GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בתיה לונדון: האינטרס הכלכלי שלנו הוא שהרכב יהיה מתוקן כמו שצריך כי אני מבטחת גם את נזקי הגוף של המבוטח.
בתיה לונדון: אם התיקון לא יהיה תקין אני אשלם מחר פי אלף יותר בנזקי הגוף שלו.
רונן לוי: אבל אמרת שלא יסכימו לבטח אותו.
אמנון כהן: אתה מפריע לי, רונן, אני אוציא אותך.
בתיה לונדון: דבר מאוד חשוב, וחייבים לשים גם אותו על השולחן – כמו שלאיגוד המוסכים יש אינטרסים כלכליים גם למבוטחים וגם לחברות הביטוח יש אינטרסים כלכליים.
בתיה לונדון: השוני בין המצב היום לבין ההצעה של אדוני תגרום לפער של למעלה מ-100 מיליון שקל בשנה.
בתיה לונדון: על מי זה ייפול?
בתיה לונדון: על כל המבוטחים.
בתיה לונדון: הפרמיות יעלו.
אמנון כהן: הבהרת את הנקודה.
נמרוד הגלילי: אני משמש מנכ"ל של ארגון חברות הליסינג והשכרת הרכב.
נמרוד הגלילי: אני לא יודע עד כמה נחוצה הצעת החוק הזאת, אבל הבעיה העיקרית כיום היא בחוסר הפיקוח ויישום החוקים הקיימים.
נמרוד הגלילי: אם היו מיישמים את החוקים הקיימים לא הייתה בעיה.
נמרוד הגלילי: ליצור עוד ועוד הצעות חוק זה בסדר, אבל צריך שיהיה מי שיפקח על אותם חוקים שהכנסת הנכבדה הזאת מחוקקת.
נמרוד הגלילי: לדוגמה, חוק הגבלת הרישום בחלקי רכב משומשים ותקנות הגבלת השימוש בחלקים משומשים.
נמרוד הגלילי: אותו חוק אומר שחייב להיות מנוהל רישום בשימוש בכל חלק משומש, אבל יש גם תקנות שאומרות שמעבר לרישום אסור להשתמש בחלקים מסוימים.
נמרוד הגלילי: זאת אומרת המחוקק עצמו אומר שהוא לא סומך על הרישום, ולכן הוא אוסר שימוש בחלקים מסוימים כשהרכב הזה עד גיל שנתיים.
נמרוד הגלילי: יש היום גם הצעת חוק, שאני לא זוכר אם היא של אדוני או של מישהו אחר, על איסור תיקון רכב בשטחים- -
אמנון כהן: זה של משה כחלון, לא שלי.
נמרוד הגלילי: איסור במוסך שהוא בלתי מורשה.
עוזי יצחקי: של איתן כבל.
נמרוד הגלילי: אם יישמו את החוקים האלה ויתקנו במוסכים מורשים, ויהיה פיקוח על החוקים הקיימים זה יפתור את הכול.
אמנון כהן: אני מסכים איתך, יש לנו בעיית אכיפה במדינה לגבי הרבה מאוד דברים, לא רק זה.
אמנון כהן: אבל אני מחוקק, לא אכיפה.
אמנון כהן: גברתי, בבקשה.
אמנון כהן: תציגי את עצמך.
אינגריד הר אבן: עורכת דין הר-אבן, יועצת משפטית, איגוד המוסכים.
אמנון כהן: אבל הוא דיבר, הוא ייצג נאמנה.
אינגריד הר אבן: אני רוצה לדבר משפטית וחוקית.
אינגריד הר אבן: לצערי, המצג שמנסים נציגי חברות הביטוח ליצור איננו נכון חוקית, וגם לא בשטח.
אינגריד הר אבן: הם יושבים במשרדיהם, ובשטח יש לנו מגרשים מפוצצים במכוניות אחרי תאונות קשות שלא מתוקנות כמו שצריך ונמכרות הלאה לאנשים שאינם יודעים שהרכבים הללו עברו תאונות קשות.
שמואל מלכיס: - - - מחברות ביטוח או מרכב פרטי?
אינגריד הר אבן: אנחנו מדברים על המשתמש, על הרוכש הסופי ולא על המבוטח.
ניר ימין: זאת שאלה נכונה.
בתיה לונדון: השאלה היא אם הרכבים האלה- -
אמנון כהן: היא לא הפריעה לך.
אינגריד הר אבן: הצעת החוק הזאת באה לטפל באותו רוכש שרוכש את הרכב אחרי התאונה הקשה ולא באותו מבוטח שמציגים פה שהוא מתחנן בפני חברת הביטוח שתרכוש את הרכב.
אינגריד הר אבן: זה לא נכון, חברת הביטוח רוצה לרכוש אותו- -
בתיה לונדון: מאיפה את יודעת?
אמנון כהן: אני מבקש.
אינגריד הר אבן: אני חייבת להעמיד דברים על דיוקם- -
בתיה לונדון: איך היא יודעת- - -
אמנון כהן: בסדר, כל מה שאת אמרת – קפצתי פה, רציתי לדבר.
אמנון כהן: נתתי לך זכות דיבור.
אמנון כהן: אפילו אם היא לא מדברת כמו שאת רוצה, בסדר, תני לה לדבר.
בתיה לונדון: הנאמן למקור- -
אינגריד הר אבן: בניגוד למצג שנוצר פה החוק הנוכחי איננו מחייב שהשמאי שמלכתחילה הכריז על הרכב כאובדן להלכה יבדוק אותו לאחר תיקונו אצל הסוחר, זאת הטעיה גסה.
אינגריד הר אבן: זה גם לא נעשה בפועל.
אינגריד הר אבן: אלוהים יודע לבדו איפה ואיך מתקנים את זה.
אינגריד הר אבן: בפועל, שמאי לא בודק את התיקון הזה.
אינגריד הר אבן: כשגברת לונדון מדברת על שמאי היא מדברת על השמאי הראשון שהכריז עליו אובדן להלכה, ואף שמאי לא בודק את הרכב לאחר התיקון.
בתיה לונדון: זה לא נכון.
אינגריד הר אבן: זה נכון.
אינגריד הר אבן: רכבים בין 40% ל-50% אנחנו לא אומרים שאי אפשר לתקן, השאלה היא איך מתקנים אותם.
אינגריד הר אבן: אף סוחר רכב לא מתקן, לפי מה שהשמאי הראשון שהכריז על הרכב כאובדן להלכה אמר, כי אז זה לא רווחי לו למכור את זה הלאה.
שמואל מלכיס: סוחר הרכב לא מתקן את זה, מתקנות את זה חברות הביטוח- - - האמת.
אינגריד הר אבן: הסוחר מתקן את זה, סליחה.
אינגריד הר אבן: זאת הטעיה.
אינגריד הר אבן: אם השמאי הראשון קבע שהנזק הוא 40% או 50% הסוחר לא מתקן את זה ב-40% או ב-50%, אלא ב-10%, 12% או 15%, אחרת הוא לא ירוויח כשהוא ימכור הלאה.
אינגריד הר אבן: אין מה לעשות, זאת המציאות.
אינגריד הר אבן: מי שמחולל את המציאות הזאת זה מתחיל בחברות הביטוח וזה ממשיך הלאה.
אינגריד הר אבן: יתרה מזאת, אותם סוחרים שלהם נמכרים הרכבים על-ידי חברות הביטוח מעבירים את זה הלאה לסוחרים אחרים.
אינגריד הר אבן: לא פעם ולא פעמיים הרוכש הסופי רוכש את הרכב לא מהסוחר שאליו חברת הביטוח העבירה את הרכב- -
שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש- -
אינגריד הר אבן: - - אלא לחבר של חבר של חבר של חבר של הסוחר- -
שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש, זה בלתי אפשרי שתשב פה עורכת דין, ותאמר- -
אמנון כהן: אבל אתה מפריע, תן לה לסיים.
אמנון כהן: תרשום.
שמואל מלכיס: - - - שחברות הביטוח עוברות על החוק.
אמנון כהן: תרשום, אני אתן לך זכות דיבור אחר כך.
אינגריד הר אבן: הטענה כאילו לחברות הביטוח יש אינטרס שהרכב יתוקן כראוי כי הן אחר כך מפצות על נזקי הגוף זה בכלל לא קשור.
אינגריד הר אבן: הרי כבר קנו מהמבוטח שלהן את הרכב, זה כבר לא קשור אליהן, אין להן שום עניין מי קונה את הרכב בסופו של תהליך.
אינגריד הר אבן: יתרה מזאת – הן מסרבות לבטח את הרכב כשהוא מגיע אליהן בשנית בטענה שהוא היה אובדן להלכה.
אינגריד הר אבן: רגע.
אינגריד הר אבן: לגופה של הצעת החוק- -
אמנון כהן: אנחנו נגיע לגופה.
אינגריד הר אבן: הואיל וכל הסיפור מתחולל מאותה עסקה שחברת הביטוח עושה מצד אחד עם המבוטח ומצד שני עם הסוחר, האכסניה המתאימה היא כן חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), כמו שהפוליסה התקנית שוררת תחת חסותו של המפקח על הביטוח.
אינגריד הר אבן: יחד עם זאת אנחנו מציעים לא לנקוב ב-50%, אלא להגדיר את זה שאם זה פחות מ-60%, וחברת הביטוח רוצה לשלם את למבוטח את מלוא ערך הרכב, כי הם הרי טוענים שהמבוטחים מתחננים לזה – בכל מקרה לא תוכל לשקם או לתקן אותו, והאיסור על השיקום והתיקון יחול על כלי הרכב ולא על המבטח.
אינגריד הר אבן: כלומר לכל מקום שהרכב ילך אליו, גם אם המבטח ימכור אותו לצד ג', לא יהיה ניתן לשקם או לתקן אותו.
אינגריד הר אבן: תודה.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את יחידת "אתגר".
יהודה עטר: שלום.
יהודה עטר: ברשותך, אדוני, אני אשתדל לא לדבר לא על סמנטיקה ולא על פרקטיקה, אלא אתייחס לנתונים.
יהודה עטר: אנחנו עשינו בדיקה.
יהודה עטר: זה נכון שאנחנו מבצעים פעילות נרחבת מאוד גם ברשות הפלסטינית עד כמה שאנחנו יכולים, בנושא איסור תיקון כלי רכב בשטחים.
יהודה עטר: זה חוק מצוין שעבר, ואנחנו פחות או יותר מבצעים אכיפה כזאת או אחרת שם.
יהודה עטר: גם בתוך ישראל לגבי מגרשים, חברות ליסינג וחברות ביטוח – שם אנחנו בודקים לגבי אותם כלי רכב "שבורים" או כלי רכב "אובדן להלכה" או "total loss" שעוברים אחרי שהם עושים תאונה מחברות הביטוח ומחברות הליסינג וההשכרה לסוחרים, ונכון גם שאותם סוחרים, לצערי הרב, מטפלים ומתקנים את אותם כלי רכב בחלפים זולים – בחלק גדול, לא כולם – כדי לתקן ולהרוויח באופן משמעותי.
יהודה עטר: מכאן שהמניע המרכזי לגניבות הוא חלפים גנובים, ובזה אנחנו מטפלים.
זאב פרידמן: אלה כלי רכב של חברות ביטוח וחברות ליסינג?
יהודה עטר: גם חברות ביטוח וגם חברות ליסינג וגם אזרחים מן השורה שמחפשים תיקון זול, והתיקון הזול, מן הסתם, הוא תיקון בחלפים זולים.
זאב פרידמן: - - - כדי שהגברת הנכבדה תגיב לזה.
זאב פרידמן: כי אם לא מגיעים רכבים משם- - -
בתיה לונדון: ברצון אגיב.
יהודה עטר: אני עשיתי בדיקה- -
אמנון כהן: יהודה, אם יש לך נתונים.
יהודה עטר: בהחלט, אני אקריא את זה.
יהודה עטר: אנחנו עשינו בדיקה מול חברות הביטוח ומצאנו שככל ששנת ייצור הרכב, ככל שזה רכב חדש יותר, קיים פער בין כלי רכב שהוכרזו כ"אובדן להלכה" לעומת כלי רכב שהוכרזו כ"אובדן גמור".
יהודה עטר: מספרית בדקנו 1,934 כלי רכב משנת ייצור 2005-2000 שהוכרזו כאובדן להלכה לעומת 1,391 כלי רכב מאותה שנת ייצור שהוכרזו כאובדן גמור – פער של 28%.
יהודה עטר: בדקנו כלי רכב נוספים, מתקדמים יותר: 1,552 כלי רכב משנת 2009-2007 הוכרזו "אובדן להלכה" לעומת 1,078 כלי רכב מאותה שנת ייצור שהוכרזו כאובדן גמור – פער של 30%.
יהודה עטר: הפער הזה יוצר דרישה לחלקי רכב, ומטבע הדברים יוצר דרישה לחלקי רכב גנובים.
יהודה עטר: התופעה הזאת הולכת וגדלה.
יהודה עטר: תקנה 309.
יהודה עטר: בתקופה האחרונה החלטתי להעמיק את האכיפה שלי בעניין תקנה 309.
יהודה עטר: ככל שאנחנו בודקים יותר את יישום תקנה 309, שזאת תקנה שלהערכתי, צריכה להיות מפוקחת על-ידי עמיתיי במשרד התחבורה, אני יכול לומר לך שתקנה 309 היום היא תקנה פרוצה.
יהודה עטר: כל דיכפין שמתקן רכב מחויב לתקן את הרכב ואחר כך להביא אותו למכון מבדק מורשה, אבל לא עושה כן.
יהודה עטר: יש מאות כלי רכב במדינת ישראל- -
בתיה לונדון: אתה מדבר על חברות ביטוח?
יהודה עטר: לא, אני מדבר באופן כללי.
בתיה לונדון: אז, בבקשה, תבהיר את זה.
יהודה עטר: אני מדבר באופן כללי.
לאה ורון: הוא לא נמצא בחקירה נגדית שלך, עורכת הדין לונדון.
בתיה לונדון: הוא עלול להטעות כאן מישהו.
לאה ורון: מה לעשות?
לאה ורון: תבקשי רשות דיבור, ותאמרי את מה שאת רוצה.
יהודה עטר: אני מדבר על עשרות כלי רכב לאו דווקא מחברות ביטוח, אבל גם מחברות ביטוח וגם מחברות ליסינג והשכרה שמוכרים כלי רכב ומחויבים להחזיק את רישיון הרכב ברשותם עד שהרכב הזה יתוקן, ולהעביר את הרישיון רק לאחר שיתוקן.
יהודה עטר: לצערי הרב, אנחנו מוצאים מאות כלי רכב שהתקנה הזאת לא מיושמת, ואותם כלי רכב נעים בכבישי ישראל ללא יישום התקנה.
יהודה עטר: זאת בעיה גם בטיחותית חמורה מאוד, ובוודאי יש פה עברה על החוק.
אמנון כהן: אני רוצה לשאול את משרד התחבורה, אם הרכב עבר תאונה, שוקם וחזר לכביש – האם אפשר לסמן ברישיון הרכב שאתם מחדשים שהרכב עבר תאונה?
אמנון כהן: שהאזרח ייקח בחשבון שהרכב עבר תאונה.
עוזי יצחקי: יש לנו כוונה לעשות את זה- -
אמנון כהן: או שאתה רוצה שנתקן את זה בחקיקה.
אמנון כהן: מה שתגיד.
עוזי יצחקי: לא חייבים לעשות הכול בחקיקה.
אמנון כהן: מה שתגיד, אני מחוקק.
עוזי יצחקי: אנחנו התחלנו גם דיווחים ממוחשבים באון-ליין של השמאים – כל רכב שהוא אובדן גמור מדווח מידית, ואין טווח זמן שאפשר לשחק בו ולעשות דברים לא חוקיים.
עוזי יצחקי: הכוונה שלנו היא שגם דיווחים שדורשים תיקון רציני ידווחו, ואנחנו כן נציין אותם.
עוזי יצחקי: אנחנו השלמנו את הפעילות- -
לאה ורון: לציין ברישיון הרכב.
עוזי יצחקי: אנחנו הוספנו גם את נושא הקילומטרז' בעקבות חוק גילוי נאות; והשלב הבא הוא לציין את האובדן להלכה ברישיון הרכב.
יהודה עטר: זה יפתור את הבעיה.
בתיה לונדון: - - -
אמנון כהן: סליחה, שנייה.
אמנון כהן: מותר לי גם לשאול שאלות.
אמנון כהן: אגף שוק ההון.
אמנון כהן: אתם שומעים את הטיעונים, וגם יחידת "אתגר" מצביעה על דברים.
אמנון כהן: אנחנו למעשה נוגעים במשהו קטן בחקיקה, אבל יש פה תופעה שאם לא תסדירו את העניין אז אני איאלץ כמחוקק להביא עוד עשרה חוקים כדי להסדיר את הדברים.
אמנון כהן: יש פה טיעון שמרוב חקיקות אין אכיפה, אבל אני מחוקק – אתם יכולים על-ידי הוראות ופקודות כאלה ואחרות וצו, להסדיר את השוק הזה.
אמנון כהן: חשוב מצד אחד לשמור על היציבות של חברות הביטוח ומצד שני לדאוג לצרכן כי בסופו של תהליך יש פה תעשייה שלמה.
אמנון כהן: אולי יש חקיקות ותקנות, אבל צריך להעמיק בהן ולראות איך אפשר כל פעם על-ידי התופעות האלה לתקן את הדברים.
אמנון כהן: לכן אם לא נראה שהנושא מטופל ניאלץ לחוקק שוב ולשבת.
אמנון כהן: יש לכם הכלים, ואני רוצה לקבל גם תשובות לגבי מה שהעלו כאן חברים.
ניר ימין: אם אתם מכירים את התופעות שהופנו כלפי חברות הביטוח במסגרת הפיקוח שלכם.
אנסטסיה מיכאלי: קודם כול, כבוד היושב ראש, אנחנו שמחים על הדיון שהבסיס שלו היא המוטיבציה של כולנו שכלי הרכב יהיו בטוחים יותר תוך הגברת רמת האכיפה.
אנסטסיה מיכאלי: אין ספק שאנחנו מזדהים עם העקרונות הבסיסיים האלה.
אנסטסיה מיכאלי: לגופה של הצעת החוק.
אנסטסיה מיכאלי: כמו שאתם יודעים, זה לא סוד – הגורם המקצועי, לגישתנו, ואני מניח שגם לגישתכם, שאחראי על קביעה של שיעור "אובדן גמור" זה משרד התחבורה.
אנסטסיה מיכאלי: עמדתו המקצועית כפי שהיא משתקפת בתקנות התעבורה מתבטאת לאחר מכן אצלנו בפוליסות שמוכרות חברות הביטוח למבוטחים שלה- -
אמנון כהן: אתה אומר שזאת החלטה של הגוף הייעודי המקצועי, וההחלטה שלכם נגזרת מתוך ההחלטה שלהם.
אנסטסיה מיכאלי: אמת ויציב.
אנסטסיה מיכאלי: אתה גם יודע שבשנת 99' הופחת שיעור "אובדן גמור" מ-75% ל-60% על-ידי הגורמים המקצועיים.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו, כמובן, אימצנו את זה בפוליסות שמוכרות חברות הביטוח לציבור המבוטחים מכיוון שהגורם המקצועי שאחראי על קביעה של שיעור אובדן גמור הוא משרד התחבורה.
אנסטסיה מיכאלי: משתמע מזה בצורה הברורה ביותר שהתיקון, כפי שאתה מציע אותו, צריך להתבצע במסגרת הכללים והחוקים של משרד התחבורה, קרי פקודת התעבורה, ואני מקווה שגם הנוכחים יסכימו איתי.
אמנון כהן: מה לגבי פרקטיקה וסמנטיקה, לפי הדברים של המוסכים?
ניר ימין: והטענות שהעלו חברות הביטוח והשימוש של "אובדן להלכה".
אנסטסיה מיכאלי: אני יכול לומר על קצה המזלג לומר מה זה "אובדן גמור להלכה".
אנסטסיה מיכאלי: "אובדן גמור להלכה" זה מצב שבו למבוטח קיימת האפשרות – ואני בכוונה מדגיש את זה – לבוא ולדרוש מחברת הביטוח לשלם לו את מלוא שווי הרכב כאשר הרף שנקבע נמוך מהרף- -
אינגריד הר אבן: על-פי הפוליסה התקנית זאת פררוגטיבה של חברת הביטוח ולא של המבוטח.
אינגריד הר אבן: אל תטעה.
אינגריד הר אבן: זה חוק שאתם כתבתם אותו.
אינגריד הר אבן: כתוב: "מבטח רשאי".
אמנון כהן: תודה, ההערה הושמעה.
אנסטסיה מיכאלי: זה כלי שיש בידי המבוטח לבוא לחברת הביטוח ולבקש, גם אם השיעור שקבע שמאי הרכב, נמוך מהשיעור שממליץ משרד התחבורה, קרי 60% - לדרוש מחברת הביטוח את מלוא שווי הרכב.
אנסטסיה מיכאלי: כמי שמקבל פניות ציבור שמועברות למחלקת פניות הציבור- -
אינגריד הר אבן: ולא עונה עליהן חמש שנים.
שמואל מלכיס: מה זה על כולם את מתנפלת?
דוד בוקר: מה, אתה יושב ראש הישיבה?
דוד בוקר: אל תעיר לה.
אינגריד הר אבן: כמה פניות העברנו לכם- -
אמנון כהן: לא, אני מבקש, אני אוציא אותך.
אמנון כהן: זה לא דו-שיח.
אמנון כהן: אני אתן לך להעיר הערה כי את מציגה גם אזרחים, מוסך וזה- -
אינגריד הר אבן: "מוסך וזה", "מוסך וזה".
אמנון כהן: גם אנחנו כחברי כנסת פונים ולא מקבלים תשובות.
לאה ורון: גם הפניות מוועדת הכלכלה שהועברו.
אמנון כהן: זה לא חדש, לצערנו.
אנסטסיה מיכאלי: אני שואל, האם אנחנו ערים ועדים לבעיות בכל הקשור לפרוצדורה של "אובדן גמור להלכה".
אנסטסיה מיכאלי: כמו שמשתקף אצלי, מכיוון שפניות הציבור מועברות להתייעצות במחלקה שאני אחראי עליה, אני לא זוכר שקיבלתי פנייה שעניינה "אובדן גמור להלכה".
אנסטסיה מיכאלי: אני יכול לומר לך בצורה הברורה ביותר שכאשר אנחנו נקבל פנייה של מבוטח שעניינה טיפול של חברת הביטוח בעניין של אובדן גמור להלכה שלא יהיה בהתאם לכללים שקבע המבוטח אנחנו נתייחס לזה במלוא כובד הראש בצורה חד-משמעית.
בתיה לונדון: אני רוצה להציע הצעה למשרד התחבורה.
לאה ורון: רגע אחד.
ניר ימין: תוך כדי הדברים שלךָ בדקתי, ובאמת מה שעולה מתקנות הפיקוח על עסקי הביטוח (תנאי חוזה לביטוח רכב פרטי), בפרק א' בפרט 6(ב) מדובר על כך שבאמת זה היכולת של המבטח ולא של המבוטח.
ניר ימין: השאלה היא האם יש לכם כוונה לשנות את זה כך שלפי דרישת מבוטח המבטח יהיה חייב לשלם את האובדן להלכה.
ניר ימין: אני לא יודע מה הפרקטיקה הנוהגת, אבל בהתאם לנוסח- -
שמואל מלכיס: זה לא מדויק לחלוטין.
שמואל מלכיס: זה נכון שהפוליסה התקנית משאירה את הברירה למבטח אבל רוב המבטחים נותנים בפוליסה אפשרות אפילו בשיעור נמוך יותר, לבחור באובדן גמור להלכה.
שמואל מלכיס: כך שמה שאמר פה נציג הפיקוח – כיוון שהוא רואה את זה דרך הפוליסות – זה מדויק לחלוטין.
ניר ימין: אז זה נובע מהפער בין הפוליסה התקנית לבין הפוליסות הנוהגות בחברות הביטוח.
שמואל מלכיס: פוליסות חברות הביטוח מיטיבות עם המבוטחים.
שמואל מלכיס: הן יכולות להיטיב עם המבוטחים בתנאים.
ניר ימין: אני הבנתי, אבל אולי שיהיה גם בפני הוועדה: מה שאמר מר שמואל מלכיס, ונציג שוק ההון אסף הסכים איתו, שאמנם בתקנות הפיקוח על עסקי ביטוח הסמכות היא של המבטח בנזק שמעל 50% לקבוע "אובדן להלכה" ולא לתקן או לשקם, אבל בפועל בפוליסות שחברות הביטוח מנפיקות מדברות על כך שהאפשרות היא של המבוטח ולא של המבטח.
ניר ימין: לכן - - -
ניר ימין: זה מה שאומר הרגולטור שמפקח על חברות הביטוח.
רונן לוי: אבל בחוק כתוב, מה זה "הרגולטור"?
שמואל מלכיס: אתה מכיר את כל הפוליסות של חברות הביטוח?
רונן לוי: אדוני, הפוליסה התקנית זה חוק, זה תקנות במדינת ישראל.
אמנון כהן: מה כתוב בפוליסה?
אינגריד הר אבן: כתוב בפוליסה שהמבטח הוא ש- - -
שמואל מלכיס: אתם לא יודעים מה אתם אומרים.
זאב פרידמן: דרך אגב, אין סתירה בין שני הדברים.
שמואל מלכיס: נכון.
אמנון כהן: אנחנו נתחיל את הקראת החוק, ותוך כדי, אם יהיו הערות אנחנו נתייחס ונדע מה לעשות עם זה.
שמואל מלכיס: רגע, רוצים להגיד עוד כמה דברים.
אמנון כהן: בסדר, תוך כדי.
אמנון כהן: הצעת החוק הראשונית שעברה בקריאה הטרומית זאת הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), ולאחר שישבנו בדיונים בינינו דיברו על כך שנשנה את האכסניה, והיא אכן שונתה להצעת חוק פקודת התעבורה (תיקון) (איסור לשקם רכב שנגרם לו נזק מעל 50%).
אמנון כהן: זה מה שאנחנו מקריאים כרגע.
אמנון כהן: לזה יצטרכו להגיב.
אמנון כהן: ראיתי שגם איגוד המוסכים רוצים להכניס כל מיני תיקונים, אז תוך כדי כך תעלו, ונחליט מה נכניס ומה לא נכניס, מה יתקבל ומה לא יתקבל.
אמנון כהן: כך נתקדם.
אמנון כהן: תוך כדי כך אם תהיה למישהו הערה ניתן לו להביע את ההערה שלו לגבי סעיף כזה או אחר.
ניר ימין: ברשותך, אני אגיד עוד שני משפטים לפני כן:
ניר ימין: מאחר שהסיבה העיקרית להצעת החוק , כפי שאני הבנתי אותה, היא הסיבה הבטיחותית, שלא ייסעו בכבישי ישראל כלי רכב שאינם בטיחותיים ששוקמו בדרך לא דרך, אנחנו יודעים, כפי שציין נציג אתגר בדבריו שחוק איסור תיקון בשטחים לא מאפשרים היום לתקן כלי רכב בשטחים; חוק גילוי זכאות למידע וגילוי נאות מטפל בעניין אחר שצרכן או אדם שקונה רכב יוכל לקבל מידע מהמבטח, והחובות המוגברות שיש על סוחרי רכב – ולכן גם מהסיבה הזאת - -
זאב פרידמן: יש גם בארץ מוסכים לא כל כך מורשים.
ניר ימין: יש הצעת חוק שמנסה לטפל בזה, זה משהו אחר.
אמנון כהן: - - - על כל העולם.
אמנון כהן: לאט-לאט.
ניר ימין: כפי שאני מבין הצעת החוק הזאת נוגעת לעניין הבטיחותי יותר.
ניר ימין: לכן כפי שעלה מהדיונים שלך עם נציגי הממשלה, הוצע לתקן את פקודת התעבורה כדי שלא תהיה הבחנה בין כלי רכב מבוטח ששיעור הנזק שנגרם לו הוא 50% ומעלה לבין רכב שאינו מבוטח.
ניר ימין: זה מקבל משנה תוקף כאן לאור הדברים שאמר מר מלכיס שרוב כלי הרכב אינם מבוטחים- -
לאה ורון: לא מבוטחים בביטוח מקיף.
ניר ימין: לכן אם התיקון שלך לא יכסה גם את כלי הרכב האלה יכול להיות שיהיה פספוס של מרבית כלי הרכב.
אמנון כהן: אנחנו מכניסים את כולם.
ניר ימין: לכן ההצעה כפי שהיא מוצגת כרגע מציעה לתקן את פקודת התעבורה ולקבוע שם שאסור יהיה לכלי רכב שניזוק בנזק מעל 50% לנסוע, וכפי שציין נציג אגף שוק ההון תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח בדבר הפוליסה התקנית יתאימו את עצמם לפקודת התעבורה.
אמנון כהן: הנגזרת מעצמה- -
ניר ימין: בתקנות התעבורה בנוגע לשיעורי נזק או ל"אובדן גמור" תקנה 266 לתקנות התעבורה מגדירה מהו רכב ב"אובדן גמור".
ניר ימין: מדובר על רכב ששמאי רכב קבע לגביו שהוא יצא מכלל שימוש או שהנזק הגולמי בו הוא 60% ומעלה משווי הרכב; תקנה 281 עוסקת בכך שאסור לרשות הרישוי לתת רישיון רכב או לחדש אותו לרכב שנקבע לגביו שהוא רכב באובדן גמור; תקנה 289 מדברת על החובה של בעל רכב להעביר לרשות הרישוי הודעה על כך שרכב יצא מכלל שימוש או שהוא באובדן גמור, ויש גם הוראה בעניין פטור מאגרה שנראה לי שהיא פחות רלוונטית.
דוד בוקר: נדמה לי שהחובה של השמאי היא להעביר את הרישיונות.
ניר ימין: גם של השמאי וגם של בעל הרכב.
דוד בוקר: בעל הרכב לא מתעסק עם זה.
ניר ימין: אני קורא מתקנה 289(א) אחרי הרישא במשפט השני: "חייב בעל הרכב הרשום ברישיון, בעל הרכב לפי כל דין, שמאי הרכב או מי שהרכב הועבר לו מכוח עסקי מכירה, צו של בית משפט או לפי חוק הוצאה לפועל, או מכוח פוליסת ביטוח, להודיע על כך לרשות הרישוי בטופס או באמצעים ממוחשבים שהורתה עליהם רשות הרישוי – להחזיר לה את רישיון הרכב ולהסיר מהרכב את לוחיות הזיהוי".
ניר ימין: לא רק השמאי – גם אנשים אחרים שציינתי.
אמנון כהן: מה שיש בתקנות.
ניר ימין: בתקנה 308 – יש חובה של שמאי רכב, שאם הוא הגיע למסקנה שיש ברכב נזק גולמי העולה על 60% הוא צריך למסור לנוהג בו או לבעלו הודעה על אובדן גמור ולהודיע על כך לרשות הרישוי בטופס שנקבע, ולהעביר את רישיון הרכב לרשות הרישוי.
ניר ימין: הסיבה שציינתי את ארבעת הנושאים האלה היא מאחר שהצעת החוק, כפי שראיתי אותה, עוסקת בנושא אחד, רק בהוראה שלפיה שמאי יעביר לרשות הרישוי.
ניר ימין: הוראה לא פחות חשובה צריכה לעסוק בכך שרשות הרישוי לא תיתן רישיון רכב או לא תחדש אותו לרכב שיש לו נזק של למעלה מ-50%.
ניר ימין: את ההודעות האחרות של שמאי או חובת בעל רכב אפשר, לטעמי, להשאיר לתקנות.
ניר ימין: לדעתי, זאת החובה המרכזית שאסור לרשות הרישוי לחדש או לתת רישיון רכב לרכב כזה.
בתיה לונדון: ומה עם כל הרכבים שמתקנים בלי שמאי?
בתיה לונדון: איך משרד התחבורה יידע על כך?
ניר ימין: זה יהיה לפי התקנות.
ניר ימין: מבחינתי, זה לפתחו של משרד התחבורה ולפתחך, אדוני היושב ראש, עד כמה רוצים להסדיר בחקיקה ראשית להסדיר את ההוראות האלה.
ניר ימין: אבל כי שציינתי, היום לפי התקנות, גם בעל רכב צריך להודיע לרשות הרישוי , אם הוא יודע שרכב ניזוק בשיעור כזה.
בתיה לונדון: אולי תהיה על בעלי המוסכים החובה להודיע למשרד התחבורה?
ניר ימין: אם התקנות מדברות על בעל המוסך אפשר.
ניר ימין: אני לא יודע מהי עמדת משרדי הממשלה בעניין הזה.
רונן לוי: בעל המוסך לא קובע.
יהודה עטר: צריך לזכור שחברות ליסינג והשכרה לא מבטחות את כלי הרכב שברשותן, ולכן המשמעות של דבריך היא שלא יהיה פיקוח, אלא הפיקוח יחול רק על מי שכן מחזיק שמאי.
יהודה עטר: מכיוון שחברות הליסינג וההשכרה מחזיקות היום קרוב ל-600 אלף כלי רכב מסך צי הרכב במדינת ישראל זאת נקודה שצריך להתייחס אליה.
ניר ימין: הצעת החוק מנסה לשמר את המצב הקיים ולהגיד שבמקום 60% יהיה 50% לגבי כל כלי הרכב, לא רק המבוטחים.
ניר ימין: השאלה היא אם הבעיה שאתה מעלה נוגעת למה שהצעת החוק הזאת עושה.
יהודה עטר: פה אתה מחייב את השמאי.
ניר ימין: גם היום השמאי חייב.
יהודה עטר: אז חברות הביטוח לא יחזיקו שמאי.
ניר ימין: אז למה היום הן מחזיקות שמאי?
בתיה לונדון: אבל אולי תקבע שצריך לתקן- - -
יהודה עטר: - - -
ניר ימין: אני מודה שלא הצלחתי להבין את הבעייתיות.
ניר ימין: מה ההבדל בין היום, שיש חובת דיווח של שמאי על 60% לבין מחר שהוא יהיה חייב לדווח על 50%?
יהודה עטר: כיוון שחלק מכלי הרכב לא מפוקחים ומטופלים באופן בלתי מפוקח.
יהודה עטר: אין שמאי שילווה את התהליך של הבדיקה עצמה, כפי שקיים בחלק גדול מחברות הביטוח.
שמואל מלכיס: אבל זאת חובה גם על הבעלים.
שמואל מלכיס: אם יטילו את זה על בעל מוסך זה עוד יותר טוב.
רונן לוי: אבל אם אתה משאיר את זה בפקודת התעבורה אין לזה שום משמעות.
רונן לוי: המשמעות העיקרית היא שזה קיים, ואז אפשר פרקטיקות.
רונן לוי: לכן אם מחליפים אכסניה אין לזה משמעות.
רונן לוי: עדיף שלא יהיה חוק אם עושים החלפת אכסניה.
רונן לוי: היושב ראש, אנחנו מבקשים לעצור כרגע את הדיון.
רונן לוי: אם החלפת האכסניה היא דבר שהוא הבסיס פה- -
ניר ימין: החלפת האכסניה רק מדברת על כך שזה לא יחול רק על כלי רכב מבוטחים- - -
אינגריד הר אבן: לא, הצעת החוק מדברת על משהו שונה לגמרי.
אינגריד הר אבן: הצעת החוק בנוסחה החדש שהגשתם בכלל לא מדברת על אובדן להלכה.
אמנון כהן: סליחה, לא כולם יחד.
אמנון כהן: אני רוצה להבין את הסוגיה של האכסניה.
שמואל מלכיס: - - -
אמנון כהן: שמואל, אתה מפריע לי.
אמנון כהן: תן לי לשמוע, תן לי ללמוד את הסוגיה.
אמנון כהן: אני לא רוצה לעשות חוק לא טוב.
רונן לוי: אפשר לסגור איתו שהוא רוצה לבטח, ואנחנו רוצים לתקן.
לאה ורון: תאפשרו לעורכת הדין הר-אבן לדבר.
אמנון כהן: אני רוצה להבין מה הבעיה באכסניה.
אינגריד הר אבן: הבעיה היא גם באכסניה וגם במהות של הצעת החוק בנוסחה החדש שקיבלנו עכשיו.
אינגריד הר אבן: במקור, מה שיושב ראש הוועדה התכוון לעשות הוא, אם אני מבינה נכון, זה לפתור בעיה של ציבור שלם שרוכש רכבים שלא תוקנו כראוי אחרי תאונות קשות.
אינגריד הר אבן: התופעה הזאת נקראת "אובדן להלכה".
אינגריד הר אבן: הצעת החוק החדשה עם פקודת התעבורה בכלל לא מתייחסת לזה, היא מתייחסת למשהו אחר – היא מתייחסת לאובדן גמור ורכבים שהולכים לפירוק.
אינגריד הר אבן: אין שום קשר בין רכבים שהולכים לפירוק - -
בתיה לונדון: יש קשר חזק.
אינגריד הר אבן: - - לבין רכבים שנקראים "אובדן להלכה" ומתוקנים שלא כראוי ומוחזרים לכביש.
אינגריד הר אבן: למעשה, הצעת החוק החדשה הזאת, אין בה שום דבר שמבטל אף אחת מהרעות החולות שהצעת החוק המקורית באה לטפל בהן.
אינגריד הר אבן: כל מה שהיא עושה, היא מורידה את ה-total loss מ-60% ל-50%, ועכשיו יעשו אובדן להלכה בין 40% ל-50%.
אינגריד הר אבן: אז מה עשינו בזה?
אינגריד הר אבן: זה עוד יותר גרוע ממה שהיה קודם.
שמואל מלכיס: אבל פתרת את הבעיה- -
אמנון כהן: אל תפריע, שמואל, אתה מחמיר את העניין.
אמנון כהן: תן לי ללמוד את זה קודם, בעצמי עוד לא הבנתי את השינוי באכסניה.
אמנון כהן: רק אתמול בלילה ישבו איתי.
אמנון כהן: אני רוצה ללמוד את הסוגיה.
אינגריד הר אבן: יש הבדל מהותי.
אינגריד הר אבן: "אובדן גמור" זה רכב לפירוק שרק השרידים שלו נמכרים; "אובדן להלכה" זה רכב שכאילו עובר את התיקון, וכל מה שאנחנו מדברים עליו – כל העוולות לציבור – זה אובדן להלכה.
אינגריד הר אבן: הצעת החוק הזאת בפקודת התעבורה מטפלת באובדן גמור בלבד ולא באובדן להלכה, והיא גם מחמירה את המצב כי היא מורידה את אחוז הנזק- -
בתיה לונדון: אני רוצה להגיד- -
אמנון כהן: אני עוד לא הבנתי.
אמנון כהן: כשאני אבין, תגידי.
בתיה לונדון: אני רוצה להתייחס.
לאה ורון: אנחנו נאפשר לך, תחכי רגע.
אינגריד הר אבן: להצעת החוק החדשה אין שום קשר לאובדן להלכה, וכל מה שהיא עושה זה להוריד את אחוז הנזק להכרזה על רכב כ"אובדן גמור" מ-60% ל-50%.
אינגריד הר אבן: וזה באמת נכון שבעלי רכב רבים שהנזק שלהם הוא 50%, 52%, 55% לא יוכלו לתקן אותו, בשביל מה?
אינגריד הר אבן: לא בזה באנו לטפל מלכתחילה.
אינגריד הר אבן: לא אמרנו שרכב ב-50% איננו ניתן לתיקון.
אינגריד הר אבן: אמרנו שבצורה שבה זה נעשה בשיטת האובדן להלכה הוא איננו מתוקן כראוי.
ניר ימין: אז גם הצעת החוק המקורית לא טיפלה בזה, כי היא אמרה שמבטח לא יהיה רשאי לתקן רכב בשיעור של 50% ומעלה.
ניר ימין: זה מה שאמרה הצעת החוק המקורית.
אינגריד הר אבן: אם הוא קונה אותו מהמבוטח אסור לו לתקן, זה לא שאסור לו לתקן.
אינגריד הר אבן: תראה את הניסוח.
אינגריד הר אבן: הניסוח היה מאוד נכון.
אינגריד הר אבן: הניסוח מתחיל במילים שאם חברת הביטוח קנתה את הרכב מהמבוטח אז אסור לה לתקן.
אינגריד הר אבן: היא לא חייבת לקנות את הרכב מלכתחילה.
בתיה לונדון: זה האינטרס שלהם.
שמואל מלכיס: זה האינטרס שלהם.
אמנון כהן: לכם יש אינטרס, להם יש אינטרס – אני רוצה להסתכל על הצרכן כרגע.
אמנון כהן: אבל בשביל להגיע להחלטה הסופית- -
בתיה לונדון: הם לא רוצים את האינטרס- -
אמנון כהן: בסדר, תני לי להחליט, בסדר?
אמנון כהן: אני מכיר את האינטרס שלך טוב.
אמנון כהן: גם את האינטרס שלהם.
בתיה לונדון: אני לפחות שמה אותו על שולחן.
אמנון כהן: אבל אני רוצה לדעת בסוף מה יהיה.
אמנון כהן: אני המחוקק.
אמנון כהן: אני רוצה להוציא חוק טוב, לכן אני צריך להיות שלם עם עצמי קודם כול.
ניר ימין: אם אני מבין נכון ממה שעולה במהלך הדיון יש לי שתי שאלות.