GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: היא לא גדלה בגלל בעיה אחת מרכזית, והיא מחסור במהנדסים.
רוברט אילטוב: בהיעדר מהנדסים, תעשיות יוצאות למקומות שבהם יש שפע של מהנדסים – הודו, סין, מזרח אירופה.
רוברט אילטוב: מקומות עבודה והכנסה גדולה שהיתה יכולה לנבוע פה במדינה, הולכים למקומות אחרים, ואנחנו מפסידים.
רוברט אילטוב: יש בעיה בתחום ההנדסה.
רוברט אילטוב: היום הנוער במרכז הארץ בוחר ללמוד את מה שנקרא מדעי הכסף, פחות ופחות מבקשים ללמוד מקצועות קשים כמו הנדסה.
רוברט אילטוב: אבל משפטנים היום מחפשים עבודה במזכירות.
רוברט אילטוב: איציק תורג'מן:     	עדיין, כמות המשפטנים וכמות עורכי-הדין שגומרים, גדלה משנה לשנה.
רוברט אילטוב: המחסור הזה פוגע גם בכמות וגם באיכות.
רוברט אילטוב: יש לנו מרבץ אדיר של פוטנציאל למהנדסים, וזה הפריפריה, שבמשך עשרות בשנים הוזנחה.
רוברט אילטוב: בתוכנית "עתידים" הצלחנו להראות תוך מספר שנים איך הם גדלים מכמעט אפס לכך ש-50% מהעתודה האקדמית של צה"ל היום מגיעה מהפריפריה – עתודה מוכשרת, עם הישגים מדהימים.
רוברט אילטוב: תוכנית "אופקים להיי-טק", בשנתיים וחצי של פעולה, הראתה שבפריפריה לא רק יש מצוינים.
רוברט אילטוב: יש פוטנציאל אדיר, שאם משקיעים בו נכון בטיפוח, אפשר לקחת חבר'ה בלי בגרות, בלי פסיכומטרי, בלי חלום אפילו ללמוד, ולהביא אותם אחרי שנה וחצי להישגים שמאפשרים להם קבלה לאוניברסיטאות, ובהישגים באחוזים מדהימים.
רוברט אילטוב: זוהי תוכנית שהיא, כאמור, משותפת עם היחידה להכוונת חיילים משוחררים.
רוברט אילטוב: מ-100 הבוגרים הראשונים של המכינה שלנו, 55 כבר לומדים לימודי הנדסה.
רוברט אילטוב: אלה חבר'ה בלי בגרות, בלי פסיכומטרי, ששנה לפני כן לא חלמו.
רוברט אילטוב: תן לנו פתרון.
רוברט אילטוב: מה אתה מציע?
רוברט אילטוב: איציק תורג'מן :     	אני אומר דבר מאוד פשוט.
רוברט אילטוב: יש בפריפריה מאגר אדיר שנפלט ממערכת החינוך.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	פריפריה זה רק פריפריה גיאוגרפית?
איציק תורג'מן: גיאוגרפית וחברתית.
איציק תורג'מן: נפלט מתוך המערכת, ללא נתונים לקבלה לאקדמיה.
איציק תורג'מן: אם אנחנו נעמיד לו את מה שנדרש כדי לעשות את הצעד הזה – ומה שנדרש זה, ראשית, סגירת הפער הלימודי, באמצעות מכינות אינטנסיביות מוארכות.
רוברט אילטוב: הצעת החוק שלי – הצעת חוק חיילים משוחררים – מדברת על כך.
רוברט אילטוב: השאלה אם דיברת עם ות"ת בנושא הזה, האם ות"ת מסכימים להצעת החוק.
רוברט אילטוב: תיכף אנחנו נשמע.
רוברט אילטוב: האם נציג ות"ת הגיע?
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	מל"ג.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	טוב, תתייחסי גם אליהם.
רוברט אילטוב: איציק תורג'מן:     	אם אנחנו ניתן להם את הכלים ללטש את היהלום שבהם, אנחנו נרוויח גם מהנדסים איכותיים עם מוטיבציה.
רוברט אילטוב: אמרו פעם "מבני עניים תצא תורה".
רוברט אילטוב: החבר'ה האלה עם מוטיבציה אדירה, שכנראה איבדנו אותה במרכז.
רוברט אילטוב: אנחנו נבצר את הפריפריה כמקום שפוטנציאל של היי-טק יגיע אליו.
רוברט אילטוב: והדבר הכי חשוב – זה יעזור לצמצם את הפערים הגדלים משנה לשנה בחברה הישראלית, בדגש על פריפריה ומרכז.
רוברט אילטוב: יש פתרון, צריך רק להחליט, אבל כשמחליטים צריך גם להעמיד את המשאבים.
רוברט אילטוב: המשאבים צריכים להכיל את המסה הקריטית המינימלית שמאפשרת לילד כזה להאמין ולחלום, וגם להגשים.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול, המועצה להשכלה גבוהה.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	קודם כול, אני מצטערת מאוד על האיחור.
רוברט אילטוב: קשה היה להגיע לכנסת, היה יעד מבוצר הבוקר.
רוברט אילטוב: גם לא שמעתי את שאר הדוברים.
רוברט אילטוב: אנחנו ניתן לך קצת להתאקלם.
רוברט אילטוב: בבקשה, שלמה וקס, איגוד התעשייה והאלקטרוניקה.
רוברט אילטוב: שלמה וקס:     	בוקר טוב.
רוברט אילטוב: קודם כול, אני מתנצל על האיחור.
רוברט אילטוב: יש ויכוחים – כן חסרים מהנדסים, לא חסרים מהנדסים.
רוברט אילטוב: בעובדה, היום כ-15,000 משרות נמצאות בחוץ-לארץ – של חברות ישראליות.
רוברט אילטוב: כלומר, הן לוקחות outsourcing בחוץ-לארץ כדי לקבל שירות.
שלמה וקס: כן.
שלמה וקס: יש בידי סקר שנערך על-ידי מחלקת המחקר של התאחדות התעשיינים, בשיתוף אתנו – סקר ציפיות של התעשייה.
שלמה וקס: זה סקר לקראת הרבעון הראשון של השנה הזאת, הוא נעשה ברבעון האחרון של 2010.
שלמה וקס: בסוף שנת 2010 מצביעים 81% מהתעשיינים על קושי בגיוס עובדים.
שלמה וקס: זה לעומת 73% ברבעון קודם, וזה הולך ומחמיר.
שלמה וקס: התוצאות בסופו של דבר, שגם השכר של המהנדס לא מתחרה היום בשכר של המהנדס בבוסטון או בעמק הסיליקון.
שלמה וקס: אנחנו לא תחרותיים.
שלמה וקס: זו עוד סיבה ליציאה של כוח העבודה ומשימות החוצה.
שלמה וקס: אני לא אחזור על דבריו של איציק לגבי היכולות של התעשייה הזאת לגדול ולצמוח כי אנחנו קצרים בזמן כאן, כך הבנתי.
שלמה וקס: היו"ר רוברט אילטוב:     	יהיה עוד דיון בנושא הזה.
שלמה וקס: שלמה וקס:     	אני בטוח, אני מכיר אותך, אדוני.
רוברט אילטוב: אנחנו נשמע את ות"ת בכל מקרה, למרות שהם התחמקו היום מהדיון.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	לא התחמקו.
שלמה וקס: המקורות באים בסופו של דבר גם משינוי זווית ראייה של אותם צעירים, שהולכים היום ללימודי הכסף, כפי שמגדיר אותם איציק, בחזרה לכיוון מדעים והנדסה.
שלמה וקס: המקורות באים מהפריפריה.
שלמה וקס: את תוכנית "אופקים", אדוני היושב-ראש, הצגנו גם לות"ת, גם לפרופ' יוג'ין קנדל, בכל מקום הצגנו – אנחנו לא רק מציגים, אנחנו עושים בשיתוף עם חיים אומן מהאגף לחיילים משוחררים, איציק תורג'מן ועוד קרנות פילנתרופיה.
שלמה וקס: אם חפצי-חיים אנחנו במדינת ישראל, צריך להגדיל את כמות המהנדסים והמדענים כדי שהתעשייה הזאת תמשיך לצמוח ולשאת על גבה את אלה ששומרים עלינו באוהלה של תורה.
שלמה וקס: היו"ר רוברט אילטוב:     	תודה רבה.
שלמה וקס: גברת אסתי פשין, בבקשה.
אסתי פשין: בוקר טוב.
אסתי פשין: ראשית, אני אצטרף לדברים של איציק ושל שלמה.
אסתי פשין: אין ספק שקיים פער מהותי בתעשייה בכוח-אדם טכנולוגי והנדסי.
אסתי פשין: אנחנו רואים את זה יום-יום, אנחנו רואים את זה בכל פגישה שאנחנו עורכים עם נציגי חברות בתעשייה, אנחנו שומעים את זה השכם והערב.
אסתי פשין: קיים פער, ואני חושבת שזה נתון שאין לגביו ויכוח.
אסתי פשין: הוויכוח היחיד שקיים הוא מה נדרש לעשות על מנת להתגבר על הפער, ומסתכלים על הרבה מאוד אוכלוסיות כפוטנציאל להתגבר על הפער.
אסתי פשין: כל אחת מהאוכלוסיות האלה, יש לה את ה- merit שלה, יש לה את הערך שלה, ויש מקום לחשוב על שילוב שלה.
אסתי פשין: ספציפית, התוכנית של "אופקים להיי-טק" היא תוכנית שבעיני יש לה ערך לאומי ממדרגה ראשונה, משלוש סיבות.
אסתי פשין: היא מאזנת בין שלושה מרכיבים.
אסתי פשין: מרכיב אחד הוא המרכיב של הפער שקיים בתעשייה, וכאמור זה נתון שלגביו אין ויכוח; מרכיב שני הוא לגבי הצורך לקיים "אקו-סיסטם" יותר מאוזן בפריפריה הסוציו-אקונומית, וודאי ככל שיהיו יותר מהנדסים בוגרי הפריפריה בהיי-טק, ה"אקו-סיסטם" הזה יורחב; מרכיב שלישי – אולי אנחנו לא אומרים את זה כאן בריש גלי – זה הצורך לעודד דווקא את האוכלוסייה שתרמה למדינה, חיילים משוחררים, בוגרי שירות לאומי, וכדומה.
אסתי פשין: במובן הזה, תוכנית "אופקים להיי-טק" היא תוכנית מושלמת כי היא מאזנת בין שלושה מרכיבים, ויש לפעול בהקדם האפשרי.
אסתי פשין: היו"ר רוברט אילטוב:     	אבל זה על כתפי אנשים פרטיים, התוכנית הזאת, בעיקר.
אסתי פשין: חיים אומן:     	סליחה, מה פתאום.
אסתי פשין: זה על כתפי המדינה.
אסתי פשין: המכינה הקדם-אקדמית היא על כתפי המדינה, זה בא ממימון של הקרן לסיוע נוסף.
אסתי פשין: חלק מהתוכנית ממומן גם ממלגות שנותנים תורמים למיניהם.
אסתי פשין: היו"ר רוברט אילטוב:     	שזה מדינה, אתה אומר?
אסתי פשין: חיים אומן:     	לא.
אסתי פשין: אני אומר – זה כבר בהמשך.
אסתי פשין: היו"ר רוברט אילטוב:     	שנה אחת, ושלוש השנים הבאות זה אנשים פרטיים.
אסתי פשין: חיים אומן:     	לא, לא.
אסתי פשין: הרי הזכרתי קודם – יש עכשיו חוק שנת לימודים חינם, חלק מזה הולך כמובן לטובת הפרויקט הזה, כך שהחלק היחסי הוא לא כל כך - - -  היו"ר רוברט אילטוב:     	המדינה במקרה הטוב מגיעה ל-50%.
אסתי פשין: במקרה הטוב.
אסתי פשין: חיים אומן:     	80%.
אסתי פשין: אני כבר אומר לך.
אסתי פשין: שלמה וקס:     	סליחה, חיים.
אסתי פשין: היא לא מגיעה ל-50% לשנה הראשונה ולשנה השנייה.
אסתי פשין: יש שנה שלישית ורביעית.
אסתי פשין: היו"ר רוברט אילטוב:     	זה לא אינטרס של אנשים פרטיים.
שלמה וקס: במילה אחת - הלוואי והמדינה היתה נותנת כמו שהיא נותנת לבני הישיבות את הכספים, לחבר'ה האלה ללמוד, אז היינו חיים בצורה אחרת.
שלמה וקס: חיים אומן:     	וקס, אני לא נגדך, אני רק אומר דבר אחד – לי יש את הנתונים.
שלמה וקס: גם לי יש את הנתונים.
שלמה וקס: חיים אומן:     	אני יודע כמה כסף אני מוציא.
שלמה וקס: אני אומר לך בוודאות מוחלטת שהנושא הזה של פרויקט "אופקים" הוא 70% מכספי המדינה.
שלמה וקס: היו"ר רוברט אילטוב:     	מר חיים אומן, אנחנו נשמח לקבל את הנתונים.
חיים אורון: בבקשה.
רוברט אילטוב: הנתונים לא הועברו אלינו, לכן בוא לא נתייחס אליהם כרגע, יהיה עוד דיון, אבל אני אומר לך שהנושא הוא לאומי ולא אנשים פרטיים צריכים להתערב בו אלא המדינה צריכה למצוא את הפתרון.
רוברט אילטוב: חיים אומן:     	אני מסכים.
רוברט אילטוב: אני רק אומר שהמדינה, חלקה בעניין הזה הוא לא קטן.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	סיימנו.
רוברט אילטוב: הגברת אסתי פשין בזכות הדיבור.
רוברט אילטוב: אסתי פשין:     	קודם כול, זה שהמדינה עושה זה מבורך, והמחלוקת לגבי כמה המדינה עושה, בעיני היא בכלל לא רלוונטית.
רוברט אילטוב: היא עושה וזה חשוב, היא צריכה לעשות יותר.
רוברט אילטוב: ובמובן הזה, כדי שהיא תעשה יותר צריך לדאוג לכך שהצעת החוק שכבודו הניח על שולחן הכנסת, תאושר בהקדם האפשרי ותאפשר לאותם בוגרי פריפריה – שיכולים, שמסוגלים לכך – ללמוד את הלימודים בתחומי המדעים, בתחומי ההנדסה, להרחיב את מצאי המהנדסים, להגיע לאלף מהנדסים נוספים בשנה, להוריד את השכר הממוצע, להגיע למצב שבו יש לנו מהנדסים מצוינים מצד אחד, אבל גם מהנדסים שהם פחות טובים כדי להשלים פערים בתוך התעשייה, ובכך בעצם לשמר את התחרותיות של ישראל לאורך זמן.
רוברט אילטוב: אנחנו נעבור למל"ג, בבקשה.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	אין לי פה את עמדת ות"ת, אני מתנצלת.
רוברט אילטוב: באתי כנציגת מל"ג, אני ממונה על תחום טכנולוגיה והנדסה במועצה להשכלה גבוהה.
רוברט אילטוב: מה שאני יכולה לומר מבחינת מל"ג, שזה יותר הפן האקדמי – קודם כול, שהרבה מוסדות ומכללות הגישו לאחרונה, במסגרת תוכנית החומש, תוכניות בהנדסה, בעיקר תוכניות לתואר שני, והמגמה היתה לעודד ולתת להם את האפשרות להגיש את התוכניות בכיוון הזה.
רוברט אילטוב: תוכנית החומש עוד לא סגורה אבל המכללות מנסות למצוא כל מיני נישות שיתאימו להן, והמל"ג והות"ת משתדלות לעודד את התוכניות האלה ולאפשר להם לפתוח כמה שיותר ולפתח כמה שיותר, גם בתואר הראשון וגם בתואר השני.
רוברט אילטוב: שמעתי פה כמה מלים על נושא ההשתלבות של הבוגרים בתעשייה.
רוברט אילטוב: יש לנו גם בוגרים של מכללות וגם בוגרים של אוניברסיטאות.
רוברט אילטוב: בעבר, בוגרי המכללות בהנדסה היו מקבלים תואר שנקרא B.Tech, שזה בוגר בטכנולוגיה, לעומת ה- B.Sc שקיבלו בוגרי אוניברסיטאות.
רוברט אילטוב: בשנים האחרונות עשינו המרה ו-99% מכל התוכניות להנדסה הפכו להיות בוגרי B.Sc.
רוברט אילטוב: יכול להיות שיש כאלה שיאמרו שיש עם זה קצת בעיה כי בוגרי ה-B.Tech שהיו, הם אלה שבעצם היו הולכים אוטומטית לתעשייה, וברגע שהם הפכו להיות בוגרי B.Sc, התוכנית אומנם קצת שודרגה אבל הם עדיין בוגרי אותה מכללה, ואולי זה הוריד כי בוגר B.Sc כבר פחות ממוקד או פחות מכוון לתעשייה.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	הבעיה העיקרית – את לא נכחת, אבל מה שעולה פה הוא שישנו כבר היום חוסר וכתוצאה מכך יש עלייה בשכר – לא בגלל הכישורים אלא בגלל החוסר.
רוברט אילטוב: אנחנו בעד עלייה אבל אנחנו בעד עלייה בגלל יכולות של אנשים ולא בגלל חוסר בעובדים, וזה בעצם מהות הדיון.
רוברט אילטוב: פה אני דווקא רוצה לשמוע מה אתם מתכננים ומה אתם רוצים לעשות בנושא הזה.
רוברט אילטוב: אני מבין שדווקא לנקודה הזאת, בנושא תכנון ותקצוב, אין לך תשובות.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	תכנון ותקצוב, לא התכוננתי לזה.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	זה בעצם מה שאנחנו רוצים לשמוע.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	נאמר שיהיה דיון נוסף.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	אנחנו נמשיך את הדיון הזה.
רוברט אילטוב: אנחנו נשמע את האנשים האחרים כדי שתוכלי להעביר מסר למי שצריך להגיע לפה ולתת לנו תשובות.
רוברט אילטוב: נמשיך עם הדוברים, ממש טלגרפית.
רוברט אילטוב: גיא ניר:     	גיא ניר, המכללה האקדמית להנדסה בירושלים.
רוברט אילטוב: אני יכול להציג כאן רק את הזווית של מכללה – מכללה בירושלים שמכשירה מהנדסים לתעשיית ההיי-טק.
רוברט אילטוב: אצלנו במכללה לומדים מעל 1,800 סטודנטים לתואר ראשון בהנדסה, כאשר 86% מהם – לפי נתוני הבוגרים שלנו – עובדים גם כמהנדסים.
רוברט אילטוב: 2% בלבד מהבוגרים שלנו אינם מועסקים.
רוברט אילטוב: המכללות מהוות היום את עמוד השדרה של תעשיית ההיי-טק, ובכל החלטה שתתקבל בעתיד אנחנו חושבים שחייבים לתת דגש ותשומת-לב למכללות, כי מהנתונים שיש לנו, תעשיית ההיי-טק נשענת היום על בוגרי המכללות.
רוברט אילטוב: אנחנו מרגישים גם התלבטות מאוד גדולה של צעירים בפנייה ללימודים – אם זה ללימודי מדעים וטכנולוגיה, ואם זה ללימודי מינהל עסקים, משפטים – ואנחנו חושבים שכן צריך להיות עידוד לצעירים כדי לפנות ללימודי הנדסה.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	תודה רבה.
רוברט אילטוב: שיינדי באבד, בבקשה.
רוברט אילטוב: שיינדי באבד:     	שלום.
רוברט אילטוב: אני מנהלת עמותה בשם "תמך" שדואגת להשמת נשים חרדיות.
רוברט אילטוב: אני חייבת להגיד ש-70% מההשמות שאנחנו עושים הן בתחומי ההיי-טק.
רוברט אילטוב: יש מגמה מאוד גדולה של נשים חרדיות שרוצות להיכנס לעולם ההיי-טק.
רוברט אילטוב: הן לומדות בסיס – אומנם בסיס קטן אבל בסיס רלוונטי של מה"ט – ואני חושבת שכל ההתנסויות שלנו מול חברות ההיי-טק היו מוצלחות, אין חברה שחזרה בה ואמרה שהיא לא מעוניינת.
רוברט אילטוב: קהל היעד מאוד איכותי, מאוד רוצה ללמוד, מאוד רוצה להשקיע, מאוד loyal לאותן חברות.
רוברט אילטוב: אני חושבת שאם נוכל לעזור בהשלמת התואר, בכיווני קידום, בעזרה למעסיק בחלק הראשון של ההעסקה, אנחנו נוכל באמת לנצל – אני לא משתמשת בצד הלא חיובי של המילה – לנצל את האוכלוסייה הזאת שמעוניינת לעבוד, רוצה לעבוד ועושה עבודה מצוינת מצד המעסיקים.
רוברט אילטוב: אלכסיי, בבקשה.
רוברט אילטוב: אלכסיי מולצ'נוב:     	תודה.
רוברט אילטוב: שמי אלכסיי מולצ'נוב, אני מנכ"ל Chip Design College, בית-ספר פוסט אקדמי.
רוברט אילטוב: מה שאנחנו עושים, אנחנו נותנים סטאז' למהנדסים כדי להיכנס להיי-טק.
רוברט אילטוב: זה רעיון חדש, ופה אני רוצה להגיד בקצרה לגבי מה ששמעתי ומה אני חושב.
רוברט אילטוב: אני חושב שלפתור בעיה צריך באופן טבעי ולא מלאכותי.
רוברט אילטוב: להגדיל את כמות המהנדסים יהיה קשה, אני אומר את זה מצד מי שפוגש בחודש מאות מהנדסים שמחפשים עבודה, ואני יכול להגיד לכם שזה עובד מאוד פשוט.
רוברט אילטוב: הרבה מהנדסים מתוסכלים, עובדים בעבודות של טכנאים, במקרה הטוב של הנדסאים, מקבלים מ-4,000 עד 10,000 שקלים – ויש לי מסד נתונים של 11,000 איש – חצי מהם מתוסכלים ולא מבסוטים כי לא בשביל זה הם למדו תואר ראשון, והם מספרים לחברים שבהנדסה אין מה לחפש.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שמלגות יכולות לעזור, מה שלא ניתן לאנשים.
רוברט אילטוב: הם יודעים שהם היום יוצאים, ולא מדברים איתם.
רוברט אילטוב: אני מדבר על פיתוח, על משכורות טובות, על מה שנקרא היי-טק, כי אף אחד לא חלם לעבוד ב-5,000 או ב-7,000 שקלים כאשר החברים עובדים באינטל או ב-IBM ומרוויחים 20,000 או 30,000 שקלים.
רוברט אילטוב: לכן, אני חושב שצריך לנסות להגדיל.
רוברט אילטוב: צריך לטפל בבעיה לוגיסטית, כלומר צריך שבוגרים יעבדו, יהיו מבסוטים ואז לא יהיה לנו מקום במכללות ובאוניברסיטאות למהנדסים כי כולם ירצו ללמוד.
רוברט אילטוב: מה שהיה ב-2000, מי שסיים בית-ספר רצה להיכנס להנדסה כי ידעו שלוקחים לעבודה תוך יום, מרוויחים הרבה כסף.
רוברט אילטוב: היום זה לא קורה כי בלי ניסיון ראשוני, לא מדברים עם מהנדסים.
רוברט אילטוב: אני מכיר הרבה אנשים עם ממוצע גבוה גם מהטכניון, גם מתל-אביב ובן-גוריון – אני כבר לא מדבר על המכללות – אלה אנשים פנטסטיים אבל פשוט לא מדברים איתם.
רוברט אילטוב: והתעשייה גם לא אשמה כי אין היום פתרון בתעשייה כמו שהיה פעם, בגלל התחרות, להשקיע שנה כדי ללמד בן אדם מה עושים בהיי-טק – צ'יפים, לוחות, RF וכולי.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     אני מודה לך מאוד.
רוברט אילטוב: הדובר הבא, איתי זנדבנק.
רוברט אילטוב: איתי זנדבנק:     שלום.
רוברט אילטוב: שמי איתי, מנהל את חברת פלטוניקס, אנחנו משקיעים בחברות צעירות ממש – שני אנשים עם רעיון.
רוברט אילטוב: בצד התוכנה, שזה התחום שאני מכיר, הקושי באמת קיים.
רוברט אילטוב: אני רואה שלחברות מאוד קשה למצוא אנשים – גם חברות שכבר יש להן כסף ולא צריכות מישהו שיעבוד על סמך אמונה.
רוברט אילטוב: מצד שני, אני רואה איך אנשים שסגרו את החברה שלהם אחרי שהיא נכשלה, מוצאים עבודה תוך יום וחצי.
רוברט אילטוב: הפער בהחלט קיים.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     יש פער בינך לבין מי שדיבר לפניך.
רוברט אילטוב: איתי זנדבנק:     אתה לא דיברת על אנשי תוכנה.
רוברט אילטוב: אלכסיי מולצ'נוב:     בתוכנה באמת יותר קל.
רוברט אילטוב: אני יותר מתחום האלקטרוניקה, אבל אני מדבר על ההיי-טק.
רוברט אילטוב: איתי זנדבנק:     אני מדבר על תוכנה, אז אין בינינו חילוקי דעות.
רוברט אילטוב: מעבר לזה אין לי הרבה מה להוסיף על מה שכל האנשים המלומדים פה אמרו.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     אני מודה לך.
רוברט אילטוב: אבי ענתי, בבקשה.
רוברט אילטוב: אבי ענתי:     שמי אבי, סמנכ"ל במשרד המדע.
רוברט אילטוב: רציתי להתייחס לעניין המגדרי.
רוברט אילטוב: אנחנו מעודדים נשים ללימודי הנדסה ומדעים מדויקים, יש לנו מלגות מיוחדות.
רוברט אילטוב: אנחנו יצאנו מנקודת הנחה שישנם מקצועות גבריים – "סו קולד" גבריים – וכאלה נשיים.
רוברט אילטוב: למשל בהנדסת מכונות חסרות נשים, בהנדסות אחרות.
רוברט אילטוב: אנחנו מעודדים לימודי הנדסה לנשים, ללימודי תואר שני ושלישי.
רוברט אילטוב: הוא הדין לגבי מגזר המיעוטים.
רוברט אילטוב: אנחנו מעודדים בכלל לימודי מדעים למגזר המיעוטים, גם כן לתואר שני ושלישי, נותנים מלגות.
רוברט אילטוב: רציתי להתייחס לעניין של בריחת המוחות, לא היתה תשובה כאן.
רוברט אילטוב: לפני כשנה היתה ועדה בראשותו של מנכ"ל משרד הקליטה, עם דו"ח עב-כרס לגבי השבת מדענים והשבת מהנדסים מחוץ-לארץ למקצועות.
רוברט אילטוב: שלמה וקס:     אבי, זה היה לפני שנתיים וחצי, זה היה בסוף התקופה של הממשלה הקודמת.
רוברט אילטוב: לידיה לזנס:     יש להם אתר מאוד יפה.
רוברט אילטוב: אבי ענתי:     יש דו"ח מסודר שהוגש לאוצר, במסגרתו יש תוכנית איך להחזיר, את מי להחזיר ולאיזה מקומות- לבתי-חולים, למרכזי מחקר בפריפריה, וכולי.
רוברט אילטוב: אף אחד לא עשה עם זה שום דבר.
רוברט אילטוב: משרד האוצר, האם יש לך מה להוסיף או לגרוע?
רוברט אילטוב: אלון מסר:     לא אוסיף הרבה, רק שתי נקודות קצרות שאני חושב שצריך לחשוב עליהן.
רוברט אילטוב: דיברו פה הרבה אנשים על המחסור.
רוברט אילטוב: באמת צריך להבין בדיוק מה המחסור, ממה הוא נובע ומהם החסמים.
רוברט אילטוב: לא כל האנשים דיברו בדיוק על אותו מחסור, ולא בטוח שהחסם שמישהו אחד דיבר עליו בתוכנית אחת, הוא החסם שבאמת אפקטיבי ואם נפתור אותו, הבעיה תיפתר.
רוברט אילטוב: צריך לקחת את הדברים האלה בחשבון כשחושבים על הבעיה הזאת.
רוברט אילטוב: מעבר לכך, חגי כבר דיבר על הצוות שלנו ואיך הוא עובד.
רוברט אילטוב: לצערי, אני צריך לסכם את הדיון המעניין והאתגרי.
רוברט אילטוב: רצית להוסיף, בבקשה.
רוברט אילטוב: פרופ' צבי שילר:     צבי שילר, מרכז אוניברסיטאי אריאל, יושב-ראש הכנס הישראלי לרובוטיקה.
רוברט אילטוב: שלמה וקס:     פרופ' צבי שילר.
רוברט אילטוב: פרופ' צבי שילר:     	אני רוצה להוסיף כאן נקודה אחת.
רוברט אילטוב: כשאנחנו מדברים על חוסר, קודם כול כדי שיהיה חוסר צריכה להיות צמיחה.
רוברט אילטוב: כדי שתהיה צמיחה צריכה להיות חדשנות.
רוברט אילטוב: בצורה שאנחנו מכירים את תעשיית ההיי-טק, היא כבר למעשה – אולי אני חוטא פה אם אני אומר את זה אבל בגדול, היא עושה את אותו דבר כבר 20 שנה, ותעשיית ההיי-טק הישראלית מתמחה או מתמקדת בתוכנה ובתקשורת.
רוברט אילטוב: לדעתי, כדי שתהיה חדשנות צריך להסתכל קדימה ולהוסיף תחומים חדשים.
רוברט אילטוב: הוזכר פה ביוטכנולוגיה.
רוברט אילטוב: אני מנסה לקדם את נושא הרובוטיקה, רק לפני חודש התקיימה פה ישיבה של ועדת המדע בנושא הזה, חלק מהמשתתפים כאן השתתפו גם בישיבה ההיא.
רוברט אילטוב: הייתי אצלכם בסיור, דרך אגב.
רוברט אילטוב: פרופ' צבי שילר:     	אתה מוזמן לבוא לסיור נוסף.
רוברט אילטוב: אם אנחנו מסתכלים קדימה וצופים שאנחנו נרצה גם להתמקד או להתרחב לתחומים נוספים, צריך להתחיל להכשיר את המהנדסים כבר עכשיו כי תהליך ההכשרה זה לא מהיום להיום או מהיום למחר.
רוברט אילטוב: לוקח לפחות חמש שנים להקים מחלקה ולהוציא את הבוגרים הראשונים.
רוברט אילטוב: מה שאני ממליץ כאן זה להרחיב את המושג של תעשיית היי-טק ובוגרי היי-טק גם לתחומים נוספים, כמו רובוטיקה.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	רק לציין שאחד היעדים של ות"ת בכל זאת, אם רלוונטי פה, זה השבת מוחות – שזה יעד שממש נקבע עכשיו וממש פועלים לכך בצורה חזקה.
רוברט אילטוב: אבי ענתי:     	מרכזי מצוינות.
רוברט אילטוב: אני לא רואה שהוא מצליח במיוחד.
רוברט אילטוב: ורדה בן שאול:     	עובדים על זה.
רוברט אילטוב: היו"ר רוברט אילטוב:     	חבר הכנסת יריב לוין.
רוברט אילטוב: יריב לוין:     	אני רוצה להתחבר לדברים האחרונים שנאמרו כאן.
רוברט אילטוב: נדמה לי שצריך לעשות הבחנה – שאני לא כל כך שמעתי אותה כאן – בין שני דברים.
רוברט אילטוב: האחד זה הצרכים המיידיים הקיימים, שאותם לא נפתור לא במלגות ולא בשום דבר מהסוג הזה.
רוברט אילטוב: השני הוא הצורך לעשות איזשהו תכנון לטווח ארוך, שיש בו כמובן מרכיב של חוסר ודאות אבל לעשות איזשהו ניסיון, אולי אפילו תכנון שהוא רחב וחורג מגדר התחום הזה, של איזושהי ראייה כללית של מה יהיו צרכי המשק בעוד חמש, עשר וחמש-עשרה שנה, ועל-פי זה לנסות לנתב את הסטודנטים של היום בכיוון הזה.
רוברט אילטוב: אני חושב שהפתרון לטווח המיידי נמצא קודם כול באמת ב"ייבוא" חזרה של אותם מוחות שברחו כי הם כבר נמצאים ובעלי היכולת, וכן הלאה, וכאן נדרשת באמת עבודה שיש לה גם אפשרות לפתור את הבעיה הזאת וגם משמעויות הרבה מעבר לכך, ואני חושב שהיה טוב, אדוני היושב-ראש, אם יציגו לנו כאן בפעם הבאה מה נעשה ומה צריך להיעשות כדי לקדם את העניין.
רוברט אילטוב: בצד השני, אין ספק שנדרשת עבודה משולבת, ואני אדגים זאת בדוגמה אחת.
רוברט אילטוב: אם יש רצון לנתב סטודנטים, במקום ללכת ללמוד למשל משפטים ילכו וילמדו את המקצועות האלה, הדבר הזה צריך להיעשות לא רק בעידוד של ההיי-טק על-ידי המקצועות האלה במלגות וכן הלאה, אלא קודם כול בכך שלמשל יאריכו את משך ההתמחות במשפטים ויהפכו את העניין הזה לפחות אטרקטיבי וקל, ואז במאזן השיקולים אנשים ילכו למקומות אחרים כי היום לומדים את אותם מקצועות שקיבלו פה את הכינוי הזה של מדעי הכסף, בין היתר משום שהכי קל ללמוד אותם.
רוברט אילטוב: אבי ענתי:     	צריך להתחיל לפני כן.
יריב לוין: כי הזמן הוא קצר, ההתמחות היא קצרה, ולכן אני חושב שנדרש כאן – וכאן אני פונה בעיקר למשרד ראש הממשלה – נדרשת כאן איזושהי ראייה יותר רחבה גם של ויסות אמיתי של השוק.
יריב לוין: אני יכול לומר מהניסיון שלי בתחום המשפטים – זה לא נעשה.
רוברט אילטוב: אני מודה לכל הנוכחים.
רוברט אילטוב: זאת ישיבה ראשונית בנושא הזה.
רוברט אילטוב: אנחנו נדון שוב ואנחנו גם נחכה לדו"ח של המועצה הכלכלית ומשרד האוצר.
רוברט אילטוב: אנחנו ביקשנו גם ממרכז המחקר והמידע של הכנסת להביא לנו נתונים.
רוברט אילטוב: כמובן, אנחנו נשמח לשמוע את תגובת ות"ת בנושא הזה.
רוברט אילטוב: אנחנו נודיע בהקדם על הדיון הנוסף.
רוברט אילטוב: אני מודה לכולם, תודה רבה, הישיבה נעולה.
ישראל אייכלר: שלום לכל הנוכחים.
ישראל אייכלר: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בעניין התחבורה הציבורית, שהוא דבר שנוגע לכל אחד מאתנו – גם אלה שנוסעים בתחבורה הציבורית וגם אלה שנוסעים ליד התחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: אין כמעט אדם שאין מישהו במשפחתו שלא נוסע בתחבורה הציבורית, ולכן זה נושא מאוד חשוב.
ישראל אייכלר: אנחנו נדון היום בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (עידוד התחבורה הציבורית), התשס"ט-2009 של חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת זבולון אורלב.
ישראל אייכלר: ההצעה השנייה היא הצעת חוק לתיקון פקודת התחבורה (עידוד התחבורה הציבורית), התשס"ט-2009 של חברת הכנסת ליה שמטוב.
ישראל אייכלר: בדצמבר 2009 הועברו שתי הצעות החוק לוועדת הכלכלה, וב-13 בפברואר 2010 הוחלט לאחד בוועדה את שתי הצעות החוק, ואנחנו נדון עליהן.
ישראל אייכלר: היות שלא מזמן נכנסתי לכנסת אני ארצה גם להבין מה פירוש הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (עידוד התחבורה הציבורית), בקצרה.
ישראל אייכלר: עידוד התחבורה הציבורית – כולנו רוצים, השאלה היא איך מתכוונים לבצע את זה.
ישראל אייכלר: באופן רגיל בעולם – באירופה ובארצות-הברית – הרבה אנשים – מנהלי בנקים, פקידים בכירים ועורכי דין נוסעים בתחבורה הציבורית, ברכבת, ולא רק שלא מתביישים, אלא שזה הרבה יותר נוח להם להגיע.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים להגיע למצב שאם וכאשר נזכה שגם במדינת ישראל אדם יעדיף תחבורה ציבורית מכיוון שכדאי לו, טוב לו ונוח לו – זאת המשימה הטובה ביותר, ונקווה שנוכל להגיע למשימה הזאת.
ישראל אייכלר: אנחנו מתחילים בסעיף 68 או בסעיף 70?
לאה ורון: אולי חבר הכנסת דב חנין המציע יאמר כמה מילים.
לאה ורון: הדיון האחרון היה לפני זמן רב אז אני מציעה שחבר הכנסת דב חנין יאמר כמה מילים על הצעת החוק.
ישראל אייכלר: אז רשות הדיבור לחבר הכנסת דב חנין שיסביר לנו במה אנחנו הולכים לעודד את התחבורה הציבורית בחוק הזה.
דב חנין: זאת ההזדמנות לברך אותך על ניהול הישיבה הזו.
דב חנין: אתה כאדם שגם מחויב לתחבורה ציבורית וגם מייצג ציבור שמשתמש רבות בתחבורה ציבורית, בוודאי נכון לישיבה הזו.
דב חנין: האמת היא, אדוני היושב ראש, שאני מרגיש היום כמי ששבר שיא.
דב חנין: זה החוק שלקח לו הכי הרבה זמן הכנה מהשלב של קריאה טרומית לשלב של קריאה ראשונה מאז שנבחרתי לכנסת.
דב חנין: שוברים שיאים, אבל כמו שאומרים – כל דבר טוב מגיע לסיומו, ואנחנו סוף-סוף אכן מגיעים להכנת הקריאה הראשונה או להשלמת הכנת הקריאה הראשונה בחוק הזה.
דב חנין: אדוני היושב ראש, השאלה הראשונה היא האם צריך חוק לעידוד תחבורה ציבורית.
דב חנין: ובשאלה הזו היו תשובות שונות.
דב חנין: היו כאלה שהטילו ספק ולא הבינו למה באמת צריך חוק כזה.
דב חנין: אם רוצים לעודד תחבורה ציבורית, תעודדו תחבורה ציבורית, למה צריך חוק?
לאה ורון: השאלה אם אפשר לעודד תחבורה ציבורית באמצעות חוק.
דב חנין: האמת היא שהשאלה הזאת נובעת בעיקר מחוסר ידע, כי בעולם יש חוקים שמעודדים תחבורה ציבורית, ואנחנו לא הראשונים וגם לא האחרונים בעולם שמעודדים תחבורה ציבורית באמצעות חוקים.
דב חנין: אבל זה לא רק במבט השוואתי, אלא גם במבט אנאליטי – כדי לעודד תחבורה ציבורית אנחנו צריכים להתערב באופן שבו המערכת מתנהלת היום.
דב חנין: המערכת שלנו היום מתנהלת בתלות מאוד קיצונית ברכב פרטי – זו ברירת המחדל.
דב חנין: והיום בתחבורה ציבורית משתמש רק אותו קהל שבוי של אנשים שאין להם ברירה: אין להם רכב, אין להם כסף, אין להם יכולת – אלה הם האנשים שמשתמשים בתחבורה הציבורית.
דב חנין: כדי לשנות את ההתנהלות הרגילה הזאת אנחנו צריכים חקיקה, אנחנו צריכים הסדר שיעשה התערבות במערכת הקיימת ויתקן את המערכת הקיימת בכמה וכמה נקודות.
דב חנין: זאת בעצם נקודת המוצא של מהלך החקיקה הזה.
דב חנין: כאשר באנו עמיתיי ואני לנסח את הצעת החוק הזו אנחנו התחלנו מצווארי הבקבוק שקיימים היום בהסדרים המשפטיים.
דב חנין: אחד מצווארי הבקבוק האלה, למשל, נוגע ליחסים שבין השלטון המרכזי לבין השלטון המקומי.
דב חנין: העירייה ורשויות המדינה, כל אחת מהן יש להן סמכויות אחרות, וכל אחת מהן נוטה לכיוונים אחרים, ואז הממשק שבין שני הגורמים האלה לא עובד.