GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון מוסקוביץ': אני יכול לומר לכם שאחד הדגשים שאני מתכוון לשים, ואני בסך הכול חודשיים בתפקידי, זה להגביר את הבקרה, בעיקר על תחום רשויות מקומיות, מה שנקרא רשויות תמרור, אבל בפרט על הרשויות המקומיות.
רון מוסקוביץ': יש הרבה מה לעשות בתחום העירוני.
רון מוסקוביץ': דיברנו פה על הולכי רגל.
רון מוסקוביץ': שליש מההרוגים הם הולכי רגל.
רון מוסקוביץ': רובם המכריע בתחום הרשויות המקומיות.
רון מוסקוביץ': כמובן שיש לזה הרבה מאוד סיבות, וחס וחלילה להאשים ולהפנות אצבע מאשימה רק לרשויות המקומיות, אבל יש הרבה מה לעשות.
רון מוסקוביץ': ההתמודדות היא התמודדות רב מערכתית, ואנחנו נמצאים בחזית של העניין הזה, ואנחנו מנהלים את המאבק הזה בשותפות טובה, למרות שיש ויכוחים מקצועיים, עם משטרת ישראל.
רון מוסקוביץ': משטרת ישראל נמצאת בחזית המאבק הזה, וכאשר היא מצליחה באמצעים של טכנולוגיה, באמצעים תקציבים, להוציא לפועל אכיפה דרמטית יותר, אנחנו רואים תוצאות, והמשטרה עושה עבודה יוצאת מן הכלל יחד איתנו.
רון מוסקוביץ': אנחנו מדברים על זירה אחרת שמשפיעה לטווח ארוך, שזה החינוך.
רון מוסקוביץ': גם בחינוך מושקע כסף.
רון מוסקוביץ': גם תקציבי הרשות, גם תקציבי משרד החינוך.
רון מוסקוביץ': כל החינוך היסודי עושה מערכת החינוך מתוך תקציבי העיר.
רון מוסקוביץ': אני לא רוצה לחזור פה כמובן.
רון מוסקוביץ': הבית שלנו, בסופו של דבר משרד התחבורה, אז פה הציגו אני חושב בהרחבה, ועוד יש מה להציג.
רון מוסקוביץ': יש פה מצגת על העשייה המאוד מאוד רחבה ועל השקעות של מיליארדים.
רון מוסקוביץ': לא מדובר פה על 20 או על 30 או על 100 או על 200, ואני לא מזלזל במיליון שקל.
רון מוסקוביץ': מדובר פה על מיליארדים.
רוברט טיבייב: התפיסה שלי עוד הפעם, אני רוצה לשתף פעולה עם כל אחד ואחד, עם כל ארגון וארגון, עם כל עמותה ועמותה.
רון מוסקוביץ': אז אני אומר, משרד התחבורה עושה הרבה דברים שקשורים לכלכלה, ועושה אותם בעין של בטיחות.
רון מוסקוביץ': בטיחות בדרכים, כבישים ומחלפים.
ישראל אייכלר: אדוני היו"ר, מספר ההרוגים עלה משנה לשנה ב-11 אחוז.
ישראל אייכלר: האם יש לנו תשובה?
רון מוסקוביץ': אנחנו רואים בחומרה כל תאונה וכל תנודה במספרים.
רון מוסקוביץ': אנחנו אבל גם בוחנים, מאחר ואנחנו מדברים על כל המערכת הזאת כמערכת מקצועית, אנחנו מסתכלים במונחים רב שנתיים.
רון מוסקוביץ': אנחנו מסתכלים במונחים, מה שנקרא נרמול, שלוקח בחשבון תוספת של אוכלוסיה, וישראל היא מדינה עם ריבוי טבעי בהשוואה למדינות אחרות בעולם.
רון מוסקוביץ': אנחנו לוקחים בחשבון מספר כלי רכב שעולים על הכביש, מעל 200 אלף כלי רכב בשנה.
רון מוסקוביץ': 120 אלף נהגים בשנה.
רוברט טיבייב: תקציב של משרד התחבורה עלה, ושר התחבורה באמת, הוא מאוד חזק ודואג להביא את התקציבים והוא יודע להביא את הכסף.
רוברט טיבייב: הוא גם עובד יפה מאוד.
רוברט טיבייב: איך אתה תסביר לי שהתקציב של הרשות ירד?
רוברט טיבייב: אתה מסכים עם זה?
רון מוסקוביץ': תראה, תקציב הרשות הלאומית, אני שוב אומר, הוא לא חזות הכול.
רון מוסקוביץ': תקציב הרשות הלאומית ירד מסיבות שונות ומשונות.
רון מוסקוביץ': נמצא פה גם נציג האוצר.
רוברט טיבייב: זה לא קשור ל-11 אחוז האלה?
רון מוסקוביץ': אני לא קושר בין הדברים.
רון מוסקוביץ': אני לא מוכן בכלל לקשור בין הדברים.
רון מוסקוביץ': אנחנו מסתכלים במגמה רב שנתית, ואני אומר, אם אנחנו רוצים לבחון את כל התקציב שמושקע בנושא של בטיחות בדרכים, לשיטתי, אנחנו צריכים לבחון את ההשקעה שלנו בשופטי תעבורה ומערכת בתי המשפט, ואנחנו צריכים לבדוק את מספר השוטרים וההשקעה שלנו בחינוך, ובהסברה וברשויות מקומיות ובמע"צ וברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ובמחקר, ואז, אם אנחנו רואים שסך הכול העוגה קטן, אז יכול להיות שיש קשר.
רוברט טיבייב: מספר הרוגים עולה משנה לשנה.
רוברט טיבייב: מה אנחנו עושים?
רון מוסקוביץ': אני אומר לך שאנחנו צריכים לעשות הרבה יותר מאשר אנחנו עושים.
רון מוסקוביץ': אדוני היו"ר, אני חושב שבמצב הנוכחי אם אנחנו נחשוב שכל הסיפור הוא רק כסף, אנחנו טועים.
רון מוסקוביץ': למשל, אנחנו מקדמים עכשיו חקיקה.
רון מוסקוביץ': חקיקה היא לא כסף.
רון מוסקוביץ': אנחנו מקדמים חקיקה שמענישה את העבריינים הקשים ביותר.
רון מוסקוביץ': אתה אמרת כבישים אדומים.
רון מוסקוביץ': יהיו תיקים אדומים.
רון מוסקוביץ': יש כרגע מהלך יחד עם משרד המשפטים, יחד עם הפרקליטות, על מנת שהעבריינים הכבדים, אלה שהורגים.
רון מוסקוביץ': אמרו הגורם האנושי, אבל יש אנשים שהם פושעים, שהם צריכים להיות מאחורי סורג ובריח.
רון מוסקוביץ': להחמיר את הענישה, לאתר אותם, לחלט להם רכב או לחלט רכב לבעלים של הרכב, אני חושב שזה גם חלק מהפתרון, וזה לא רק כסף.
רוברט טיבייב: אני רוצה להתייחס לזה.
רוברט טיבייב: יש למישהו נתון בכמה תאונות דרכים מעורבים עברייני תנועה?
רוברט טיבייב: יש נתון כזה?
ברוך פולק: אין גם נתון כמה הרוגים.
ברוך פולק: מה הסיבות להרוגים?
ברוך פולק: זה מה שאתה שואל?
ברוך פולק: אין.
ברוך פולק: אתה לא תוכל לקבל תשובה, מפני שאף אחד לא בודק את זה.
ברוך פולק: אז לכן לא יודעים.
רוברט טיבייב: אז איך אפשר לפתור את הבעיה אם אנחנו יודעים איפה המקור?
ברוך פולק: המשטרה בודקת כל תאונת דרכים, קובעת את האשמים, אבל אף אחד לא בודק בכדי למנוע.
רוברט טיבייב: יש לי הרגשה, ואני מפחד עכשיו למשוך את האש, כי לכולם הכי נוח להאשים את הגורם האנושי.
רוברט טיבייב: הכי קל לכל אחד ואחד, סליחה על הביטוי, גם לאוצר, גם למשטרה, גם למע"צ, גם לרשות.
רוברט טיבייב: יכול להיות שאני מסכים עם זה, אבל לא רק את זה.
רוברט טיבייב: לא רק הנהג.
רוברט טיבייב: בשביל שהנהג לא יעשה טעות, אנחנו חייבים להפעיל את המערכת חינוך.
רוברט טיבייב: המטרה היא משותפת.
רוברט טיבייב: לדעתי כל אחד ואחד צריך לצאת מהבועה שלו, של המשרד שלו, ולטפל בעניין.
רוברט טיבייב: זה כל מה שאני רוצה, ובעזרת השם אנחנו נעשה את זה.
רוברט טיבייב: יכול להיות שנפעיל גם מלחמות, אין מה לעשות.
ישראל אייכלר: אדוני היו"ר, הערה של משפט אחד.
ישראל אייכלר: מדברים על הגורם האנושי.
ישראל אייכלר: היו"ר אמר, אין נהגים צדיקים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לך כנהג יותר מ-30 שנה.
ישראל אייכלר: אני לא מוכן לקבל על עצמי את האשמה, כי כאשר יש תאונות נוראיות, תשימו לב שאנחנו שומעים ברדיו, המשטרה מוסרת שלנהג יש עשרות הרשעות קודמות.
ישראל אייכלר: אני לא יודע כמה נהגים, אין להם הרשעות קודמות.
ישראל אייכלר: אז אם מדברים על הגורם האנושי, צריך למקד מיהם האנשים העבריינים המודעים.
ישראל אייכלר: אולי דיברת על תיקים אדומים.
ישראל אייכלר: מי שיש לו עשרות הרשעות קודמות, הוא זה שעושה את התאונות הקשות בדרך כלל.
עדנה צונץ: חבר הכנסת אייכלר, אתה לא היית כשאני דיברתי.
עדנה צונץ: אני דיברתי על הנהג שהרג את הבן שלי.
עדנה צונץ: בן מעוטים מהדרום הפרוע, שהמשטרה לא נכנסת לשם כי היא מפחדת.
עדנה צונץ: היו לו 82 עבירות תנועה.
עדנה צונץ: אלה שתפסו אותם.
עדנה צונץ: ואלה שלא תפסו אותם, ואנחנו נשארנו עם תאומים בני 4 חודשים בלי אבא, איש צבא קבע, מפקד בצבא.
עדנה צונץ: על אלה תתמקדו.
עדנה צונץ: אבל לא נותנים תקציבים למשטרה.
רוברט טיבייב: אני רוצה שתתייחס הנציגה של משרד החינוך.
רחל רותם: תודה.
רחל רותם: קודם כל שאלת מה גורם לתאונות דרכים.
רחל רותם: אני חושבת שאף אחד לא יכול להצביע בדיוק מה גורם.
רחל רותם: ילדים בכל אופן, אנחנו יודעים שנהרגים ונפגעים, במיוחד כהולכי רגל וכנוסעים ברכב של ההורים.
רחל רותם: אלה שני המוקדים שהם נפגעים.
רחל רותם: אבל אנחנו כן יודעים מה גרם בארצות אחרות כמו אוסטרליה ושוויץ והולנד וצרפת, מה גרם להפחתת תאונות הדרכים, ומה שגרם להפחת תאונות הדרכים, זה פעולה משותפת של כל הגורמים יחד.
רחל רותם: איזה?
רחל רותם: הסברה, אכיפה, חקיקה, כמובן תשתיות, חינוך, ולקיחת אחריות.
רחל רותם: האם יש מפלגה אחת במדינה הזו שאומרת במצע שלה, אני דואגת לבטיחות בדרכים?
רחל רותם: האם יש ראש עיר אחד מלבד בילסקי, שהיום הוא בכנסת, שאומר, אני דואג לבטיחות בדרכים?
רחל רותם: ראשי המדינה לא לוקחים אחריות לנושא.
רחל רותם: בצרפת שבא הנשיא ואמר, זה באחריותי, ובאו ראשי עיר ואמרו, זה באחריותי, ירדו תאונות הדרכים.
רחל רותם: תסתכלו מה קורה פה, ואני אשתדל לא לעשות את זה גם אני.
רחל רותם: כל אחד מספר מה אני עושה.
רחל רותם: כל אחד אומר אמת גמורה.
רחל רותם: המשטרה עושה הרבה, זה עושה הרבה, זה עושה הרבה.
רחל רותם: אין את החיבור ביחד.
רחל רותם: זה תפקידה של הרשות.
רחל רותם: רון זה עתה נכנס לתפקידו ואני בטוחה שהוא יצליח בו, אבל גם לו אין שיניים, כי עכשיו הולכים למשל, יש את התקציב של המשטרה שעד עכשיו הייתה ברשות הלאומית, להעביר ישירות למשטרה מהאוצר.
רוברט טיבייב: עוד הפעם, עוד הפעם.
רחל רותם: עד היום, 65 מיליון שהמשטרה מקבלת, משטרת התנועה, עובר דרך מועצת הרשות הלאומית בהצבעה של מועצתה רשות, בהחלטה של הרשות ובבדיקה.
עוזי יצחקי: רחל, אני רק רוצה להזכיר לכולם, שרחל היא נציגת משרד החינוך.
רוברט טיבייב: לא קיבלת זכות דיבור.
רוברט טיבייב: אני אתן לך.
רחל רותם: יש הצעה שמובלת על ידי נציגים של המדינה, שהתקציב יועבר ישירות מהאוצר למשרד הפנים למשטרה.
רוברט טיבייב: רק שנייה, שאלה, זה נכון או לא?
רון מוסקוביץ': יש דיונים בין כל הגורמים המעורבים: אוצר, משרד לביטחון פנים, משטרה, משרד התחבורה ואנחנו, איך מנצלים בצורה המיטבית ביותר את התקציב, איפה הוא צריך לחנות כולו או חלקו.
רון מוסקוביץ': הדיונים האלה בעיצומם.
רוברט טיבייב: אתה גם עובד מדינה.
רוברט טיבייב: תמשיכי.
רחל רותם: למה אני נזעקת לזה?
רחל רותם: קודם כל אני גם נציגת משרד החינוך, אבל אני גם חברה במועצת הרשות הלאומית.
רחל רותם: אני נזעקת לזה, א', כי לדעתי לא יהיו שיניים לבדוק מה הם עושים.
רחל רותם: אני עוד יותר נזעקת לזה, כי 5 מיליון מתוך ה-65 מיליון, אמורים להיות ל"משמרות זה"ב".
רחל רותם: "משמרות זה"ב" זה דבר עם קבלות.
רחל רותם: 40 שנה שמצילים חיים.
רחל רותם: הם גם מצילים חיים והם גם מחנכים את הילדים לאחריות.
רחל רותם: אבל אם המשטרה, כבר היום חסרים 12 תקנים, אם ה-5 מיליון האלה יתערבבו בתוך ה-65 ויעברו מהאוצר, לא יהיה אדם אחד שיוכל להגיד- - -
רוברט טיבייב: רון יתן לזה יד.
רחל רותם: תודה רבה.
רוברט טיבייב: לפחות נשתדל.
רחל רותם: עכשיו דבר נוסף, רוב האנשים שנמצאים פה מכירים אותנו ויודעים.
רחל רותם: יש לנו תוכניות ויש דברים.
רחל רותם: יש לנו בעיה תקציבית.
רחל רותם: יש הסכמה של משרד האוצר, משרד התחבורה, משרד החינוך, שנותנים למשרד החינוך 30 מיליון בשנה, וזאת כדי ללמד את החינוך התעבורתי בכיתות י"א ואת החינוך החרדי, שיש לנו פעילות יפהפייה שם.
רחל רותם: לא הייתה הרבה שנים.
רחל רותם: יש לנו פעילות יפהפייה, שלא לדבר על המגזר הלא יהודי.
רחל רותם: בגלל קיצוצים מורידים לנו 5 מיליון שניתן מהרשות הלאומית, וכתוצאת דומינו, גם האוצר יוריד וגם משרד החינוך.
רחל רותם: יהיה לנו 15 במקום 30.
רחל רותם: זאת אומרת שבשנת הלימודים תשע"ב לא נוכל לפתוח את השנה, לא עם החינוך החרדי ולא עם החינוך התעבורתי.
רחל רותם: כולם אומרים חינוך, חינוך, חינוך.
רוברט טיבייב: רבותיי, הכול מתחיל מחינוך והכול נגמר בחינוך.
רוברט טיבייב: זה תרבות הנהיגה שאנחנו רואים את זה בכבישים.
רוברט טיבייב: הכול מתחיל בעצם משם.
דולב: קודם כל הנתונים שציין חבר הכנסת אייכלר קודם על הירידה לאורך שנים בכמות תאונות הדרכים, בטח ובטח ביחס לכמות הנסועה ולכמות כלי הרכב, היא תוצאה של השקעה מרובה והולכת וגדלה בכל הנושא של בטיחות בדרכים ובתחבורה בכלל.
דולב: אני אספתי את הנתונים רק של הדברים שקשורים באמת באופן ישירות לתקציב משרד התחבורה, לנושא הבטיחות בדרכים, ואני רואה שעל פני 4-5 השנים האחרונות, הסכום הוא יחסית קבוע.
לאה ורון: מר דולב, סליחה שאני מפריעה לך, אבל מר אייכלר התייחס למסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, לעמוד 2 שבו, שבו דובר על השנים 1995 ו-2009, ואילו באותו מסמך של מרכז המחקר והמידע בעמוד הראשון שבו, והתייחס לכך היו"ר, מצוין כי חל גידול של 11 אחוז במספר ההרוגים ב-2010 ביחס לשנת 2009.
לאה ורון: אז בואו לא ננוח על זרי הדפנה.
דולב: אם מסתכלים קצת יותר לעומק על הגרף של התאונות, רואים ששנת 2009 היא שנה חריגה ביחס גם לשנים שלפניה, ולכן בראיה של כמה שנים כמו שציין מנכ"ל הרשות, בראיה רב שנתית, קצב הגידול הוא לא 11 אחוז.
רוברט טיבייב: עלייה רב שנתית אני רואה בגרף הזה.
דולב: הגרף הזה כמו שאתה רואה, זה תקציב של 300 מיליון שקל, מתוך תקציב של כ-1.8-1.75 מיליארד שקל בשנה, שהולכים ל-150 הרשויות המקומיות ועוד 250 למע"צ.
דולב: ביחד זה 400, דרך אגב.
יניב יעקב: סליחה, ההמלצה של 400 מה שהתייחסתי, היה רק למע"צ, ל"מוקדי סיכון", ולא לכלול את הרשויות.
דולב: כשמע"צ משקיעה בין מיליארד למיליארד וחצי שקל בשנה באחזקה, אז היא עושה את התאורה שמונעת תאונות, היא עושה את מעקות הבטיחות.
דולב: היא עושה את הצביעה של הכביש.
דולב: היא עושה את הטיפול בניקוז שמונע החלקה.
דולב: כל הדברים האלה שעוצרים תאונות דרכים בהיקפים הרבה יותר גדולים ממה שהומלץ אפילו.
דולב: בגלל זה אני אומר שבסוף יש פה החלטה של לאן הולך הכסף.
דולב: התקציב לא קוצץ.
דולב: תקציב הרשות קטן יחסית בשנים האחרונות, וגם התאזן בסך הכול.
רוברט טיבייב: כל מה שאמרת, קיצוץ בתקציב ועליית מספר ההרוגים.
רוברט טיבייב: זה מקרי?
דולב: לא, לא.
דולב: אין קיצוץ בסך התקציבים.
דולב: יש קיצוץ במרכיב של התקציב שעובר דרך הרשות הלאומית לבטיחות, שהוא אולי חמישית אם לא פחות, מסך תקציבי הבטיחות, ואני מדבר פה רק על תקציבים שעוברים דרך משרד התחבורה.
רוברט טיבייב: איפה הוא עלה?
דולב: באחזקה של כבישים הבין עירוניים, במוקדי הסיכון של הכבישים הבין עירוניים, בהפרדות מפלסיות בין כביש לרכבת.
רוברט טיבייב: זה לא עובר דרך הרשות?
דולב: רוב התקציב לא עובר דרך הרשות, אבל הרשות שותפה לקביעה של סדרי עדיפויות שם, כמו שציין נציג מע"צ.
דולב: 250 מיליון שקל בשנה לתשתיות הבין עירוניות.
רון מוסקוביץ': נציגים שלנו יושבים בשתי הוועדות.
דולב: הרשות שותפה למה הכביש, אבל התקציב לא עובר דרך תקציבה.
דולב: אז כאן אתה רואה ירידה.
דולב: בפועל זה לא ירידה.
דולב: זה הכול.
לאה ורון: אתה יכול להתייחס לדברים שמסרה ד"ר רותם ביחס ל"משמרות הזה"ב" והתקציבים ל"משמרות הזה"ב"?
דולב: ההחלטה על תקציב הרשות לבטיחות היא החלטה של מועצת הרשות.
דולב: אם בשנים האחרונות הוחלט לשים קצת פחות כסף, ודיברה על 5 מיליון שקל בנושא הזה של למשל המשטרה או החינוך, אז סכומים בסדרי גודל כאלה ואף יותר הושקעו למשל בתשתיות, כמו שדיבר פה נציג משרד התחבורה.
לאה ורון: אתה לא עונה על השאלה.
לאה ורון: אתה פשוט לא עונה לשאלה.
דולב: יש סדרי עדיפויות.
רוברט טיבייב: סליחה, מספר הרוגים, נהגים צעירים, מספר ענק.
רוברט טיבייב: ענק.
דולב: נכון.
רוברט טיבייב: ואם אנחנו לא ניתן את החינוך והתרבות מבית ספר, מאיפה הם יקבלו את זה?
רון מוסקוביץ': בעניין של "משמרות הזה"ב", סיכום משבוע שעבר שלי עם מפקד משטרת תנועה ארצי, מ"מ מקומו, תנ"צ רפי פלד, וזה על דעת יו"ר הרשות.
רון מוסקוביץ': התקציב של "משמרות הזה"ב" לא יקטן השנה, וכל התקן של "משמרות הזה"ב" ימולא.
רון מוסקוביץ': יש כרגע בעיה אחרת, שהעלתה אותה ד"ר רותם, של מחסור מסוים בשוטרים, אבל התקציב לא יקטן בנושא "משמרות הזה"ב".
רון מוסקוביץ': זה על דעת כולם, ואם יהיה צריך להגדיל אותו באי אלו מאות אלפי שקלים, גם זה יהיה.
רון מוסקוביץ': האחריות לפרוטוקול.
דולב: סליחה, אני יכול רק להשלים את דבריי?
דולב: כי נראה לי שיש פה סוגיה מהותית.
דולב: הסוגיה הכי חשובה היא אלו פתרונות נותנים את המענה ומפחיתים בצורה הכי משמעותית את כמות תאונות הדרכים, ואף אחד לצערי שיושב פה היום סביב השולחן, לפחות מהמחקרים שאני ביקשתי שישלחו לי, לא יכול להגיד בוודאות, הפתרון הזה נותן, על כל שקל שאני משקיע, אני חוסך ככה תאונות דרכים והפתרון מהסוג הזה, אני חוסך כמות אחרת.
דולב: את הבדיקה הזאת הרשות הלאומית לבטיחות התחילה לעשות והיא בשלבים של גיבוש גם של מאגר מידע מאוד מאוד מתקדם וגם של בדיקה של התועלות, כולל השוואה בין לאומית ומחקר שפורסם לא מזמן, וכשהם ישלימו את זה, אז יהיה אפשר לקבל החלטות מקצועיות על סדרי עדיפויות.
לאה ורון: מערך מידע על מה?
דולב: על תאונות דרכים.
עדנה צונץ: איך הצליחו בצבא להוריד תאונות דרכים?
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לגבי הסטטיסטיקה שמנית פה על הירידות ומנהלת הציגה את העליות.
ישראל אייכלר: שמעתי בצד שם את ההנחה של הגברת עדנה צונץ, שאתה דיברת על הירידה ועל הסטטיסטיקה, ושמתי לב בעצם שתאונת דרכים, אין לה שום קשר לסטטיסטיקה.
ישראל אייכלר: כי כל תאונה היא טרגדיה, שואה משפחתית קטנה שצריך לטפל בה לסיכול ממוקד לסיכון הממוקד, כך שהסטטיסטיקות, אני מציע לכולנו לא ללכת שבי אחרי הסטטיסטיקות ארוכות הטווח או הסטטיסטיקות של השנה הזאת, כי זה לא סטטיסטיקה, זה חיים.
רוברט טיבייב: לפני הוועדה קיבלנו המון מכתבים והמון אנשים רצו להצטרף.
רוברט טיבייב: כמובן דיברנו על העיריות שכן מטפלים בדברים האלה, ויש לנו פה נציג, חבר הנהלת עיריית טבריה, מטה בטיחות בעיריית טבריה.
רוברט טיבייב: יריב.
יריב: אני בכמה נקודות.
יריב: דיברתם על דברים פרקטיים שאפשר לעשות.
יריב: לדוגמא, מעגלי תנועה.
יריב: ידוע שזה מקטין תאונות ברמה דרסטית.
יריב: העניינים הבירוקרטיים לעשות מעגל תנועה.
יריב: רשות מקומית שפונה ורוצה את כל התהליך הזה לעשות מעגל תנועה, לוקח לה קרוב ל-8 חודשים, שזה לא הגיוני.
יריב: משהו מקומי, לקחת ולעשות מעגל תנועה.
יריב: אז בסדר, יש שיפורי כבישים, יש עניינים כאלה, אבל 8 חודשים לעשות מעגל תנועה, שזה רשות מקומית.
יריב: לא יזם פרטי או אזרח.
לאה ורון: הדברים שלך לא ברורים.
לאה ורון: מה אורך 8 חודשים?
יריב: להוציא אישור.
לאה ורון: להוציא אישור ממשרד התחבורה?
לאה ורון: ממי נדרש האישור?
יריב: מהגורמים המוסמכים, אישור.
לאה ורון: אתה מדבר אישורים תכנוניים?
יריב: תכנוני ותקציב ולדאוג לכול ולהוציא מכרז וכל הדברים האלה, לוקח כמעט 8 חודשים לעשות מעגל תנועה באיזה שהיא צומת.
יריב: זה לא הגיוני.
רוברט טיבייב: אוקיי, תודה.
רוברט טיבייב: נציג של I.T.S.
מיכה בר-מאיר: אני מנהל המחקר והמידע של איגוד I.T.S, האיגוד לטכנולוגיות חכמות בתחבורה.
מיכה בר-מאיר: אני רוצה לספר שבארצות הברית יש החלטה פדרלית שעל כל דולר שנכנס לתשתיות, 15 סנט הולכים לפיתוח טכנולוגי, שימוש בטכנולוגיות שממזערות ומונעות תאונות דרכים.
מיכה בר-מאיר: סטטיסטית זה מוכיח את עצמו.
מיכה בר-מאיר: זאת החלטה שהתקבלה אחרי הרבה מאוד שנות מחקר ובדיקה, ונמצאה כמפחיתה דרסטית תאונות דרכים.
מיכה בר-מאיר: כמו למשל מעבר חציה פעיל שקולט מי שמתכוון לעבור במעבר חציה ומפעיל נוריות על הכביש.
מיכה בר-מאיר: הן מהבהבות רק כשעובר הולך רגל, וככה הנהג יודע שאם מהבהב, כנראה שיש מישהו שעובר, וזה לא מהבהב קבוע, ואז מתרגלים וממשיכים.
מיכה בר-מאיר: הדבר השני זה שסטטיסטית הגישה הזאת נבעה מהעובדה שלכל אחד, הנהג הנורמטיבי ביותר יכול להימצא מעורב בתאונת דרכים שהוא הגורם הישיר לה.
מיכה בר-מאיר: הוא יכול להיות הנהג הטוב ביותר בעולם, אבל איזה שהיא השתלשלות אירועים נפסדת גרמה לזה שהוא מעורב בתאונה, ואפילו תאונה חמורה.
מיכה בר-מאיר: ולכן יש צורך להפחית את רמת הסיכון על ידי תיווך שמקבל החלטה במקומך.
רוברט טיבייב: רק דבר אחד שאני ממש רוצה להתייחס.
רוברט טיבייב: יושבים פה חברים מאוד מכובדים שהם ביקשו ממני להשתתף בוועדה הזאת.
רוברט טיבייב: השוטרים ממשטרת תנועה לשעבר, בדקה, דקה וחצי להציג את הבעיה.
שלמה לוינזון: שמי שלמה לוינזון, אני לא מייצג אף ארגון, ולכן אנחנו גם לא עוצרים תקציבים.
שלמה לוינזון: כל מה שאנחנו עושים, עושים בחינם.
שלמה לוינזון: אני, שכני מימין ושכמותי, היינו שנים ארוכות מתנדבים במשטרה ביחידה המיוחדת ששמה ית"מ, יחידת תנועה מרחבית או מתנדבים, אני לא זוכר בדיוק.
שלמה לוינזון: וכמונו גם היו מתנדבים רבים במתנ"א, משטרת התנועה הארצית.
שלמה לוינזון: אנחנו פעלנו במסגרת אדמיניסטרטיבית של המשמר האזרחי.
שלמה לוינזון: עברנו הכשרות והיינו שוטרי תנועה לכל דבר.
שלמה לוינזון: בשנה, שנה וחצי האחרונות, אק"מ, זה אגף קהילה ומשמר אזרחי הוציא הנחיות, או יותר נכון יישם הנחיות והוראות שהיו קיימות קודם לכן, וגרעו בשפה פשוטה, פיטרו את כל הנהגים שהגיעו לגיל 72.
רוברט טיבייב: מה הסיבה?
שלמה לוינזון: גיל.
שלמה לוינזון: מרגע שהגענו לגיל הזה, אז נחרץ גורלנו.
שלמה לוינזון: אני באמת לא רוצה להאריך.
שלמה לוינזון: אני רק רוצה להגיד דבר אחד קטן.
שלמה לוינזון: המפכ"ל, מרבית התאונות בגלל נהגים לא זהירים.
שלמה לוינזון: הסיום שלו, כהן אמר בכינוס של מחוז הדרומי במשטרה, כי אם היו מגדילים את כוח המשטרה שמתמודד עם תאונות הדרכים, היינו יכולים להגיע לתוצאות טובות יותר.
רוברט טיבייב: אני רוצה התייחסות של משטרת ישראל.
מאיר אור: אני מסכים בהחלט שאנחנו צריכים כוח.
מאיר אור: יש גם לנו בעיה עם התקציבים.
מאיר אור: התקציבים שלנו יורדים משנה לשנה.
מאיר אור: ההחלטות, ביצעו איזה שהוא רה ארגון בנושא של המתנדבים.
מאיר אור: אני לא פה נציג האק"מ, לכן אני לא יכול להגידך בדיוק מה היו ההחלטות.
רוברט טיבייב: אני צריך לדעת איפה הבעיה.
רוברט טיבייב: אנחנו מאבדים פה כוח אדם ענק שבאמת יכול לעזור.
רוברט טיבייב: מצד אחד אנחנו מחפשים כסף.
רוברט טיבייב: מצד שני אנחנו מוותרים.
מאיר אור: אני רוצה להגיד לך שלמשטרת אגף התנועה יש כמעט 10,000 מתנדבים בפועל, פועלים.
מאיר אור: נגרעים בגיל 72, כן.
מאיר אור: הוחלט במשטרה ולא על ידי אגף התנועה, זה החלטה לא תלויה באגף התנועה.
מאיר אור: לא אנחנו קיבלנו את ההחלטה.
מאיר אור: באגף קהילה ומשטרה.
מאיר אור: אני לא יכול לתת פה את התשובות במקום אגף קהילה ומשטרה, אבל התקבלה החלטה שמתנדבים עד גיל מסוים, ומפה יש גריעה.
מאיר אור: אבל מבחינת מתנדבים, יש לנו ברוך השם כמות גדולה של מתנדבים שנותנים שעות.
מאיר אור: יש כאלה פחות, יש כאלה יותר.
מאיר אור: כל מתנדב נותן לפי היכולות.
מאיר אור: יש כאלה שנותנים 3 שעות בחודש.
מאיר אור: יש כאלה שנותנים יום בשבוע.
לאה ורון: השאלה היא האם בעידן שלנו, כשתוחלת החיים עלתה וכו', האם המשטרה קבעה רף שמתנדב יכול להיות אך ורק מתחת לגיל 72?
לאה ורון: זו השאלה.
מאיר אור: התשובה היא כן.
מאיר אור: נקבע רף.
מאיר אור: אני לא יכול לתת את ההסברים.
מאיר אור: כלומר, אני לא ישבתי בצוות שהחליט, ואני לא יכול לתת את ההסברים, איך, למה וכמה.
רוברט טיבייב: אנחנו נבדוק את זה אצלכם בתנועה.
רוברט טיבייב: בינתיים יש לי שאלה אליך.
רוברט טיבייב: אני מבקש את ההתייחסות העקיפה על העבירות והמשקל שלהן.
מאיר אור: תראה, דו"ח ועדת שיינין שנעשה לפני ב-2006 מדבר על יעדים שהמדינה צריכה להשיג.
מאיר אור: הוא קבע יעד של 360 הרוגים ל-2010.
מאיר אור: קבע לרדת מ-300 הרוגים ב-2015.
מאיר אור: המשטרה אימצה את היעדים האלה, עובדת על פי היעדים האלה.
מאיר אור: בתוך אותה מסגרת גם האוצר הוא המצביע מאיפה יגיע הכסף.
מאיר אור: הוא גם הצביע מאיפה יגיע הכסף לטובת העניין.
מאיר אור: המשטרה הייתה אמורה להגיע ל-450 ניידות למשמרת.
מאיר אור: היה מדובר על 1,500 חיילים לטובת המשטרה כדי שיעבדו, לא 3 שעות כמתנדבים, אלא ממש עבודה פעילה.
מאיר אור: ברור לנו ואין צל של ספק, שנוכחות, בולטות ולאו דווקא רישום הדו"ח, מפגשים של שוטר-אזרח, הבדיקות של שכרות, כל המגע של מפגש שוטר-אזרח, כל יצירת הבועות החוקיות ויצירת מושג שנקרא "אפקט ההילה".
מאיר אור: אם אני עומד במקום מסוים ואפילו אני לא עומד כל יום, אנשים יודעים שיש שם משטרה ונוהגים אחרת, משנים תרבות.
מאיר אור: הרי מה מטרתה של האכיפה?
מאיר אור: מטרתה של האכיפה להוביל לשינוי בתרבות הנהיגה, ומפה אנחנו עושים את האכיפה.
מאיר אור: לאכיפה כשלעצמה אין שום הצדק.
מאיר אור: לא כסף.
מאיר אור: המשטרה לא מרוויחה אגורה מהאכיפה.
מאיר אור: אני גם לא יכול לאכוף יותר מדי, כי מי שיודע, יש לי צווארי בקבוק אדירים.
מאיר אור: אני יכול לרשום דו"חות, אבל אני אחר כך מוחק אותם, כי אין לי מקום לקלוט אותם בבתי המשפט.
מאיר אור: אני יכול לרשום דו"ח.
מאיר אור: לא יתכן שיגיע לבית משפט עוד שנתיים, כי אין לי תאריכי משפט.
מאיר אור: אז המצוקה היא מעבר.
מאיר אור: זה לא רק לרשום דו"חות.
מאיר אור: אבל אני אומר בעיקרון, המגע של המפגשים, הנוכחות, הבולטות, המגע מול האזרח, זה בסופו של דבר ייתן את התפוקה.
ראובן סלע: ראובן סלע מהמשרד לביטחון פנים.
ראובן סלע: בהשלמה למה שאמר ראש מחלקת התנועה, התקציב לפי דו"ח ועדת שיינין שהיה אמור להגיע למשטרה, הוא כ-160 מיליון שקלים.
ראובן סלע: ב-2009 וב-2010 קיבלה המשטרה מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 65 מיליון שקלים בלבד.
ראובן סלע: ב-2008 למשל קיבלו 100 מיליון.
ראובן סלע: ל-2011 נכון להיום וגם כמו שאנחנו יודעים, אמור לעמוד על 65 מיליון בלבד.
ראובן סלע: אם אנחנו מסתכלים על זה אל מול דו"ח ועדת שיינין, זה כמעט 100 מיליון פחות.
ראובן סלע: ברור שיש לזה השלכות.
רוברט טיבייב: האם משרד האוצר מכיר בדו"ח שיינין?
קריאה: המספרים האלה נכונים.
ראובן סלע: דרך אגב, הדו"ח אומץ על ידי הממשלה.
ראובן סלע: הוא אומץ על ידי הממשלה.
ראובן סלע: זה לא שאור אימץ אותו או מישהו אחר אימץ אותו.
רוברט טיבייב: לפני שאור ירוק ימשיך, ממש לכמה דקות.
רוברט טיבייב: אלי בלאו, ארגון האופנוענים.
רוברט טיבייב: אני בטוח שאתה מרגיש טוב אחרי התאונה.
אלי בלאו: מתאושש.
אלי בלאו: קודם כל אני מברך על חידוש הישיבות של הוועדה.
אלי בלאו: הן חשובות.
אלי בלאו: אני מבקש שתיתן לי כמה דקות, כי אני הנציג היחיד כאן של ציבור הדו-גלגלי שאמנם הוא מעל 100 אלף כלים ופחות מ-5 אחוז מכלי הרכב שנעים בכבישים, אבל בגלל הפגיעות הגבוהה שלו, שהיא פי 5 עד פי 6 מנהג רכב, אז אנחנו לצערי הרב שותפים בכירים בתאונות.
אלי בלאו: הזכירו כאן תשתיות וסלחניות.
אלי בלאו: שתי מילים שאני עובד אליהן חזק.
אלי בלאו: יש לנו מטרות שהן מאוד ממוקדות לקהילה שלנו, מכיוון שאנחנו הרבה יותר בקלות יכולים לשים את האצבע על הסיבות לתאונות קטלניות.
אלי בלאו: חלק זה תשתית והרבה זה גורם אנושי.
אלי בלאו: אבל בעוד שהרשות מכינה תשתיות ומרחיבה תשתיות, וזה בהחלט עוזר גם לרוכב הדו-גלגלי, כמו לנוהג, יש לנו בעיה עיקרית במעקות בטיחות.
אלי בלאו: זאת בעיה שיש לה השלכות מיידיות למספר ההרוגים.
אלי בלאו: חברים שלנו שמסיימים החלקה או תאונה קלה במפגש עם המעקה הזה, סופו של המפגש הוא חמור מאוד ולכן אני מציע שהתקציבים של מע"צ יהיו מכוונים לא רק למספר שלנו באחוזים מכלל הכלים, שזה פחות מ-5 אחוז, אלא לפי מספר ההיפגעויות שלנו ומספר ההרוגים שלנו.
אלי בלאו: בעניין הזה ישבנו המטה הדו גלגלי עם שר התחבורה ביוני, וקיבלנו הבטחה ש-27 עיקולים שיש להם היסטוריה של תאונות, יכנסו לתוכנית עבודה עם מעקות סלחניים, כדי שרוכבי דו גלגלי שיתקלו בהם, יקבלו חבטה מופחתת, ואנחנו מצפים לפעולה.
אלי בלאו: אני מקווה שהוועדה הזאת היא גם תהיה איזה שהוא כלי שאפשר יהיה לעשות בקרה ותזכור של הצרכים האלה.
רוברט טיבייב: אנחנו ממש לקראת סיום.
רוברט טיבייב: אני רוצה לקצר.
רוברט טיבייב: אור ירוק, בקשה.
יניב יעקב: שני משפטים קצרים.
יניב יעקב: אני פשוט נדהמתי לשמוע, לצערי אני אומר, את העמדה של האוצר, לא באופן אישי כמובן, אבל עצם העובדה שבאים ומציגים את החשיבות של התקציב של הרשות הלאומית בצורה שהציגו אותו ולהגיד שכסף שהלך למקומות אחרים ובתוך משרד התחבורה ובתוך מע"צ, לרשות הלאומית צריך להיות תקציב ברור מאוד.
יניב יעקב: תקציב של 550 מיליון.
יניב יעקב: זה שאנחנו הולכים ושמים כסף באחזקה או בתאורה, זה גם בטיחות, אבל זה לא בטיחות.
יניב יעקב: בטיחות זה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
יניב יעקב: לא סתם דיברו על התקציב שהיא צריכה לקבל וצריך לעמוד פה על הרגליים האחוריות ולדאוג שיהיה את התקציב הזה.
יניב יעקב: התקציב הזה, יש לו משמעות אחת, והיא הצלת חיים.
יניב יעקב: אם תשאל פה את המדען הראשי של הרשות, אם העבודה שלו לא מצילת חיים, אני בטוח שהוא יגיד שכן, והקיצוץ בתקציב המשטרה, שיש לנו פחות 100 מיליון שקלים, יש לזה משמעות אחת: פחות שוטרים, פחות אכיפה, יותר תאונות ויותר הרוגים, וגם זה מגיע מהתקציב של הרשות, וזה דבר שחייבים לשמור עליו ולהביא אותו לאיפה שהוא צריך.
שי סופר: שמי שי סופר, אני המדען הראשי בפועל של הרשות הלאומית.
שי סופר: אני גם מנהל את מרכז המידע והמחקר בתחום הבטיחות בדרכים.
שי סופר: הראיה שלנו היא מאוד פשוטה.
שי סופר: אנחנו מסתכלים על המדינות המובילות בעולם, שהורידו את מספר ההרוגים.
רוברט טיבייב: בקשה, דווקא אתה תתרכז במוקדים העיקריים במספר ההרוגים בתאונות דרכים.
שי סופר: בסדר גמור.