינת ציבור הצרכנים עדיף שלא יהיה בכלל פרסום ואז אפשר לחסוך את עלויות הפרסום ולהוזיל את הטובין.
אברהם בירנבאום: באופן עקרוני הצעת המשרד להגנת הסביבה היא הצעה טובה וראויה, אבל יש בה חיסרון אחד: היא לא מתחשבת באספקט הביטחון.
אברהם בירנבאום: כאשר משפחה יוצאת לחוץ-לארץ או לחופשה בארץ ואז מישהו מדביק על הדלת מגנט או שם על הידית איזה פרסום אחר שנמצא שם כמה ימים מכיוון שאין מי שיסיר אותו, זה איתות לגנבים הפוטנציאליים: הדיירים האלה אינם בבית.
אברהם בירנבאום: כאשר קורית פריצה פיצויים בסך 1,000 שקלים – ועל-פי הניסוח הנוכחי אין אפשרות לקבל יותר מזה – הוא לעג לרש.
אברהם בירנבאום: דבר נוסף, באשר להחרגה של תיבות הדואר – גם תיבת הדואר, כמו הדלת והמשקוף, היא רכושו של הצרכן, של האזרח, של התושב.
אברהם בירנבאום: לכן נראית לנו מאוד ההצעה של המועצה לצרכנות, כהצעה מינימלית, לאפשר הדבקת הודעה קצרה על תיבות הדואר: "נא לא להוסיף לנו דברי פרסום שלא הזמנו".
כרמל שאמה-הכהן: רשות הדיבור לגברת נעמי היימן רייש ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
נעמי היימן רייש: אני מן הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
נעמי היימן רייש: אנחנו מסכימים עם הכיוון, שמדבקות ודברים שעלולים להשאיר סימנים על רכושו של אדם הם דבר שצריך למנוע אותו.
נעמי היימן רייש: עם זאת, הנחת דברי פרסום או הדבקתם על-ידי מגנט צריך לאפשר.
נעמי היימן רייש: בפלטפורמה של עסקים קטנים נהוג שהם מפרסמים את עצמם ומביאים עצמם לידיעת הציבור וצריך לזכור את זה, הם לא יכולים לשלם עבור פרסומות בעיתונות או באמצעי תקשורת אחרים בהם הפרסום עולה הרבה כסף.
זבולון אורלב: על-פי עמדת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, סעיף 5א מתיר הדבקת מגנטים על דלת הדירה?
זבולון אורלב: מה המצב החוקי היום?
חנה וינשטוק-טירי: סעיף 5א מדבר על: משרטט, חורט, מדביק, תולה, וגם מניח.
חנה וינשטוק-טירי: החשש שלנו, שמאחר ובסעיף 5א מדובר גם על "מניח" זה יכול לכלול גם איסור להניח בתיבות דואר.
זבולון אורלב: תגישו הצעת חוק ממשלתית שתתיר.
זבולון אורלב: מה אתם רוצים מאתנו?
אתי בנדלר: אולי כדאי לציין שבסעיף הזה יש עוד שתי מילים שכדאי להתייחס אליהן, שהפעולה צריכה להיות "שלא כדין".
אתי בנדלר: אני לא מכירה פסיקה בעניין הזה, אבל לא ברור לי באופן חד-משמעי שהנחה היא פעולה שלא כדין.
אתי בנדלר: העובדה שלא הייתה אכיפה של הסעיף הזה היא לא רק כי יש מי שיראה את זה כזוּטֵי דברים, אלא גם משום שבהקשר הדברים לא ברורה משמעותן של המילים "שלא כדין".
נעמי היימן רייש: יש ישובים שבהם תיבות הדואר לא מצויות בתוך הבניין אלא מרוכזות במקום אחד ואז אי אפשר להניח את הפרסומים בתיבות הדואר בתוך הבניין אלא רק להניח על-יד הדלת או להצמיד בעזרת מגנט.
זבולון אורלב: אני לא מבין את עמדת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
זבולון אורלב: עזבו את הצעת החוק שלפנינו.
זבולון אורלב: יש היום חוק במדינת ישראל.
זבולון אורלב: אתם מציעים לשנות את סעיף 5א?
זבולון אורלב: אנחנו מנסים להבין את עמדתכם.
זבולון אורלב: אנחנו מציעים לא לשנות את סעיף 5א.
חנה וינשטוק-טירי: במקור הצעת החוק ביקשה לתקן את חוק הגנת הצרכן.
חנה וינשטוק-טירי: עמדת הממשלה היתה לתמוך בעיקרון בהצעה, בשני תנאים.
חנה וינשטוק-טירי: האחד, שזה לא יהיה בחוק הגנת הצרכן אלא בחוק שמירת הניקיון, והשני, שזה לא יחול על הנחת דברי דואר בתיבות הדואר.
זבולון אורלב: עכשיו אתם אומרים כאן דברים חדשים.
חנה וינשטוק-טירי: זה לא חדש.
חנה וינשטוק-טירי: זה החלטת הממשלה, וזה כתוב במפורש.
זבולון אורלב: אני מסכים, אבל היא אמרה עכשיו דברים חדשים.
אתי בנדלר: זה מעבר לתיבות הדואר.
חנה וינשטוק-טירי: אכן דיברנו על הנחה שהיא בעיקרון לא משאירה נזק או לכלוך.
חנה וינשטוק-טירי: בואו נתרכז כרגע בהחלטת הממשלה, שעוסקת בהנחה בתיבות דואר.
חנה וינשטוק-טירי: כרגע גם לא יכולים לסטות מהחלטת הממשלה.
זבולון אורלב: החלטת הממשלה מקובלת עלינו.
חנה וינשטוק-טירי: המשרד להגנת הסביבה הציע לתקן את סעיף 5א.
חנה וינשטוק-טירי: התיקון שהם הציעו לא התייחס לכך שכאשר מותירים את המילה "הנחה" בעצם מונעים הנחת דברי פרסום בתיבת הדואר.
דוד אזולאי: תעשו את התיקון ותביאו לנו הצעה.
זבולון אורלב: תעשו את התיקון בממשלה.
זבולון אורלב: אנחנו לא מציעים להוסיף ולא מציעים להסיר.
זבולון אורלב: אם למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יש כוונה לשנות, תגישו הצעת חוק ממשלתית.
יוסי נבו: אני מנהל חברת "דף הזהב".
יוסי נבו: אם יורשה לי להגיד, החלטת הממשלה, שנמצאת כאן בידי, חלה על הדבקה בלבד.
יוסי נבו: נכתב בה: "הצעת החוק תחול על הדבקה בלבד, הדבקה עם דבק".
יוסי נבו: זה נאמר לאדוני בדיון הקודם והוא אמר שאם זאת החלטת הממשלה, הוא מבין שמותר להצמיד מגנטים והוא מסכים לכך.
יוסי נבו: הוועדה כולה תמכה בכך.
זבולון אורלב: אני דבק בהחלטת הממשלה.
זבולון אורלב: אני מציע שיאמצו את החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה.
יוסי נבו: השינוי בסעיף 5א, בהוספת המילים "שלא כדין", משנה אותו.
זבולון אורלב: לא הגשנו הצעה להתיר משהו.
זבולון אורלב: הגשנו הצעה לאסור משהו.
יוסי נבו: ראיתי את ההצעה שהונחה בפני הוועדה והיא מתירה להצמיד מגנטים.
יוסי נבו: ההחלטה הקודמת התירה את זה.
יוסי נבו: כל הוועדה תמכה בכך, כולל המציעים.
זבולון אורלב: חבר הכנסת דוד אזולאי ואני לא נכנסנו לעניין הזה, ואנחנו לא רוצים להיכנס אליו.
זבולון אורלב: לא באנו לתקן כאן עולם במלכות שדי.
זבולון אורלב: באנו רק להבטיח שיקיימו את הכתוב בחוק.
זבולון אורלב: לכן אנחנו לא מציעים להתערב בסעיף 5א.
זבולון אורלב: יפרשו את סעיף 5א כפי שיפרשו אותו.
זבולון אורלב: אם הממשלה רוצה לפרש את סעיף 5א באופן שונה מאשר מתפרש, שתגיש הצעת חוק ממשלתית.
זבולון אורלב: מה זה קשור אלינו?
יוסי נבו: אדוני מבקש בהצעה החדשה לשנות את המילים "שלא כדין" ובכך משנה את משמעות הסעיף.
אתי בנדלר: חברי הכנסת המציעים לא מבקשים זאת.
יוסי נבו: כך כתוב בהצעה שמונחת בפני הוועדה.
לאה ורון: זה הנוסח של המשרד להגנת הסביבה.
יוסי נבו: אם כך, אדוני לא מבקש את ההצעה הזאת.
זבולון אורלב: תדבר בשם עצמך ותשאיר לי את חופש הדיבור לומר בשם עצמי את הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: אדם גם רשאי לשנות את דעתו.
אתי בנדלר: אם אדוני ירשה לי לשאול, אולי נציגת משרד המשפטים, גברת תמר קלהורה, תוכל להרחיב קצת את הדיבור על המילים "שלא כדין", איך משרד המשפטים רואה אותן, כדי שהוועדה תוכל לקבל החלטה מושכלת אם יש מקום למחוק את המילים הללו מן הסעיף או להשאירן.
אתי בנדלר: אקדים ואקרא את נוסח סעיף 5א בחוק שמירת הניקיון כפי שקיים היום.
לאה ורון: הוא הועבר גם לחברי הכנסת.
תמר קלהורה: אם מוחקים את המילים "שלא כדין" הופכים למפר חוק גם מי שקיבל רשות.
תמר קלהורה: ייתכן שמישהו קיבל רשות לשים משהו שמלכלך, לצייר, לקשקש, ואולי יש מי שזה לא מפריע לו.
תמר קלהורה: יש כאן הרבה חלופות: כותב, מצייר, משרטט, חורט, מדביק, תולה.
תמר קלהורה: זה לא רק "חורט".
תמר קלהורה: לכן לא הייתי מוחקת את המילים "שלא כדין".
תמר קלהורה: "כדין" כולל כמובן גם בהיתר ובמסגרת מתן שירותי דואר על-פי דין, אבל "כדין" זה גם כאשר אין הוראת חוק אבל אני נתתי רשות.
תמר קלהורה: לכן הייתי משאירה את המילים "שלא כדין".
אתי בנדלר: לחלוטין לא ברור לי, אני חייבת לומר, ולא סתם פניתי לגברת קלהורה, האם העובדה שמניחים ערימה של זבל, שאני רואה אותה כזבל אך ודאי מי שמחלק את החומר לא רואה אותו כזבל – לכן אני לא כל-כך מתפעלת מן המדבקה המוצעת כאן על-ידי המועצה לצרכנות, כי אתה כותב "בלי דואר זבל" כאשר אתה מזהה באופן אוטומטי מודעות פרסומת כזבל.
אתי בנדלר: אני הייתי נזהרת בעניין הזה.
רוברט אילטוב: תלוי מי מסתכל על זה ואיך.
אתי בנדלר: אבל זאת היתה הערת ביניים.
אתי בנדלר: מכל מקום, לי לחלוטין לא ברור אם הנחת פליירים כאלה מחוץ לתיבת הדואר – במקומות רבים אין תיבות דואר, ואולי נוכל לשמוע על כך לאחר מכן מנציגת חברת הדואר – כאשר מניחים ערמה של ניירות בכניסה לדירה, על המרפסת, על הגדר או אינני יודעת היכן, בכל מיני מקומות, לא ברור לי חד-משמעית שזאת פעולה שלא כדין.
אתי בנדלר: לכן צריכה להיות כאן החלטה ערכית, אילו איסורים הוועדה רוצה להטיל, או מה היא רוצה להתיר.
אתי בנדלר: האם היא רוצה לומר שכל אחת מן הפעולות המנויות בסעיף 5א שנעשתה בניגוד להיתר, בין במפורש ובין במשתמע, של המחזיק במקרקעין - - -
תמר קלהורה: זה לא מה שמוצע כרגע.
אתי בנדלר: לכן אני אומרת שזה שאלה ערכית.
אתי בנדלר: בואו נתנתק לרגע מן הנוסח.
אתי בנדלר: הוועדה צריכה להכריע מה היא רוצה ואנחנו ננסח בהתאם.
זבולון אורלב: אני יכול להציע, לחזור כמנטרה, שסעיף 5א קבע איסורים ראויים.
אתי בנדלר: שלא ברור לנו מה הם.
זבולון אורלב: לי זה ברור מאוד.
זבולון אורלב: אני סבור שההסתבכות שלנו עם המילים "שלא כדין" קצת מיותרת.
זבולון אורלב: הייתי משאיר את המילים "שלא כדין".
זבולון אורלב: אני מקבל את העצה של גברת קלהורה.
תמר קלהורה: בהמשך ארצה להסביר את העניין.
דוד אזולאי: אדוני מציע להשאיר את סעיף 5א ככתבו וכלשונו?
זבולון אורלב: לא קבענו להוסיף או להפחית.
זבולון אורלב: רצינו רק שהחוק הזה יקוים.
אתי בנדלר: כפוף לשינוי אחד, שאתה מציע להרחיב את זה גם לגבי כלי רכב.
זבולון אורלב: כן, זאת ההצעה שלי.
זבולון אורלב: לא הצענו את זה בהצעת החוק המקורית.
זבולון אורלב: כידוע, בהכנה לקריאה הראשונה מותר להציע כל מיני הצעות.
זבולון אורלב: אם היושב-ראש יתמוך בהצעה הזאת, נשמח.
זבולון אורלב: אם לא, לא נורא.
רוברט אילטוב: אם נבקש למחוק את המילים "שלא כדין" זה יחייב הגשת הצעת חוק נוספת?
רוברט אילטוב: אני מבין שחבר הכנסת אורלב לא מציע לשנות את סעיף 5א.
רוברט אילטוב: אם אנחנו רוצים למחוק את המילים "שלא כדין" בסעיף 5א, מה זה מצריך אותנו לעשות?
לאה ורון: אתה מציע לוועדה, והוועדה תדון בהצעה שלך ותצביע עליה.
כרמל שאמה-הכהן: מר אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות, בבקשה.
אהוד פלג: גם על רקע העמדות השונות שהובעו כאן, אנחנו מחפשים בעצם את שביל הזהב בין שני אינטרסים, או שתי זכויות.
אהוד פלג: מצד אחד, מקובל על כולם שזכותו של האזרח לקבוע מה ייכנס לתיבת הדואר שלו ומה ישימו לו על הדלת, וזכותם של הדיירים בבית משותף להחליט מה ייעשה בשטח המשותף להם, בחדר המדרגות.
אהוד פלג: מצד שני, יש אינטרס של בעלי עסקים לפרסם את עצמם.
אהוד פלג: אינני יודע אם זה מקדם את העסקים או לא מקדם אותם, אבל על כך הם יחליטו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה לא היה מקדם אותם הם לא היו עושים את זה.
אהוד פלג: בדיוק.
אהוד פלג: שמענו כאן עמדה לפיה הפרסום הזה אולי בכלל לא מקדם, אבל לכך אנחנו לא נכנסים.
אהוד פלג: אנחנו מוכנים להכיר בכך שלבעל עסק יש אינטרס לפרסם את העסק שלו.
אהוד פלג: אבל שום זכות לא עומדת באופן מוחלט.
אהוד פלג: בחברה שיש בה מגוון רחב של אורחות חיים ואינטרסים צריך למצוא את שביל הזהב.
אהוד פלג: המועצה לצרכנות מבקשת להציע את אותו איזון על-ידי כך שיוּתַר לעסק לפרסם את עצמו, אלא אם כן הפרסום נעשה באופן שבו הצרכן לגבי תיבת הדואר והדלת שלו, והדיירים בבית משותף לגבי מה שייעשה בתוך הרכוש המשותף שלהם יביעו במפורש את רצונם שלא לקבל את הדואר הפרסומי הזה.
אהוד פלג: זה העיקרון שאני, בהמשך לדברים של עו"ד בנדלר, מציע שהוועדה תאמץ, כי אז אנחנו מכבדים הן את זכותם של הצרכנים והן את חופש הפרסום של בעלי העסקים, כל עוד הוא לא מתנגש עם זכותם של הצרכנים.
דוד אזולאי: אדוני אומר בעצם שצריך לכנס את ועד הבית ולקבל החלטה האם הם מעוניינים לקבל דואר פרסומי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אם יש בכלל ועד בית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא בכל מקום יש ועד בית.
דוד אזולאי: ועד הבית יכול לקבוע לי מה לעשות בביתי?
דוד אזולאי: אני לא רוצה לקבל פרסומות בביתי ובתיבת הדואר שלי, עם כל הכבוד לוועד הבית.
אהוד פלג: באשר להיבט של כלל הדיירים – נמצא כאן מנכ"ל האגודה לתרבות הדיור ואני בטוח שהוא יציג את זה עוד מעט.
אהוד פלג: אני רוצה להתייחס לתיבת הדואר שלי ולדלת שלי.
אהוד פלג: כאן אני מסכים עם אדוני.
אהוד פלג: זה בדיוק הנקודה שאני מבקש להדגיש כאן.
אהוד פלג: אנחנו הצרכנים רשאים לקבוע מה ייעשה ומה יוכנס לתיבת הדואר שלנו ומה יוצמד לדלתות שלנו.
אהוד פלג: כאשר אנחנו מביעים את רצוננו בצורה מפורשת שלא יכניסו לתיבת הדואר שלנו דברי דואר שאנחנו לא רוצים בהם ולא יצמידו לדלת שלנו כל מיני דברים שאנחנו לא רוצים בהם, הרצון הזה שלנו יכובד, כי זאת זכותנו.
אהוד פלג: אנחנו מקבלים הרבה מאוד תלונות מצרכנים לגבי המטרד שמהווה עבורם אותו דואר פרסומי.
אהוד פלג: לקראת הדיון הזה ערכנו סקר בקרב 2,400 חברי מאמ"ץ – המערך הארצי של המועצה לצרכנות – מכל רחבי הארץ, כאשר שאלנו האם הנושא הזה מהווה עבורם בעיה, או שמא הם אדישים לו.
אהוד פלג: קיבלנו 82% תמיכה בהפסקת חלוקת הדואר הפרסומי לתיבות, ותמיכה בהצעת האיזון שאנחנו מציעים.
אהוד פלג: נמצא כאן, למיטב הבנתי, צרכן שבא לספר עד כמה הדברים האלה מהווים מטרד באופן שדברי הדואר שהוא כן רוצה לקבל אין להם כבר מקום בתיבה והם נופלים לרצפה, עד כמה לפעמים משחיתים לו את הדלת עם הדבקות שיוצרות נזקים.
אהוד פלג: אני סבור שהעיקרון שראוי לוועדה לאמץ הוא עיקרון האיזון, שייתן מקום לצרכן לבטא את דעתו ורצונו לגבי מה יוכנס לתיבת הדואר שלו או יוצמד לדלת דירתו.
אהוד פלג: כל עוד הוא לא עשה כן זכותם של בעלי העסקים, ככל שירצו בכך, לפרסם את עסקם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה היו השאלות שנשאלו בסקר?
אהוד פלג: שאלנו שלוש שאלות.
אהוד פלג: שאלה ראשונה: האם אתה מקבל דברי דואר פרסומיים בביתך באמצעות תיבת הדואר, תלייה או הדבקה על הדלת?
אהוד פלג: 96% ענו כן, 4% ענו לא.
יוסי נבו: דיברת על הדבקה.
אהוד פלג: באמצעות תלייה או הדבקה על הדלת ובאמצעות תיבות הדואר.
אהוד פלג: שאלה שנייה: אם היתה אפשרות לבחור אם לקבל את אותו דואר פרסומי, האם היית בוחר להמשיך ולקבל אותו, או היית מעדיף לא לקבל אותו?
אהוד פלג: 82% ענו שהם מעדיפים לא לקבל אותו, 18% ענו שהם מעדיפים כן לקבל אותו.
אהוד פלג: שאלה שלישית: לאחרונה גובשה הצעת חוק האוסרת חלוקת דואר פרסומי בבתים.
אהוד פלג: האם אתה תומך בהצעת החוק?
אהוד פלג: 82% ענו כן, 18% ענו לא.
אהוד פלג: אלה היו השאלות.
אהוד פלג: אני מדגיש, למען הדיוק, שהמדגם איננו מייצג.
אהוד פלג: זה מדגם אקראי של 2,400 צרכנים בכל רחבי הארץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש מלכוד בשאלות ששאלתם ולדעתי לפיכך הסקר לא רק לא מייצג אלא גם לא נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם שאלת על הדבקה בנוסף לחלוקת דברי דואר פרסומיים אחרים – בוודאי גם אני הייתי אומרת שאני לא מסכימה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם לא היית מוסיף כאן הדבקה, ייתכן שלא 82% היו עונים לא, אלא שיעורם היה קטן יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כבר אמרנו בישיבה הקודמת שאנחנו מתנגדים להדבקה, שזה לא יתאפשר בשום פנים ואופן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על כך היתה הסכמה פה אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה כללתם בסקר שערכתם גם הדבקה?
אהוד פלג: כאשר הם נשאלו האם הם רוצים להמשיך לקבל דואר פרסומי - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שאתה שואל על הדבקה אתה כבר מטה את הסקר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק כפי שתשאל: מחיר הקוטג' יאמיר ב-5%, האם תהיה מוכן לשלם או לא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי יגידו לך לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסקר שערכתם לא רלוונטי ומטעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על-פי השאלות שנשאלו בעצם מצפים לקבל תשובות מסוימות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אילו שאלת בסקר: בעלי העסקים – וכבר דיברנו על כך לפני כמה חודשים – מעסיקים עשרות אלפי אנשים בתחום הפרסום, האם היית מוכן לקבל את דבר הדואר ועדיין לדעת שאתה עוזר לנכים, לאנשים שמועסקים בחלוקת דברי הדואר, לבעלי עסקים קטנים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שבמדינת ישראל עדיין היו עונים לך האנשים שהם מוכנים לסבול את הדבר הזה ובתנאי שיידעו שהם עוזרים למספר רב של אנשים להיות מועסקים בתחום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת מאוד, חבל שהבאת את הסקר הזה לכאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי אנחנו בוועדה לא אמורים להתייחס אליו.
דוד אזולאי: הסקר הוא אינדיקציה טובה להצעת החוק הזאת וצריך להודות למי שערכו אותו.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ'.
כרמל שאמה-הכהן: מר יורם גור, צרכן שהגיע לבקשת הוועדה, בבקשה.
יורם גור: אני רוצה לספר לוועדה מן הניסיון שלי.
יורם גור: אני דייר בבית משותף שנבנה בסוף שנות השמונים, שבו תיבות הדואר עדיין קטנות ומתאימות להיקף דברי הדואר שהיה באותה תקופה.
יורם גור: כאשר אני מגיע הביתה תמיד תיבת הדואר "מפוצצת".
יורם גור: הדברים שנמצאים בתיבה תלויים על בלימה, ביניהם גם דברי דואר רלוונטיים, ששיעורם קטן מאוד.
יורם גור: פעמים רבות אני מוציא את דברי הדואר ומתחיל למיין, מה רלוונטי ומה לא, ודברים רלוונטיים נזרקים לפח האשפה בטעות.
יורם גור: קרה לי גם שקיבלתי הודעה על דואר רשום וההודעה נזרקה לפח האשפה.
יורם גור: דרך אגב, הבית המשותף דאג לפח אשפה שנמצא על-יד תיבת הדואר, כך שיהיה נוח לזרוק מייד את דברי הדואר הללו, אך דברים רלוונטיים הגיעו לשם ונפגעתי מכך.
יורם גור: מרוב שדוחסים ניירות אל תוך תיבת הדואר הקטנה של הבית המשותף, שוברים את התיבות.
יורם גור: בבית שלי גרים 9 דיירים אך רוב תיבות הדואר שבורות.
יורם גור: זה פוגע גם באסתטיקה של הבניין.
יורם גור: אלה אמנם תיבות שהונחו בשנות השמונים אבל היינו חיים איתן עד היום לא רע בכלל אילולא היו שם דברי זבל, אז התיבות היו נראות הרבה יותר טוב.
זבולון אורלב: אם אני יכול להתפרץ, התאפקתי עד עכשיו אבל אומר את זה.
זבולון אורלב: אילו חשבתי שצריך לאסור על הצמדת מגנטים לדלתות הייתי מציע להוסיף בסעיף 5א גם את המילה "הצמדה".
זבולון אורלב: מאחר ואני מורה במקצועי ואני חושב שאני מכיר היטב את השפה העברית אז הייתי מציע לתקן את סעיף 5א ולהוסיף על מה שכתוב בו: מדביק, תולה, מניח, קובע וכולי גם את המילה "מצמיד".
זבולון אורלב: לא בכדִי לא הצענו להוסיף את המילה "הצמדה", ואני מציע לא לחדד את הדיון בעניין הזה.
זבולון אורלב: על-פי השקפתי, הואיל והמילה הצמדה איננה כתובה בסעיף 5א אזי החוק לא אוסר על כך כרגע.
אתי בנדלר: הפרה של הוראות סעיף 5א מהווה, בהתאם למצב המשפטי הקיים, גם עוולה אזרחית שאפשר לתבוע בגינה פיצויי נזיקין – צריך כמובן להוכיח את הנזק שנגרם כתוצאה מן ההפרה במקרה הזה – וגם עבירה פלילית.
אתי בנדלר: ככל שיעמידו אדם לדין בשל הפרת ההוראה הזאת אני נוטה להניח שהיתה מתקבלת עמדתו של חבר הכנסת זבולון אורלב, כי כאשר מדובר בעבירה פלילית יש צורך בוודאות, זה אחד מעקרונות הפרשנות לגבי עבירות פליליות.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בתביעה אזרחית, אם מישהו היה מצליח להרים נטל - - -
רוברט אילטוב: בפרשנות המורחבת.
אתי בנדלר: אם מישהו היה מוכיח שנגרם לו נזק כתוצאה מהצמדה של מגנט, יכול שבית-המשפט הספציפי היה אומר שזה סוג של הנחה או תלייה.
זבולון אורלב: איזה נזק יכול להיגרם מהצמדה של מגנט על דלת הדירה?
אתי בנדלר: זה בדיוק הבעיה.
אתי בנדלר: לכן לא מגישים תביעות נזיקין.
תמר קלהורה: דווקא בעוולת המטרד הסעד הראשוני הוא לא פיצויים אלא צו שמוֹרֶה על הפסקת המטרד.
אתי בנדלר: צו מניעה.
תמר קלהורה: אם יש מישהו שבאופן קבוע - - -
אתי בנדלר: אין מישהו שבאופן קבוע.
אתי בנדלר: כל פעם זה מפרסם אחר ולכן הסעד של צו מניעה לא רלוונטי.
זבולון אורלב: אנחנו לא באוניברסיטה, אנחנו בחיים.
תמר קלהורה: זה לא עניין של אוניברסיטה.
תמר קלהורה: גם אני לא באוניברסיטה.
תמר קלהורה: אמנם אני דוקטורנטית אבל אני יודעת להבדיל בין הדוקטורט ובין העבודה.
תמר קלהורה: זה יורד לשורש הצורך בהצעת החוק.
תמר קלהורה: יש עמדת ממשלה שתומכת ואני לא מתכוונת לחתור תחתיה.
תמר קלהורה: אני רק אומרת, לגבי דבריה של היועצת המשפטית לוועדה, שנכון שיש כאן נזק, אבל לא חייבים לתבוע נזק.
תמר קלהורה: דווקא בעניין הפליירים אפשר לבקש צו שיוֹרֶה לעוסק להימנע מלהניח פליירים בתיבות הדואר.
תמר קלהורה: זה נכון גם לגבי הצמדת מגנטים לדלתות.
אהוד פלג: מי בדיוק יבקש את הצו?
אהוד פלג: הצרכן יציג תביעה נגד כל בית-עסק שיפרסם ויניח עלונים בביתו?
דוד אזולאי: אני אקח עורך-דין צמוד וארוץ איתו לתבוע את כל בתי-העסק ...
אהוד פלג: כן, המדינה תממן אותו.
אתי בנדלר: לבקש צו מניעה שימנע להבא הנחת דברי פרסומת בתיבת הדואר.
זבולון אורלב: עכשיו הבנתי למה מספר עורכי-הדין הוא כמספר הפליירים ...
תמר קלהורה: גם בשביל הפיצויים העונשיים המוצעים צריך לשכור עורך-דין.
דוד אזולאי: אתם פשוט מסבכים את החיים.
דוד אזולאי: באנו כאן עם הצעה כל-כך פשוטה, באנו להגן על הרכוש שלנו.
דוד אזולאי: זה כל הבקשה שלנו, זה כל מה שאנו רוצים.
כרמל שאמה-הכהן: עו"ד פרלי שר מחברת דואר ישראל, בבקשה.
פרלי שר: הצעת החוק שהובאה בפנינו כאן ובפני הנוכחים, תיקון להצעת חוק שמירת הניקיון, מביאה בחשבון את האיזונים הראויים ותואמה עם משרדי הממשלה השונים.
פרלי שר: הנוסח הזה תוּאם גם עם חברת דואר ישראל.