GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר ימין: ראשית השאלה שרק במהלך הדיון הבנתי אותה – אני חשבתי בהתחלה שהבעיה היא עם כלי רכב שנגרם להם נזק בשיעור של 50% ומעלה, והם, לפי הטענה לפני הדיון, לא בטיחותיים, ולכן אין הצדקה לעשות הבחנה בין רכב מבוטח או לא מבוטח – כל כלי הרכב האלה, לא ראוי שייסעו בכבישי ישראל.
ניר ימין: במהלך הדיון עלתה טענה אחרת: לא שלא ראוי שכלי הרכב האלה ייסעו בכבישי ישראל, אלא אם ברכב שלא מבוטח בביטוח מקיף נגרם נזק בשיעור של 50% עדיף שאני אתקן אותו בעצמי, לכאורה, לפי מה שאומר איגוד המוסכים, על-פני אדם שהרכב שלו מבוטח ותוקן לפי כל ההליך בחברת הביטוח.
ניר ימין: השאלה היא האם זה נכון או לא נכון – אני לא יודע.
אינגריד הר אבן: זה בכלל לא היסוד להצעה.
רונן לוי: הוא קנה את הרכב מהסוחר שקנה את הרכב, לא חברת הביטוח תיקנה אותו.
בתיה לונדון: זה בדיוק כמו שאמרת.
שמואל מלכיס: אתה טועה, כי חברת הביטוח היא שמתקנת אותו.
אמנון כהן: עוזי, מה אני עושה?
אמנון כהן: משרד המשפטים, לא נשאיר את זה באכסניה שלו?
רונן לוי: המצג הוא שאני מחזיר אותו לסוחר, והסוחר כבר מתעסק - - - הוא קנה את הרכב מהסוחר בלי קשר לאיגוד המוסכים.
אמנון כהן: משרד המשפטים, אתם הבנתם?
ניר ימין: אבל לסוחר יש חובות אחרות.
רונן לוי: אין לו שום חובות.
ניר ימין: בטח שיש חובות.
אמנון כהן: אתם מפריעים לי לנהל את הדיון.
שמואל מלכיס: אתה לא נותן לנו- -
אמנון כהן: יש יותר מדי אינטרסים פה.
שמואל מלכיס: אנחנו שמים את האינטרס שלנו על השולחן.
אמנון כהן: אתה תציג.
אמנון כהן: אני לא רוצה שתציג כרגע.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
אמנון כהן: המחוקק התכוון ל-א'; הגופים הרגולטוריים אומרים שזה צריך להיות במקום.
אמנון כהן: האם זה נשאר במטרת המחוקק או שזה שונה לגמרי?
אמנון כהן: את שומעת אינטרסים בריאים – כל אחד דואג לאינטרסים שלו, אין לי בעיה עם זה.
אמנון כהן: אני כמחוקק צריך לדעת אם הזיזו את זה מהמקום או שזה בכלל לא רלוונטי עכשיו.
הילה דוידוביץ': כל המטרה, כפי שאנחנו הבנו מהצעת החוק המקורית, שזה כפי שאני מבינה הבין עורך דין ימין, אנחנו חושבים שהאכסניה המתאימה היא לא כנוסחה המקורית.
הילה דוידוביץ': זה מעורר בעיה שאנחנו לא הצלחנו למצוא לה הצדקה, לפחות לאור המטרות של הצעת החוק, מדוע לא להבחין בין רכב מבוטח לבין רכב - -
אמנון כהן: את זה פתרנו, אנחנו כבר מסכימים.
הילה דוידוביץ': אבל לאור כך אנחנו חושבים שהמקום המתאים הוא פקודת התעבורה.
הילה דוידוביץ': יחד עם זאת עד אתמול בערב הממשלה הייתה חלוקה, אז אני אשמח לשמוע מה משרד התחבורה חושב.
הילה דוידוביץ': לדעתנו, המקום המתאים הוא פקודת התעבורה בגלל הרציונל שלא ברורה לנו ההבחנה בין רכבים מבוטחים ללא מבוטחים.
שרית זוכוביצקי: "אובדן גמור" מושג בתקנות התעבורה; לעומת זאת "אובדן להלכה" לא מושג לפי תקנות התעבורה.
שרית זוכוביצקי: השאלה היא מה מבקשת הצעת החוק לעשות.
שרית זוכוביצקי: אם המטרה היא לקבוע שכל רכב שעבר נזק מעל 50% הוא רכב שלא ראוי לתיקון, צריך לתקן את הגדרת אובדן גמור.
שרית זוכוביצקי: היום זה מוסדר בתקנה 266 לתקנות התעבורה.
שרית זוכוביצקי: אם רוצים לשנות את זה באמצעות חקיקה ראשית, זה מה שעושה הצעת החוק המוצע.
שרית זוכוביצקי: אם המטרה היא לפקח על התיקון שעושה חברת הביטוח כאשר שיעור הנזק הוא בין 50% ל-60%, זאת אומרת לא לאסור את התיקון, אלא לפקח עליו או לקבוע שהוא יהיה בסטנדרט כזה או אחר או בליווי שמאי, צריך לקבוע במנגנון שקובע "אובדן להלכה".
שרית זוכוביצקי: המנגנון לא קבוע בתקנות.
שרית זוכוביצקי: אנחנו תומכים בהצעת החוק כפי שהיא, אבל אם הרעיון הוא לפקח על מנגנון התיקון ולא לאסור את התיקון- -
לאה ורון: איפה מופיע המנגנון של "אובדן להלכה"?
אינגריד הר אבן: בפוליסה התקנית.
אינגריד הר אבן: זאת בעיה שנוגעת אך ורק לרכבים מבוטחים.
הילה דוידוביץ': למה?
הילה דוידוביץ': זה לא נכון מה שאת אומרת.
אינגריד הר אבן: כי אובדן להלכה מוגדר בפוליסה התקנית.
שרית זוכוביצקי: לגבי אובדן גמור – זה לא רק נזק ששמאי קבע לגביו 60%, אלא גם רכב שיצא מכלל שימוש.
שרית זוכוביצקי: יכול להיות שגם בשיעור נזק נמוך יותר אם שמאי קבע שאי אפשר לתקן את הרכב אז אי אפשר לתקן את הרכב.
שרית זוכוביצקי: גם זה חשוב להגיד.
שרית זוכוביצקי: אם שיעור הנזק הוא 60% אין שיקול דעת – שמאי חייב לדווח ולהוריד את הרכב מהכביש; אבל עדיין יש לו שיקול דעת להוריד את הרכב מהכביש גם כששיעור הנזק הוא נמוך, אם הוא חושב שהרכב יצא מכלל שימוש ואי אפשר לתקן אותו.
אמנון כהן: נכון, אם הוא נפגע במקומות מסוימים של בטיחות, לפעמים גם ב-40% הוא יכול לפסול אותו.
שרית זוכוביצקי: לעניין הנזק שנגרם מבחינה בטיחותית יש תקנה 309 שהיא ה"שלייקס" שבא להבטיח שגם אם הרכב תוקן במוסך מורשה עדיין אנחנו עושים פיקוח באמצעות מוסך שהורשה לכך לעשות בדיקה שאכן הרכב ראוי לשימוש.
שרית זוכוביצקי: השאלה מה אדוני מבקש לעשות.
אמנון כהן: אני מבקש שהחוק ייצא הכי טוב.
שרית זוכוביצקי: אז אני שואלת, מה המטרה: אם הוא רוצה לקבוע דיכוטומית שרכב בעל שיעור נזק מעל 50% לא ראוי לתיקון, ואז באמת הצעת החוק- -
הילה דוידוביץ': ככה אנחנו הבנו.
רונן לוי: אבל זאת לא הייתה המטרה.
אמנון כהן: מטרות אני קובע, לא אתם.
שרית זוכוביצקי: אם רק לפקח על התיקון כיוון שאדוני זיהה בעיה שרכב- -
אמנון כהן: שיתוקן במקומות הראויים.
שרית זוכוביצקי: ולא לא לאפשר את התיקון.
שרית זוכוביצקי: שים לב שיכול להיות שהורדת שיעור הנזק יפגע דווקא באוכלוסיות חלשות כיוון שזה מוריד את שיעור הנזק שמאפשר תיקון, ואז זה מחייב קניית רכב חדש.
שרית זוכוביצקי: זה מקבל משנה תוקף כשמחיר הרכב הוא נמוך.
שרית זוכוביצקי: שים לב ששיעור הנזק הוא בעצם משווי הרכב.
שרית זוכוביצקי: ככל ששווי הרכב נמוך יותר, ועלות התיקון גבוהה יותר – בדרך כלל עלויות התיקון לא משתנות אם הרכב שווה יותר או פחות – הסיכוי להגיע ל-60% הוא הרבה יותר גבוה.
ניר ימין: אני רוצה לשאול את משרד התחבורה: אתם או הרגולטור שמפקח על חברות הביטוח ועל ההפעלה של אובדן להלכה – אתם מוצאים טעם לעשות את ההבחנה הזאת שרכב שנגרם לו נזק בשיעור של 55%, והוא מבוטח, אסור יהיה לשקם אותו, אבל רכב שנגרם לו נזק בשיעור של 55%, והוא לא מבוטח – אפשר יהיה לתקן ולשקם אותו?
שרית זוכוביצקי: אם הקושי הוא בהליך התיקון צריך לגעת שם ולא להוריד את האחוזים.
ניר ימין: גם למבוטחים וגם ללא מבוטחים או רק למבוטחים?
ניר ימין: זאת השאלה.
אמנון כהן: תנו לנו ללמוד עכשיו.
אמנון כהן: עכשיו זה לא אתם, זה אנחנו.
אמנון כהן: אני צריך שהאסימון ייפול.
אינגריד הר אבן: יש פה שמאי, הוא יכול להסביר מה ההבדל בין שני הסוגים.
אמנון כהן: את מפריעה לי.
שרית זוכוביצקי: צריך לשים לב שכל העניין של "אובדן גמור" ו"אובדן להלכה" זה רק כשיש שמאי בתמונה, ואין חובה שיהיה שמאי בתמונה תמיד – אפשר פשוט לתקן את הרכב.
שרית זוכוביצקי: אם הנזק הוא בין הסרנים, לפי תקנה 309, יש חובה לעשות פיקוח על התיקון, זה הכול.
אמנון כהן: איך אפשר לעשות את הפיקוח על התיקון, שזה באמת יתוקן?
שרית זוכוביצקי: תקנה 309.
שרית זוכוביצקי: זה הכלי שיש בתקנות התעבורה.
שרית זוכוביצקי: זה פיקוח על תיקון.
שמואל מלכיס: זה קיים היום.
שרית זוכוביצקי: זה היום מנגנון הפיקוח.
שרית זוכוביצקי: הכלל הוא החובה לתקן במוסך מורשה כשאנחנו עושים פיקוח על המוסכים, וצריך לשים לב שיש אחריות על המוסך לתקן במקצועיות; ואנחנו עוד הוספנו פיקוח על התיקון באמצעות 309, וזה מפקח על טיב התיקון כשמידת הנזק שנגרם לרכב גבוהה.
שרית זוכוביצקי: לא באחוזים, דרך אגב.
לאה ורון: ומי מפקח על זה?
שרית זוכוביצקי: על 309?
שרית זוכוביצקי: משרד הרישוי.
יהודה עטר: רבותיי, אף אחד לא מפקח.
יהודה עטר: צריך להודות על האמת.
עוזי יצחקי: אתה תדאג לדברים שלך, ואני אדאג לשלי, בסדר?
עוזי יצחקי: אל תגיד שאף אחד לא מפקח, ולא נפתח פה דיונים, ניצב משנה עטר.
שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש, אפשר?
אמנון כהן: שנייה.
שמואל מלכיס: זה לא הוגן, אתה נותן לאחרים לדבר כמה שהם רוצים.
אמנון כהן: אבל יש תור.
שמואל מלכיס: אתה מונע מחברות הביטוח לדבר.
אמנון כהן: מה זה, אתה חושב דבר כזה?
שמואל מלכיס: כן, עובדה.
אמנון כהן: איך אני אדאג שאתה לא תמכור את הרכב לסוחרים?
שמואל מלכיס: קודם כול אסור לי למכור רכב לסוחרים, אלא לסוחרים מורשים.
שמואל מלכיס: ברגע שהוא נועד לפירוק זה לא רלוונטי.
אמנון כהן: תענה לי, שמואל.
שמואל מלכיס: אני אענה לך.
שמואל מלכיס: קודם כול אני רוצה לומר שמה שהחברים- -
אמנון כהן: לא, קודם כול, תענה לי.
שמואל מלכיס: חברות ביטוח בתיקון רכב שהוכרז עליו אובדן להלכה, הן היחידות שיש פיקוח הדוק על הטיפול שלהן.
שמואל מלכיס: נוצר פה מצב אבסורד כי על חברות ביטוח יש פיקוח הדוק בחוק בכל מקרה שיש אובדן גמור להלכה, והתיקון חייב להתבצע אך ורק במוסך מורשה.
שמואל מלכיס: חברת הביטוח אחראית על התיקון; היא מפקחת על התיקון, מחזיקה את רישיון הרכב ולא מוסרת אותו אלא אם כן התבצעו שני דברים: תוקן במוסך מורשה, התיקון בוצע בהלכה על-פי תקנה 309, והשתמשו אך ורק - -
אמנון כהן: ואם לא היה ההליך הזה?
אמנון כהן: איך קורה שרכבים באים למגרשים?
שמואל מלכיס: יש מפעם לפעם עבריינים.
שמואל מלכיס: תענישו את העבריינים.
שמואל מלכיס: תאכפו את החוק, אבל מה אתם ממציאים חוקים חדשים שהם לא רלוונטיים?
שמואל מלכיס: מה שאומר החבר הנכבד כאן הוא שאם חברת הביטוח החליטה שהיא מוכנה לשלם את מלוא ערך הרכב למבוטח אסור לה לתקן את הרכב.
שמואל מלכיס: אבל אם חברת הביטוח שילמה על אותו רכב תגמולי ביטוח למבוטח, המבוטח יכול לתקן אותו איפה שהוא רוצה בלי פיקוח, בלי להחזיק את הרישיונות ולא במוסך מורשה ולא בחלפים שאינם גנובים.
אמנון כהן: הם לא אמרו את זה.
שמואל מלכיס: זאת המשמעות של מה שהם אומרים- -
רונן לוי: זאת פרשנות צינית שלך.
שמואל מלכיס: - - ואתם אומרים שזאת חקיקה צודקת?
שמואל מלכיס: אם אתם אומרים שזאת חקיקה צודקת שמשרתת את - - -
לאה ורון: מר מלכיס, מה אתם מציעים?
שמואל מלכיס: אנחנו מציעים שהמצב יישאר כמו שהוא.
שמואל מלכיס: אם אתם שואלים אותי העדיפות שלנו, כמובן, שהחוק יחול על כולם ואז זה חייב להיות, כמובן, בפקודות התעבורה.
שמואל מלכיס: אבל צריך לעשות רגע חושבים ולהגיד, האם הנטל הכלכלי שמוטל על הציבור ועל כלכלת מדינת ישראל בהורדת שיעור ה-total loss מ-60% ל-50% הוא מוצדק.
שמואל מלכיס: לנו לא יקרה שום דבר, תאמינו לי.
שמואל מלכיס: מה שיקרה בסך הכול הוא שהפרמיה תעלה בהתאם, והנטל ייפול על המבוטחים – שום דבר לא יקרה לחברות הביטוח.
שמואל מלכיס: המלחמה שלנו היא לא בעד חברות הביטוח במקרה הזה.
שמואל מלכיס: אבל לדעתי, כלכלת ישראל לא יכולה לשאת את הנטל.
שמואל מלכיס: הרי חוקקתם כל כך הרבה חוקים כדי למנוע גניבות רכב, שימוש בחלפים, תיקון רכב רק במוסך מורשה, פירוק רכב רק במגרשים מורשים; זה שמפעם לפעם מוצאים חברת ביטוח עבריינית – אז תענישו אותה.
שמואל מלכיס: אני מוכן להעיד שחברות ביטוח שומרות על החוק בקפדנות.
שמואל מלכיס: גם הבדיקות של "אתגר" מוכיחות את זה.
שמואל מלכיס: שמפעם לפעם יש מישהו שלא שומר על החוק – תענישו אותו.
שמואל מלכיס: החוקים הקיימים שומרים על המצב בהתאם.
אמנון כהן: שוק ההון, תענה לי, לגבי "אובדן להלכה".
רונן לוי: זה קיים רק אצל חברות הביטוח, הוא מדבר על חוק כללי.
רונן לוי: אובדן להלכה- - -
אמנון כהן: אתה מפריע עכשיו.
אמנון כהן: שוק ההון, בבקשה.
אנסטסיה מיכאלי: שאל את השאלה.
אמנון כהן: ההבחנה בין "אובדן להלכה" לבין "אובדן גמור" – איך המושגים האלה מפוקחים אצלכם?
אמנון כהן: איך אנחנו גורמים לכך שהאזרחים לא ייפלו בין הכיסאות?
אמנון כהן: אני רואה פה כל מיני אינטרסים, ואני לא רואה בסוף אם אני מחוקק חוק טוב שהוא לטובת העניין.
אמנון כהן: אני, כמובן, לא רוצה לעשות נזק, גם לא לצרכן.
אמנון כהן: גם תעלה לו הפרמיה, הוא גם ישלם יותר, ואלה שיש להם הרכבים הזולים יותר, שהם האוכלוסייה החלשה ביותר, עוד 10% שאין להם ביטוח, זה בוודאי- -
לאה ורון: זאת לא מטרת המחוקק – לא לשנות מ-60% ל-50%.
לאה ורון: מטרת המחוקק הייתה למנוע את המצב שעל הכבישים נעים כלי רכב שחוברו בחיבור לא-חיבור, הפיקוח לא נעשה וכדומה.
לאה ורון: זאת הייתה המטרה.
לאה ורון: יכול להיות שזה לא מגולם בנוסח פה, השאלה היא איך עושים את זה.
לאה ורון: מהדקים את הפיקוח.
אנסטסיה מיכאלי: אני מסכים עם עורכת הדין זוכוביצקי.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו באמת צריכים לשאול את עצמנו מה התכלית.
אנסטסיה מיכאלי: אם התכלית היא העלאת הרף שממנו רכב נחשב לא בטיחותי בהורדה מ-60% ל-50% – אכן הצעת החוק עונה לסוגיה הזאת.
אנסטסיה מיכאלי: לכן אמרתי מה שאמרתי.
אנסטסיה מיכאלי: כל העניין של קביעת רף בטיחות שממנו אנחנו לא רוצים לתקן רכבים הוא בסמכות משרד התחבורה, ואכן הצעת החוק באמת מתייחסת לזה.
אנסטסיה מיכאלי: משמעות הצעת החוק היא לקבוע רף גבוה יותר שמגדיר מהו רכב בטוח שיכול לנוע על הכביש.
אנסטסיה מיכאלי: אם זאת המטרה, וזה מה שמשתקף אני מסכים מה שאמר עורך הדין.
אנסטסיה מיכאלי: אם זה מה שרצה כבודו בהצעת החוק, עושה רושם שהצעת החוק עונה על זה.
אנסטסיה מיכאלי: לכן אמרנו שקביעת הרף הוא בסמכותם, ואנחנו נאמץ את הקביעה.
אנסטסיה מיכאלי: אם הנושא הוא איכות התיקונים, סוגיה של מוסכים מורשים ואחרים – אז אנחנו באמת הולכים כאן לנושא אכיפתי.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו דיברנו עם כבודו אתמול על נושא האכיפה וגם הזדהינו עם הצורך להגביר את האכיפה.
אנסטסיה מיכאלי: אחריותנו היא ברורה, אבל הפן האכיפתי הוא, כמובן, באחריות משרד התחבורה.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו נסייע בצד האכיפה בכל מה שקשור לקשר בין המבוטח לבין חברת הביטוח.
אנסטסיה מיכאלי: כמו שאמרתי קודם לכן, הקשר בין המבוטח לבין חברת הביטוח כאשר לטענת מבוטח חברת הביטוח לא פועלת כפי שנדרש ממנה, פניות כאלה יגיעו למשרד המפקח ויטופלו במלוא החומרה.
שמואל מלכיס: עד עכשיו לא הגיעו תלונות כאלה.
בתיה לונדון: אני רק רוצה לדעת אם הרכבים לא מבוטחים.
אמנון כהן: לא, לא.
אמנון כהן: אני הבנתי את הסוגיה פחות או יותר.
אמנון כהן: אני מציע, עורך הדין ימין שתקרא את החוק.
אמנון כהן: אנחנו נכין אותו לקריאה ראשונה, ואנחנו נמשיך להידיין לקראת הקריאה שנייה ושלישית כדי ללמוד את הסוגיה ולחזור חזרה.
אמנון כהן: מה שחשוב הוא שאנחנו צריכים עוד להידבר כי המטרה שלנו היא מכל הכיוונים.
אמנון כהן: יכול להיות שזה פותר חלק מהבעיה, ויכול להיות שנרחיב גם בנושא האכיפה.
אמנון כהן: אנחנו נרצה ללמוד גם את הנושא הזה.
ניר ימין: אדוני, אפשר להשאיר דברים אחרי הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית כשיש נושאים יחסית קטנים, שוליים או מינוריים בהצעת החוק ורוצים לתקן או לחשוב עליהם ולבחון אותם.
ניר ימין: כשמדובר על המהות של הצעת החוק, האם מצד אחד זה יחול על כלל כלי הרכב, ומצד שני האם ראוי להוריד את הרף מ-60% ל-50% ולהוריד יותר כלי רכב מהכביש, האם יש הצדקה, כפי שעלה במהלך הדיון, להתייחס באכיפה או בפיקוח על יישום המנגנון של "אובדן גמור להלכה", ואותו לתקן – נושאים מהותיים מאוד, ואני לא ממליץ לוועדה לאשר אותם תוך כדי מחשבה שיכול להיות שבקריאה השנייה והשלישית יהיה שינוי של 180 מעלות כמעט.
ניר ימין: זה אפילו לא בנוסח, זה במהות ובנושא הצעת החוק.
ניר ימין: לכן אני מבקש לא לעשות את זה מכיוון שקודם צריך להחליט על התכלית העיקרית של ההצעה, ולאחר מכן נתאים את הנוסח ונגבש אותו.
טירן עשור: אדוני היושב ראש, כנציגם של אזרחי ישראל- -
אמנון כהן: את מי אני מייצג?
טירן עשור: נכון.
אמנון כהן: לא, אתה לא מדבר.
טירן עשור: חצי משפט, כבוד היושב ראש.
דוד בוקר: אני חושב שיש לי הצעה לפתרון.
דוד בוקר: לא משנה אם הבן אדם מבוטח או לא מבוטח.
דוד בוקר: צריכה לצאת תקנה או הוראה שרכב שהולכים להשבית אותו או מקבל "אובדן להלכה", זה ייעשה רק על-ידי שמאי.
דוד בוקר: מרגע שהשמאי משבית אוטו הוא לוקח את הרישיונות למשרד הרישוי, והאוטו הזה לא חוזר יותר לכביש.
דוד בוקר: יש לנו בעיה עם תקנה 309.
דוד בוקר: ברגע ששמאי קבע שצריך 309, הרישיון הולך למשרד הרישוי, רק כשמתקנים את תקנה 309 ומביאים אישור ממוסך מוסמך שהרכב תוקן – רק אז הוא יקבל חזרה את הרישיון בכך שהשמאי יבדוק את הנושא הזה.
דוד בוקר: זה הפתרון של כל העניין הזה, לדעתי.
אמנון כהן: אדוני, בבקשה.
אמנון כהן: משפט אחד.
טירן עשור: ממש משפט כי אני יוצא מפה, לצערי הרב, לא אופטימי בכלל, ואני בטוח שמה שעשו לי לפני שלוש שנים, לאור מה שאני שומע כאן, יכול לחזור על עצמו שוב.
טירן עשור: לכן אני מבקש להציע הצעה, אדוני היושב ראש.
טירן עשור: אני עצמי משפטן, ולדעתי יש לי הצעה מספיק טובה.
טירן עשור: אני רק רוצה להגיד בחצי משפט שאם היה לי זמן לספר את מה שאני עברתי- - -
קריאות: כבר שמענו.
אמנון כהן: מה ההצעה?
טירן עשור: תסמכו על האינטליגנציה שלי- -
אמנון כהן: ההצעה.
טירן עשור: תסמכו על האינטליגנציה שלי כאזרח, ותרשמו לי ברישיון של הרכב אם הרכב הזה עבר תאונה ויש לו נזק של 50%.
טירן עשור: אני אוסיף עוד 500-400 שקל לשמאי פרטי, והוא יגיד לי אם כדאי לי לקנות את הרכב הזה או לא.
טירן עשור: על כל השאר אני לא סומך.
אמנון כהן: איגוד השמאים פה?
מאיר ויצמן: כן.
אמנון כהן: תגיד משפט.
אמנון כהן: מה אתה יושב בשקט?
מאיר ויצמן: אנחנו שומעים את הכול, אנחנו מפנימים את הכול.
אמנון כהן: דבר חופשי, אל תסתכל ימינה ושמאלה.
לאה ורון: מי אתה?
מאיר ויצמן: אני מאיר ויצמן, סגן יושב ראש ועד איגוד השמאים.
מאיר ויצמן: מה שאמרה עורכת הדין אינגריד זה נכון.
מאיר ויצמן: היא ביטאה הכול.
מאיר ויצמן: יש בעיה בין "אובדן גמור", מ-60% ומעלה, לבין רכב ששוקם ב-60%-50% או אפילו 60%-40% - לא חשוב, חברת הביטוח מחליטה אם היא רוצה לקחת את האוטו לשיקום או היא רוצה לתקן את האוטו.
אמנון כהן: על פי הערכה שלכם.
מאיר ויצמן: ההערכה שלנו אומרת מה הנזק.
אמנון כהן: אתה איש מקצוע.
אמנון כהן: יכול להיות שהפגיעה ברכב מבחינת השווי שלו היא 20%, אבל הוא נפגע במקום כזה שמבחינה בטיחותית הוא מאוד כבד, ולכן אתה יכול להגיד- -
מאיר ויצמן: נכון.
מאיר ויצמן: אני יכול להמליץ לחברת הביטוח שהנזק הוא כבד ולא בטיחותי, והם ישקלו - -
שמואל מלכיס: לפי החוק, אתה יכול- -
אמנון כהן: אל תפריע, שמואל.
אמנון כהן: אל תכניס לו מילים לפה, אל תפריע.
אמנון כהן: תן לי לשמוע אותו.
אמנון כהן: אתה משתלט פה על הדיון, שמואל, יש גבול.
אמנון כהן: שאלתי שאלה: אתה איש מקצוע.
אמנון כהן: בחנת את הרכב, לא הגעת לאחוזים שאפשר להשבית אותו, אבל אתה אומר שיש מכה בשאסי - -
מאיר ויצמן: אם אני חושב שיש נזק לא בטיחותי ברכב אני אשבית אותו גם ב-40%.
קריאות: או.
שמואל מלכיס: סוף-סוף אמרת.
אמנון כהן: יום האישה הבינלאומי.
אמנון כהן: כל הכבוד, חבר הכנסת טיבייב.
רוברט טיבייב: אני מתנצל, אדוני היושב ראש.
אמנון כהן: חבר הכנסת טיבייב, אם למישהי לא יהיו פרחים אתה מביא דברים אחרים?
לאה ורון: תודה רבה.
אמנון כהן: בזכותכן אנחנו חיים, ואין לנו זכות קיום בלעדיכן.
מאיר ויצמן: אני מבין שהדיון פה הוא איך פותרים את הבעיה של אובדן להלכה, כי עם כל השאר אין לנו בעיה – יש מעל 60% רכב לפירוק – רכב לשיקום, איך אנחנו עוקבים אחריו ויודעים שהתיקון הוא סביר וטוב ולא עולה רכב לא טוב על הכביש.
מאיר ויצמן: לנו, השמאים, אין שליטה על זה.
מאיר ויצמן: ברגע שזה אובדן להלכה חברת הביטוח לקחה את האוטו, היא מעבירה למגרש, ובמגרש או מתקנים או מעבירים את האוטו, אבל הרישיונות בידי חברת הביטוח, והם לא ייתנו את הרישיון, לפי התקנה, עד שהם יבדקו שהרכב תקין.
זאב פרידמן: אתה לא רואה - -
מאיר ויצמן: אני בדקתי את האוטו, ואני לא רואה אותו הלאה.
מאיר ויצמן: מי שרואה אותו בהמשך זה השמאי של חברת הביטוח.
מאיר ויצמן: הוא בודק אותו במגרש, והוא נותן את הרישיון אחרי שהוא בדק את האוטו במגרש.
מאיר ויצמן: אני יודע שזה מה שהם צריכים לעשות – לתת לשמאי שלהם לבדוק את האוטו, ואז לתת את הרישיון.
אמנון כהן: החשש שלי הוא שבתהליכים יש משהו לא מפוקח, ולכן יכולים ללכת לכל מיני מקומות.
אמנון כהן: איך אני יכול לגרום למצב שאתה כשמאי תלווה את הרכב הזה מיום הפגיעה אחרי שאבחנת מה שאבחנת?
אמנון כהן: זה הולך לתיקון אחרי שהוחלט שהוא הולך לתיקון – שאני יודע שהתיקון היה לפי ההמלצה שלך איפה צריך לתקן ואיך צריך לתקן, והוא אחר כך עבר רישוי נוסף לאחר בדיקה שלך, ואז זה חוזר לכביש, ואני יודע שהוא קיבל את הביטוח מהתחלה.
אמנון כהן: תענה רק לי, אל תסתכל על חברות הביטוח.
אמנון כהן: אל תתייחס לאף אחד.
אמנון כהן: אני מדבר גם על אחד שלא מבוטח.
בתיה לונדון: אהה- - -
אמנון כהן: גם, גם, כל אחד.
קריאה: זה מה שהצעתי, אדוני.
אמנון כהן: תן לי ללמוד, תן לי להוציא חוק טוב בסוף.
שמואל מלכיס: אתה מחפש מתחת לפנס.
אמנון כהן: תענה גם לגבי אחד שאין לו ביטוח מקיף.
מאיר ויצמן: אני אביע את דעתי האישית.
מאיר ויצמן: לדעתי, יש שתי אפשרויות- -
אמנון כהן: אולי אני דואג לפרנסה הנרחבת לכל הענף שלך, אבל המטרה שלי היא שרכב בטיחותי יגיע לכביש.
מאיר ויצמן: אולי גם אני חושב על זה.
מאיר ויצמן: אחרי שסיימתי את התיק וקבעתי שזה אובדן להלכה, והרכב עבר למגרש לתיקון, או שהרישיון יישאר אצלי עד לבדיקה נוספת שלי של הרכב אחרי שהוא תוקן או שיהיה רשום במשרד הרישוי שהרכב עבר אובדן להלכה.
שמואל מלכיס: זה נזק בלתי הפיך ל- - -
אמנון כהן: אני רוצה לדאוג- - -
רונן לוי: עכשיו כשיש ויכוח זה בלתי הפיך.
אמנון כהן: אתה רוצה להגיד עוד משהו?
לאה ורון: מה זה "נזק בלתי הפיך"?
בתיה לונדון: אדוני, אני רק רוצה לשאול שאלה.
אמנון כהן: את מי?
בתיה לונדון: את אדוני.
בתיה לונדון: איך אדוני מתכוון לפקח על התיקון של כל הרכבים שלא מבוטחים?
אמנון כהן: את שואלת אותי?
אמנון כהן: אני רוצה להכניס את זה לחקיקה.
בתיה לונדון: איך?
אמנון כהן: אני מחוקק.
אמנון כהן: אני לומד.
בתיה לונדון: מי הסמכות שתבוא מחר – הרי אין סמכות שמפקחת על האזרח- -
קריאה: השמאי.
בתיה לונדון: איך ייעשה הפיקוח?
אמנון כהן: אני מבין את השאלה שלך, זאת הדילמה שלי כרגע.
אמנון כהן: לכן אני מתלבט איך להתקדם עם החוק.
קריאה: רק השמאים.
עודד ברוק: חברות הליסינג - - - פוטר את רוב השוק.
שמואל מלכיס: יש המון רכבים שלא מבוטחים.
שמואל מלכיס: אם אתה שואל אותי, מבחינה בטיחותית, רק רכב ישן שלא מבוטח שנפגע אפילו ב-20% יכול להגיע למצב - - -
אמנון כהן: איך אני אגיע לאזרח הפשוט?
עודד ברוק: זה שקבע 20% גם ייתן רשות לעלות על הכביש.
אמנון כהן: עוד מישהו רוצה להתבטא בנושא?
רונן לוי: מהות החוק, כמו שהבנו אותו וכמו שרצינו מבחינת האינטרסים היא שכשחברת ביטוח מחליטה לרכוש את הרכב – 40% או 50% - לא ל-total loss, אלא לצרכים של הפרקטיקה, אזי האוטו הזה ייחשב total loss.
רונן לוי: זאת הייתה הכוונה שלנו, ולדעתנו, זה יצמצם הרבה מהפרקטיקה הנהוגה.
רונן לוי: אמרתי שוב, יש עוד הרבה דברים בשוק הזה שהם חולים, ויש הרבה דברים שצריכים לבוא לידי תיקון.
רונן לוי: אבל בפרקטיקה של הביטוח שהמקום היחידי שיש הפרקטיקה של אובדן להלכה זה בחוק חוזה הביטוח ולא בשום מקום אחר, אובדן ההלכה, הפרקטיקה הזאת, שהיא היום הפכה לפרקטיקה במקומות אחרים, אותה אנחנו רוצים לתקן.
רונן לוי: לכן בשביל לתקן את הפרקטיקה צריך להשאיר אותו באכסניה.
לאה ורון: אבל מה אתה מציע?
רונן לוי: אמרתי.
לאה ורון: מעבר לאכסניה שבמקום בפקודת התעבורה זה יהיה בחוק הביטוח - -
רונן לוי: אני אמרתי את זה, ואני אגיד את זה שוב.
לאה ורון: אנחנו לא מצליחים להבין.
רונן לוי: אם חברת הביטוח רוצה לרכוש את הרכב שהוא מתחת ל-60%, האוטו הזה ייחשב total loss וילך לפירוק.
אמנון כהן: מה עם אזרח שלא ביטח?
רונן לוי: האזרח לא קונה את זה.
רונן לוי: הוא קנה אוטו מהסוחר.
רונן לוי: האוטו הזה הולך לפירוק.
רונן לוי: האוטו הזה יוצא מהמשחק, אין איתו בעיה.
אמנון כהן: הוא לא יוצא מהמשחק.
אמנון כהן: הייתי מעורב בתאונה, ואני אומר לבעל מגרש, שהייתי בתאונה ואני לא רוצה לנסוע ברכב הזה יותר, עושה איתו עסקה ומכרתי לו ב-30% מערך האוטו.
אמנון כהן: הוא בא אליך לתיקון ורוצה שתדווח שהרכב היה אצלך, איך אתה מדווח?
רונן לוי: החקיקה הזאת מוסדרת.
רונן לוי: ברגע שמגיע אליי אותו שאסור לשימוש אני חייב לדווח עליו- -
אמנון כהן: לא עשו בו שימוש, הוא בא לתקן.
רונן לוי: אם הוא בא לתקן אין לי שום בעיה לתקן.
בתיה לונדון: אהה.
בתיה לונדון: אבל חברת הביטוח לא.
רונן לוי: אסור לי לתקן נזק של רכב שהוא מעל 60% מהנזק שלו- -
שמואל מלכיס: בסדר.
שמואל מלכיס: גם לחברת ביטוח אסור.
אמנון כהן: שמואל, רגע.
רונן לוי: אתה שם לב שהוא מנסה לטשטש את מה שאנחנו מדברים?
אמנון כהן: עזוב אותו, תענה לי.
רונן לוי: לא, הניסיון לטשטוש שלו.
רונן לוי: פקודת התעבורה חלה על כולם: על השמאי, על חברת הביטוח, על חברת ליסינג, עלינו.
רונן לוי: היא חלה על כולם.
רונן לוי: אין בעיה עם פקודת התעבורה; הבעיה היא במקום שהשמאי נכנס ומאלצים אותו.
רונן לוי: אם האוטו נפגע ב-62% ובפרקטיקות שונות הוא יכול לרשום אותו ב-58%, ובמקום שהאוטו הזה יירד מהכביש ויצא מהמשחק, ואז הוא כבר לא מסתכן כי הוא כבר לא יכול לקנות אוטו כזה שיצא מהמשחק – הבעיה היא שהאוטו הזה חוזר למשחק והוא מתוקן.
רונן לוי: הוא נמכר לסוחר, והסוחר מעביר אותו בדרך כלל – ויש לנו הרבה תיקים כאלה.
רונן לוי: זה המשחק – היד השנייה.
רונן לוי: הפרקטיקה מתחילה, הם מניעים את התהליך.
רונן לוי: היד השנייה – הוא בעצם זה שאוכל אותה.
אמנון כהן: עורך הדין של הוועדה, אני מבקש ממך – רצינו לכוון לנושא מסוים, ואנחנו נכנסים לתהליך שמרוב אינטרסים הנושא החשוב לא בא לידי ביטוי.
אמנון כהן: כוונתי כמחוקק היא למצוא את הנוסחה המתאימה ואת ההגדרות המתאימות ואפילו גם את האכסניה המתאימה.
אמנון כהן: כרגע הכול פתוח מבחינתנו.
אמנון כהן: המטרה שלנו היא שרכב לא בטיחותי לא יחזור לכביש.
אמנון כהן: יכול להיות שהרכב הזה היה מבוטח בביטוח מקיף; יכול להיות שהרכב הזה לא היה מבוטח בביטוח מקיף של רכב פרטי, לכן הוא היה מעורב בתאונה.
אמנון כהן: מכיוון שזה רכב פרטי אני לא יודע אם הוא מחויב לשמאי, או אם הוא מחויב בכלל לדווח.
אמנון כהן: אולי הוא בכלל יכול לעשות עסקה עם המוסך ולמכור את זה למוסך.
אמנון כהן: אני רוצה שהרכב הזה שהיה מעורב בתאונה קשה, שלא יחזור לכביש בלי פיקוח כזה או אחר.
אמנון כהן: כלומר מתחילתו הוא צריך להיות בפיקוח בליווי המוסך, וגם ברגע שהוא יוצא מהמוסך הוא חייב לעבור תהליך של רישוי מחדש.
אמנון כהן: פה צריך גם שברישיון הרכב יהיה כתוב שהרכב היה מעורב בתאונה כזאת וכזאת באופן קשה.
אמנון כהן: אם נראה עד הדיון הבא כבר שהנושא הוסדר במשרד התחבורה ייצאו נהלים; אם לא – תמצא אכסניה בחוק הזה לתקן, כך שברישיון הרכב יהיה כתוב אם הוא היה מעורב בתאונה, גם אם היה מבוטח או לא
ניר ימין: בשיעור של 50%.
קריאה: אל תפספס את השמאי, אדוני.
אמנון כהן: אני לא מפספס אף אחד.
אמנון כהן: אם אפשר להכניס לחקיקה שכל רכב יעבור בדיקה של שמאי- -
ניר ימין: מעל 50%.
רונן לוי: אם הגענו לתוצאה הזאת אנחנו הולכים עם זה.
רונן לוי: אם הגענו לרישיון רכב כמו שהוא הציע- -
שמואל מלכיס: שמאי לא בודק אותו בהתחלה.
בתיה לונדון: - - - צריך שמאי מהרגע הראשון.
אמנון כהן: ששמאי רכב יבדוק את הרכב מלכתחילה וילווה אותו גם עד שהרישיון יוחזר ויעבור את כל התהליכים.
אמנון כהן: שזה יהיה בתיאום עם השמאי שיקבע הלקוח.
אמנון כהן: הלקוח ייקח שמאי ויבקש ממנו לעשות הערכה, יכניס את הרכב למוסך.
אמנון כהן: השמאי הזה מלווה אותו בכל התהליך עד שהוא חוזר, אם צריך.
לאה ורון: זה לא פשוט, זה להטיל על הציבור להיות בידיים של השמאים.
רונן לוי: אנחנו תומכים.
לאה ורון: ברגע שתעגן את המעמד שלהם בחקיקה ונחייב בדיקה- -
קריאה: מתי הדיון הבא, אדוני?
קריאה: אתם נכנסים לפגרה.
זאב פרידמן: צריך לקבוע את הרף.
זאב פרידמן: על כל תאונה קטנה- - -
ניר ימין: היושב ראש דיבר על שיעור נזק של למעלה מ-50%.
בתיה לונדון: איך השמאי יידע?
זאב פרידמן: השמאי קבע - - -
אמנון כהן: אני משלב בנושא השמאים את הנושא של חברות הליסינג וחברות ההשכרה.
ניר ימין: זה כל כלי רכב, גם לא מבוטח.
אמנון כהן: כל כלי רכב, גם לא מבוטח.
אמנון כהן: השיעורים – הכול זה הצעות.
אמנון כהן: המטרה שלי בסופו של תהליך היא לפקח על הרכב, שאם היה מעורב בתאונה קשה ונכנס למוסך ורוצים לשקם אותו שזה ייצא בטיחותי וטוב.
זאב פרידמן: שהצרכן יידע על זה.
לאה ורון: חברות הביטוח, אתם יודעים להגיד כמה מכלל הציבור, ולא הליסינג וחברות ההשכרה, לא מבטחים בביטוח מקיף את כלי הרכב שלהם?
בתיה לונדון: בערך 40%-30%.
קריאה: רכב ישן לא כדאי לבטח.
שמואל מלכיס: הליסינג זה בערך 10%, אולי קצת יותר – 12%, 13%.
אמנון כהן: כל אחד מהמשתתפים כאן בדיון יכול להעביר את הערותיו- -
לאה ורון: תעבירו הצעות למזכירות הוועדה.
אמנון כהן: - - למזכירות הוועדה.
אמנון כהן: אנחנו נלמד את הסוגיה וחלקכם אולי תוזמנו לטרום דיון, לא ישר לפה.