GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פריד: אמרנו שכגורמי תחבורה מקצועיים – אבל אם צריך אנחנו נעלה.
זאב גראואר: אני אוהב אתכם, אני מכבד אתכם כי אתם איתנו ביחד.
זאב גראואר: אני רוצה להתנצל, אם מישהו מהארגונים נפגע אני מתנצל באופן אישי.
זאב גראואר: לא היתה פה כוונה.
זאב גראואר: אני מחבק אתכם ואנחנו אוהבים אתכם.
אברהם פריד: אנחנו נעלה.
אברהם פריד: תוביל את זה, אנחנו מבקש מכם.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מרינה סולודקין ואחר-כך מנכ"ל איגוד חברות הנפט.
מרינה סולודקין: אדוני היושב ראש, אנחנו חברי כנסת חברתיים, מהקואליציה ומהאופוזיציה מאוד מודים לך על הדיון הסוער והמעמיק.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם, דלק זה לא מותרות.
מרינה סולודקין: בגלל זה, העלאת מיסוי על הדלק זאת אינפלציה טוטאלית.
מרינה סולודקין: מי שמבין את זה אף פעם לא יעשה מיסוי יתר של דלק.
מרינה סולודקין: עושים את זה במשרד האוצר ומסכימים לזה במשרד התשתיות.
מרינה סולודקין: אלה טעויות כלכליות.
מרינה סולודקין: כמו שאנחנו חברי הכנסת החברתיים הורדנו את העלאת המיסוי על פירות וירקות, שאנחנו נצביע בעד ועדת שישינסקי, כך גם במקרה הזה אנחנו חייבים להוריד מיסוי של דלק.
מרינה סולודקין: אני מאחלת לנו הצלחה שתגיע רק בתנאים של רחוב עושה מחאה, בבקשה טוניס.
מרינה סולודקין: אנחנו כאן נעשה עבודה מעמיקה ונצביע נגד אינפלציה טוטאלית.
כרמל שאמה-הכהן: יוסי אריה, מנכ"ל איגוד חברות הנפט, בבקשה.
יוסי אריה: אדוני היושב ראש, קיבלתי אתמול את הדוח של מרכז המחקר והמידע ויש לי חילוקי דעות מקצועיים עליה.
יוסי אריה: דיברתי עם עמי צדיק וקבענו פגישה על מנת שהוא יקבל את כל הנתונים שהוא צריך.
יוסי אריה: אולי ברגע שיהיו בפני הוועדה הנתונים לגבי מרווח השיווק, אולי אדוני היושב ראש ימתן את ההתבטאויות שלו מול חברות הדלק בנושא של קרטליזציה וכו', אם הבנתי נכון.
כרמל שאמה-הכהן: אני דיברתי לגבי המחירונים של הסולר.
יוסי אריה: לגבי המחירונים ולגבי כל הנתונים.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש לחברת דלק מחירון של 13 שקלים ומעלה למוצר כמו סולר, יש פה – קרטל זאת מילה עדינה.
יוסי אריה: אני מקווה שברגע שניתן את כל הנתונים לעמי צדיק ונבהיר את עמדתנו - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יודעים גם להתנצל, למרות שאני לא חושב - - -
יוסי אריה: - - תהיה התמונה הנכונה.
יוסי אריה: הנקודה השנייה היא הפיקוח על מחירי הבנזין 95.
יוסי אריה: אדוני היושב ראש אמר שהדיון כרגע מתרכז בנושא של דלקים 95.
יוסי אריה: דלק 95 הוא דלק מפוקח בישראל.
יוסי אריה: יש נוסחת פיקוח, יש נוסחת עדכון.
יוסי אריה: נוסחת העדכון נקבעה בכנסת בשנת 2002.
יוסי אריה: היא נקבעה על-ידי משרד האוצר ומשרד התשתיות.
יוסי אריה: מי שישב באוצר היה שאול צמח, שהוא היום מנכ"ל משרד התשתיות, כך שכל הנתונים לגבי דלק 95 אלה נתונים שצריכים להיות על שולחן הוועדה.
יוסי אריה: לפי מה שאנחנו יודעים – שוב, אנחנו נשב עם עמי כי לא ישבנו עד היום.
יוסי אריה: להערכתי, נוסחת העדכון או המרווח בישראל או המרווח בארצות בנלוקס, כי אלה היו ארצות שעל בסיסן משווים את העלייה, הן ארצות שדומות לישראל מבחינת הרכב האוכלוסייה.
יוסי אריה: זה מה שהחליטו לפחות בשלב ההוא.
יוסי אריה: אלה מדינות שמרווח השיווק גם שם וגם כאן דומים מאוד.
יוסי אריה: אני חושב שבשנים האחרונות המגזר הזה של תחנות התדלוק עבר מהפכה.
יוסי אריה: הוא עבר מהפכה בתחום השיווק.
יוסי אריה: יש עוד הרבה מה לעשות אבל הוא עבר מהפכה גדולה מאוד, גם בנושא של מתקני תדלוק אוטומטיים, גם בנושא של כרטיסי מועדון וגם בנושא של לקוחות מזדמנים.
יוסי אריה: בפועל, יש תחרות בהרבה מקומות.
יוסי אריה: המחיר האפקטיבי הוא נמוך בהרבה.
יוסי אריה: שני שליש מהדלק בתחנות נמכר ללקוחות פרטיים עצמאיים ולמעשה אנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך.
יוסי אריה: בנוסף לדברים האלה, התחנות עוברות שדרוג אדיר גם בנושא של מתן שירות ללקוח, אם זה בנושא של חנויות נוחות.
יוסי אריה: אדוני היושב ראש, הדרישות בארץ בתחום הסביבתי הן מהמחמירות ביותר באירופה.
יוסי אריה: מה שדורש היום המשרד לאיכות הסביבה מתחנת דלק בתחומים של אדים וטיפול בקרקעות, זה חמור מהדירקטיבה האירופית.
יוסי אריה: לא הייתי שם את האור בנושא הזה דווקא על הנושא של מרווח השיווק.
יוסי אריה: אני בהחלט מסכים עם הדברים שאמר חבר הכנסת חמד עמאר לגבי המקום של מרווח השיווק בנושא של מחירי הדלק.
כרמל שאמה-הכהן: זה כל מה שיש לך להגיד?
יוסי אריה: את כל מה שיש לי להגיד, עם כל הנתונים, אני אתן לעמי צדיק.
כרמל שאמה-הכהן: דרך אגב, לגבי ההתנהלות של חברות הדלק ואני אומר דברים לא פשוטים, זה לא רק לגבי הצרכן, זה גם לגבי בעלי תחנות הדלק.
כרמל שאמה-הכהן: הוצגו בפניי נתונים מאוד בעייתיים בהתנהלות בין חברות הדלק לבין בעלי תחנות הדלק.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי שיהיו פה כל-כך הרבה דיונים - - -
יוסי אריה: עוד נתון אחד שקיבלתי מהתאחדות התעשיינים לגבי הנושא של הסולר.
יוסי אריה: דווקא בנושא של הסולר הבלו בישראל הוא גבוה משמעותית, הוא 0.54 יורוסנט לעומת 0.38 ממוצע אירופה.
יוסי אריה: כלומר, הבלו הוא על הסולר והוא גבוהה באופן משמעותי, כמעט פי שניים מהאיחוד האירופי.
אודי אדירי: אבל זה ברוטו.
אודי אדירי: בערך 20% מזה מוחזר לציבור בהחזרי בלו אז אני לא בטוח שבנטו הפער הוא גדול.
יוסי אריה: אם הוא מוחזר אז מאיפה - - -
אודי אדירי: יש פה מדיניות ממשלתית אבל סך הכול התקבול הוא - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, רציתי להצטרף לכל חברי הכנסת מהאופוזיציה ולהגיד תודה לכל חברי הכנסת מהקואליציה שהיו כאן וזאת כדי להבין שפעם אחת ולתמיד אנחנו יכולים לשנות משהו ביחד למען האזרחים במדינה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו שומעים זעקה מכל מקום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קשה לי אפילו לדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסתובבת המון במקומות שכנראה שר האוצר לא שם את רגליו שם הרבה מאוד זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שגם לא ראש הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני הבחירות מסתובבים בשווקים, בפריפריות, מבטיחים הבטחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פתאום עכשיו הם מאוד עסוקים והם שוכחים לרגע מה קורה באמת עם הציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנשים בישראל לא רק שלא מסיימים את החודש, הם לא מסיימים את השבוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הגענו למצב שהחזקים, לצערי, ויש לי הרבה ביקורת עליהם, עוזבים את מדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה שלא יכולים לעזוב נשארים כאן ועובדים כמו חמורים, למרות שיש להם פרצוף של פרות כי הממשלה חושבת שאפשר להמשיך לחלוב ולחלוב ולחלוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפרות יהיו רזות וממשיכים לחלוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת עוד הצעת חוק נגד האזרח שכנראה הולכת לחלוב אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השתתפתי כאן בכנס לתחילת המאבק הפרלמנטארי נגד העלאת המס של הדלק ואמרתי שהציבור צריך לצאת החוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הציבור עייף, הציבור מותש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא עובד 14 שעות ביום כדי לסיים את החודש באוברדראפט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא עובד ועובד וכולם חושבים שדבר לא יקרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אומרים שלחכם רמז די.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הרמיזות האלה של המאבק שהתחיל לא ברורות לראש הממשלה, אז אנא ממנו שיתעורר לרגע, גם הוא וגם שר האוצר, שכבר אמרתי שצריך למחוק את החיוך מהפנים שלו, כי אני לא מבינה מה הוא כל-כך מבסוט.
קריאה: זה מבט פילוסופי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה צודק, זה כנראה מבט פילוסופי אבל מאוד לא חמלתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאמרתי שהציבור צריך לצאת החוצה ואחרי זה ראיתי את טוניס, לרגע נבהלתי, שלא יצאו החוצה ויעשו לנו את מה שקורה שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לומר לך, אדוני היושב ראש, שכמו שאמר פה זאב, זה לא רחוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא רחוק מזה שהציבור ייצא וזה יכול להיגמר גם בדם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשמדברים על לחיות לא מדברים על מותרות, ללכת לתיאטרון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוקר המחיה במדינת ישראל הוא מטורף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שאותו בעל מכולת רואה שהדלק כל-כך גבוה ודופקים אותו בדלק, אז הוא מעלה את המחירים אצלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט מעגל שלא נגמר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחד רוצה לשמור על חלקת האדמה הקטנה שלו ואנחנו מתחילים להיות חברה מפולגת, חברה שחושבת רק על עצמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל אדם רוצה לדעת איך הוא מאכיל את הילדים שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שאמר רוברט טיבייב זה קנס על הפריפריה.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, מיצית, אמרת דברים הכי ברורים, כולל נגד ראש הממשלה.
כרמל שאמה-הכהן: אפילו את החיוך של שר האוצר לא החמצת ולא הפרעתי לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לנו נטייה כל הזמן לחפש את האשמים הלא נכונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אומרים המדינה אשמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת לא המדינה, זאת הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אומרים שפקידי האוצר אשמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה לא פקידי האוצר, זה ראש ממשלה, שר האוצר, שר התשתיות, שר התחבורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם צריכים לדעת לנהל את הפקידים שלהם ולקבל החלטות.
כרמל שאמה-הכהן: תמר פינקוס, ראש הרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן, בבקשה.
תמר פינקוס: אני פקידה ולא נבחר ציבור ולכן אני דווקא רוצה לדבר על הפקידים.
תמר פינקוס: אומר שלא לתקוף אותם אבל לי יש טענה.
תמר פינקוס: לפני שנה וחצי יצאה הנחייה מלשכת היועץ המשפטי לממשלה.
תמר פינקוס: אני אומרת את זה בזהירות ואני לא רוצה להרגיש.
תמר פינקוס: בכל זאת, אמרה ההנחיה שבכל החלטה, תקנה או נוהל, חקיקה שיש לה נגיעה לצרכן ויכולה לפגוע בו, מתבקשים כל המשרדים לעשות את זה יחד ובשיתוף פעולה, עם התייעצות, עם הממונה על הרשות להגנת הצרכן.
תמר פינקוס: אז אני לא מדברת על מיסוי ואני אומרת את זה בזהירות.
תמר פינקוס: בכל מה שנוגע למיסים, גם לממונה על הגנת הצרכן במדינת ישראל אין זכות להתערב.
תמר פינקוס: בכל זאת, כשמדובר באיזו מדיניות, כשרוצים להעלות מחירים, גם אם זה מחיר מפוקח וזאת סמכותו של השר והמשרד, הרי שאם יש לזה נגיעה לצרכן והיא פוגענית או משפיעה עליו, זה צריך להיעשות עם הממונה על הרשות.
תמר פינקוס: לצערי, אני לא יודעת לקרוא שום טבלה וזה מעולם לא הועבר אלינו.
תמר פינקוס: יכול להיות שאף על פי שזאת הנחייה מלפני שנה וחצי הדבר לא הופנם במשרדים.
תמר פינקוס: אני מאוד הייתי שמחה אם דיונים כאלה, גם אם לא יקבלו את דעתו של הממונה, גם אם דעתי תיחשב כאפס, אני חושבת שזה צריך להתנהל - - -
לאה ורון: עורכת הדין פינקוס, את ההוראות של היועץ המשפטי לממשלה - - -
תמר פינקוס: הפיצו לכל היועצים המשפטיים בכל המשרדים.
לאה ורון: סליחה, זה לא מתפקידה של הכנסת לשמור.
לאה ורון: ההתנהלות בין משרדי הממשלה חשוב שתהיה בתוך משרדי הממשלה.
לאה ורון: הפנייה איננה צריכה להיות לוועדת הכלכלה אלא לקולגות שלך שיושבים במשרדי הממשלה האחרים.
תמר פינקוס: אני רק רציתי להביא את זה לידיעת כולם, כך שזה יישמע.
תמר פינקוס: אני מצטערת שלא נעשה הדיון איתי ביחד.
נחמן שי: אני רוצה להודיע לכם באופן רשמי ומוסמך שהפרה החולבת התייבשה.
נחמן שי: הפרה החולבת שממנה נהנו שרי אוצר ואחרים, גם ראשי ממשלה ושהיא סיפקה את המקור הבלתי אכזב לכל מיני תשלומים מוגזמים, עודפים וכדומה, היא לא יודעת לתת יותר.
נחמן שי: אני אומר לכם, חברים, מתוך התחושה שלי, המחאה הציבורית שאנחנו התחלנו פה בכנסת – אני מתנצל בפני חברי הליכוד אבל התחילה אותה קדימה.
נחמן שי: זאב זוכר ואחרים היו בחדר, היא התחילה לפני 10 ימים.
נחמן שי: אחר-כך הלכנו לתחנות דלק ואנשים - - -
קריאה: המחאה הציבורית היא שלה ציבור ולא של קדימה, אני נורא מצטער.
נחמן שי: המחאה הציבורית שהתחילה בכנסת.
יואל חסון: הוא אמר בכנסת.
יואל חסון: תפסיקו לקפוץ על הדבר הזה כל הזמן.
יואל חסון: ההחלטה תתקבל פה בכנסת.
יואל חסון: תפסיקו להיות יפי נפש, ההחלטה תהיה פה בכנסת.
יואל חסון: אפשר להעריך חברי כנסת שקמו ראשונים והתנגדו לזה.
נחמן שי: אני ממש לא זקוק לעזרה.
נחמן שי: אמרתי שהמחאה בכנסת התחילה בישיבה של סיעת קדימה לפני 10 ימים או שבועיים, בהשתתפות של נציגים מהציבור והיא לבשה תנופה.
נחמן שי: הלכנו לתחנות דלק.
נחמן שי: אני לא צריך להגיד לכם שלא מתייחסים כל-כך יפה לאנשים משונים בחולצות טי, שבאים ודוחפים להם כל מיני פלאיירים וסטיקרים לתוך המכונית כי יש להם דברים אחרים לעשות ביום שישי בבוקר.
נחמן שי: לא התביישנו לעשות את זה ואנחנו נעשה עוד דברים, כמה שצריך, בשביל להוביל את המחאה הזאת.
נחמן שי: כרמל שאמה, אם אתה רוצה להצטרף אלינו עם חברי הליכוד, תצטרפו אלינו, אנחנו נמשיך לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי, אתה רציני?
כרמל שאמה-הכהן: אתה מחפש להוריד את הדלק או שאתה מחפש עכשיו פופוליטיקה?
נחמן שי: אני רוצה שתהיה מחאה ציבורית כי אני מאמין שזאת הדרך היחידה לעצור.
נחמן שי: זה רק אם הממשלה, ראש הממשלה ושר האוצר ירגישו שהציבור מוחה ומוחה בתוקף ואז הם ישתכנעו.
נחמן שי: זה הדבר היחיד.
נחמן שי: אני לא סומך.
נחמן שי: סליחה שאני אומר לך, גם על הצעדים שנעשים בכנסת אני לא סומך כי הם העבירו את זה בקלות יתרה את הצו הזה שלהם.
נחמן שי: הם עשו את זה במהירות שאי-אפשר היה אפילו לעצור אותה וזה עבר.
נחמן שי: לכן הכנסת כשלה והכדור עובר עכשיו לידי הציבור.
נחמן שי: רק הציבור יכול לעצור את זה.
נחמן שי: אני למדתי את דפוסי ההתנהגות של הממשלה הזאת ובעיקר של ראש הממשלה הזה.
נחמן שי: הוא נשבר בפני לחצים.
נחמן שי: כשהוא שמע שיש תרעומת על העניין של המע"מ על פירות וירקות, זאת היתה הדוגמה הראשונה והמשמעותית כי כולם לומדים את זה מהר מאוד והוא התקפל.
נחמן שי: כך הוא יעשה גם במקרה של הדלק אם הוא יבין שבכל המגזרים ובכל הפינות ובכל המפלגות, לא חשוב מאיזה מקום אנחנו מגיעים פוליטית, אנשים לא מוכנים שישאבו יותר מתוכם את המעט שעוד נשאר להם, הוא יעצור.
נחמן שי: יש לו הזדמנות כבר בשבוע הבא לעשות תיקון ראשון.
נחמן שי: את התיקון בשבוע הבא אסור לנו להחמיץ.
כרמל שאמה-הכהן: אתה פספסת משהו.
כרמל שאמה-הכהן: התיקון של שבוע הבא זאת עלייה שאינה תלויה בהחלטת ממשלה.
נחמן שי: אז שיספוג אותה.
נחמן שי: אני מבין את התרגיל, שיספוג אותה על חשבון הבלו שהוא כבר העלה.
נחמן שי: הוא יכול לעשות אתה תיקון הזה.
נחמן שי: אני אומר לכם חברים, שאת העגלה הזאת אפשר לעצור.
נחמן שי: אפשר לעצור את זה אם באמת הציבור ייצא סוף סוף מהאדישות.
נחמן שי: אני רואה סימנים, זה לא סתם.
נחמן שי: אני יודע לקרוא את זה, אני רואה סימנים של התקוממות ציבורית.
נחמן שי: תסתכלו ימינה, שמאלה, קדימה ואחורה ותראו שגם בסביבה הקרובה והרחוקה שלנו ציבורים קמים, מוחים ומגיעים להישגים.
נחמן שי: אם הציבור בארץ יאמץ את זה, הוא יצליח להגן היום על מחירי הדלק ומחר על נושאים חברתיים או כלכליים אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: האישור החריג שלנו הסתיים והגענו למצב שהתחילה החקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: יש גבול לכמה אני יכול להאריך.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי אישור מיוחד מהיושב ראש והוא אישר.
כרמל שאמה-הכהן: התקנון אומר שהאישור תקף כל עוד לא מתחילות הצבעות על חקיקה במליאת הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו גם רוצים לסכם ולקבל החלטות לטובת ה עניין.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי שבקרוב יהיו מספר דיונים מעמיקים בסוגיה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אלה שהיו ברשימה, ידברו ראשונים בישיבה הבאה.
גבי בן הרוש: אדוני היושב ראש, אני לא עשיתי מחאה ולא הצטרפתי למחאה בעקבות כך ששמעתי שהדיון מתקיים.
גבי בן הרוש: קודם כל אני מברך אותך ואת חברי הכנסת כי במאבקים הקודמים חברי הכנסת היו מאחורי הקלעים.
גבי בן הרוש: הפעם עשיתם מעשה, לדעתי ציבורי, ואני מברך אתכם.
גבי בן הרוש: אני לא חסמתי את מסופי הדלק ולא את הנמלים ולא עשיתי שביתות בגלל הדיון הזה כי אמרתי לחברים שלי שכדאי שנשמע כי יכול להיות שמישהו יתעשת פה.
גבי בן הרוש: מתי הדיון הבא, אדוני היושב ראש?
כרמל שאמה-הכהן: בתחילת חודש פברואר.
גבי בן הרוש: בשבוע הבא הדלקים עולים עוד פעם.
כרמל שאמה-הכהן: חוץ מדיונים אנחנו נתחיל לייצר הצעות חוק פרטיות ודברים נוספים.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא רק דיונים, אנחנו מתחילים לייצר שיניים בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: המחאה הציבורית היא מאוד חשובה בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לסכם, אנחנו נצביע על החלטת הסיכום.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה רואה בהעלאת הבלו האחרונה גזירה שהציבור כורע תחתיה.
כרמל שאמה-הכהן: קל וחומר לאור התלכדות הנסיבות של עליית שער הדולר ומחיר הנפט העולמי.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה קוראת לראש הממשלה להתערב במשבר מחירי הדלקים ולבצע בחינה מחדש של החלטת הממשלה בעניין.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת החקירה קוראת להקים ועדת חקירה פרלמנטארית לבחינת ענף מוצרי האנרגיה, לרבות עניין התחרותיות, מרווחי המיסוי והשיווק, וכן כל נושא הרישוי והרגולציה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד החלטת הסיכום?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים אין
כרמל שאמה-הכהן: פה אחד, הישיבה נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: דמי ניהול ניירות ערך.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא עלה על-ידי – יוזמה שלי על סדר-יום של הוועדה כדי לבחון מה הצורך בעמלה הזאת, מה היא משרתת, ממי היא נגבית, האם יש לעשות הבחנה בין סוגים שונים של ניירות ערך – מניות, אג"חים, קרנות נאמנות, אופציות וכדומה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שהיקף העמלות שמשלם הציבור הישראלי בסעיף הזה הוא כ-800 מיליון ₪ - התבססתי על פרסום עיתונאי, ואשמח לשמוע את הנתונים מהגורמים שפה סביב לשולחן, והאם יש מקבילה לעמלה הזאת בעולם המודרני, ובסוף ננסה להתגבש למסקנות - האם המצב הקיים הוא סביר, ואם לא – מה צריך לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: מי נמצא מהפיקוח על הבנקים?
סוניה בוגוסלבסקי: הפיקוח על הבנקים מכיר בקיום השירות ניהול ניירות ערך.
סוניה בוגוסלבסקי: השירות הזה מצא את הביטוי בתעריפון העמלות שנקבע במסגרת הכללים שהוצאו מכוח הסמכות על-פי חוק הבנקאות – שירות ללקוח.
סוניה בוגוסלבסקי: כשהותקנו הכללים האלה, הפיקוח על הבנקים בדק עמלה-עמלה ושירות-שירות, והתייחס לשאלה, האם השירות הזה קיים כשירות, והאם הוא המצאה ישראלית או מקובל גם במקומות אחרים בעולם, וקבע אותם כשירות שניתן.
סוניה בוגוסלבסקי: הפיקוח על הבנקים לא מחליט ולא קובע, האם ייגבו עמלות בגין השירות; הוא רק קובע מהם השירותים שבעדם מותר לגבות עמלות.
סוניה בוגוסלבסקי: ההחלטה, האם לגבות עמלה או לא, ובאיזה סכום לגבות אותה, היא החלטה של התאגידים הבנקאיים.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר זו עמלה שלא מפוקחת.
סוניה בוגוסלבסקי: לא.
כרמל שאמה-הכהן: עשיתם בשעתו השוואה בין-לאומית?
סוניה בוגוסלבסקי: עשינו בדיקה.
סוניה בוגוסלבסקי: קודם כל, מבחינת שירותים שניתנים בניירות ערך, יש שני שירותים מרכזיים – אחד הוא של קנייה ומכירה, והשירות השני הוא שירות של ניהול ניירות ערך או שמירה על זכויות של לקוחות ורישום ניירות ערך.
סוניה בוגוסלבסקי: אין חולק על כך שמדובר בשירות מובחן, שהוא שונה משירותי ברוקר.
סוניה בוגוסלבסקי: הוא גם לא חייב להינתן באותו גוף, כלומר ייתכן מצב שבו יהיה פיצול בין הגוף שמחזיק ורושם את ניירות הערך וסולק – הוא חייב להיות חבר מסלקת הבורסה – לבין גוף שבאמצעותו מבצעים פעולות.
סוניה בוגוסלבסקי: זה שירות מוכר בעולם, היתה פה ועדה בין-משרדית שבדקה את הצורך בהסדרת שירות זה, ללמדנו שמדובר בשירות שבצדו גם אחריות.
סוניה בוגוסלבסקי: אין ספק שמדובר בשני שירותים שונים, ולכן שני השירותים הללו מצאו ביטוי בתעריפון העמלות.
סוניה בוגוסלבסקי: כאמור, הבנקים רשאים להחליט – אנו לא מחייבים לגבות עמלות ולא מחליטים עבור הבנקים, אם ייגבו.
סוניה בוגוסלבסקי: זה שיקול הדעת שלהם.
גולדשלגר: ראית מישהו שמוותר על עמלות?
סוניה בוגוסלבסקי: יש הרבה הנחות והטבות בעמלות.
סוניה בוגוסלבסקי: תעריפון העמלות מייצג שיעורים מרביים של עמלות, ובתחום הזה וגם בתחומים אחרים ניתנות הנחות והטבות.
כרמל שאמה-הכהן: אילו פעולות אנחנו מקבלים עבור העמלה הזאת?
סוניה בוגוסלבסקי: איזה שירות?
סוניה בוגוסלבסקי: אולי אתה רוצה שהבנקים יסבירו לך.
כרמל שאמה-הכהן: אתם, מבחינתי, גורם אובייקטיבי.
סוניה בוגוסלבסקי: מאה אחוז.
סוניה בוגוסלבסקי: קודם כל, הבנק רושם את הפוזיציות של הלקוחות ואת הזכויות שלהם.
סוניה בוגוסלבסקי: הוא גם אחראי על שמירה על הזכויות שלהם.
סוניה בוגוסלבסקי: הוא מוסר להם את כל ההודעות שהוא מקבל מהבורסה, הוא מוסר להם הודעות על התפתחויות בהון של החברות האלה, הוא מקבל מהם התייחסות.
סוניה בוגוסלבסקי: בין היתר, ברפורמה בעמלות ביטלנו שתי עמלות אחרות, ואיחדנו אותן עם עמלת דמי ניהול, שזה חלוקת ריבית ודיבידנד והקצאת מניות הטבה.
סוניה בוגוסלבסקי: זה סט של שירותים.
סוניה בוגוסלבסקי: כמובן, הבנק מפתח מערכות, כדי שהלקוחות יוכלו לראות כמעט און ליין את כל השערוכים של התיק שלו.
סוניה בוגוסלבסקי: יש לו מערכות גיבוי ומערכות של אבטחת מידע, כי הוא חייב להגן על זכויות הלקוח שלו.
סוניה בוגוסלבסקי: הלקוחות, אם הם מקבלים הודעה, לפעמים הבנקים מתריעים וחוזרים, ואומרים: עדיין לא קיבלנו ממך התייחסות.
סוניה בוגוסלבסקי: זה סוג של ניהול של תיק ניירות ערך ושמירה על זכויות הלקוח ושמירה על הרישומים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אותה עמלה קיימת בגרמניה, בצרפת – אותן פעולות נעשות גם שם, אני מניח.
סוניה בוגוסלבסקי: נכון, ולא בדקנו כל מדינה ומדינה, כי בדיקה כזאת בלתי אפשרית – בדקנו בארצות הברית ובאוסטרליה ובבריטניה, וראינו שם את העמלה הזאת כקיימת.
כרמל שאמה-הכהן: בארצות הברית זה קיים?
סוניה בוגוסלבסקי: כן, ראינו בנקים שגובים אותה, וגם בתי השקעות שגובים אותה, וגם בתי השקעות אצלנו גובים אותה בשמות אחרים ובצורות אחרות, אבל גובים אותה.
סוניה בוגוסלבסקי: אין חילוקי דעות על כך שהשירות – זה גם שירות שיכול להינתן בגופים שונים.
סוניה בוגוסלבסקי: הוא מובחן.
סוניה בוגוסלבסקי: האם צריך לגבות עליו עמלה - זה שיקול דעת של התאגידים הבנקאיים.
כרמל שאמה-הכהן: גם אם אני מחזיק, למשל, רק נייר ערך שהמסחר בו הופסק, גם אני צריך לשלם דמי ניהול תיק?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מקבל הודעה, אני לא מקבל דיבידנד, אין שום ספליט.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מחזיק רק קרן נאמנות, שאפילו לא מחלקת דיבידנדים?
דורית מרקוביץ: ודאי, קרן נאמנות גם, כי אם יש שינוי במדיניות של קרן נאמנות, מי שאמור להודיע ללקוח על שינוי מדיניות ההשקעה זה הבנק.
דורית מרקוביץ: שינוי מדיניות זה סוג של הודעה שהלקוח ודאי אמור לקבל אותה וגם אמור לפעול לפיה, אם השקיע בקרן נאמנות על-פי החלטת מדיניות מסוימת שלו.
כרמל שאמה-הכהן: לא יותר נכון לעשות עמלה פר פעולה שהיא אמיתית ומוחשית, כי גם לא תיק של מיליון ₪ כתיק של 100 אלף שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: יש פה סוג של עמלת מחזור.
דורית מרקוביץ: לכן העמלה הזאת נקבעת כשיעור מהסכום, כי מטבע הדברים, משקיע יותר קטן צריך לשלם פחות ממשקיע גדול יותר.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מקבל הודעה על שינוי מדיניות של הקרן, הרי פעולת הבנק, היא לא מתייקרת מזה שאני מחזיק – אצלי רשום עוד 0 בשורה או פחות 0, או עוד אפסים.
כרמל שאמה-הכהן: זו אותה פעולה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מקבל הודעה, אימייל או מכתב הביתה – אותה פעולה מבחינת הבנק.
סוניה בוגוסלבסקי: הגיוני להניח, שאם יש לך תיק בסכום מאוד גדול, הוא מפוזר בהרבה ניירות, ואתה מן תקבל יותר הודעות, ואתה יותר מעסיק את הבנק בתיק שלך – זו הנחה סבירה.
סוניה בוגוסלבסקי: לקבוע את העמלה הזאת בסכום קבוע זה משהו שפוגע במשקיע הקטן ולא במשקיע הגדול.
סוניה בוגוסלבסקי: אפשר לחשוב על כל מיני פתרונות.
כרמל שאמה-הכהן: אני הבנתי שהמשקיעים הגדולים באמת גם לא משלמים את העמלה הזאת.
סוניה בוגוסלבסקי: גם משקיעים קטנים יותר לפעמים לא משלמים את העמלה הזאת.
סוניה בוגוסלבסקי: זה עניין של הטבות והנחות שבנק נותן, זה עניין של תחרות.
סוניה בוגוסלבסקי: זה תחום מאוד תחרותי.
סוניה בוגוסלבסקי: הבנקים מאוד מעוניינים באנשים שפועלים בניירות ערך.
כרמל שאמה-הכהן: אבל ריבוי העמלות הזה, אולי יש תחרות, אבל לקוח, קשה לו לעשות את התחרות בין הגופים השונים, כי יש עמלת קנייה ומכירה ועכשיו עמלת דמי ניהול, ואיך אתה מחשב.
כרמל שאמה-הכהן: למה הכול לא מתרכז בעמלה אחת – קנייה ומכירה?
סוניה בוגוסלבסקי: להפך – איחדנו פעולות שונות בתוך עמלת ניהול אחת, שהיא נהוגה ומקובלת.
סוניה בוגוסלבסקי: אם לא עמלת ניהול, זה יהיה הקצאת מניות וחלוקת דיבידנד ומתן הודעות ועוד כל מיני פעולות שעוד יותר יקשו על הלקוח.
כרמל שאמה-הכהן: להפך.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא קנייה, מכירה וזהו, כמו שיש ברוב העולם?
סוניה בוגוסלבסקי: זה לא נכון.
סוניה בוגוסלבסקי: אני לא יודעת מי אמר שיש את זה ברוב העולם, ועל סמך מה זה נאמר.
כרמל שאמה-הכהן: את אומרת את זה על סמך בדיקה, שזה לא נכון?
סוניה בוגוסלבסקי: אני לא יודעת להגיד לאדוני, זו בדיקה סטטיסטית, אם זה קיים ב-50 אחוז מהעולם או ב-20 אחוז מהעולם.
סוניה בוגוסלבסקי: אני יודעת שבדקנו וראינו את זה כשירות שקיים.
סוניה בוגוסלבסקי: גם יש פסק דין של בית משפט מחוזי, שהכיר בכך שמדובר בשירות עצמאי ונפרד, ועדה בין-משרדית הכירה בכך שמדובר בשירות עצמאי שטעון הסדרה, כי הוא גם לא חייב להינתן בגוף אחד.
סוניה בוגוסלבסקי: זה מוכר כשירות.
סוניה בוגוסלבסקי: האם הם יגבו בגין זה עמלות, באיזה שיעור – זה החלטה שלהם.
סוניה בוגוסלבסקי: זה תחום יחסית תחרותי, יש שונות גבוהה גם בין התאגידים הבנקאיים לבין עצמם וגם יש הצעות – אני מבינה, לפי הממ"מ – מאוד מפתות מחוץ למערכת הבנקאית, ולא מאוד מורכב להשוות את זה – זה בסך הכול שתי עמלות, ולקוחות בהחלט יכולים לעשות את ההשוואה הזאת.
סוניה בוגוסלבסקי: זה בדרך כלל לקוחות שהם קצת יותר מתמצאים, זה לא לקוחות של שירותי עובר ושב.
סוניה בוגוסלבסקי: הם יכולים לבחור את החלופות היותר זולות.
כרמל שאמה-הכהן: גם אם קניתי קרן נאמנות של אג"חים, משהו מאוד סולידי, גם לא בטוח שאני משקיע כזה מתוחכם, פשוט השקעתי במשהו יותר נזיל, אבל עדיין מאוד סולידי, אני לא פעיל מאוד, אני לא מכיר את המטריה לעומק, והעמלה היא בשיעור של בין רבע לחצי אחוז, זה גם פוגע מאוד בתשואה שלי.
דורית מרקוביץ: לא משלמים קנייה-מכירה בקרן נאמנות; רק דמי ניהול פיקדון לבנק, אז זה רק עמלה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: אתם בטוחים במה שאתם אומרים?
דורית מרקוביץ: כן.
דורית מרקוביץ: השיעורים שנקבת לא כל כך מדויקים; לפי הנתונים שבידי, השיעורים נעים מ-0.15 ל-0.2 – המרבי.
דורית מרקוביץ: אני לא יכולה להעריך בממוצע את שיעור ההנחה, אבל בנקים מעניקים הנחות על השיעורים האלה.
דורית מרקוביץ: אלה שיעורים תעריפיים.
רונן רגב כביר: אם מסתכלים על התמונה שמתאר הממ"מ, בפשטות, יש פה שירות שיש לו תחליף מאוד ברור, מאוד סביר, זול מהותית בבתי השקעות, ומצד שני, אנחנו רואים מגמה הפוכה, שבה יותר ויותר מהפעילות נעשית דווקא דרך הבנקים.
רונן רגב כביר: אלה שני דברים שנעשים אחד ליד השני, וקשה למצוא דרך להסביר תופעה כזאת פרט לבעיה תחרותית.
רונן רגב כביר: בשורה התחתונה, זה המצב – יש פה לבנקים כוח מאוד גדול כמשווק המרכזי בישראל של שירותים פיננסיים, ועל פניו נראה שהוא אכן משתמש בכוח הזה – לא כביקורת או האשמה – הוא מוכר שירותים, הוא עושה זאת טוב, ולמרות שיש תחליפים זולים, עדיין הרוב המכריע של הציבור נמצא אצלו.
רונן רגב כביר: זו בעיה שצריך לטפל בה.
רונן רגב כביר: זה דומה למצב שהיה בעבר בנושא של ביטוח אגב משכנתא - היו ביטוחים מאוד יקרים דרך הבנקים, ונעשו תהליכים – חלקם היו רגולטוריים, חלקם היו שיווקיים – שיצרו מציאות אחרת.
רונן רגב כביר: כיום המציאות היא אחרת, וכיום גם הבנקים, כאשר המשווקים הרבה יותר מושפעים מרמות המחירים של המתחרים החיצוניים שלהם.
רונן רגב כביר: בלי קשר לשאלה, האם עמלה אחת או שתיים בנפרד, שאנחנו לא נכנסים אליה, ולצורך העניין, מקובלת עלינו ההבחנה שהפיקוח על הבנקים עשה ומצא שסביר וניתן לעשות הבחנה כזאת, אנחנו גם מסכימים שלהשוות שתי עמלות זה משהו אפשרי, אבל בשורה התחתונה יש פה בעיית תחרות, שצריך לטפל בה, אם זה באמצעות חובות גילוי ללקוח על האלטרנטיבות שיש לו, אם זה באמצעות מערכת השוואה משותפת של עמלות, כולל התחליפים החיצוניים.
רונן רגב כביר: בנק ישראל, למשל, התחיל לייצר השוואות – אני לא יודע עד כמה יש להן נראות ועד כמה נכנסים אליהן ועושים בהן שימוש, אבל אפשר לייצר הרחבה שלהן בצורה אפקטיבית, ולהכניס לתודעת הציבור את התחליפים, אבל בשורה התחתונה ברור שאם בתי ההשקעות, שהם קטנים יותר, הם יותר חשופים לסיכונים פיננסיים מהבנקים, בהגדרה – לא גוף שמתמחה בסיכונים פיננסיים כמו בנק, ועדיין הם מסוגלים לתת עמלה הרבה יותר זולה, שהיא לא מס על גודל התיק, אז כנראה שאפשר אפילו בישראל לעשות את זה, ולחסוך הרבה כסף לאנשים.