GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן רגב כביר: נכון שמדובר בחלק מהאוכלוסייה שיחסית יותר מודע, יחסית יותר מתמקח, אבל הדגש הוא על "יחסית", וחלק גדול מהאנשים שיש להם כיום נכסים בניירות ערך לא מספיק מודעים, משלמים את עמלות התעריף, לא יודעים את היכולת שלהם להתמקח, לא יודעים שאפילו לפעמים אם הם מרימים טלפון לבנק ואומרים: תגיד לי – וזה משהו שקרה לי – מה עמלת ניירות ערך שאני משלם, הוא היה קצת נבוך, ומסר לי את האחוז, ואחרי חצי שעה התקשר מיוזמתו, הפקיד, ואמר: החלטנו שאנחנו נותנים לך הנחה.
רונן רגב כביר: אפילו לא ביקשתי, רק אמרתי שאני רוצה לבדוק.
רונן רגב כביר: אז חלק גדול מהערך שהבנקים יוצרים פה הוא על חוסר המודעות של הציבור, וזה, לדעתנו, לב העניין, כי יש פה תחליף, הוא זול יותר, והוא לא בשימוש, להפך; הנתח שלו רק הולך ופוחת, לפי הנתונים שמציג פה הממ"מ.
כרמל שאמה-הכהן: לרוב האנשים נוח להיות במקום אחד.
רונן רגב כביר: נכון.
רונן רגב כביר: יש פה כוח מאוד גדול לבנקים כסופרמרקט של השירותים הפיננסיים.
רונן רגב כביר: היה כוח מאוד גדול לבנקים כערוץ המשווק של משכנתאות, ועובדה שכשעושים פעולה ממוקדת, גם בצד הרגולטורי של ההפרדה, של מה אני משווק כך ומה אחרת, וגם בצד של כניסה שיווקית ותחילת פרסומים של התחליפים בצורה יותר אפקטיבית וממוקדת, זה משפיע, זה משנה שוק, כי השוק של ביטוחים אגב משכנתא השתנה.
טיבי רבינוביץ: אבל יש אופציה נוספת, שהאלטרנטיבות לא מנצלות את כל הכוח שלהן, נניח, הגופים המוסדיים או בתי ההשקעות, כי הם לא מעוניינים לקבל לקוחות יותר חלשים, כי זה לא מביא להם הכנסה מספיק טובה.
טיבי רבינוביץ: זאת אופציה בעיניך?
רונן רגב כביר: כן, אבל לא כל כך מתיישבת עם העובדה שאתם גובים עמלת שיעור, והם גובים עמלה פלאט.
רונן רגב כביר: עמלה פלאט פחות תופסת טרמפ על הלקוחות הגדולים.
טיבי רבינוביץ: בסופו של דבר יכול להיות שבתי ההשקעות הולכים על הלקוחות היותר מבוססים, שמכניסים להם יותר כסף באופן מחזורי, והלקוחות האחרים, הבנקים נותנים שירות לכל הלקוחות.
טיבי רבינוביץ: זאת אופציה?
רונן רגב כביר: לא.
טיבי רבינוביץ: זאת עובדה.
סוניה בוגוסלבסקי: כשהתכוננו לדיון הזה, ניסינו לחפש את תעריפוני העמלות של בתי השקעות באינטרנט.
סוניה בוגוסלבסקי: היה מאוד קשה למצוא את זה.
סוניה בוגוסלבסקי: הבנקים מפרסמים תעריפון עמלות באתר האינטרנט שלהם באופן בולט, וגם הפיקוח על הבנקים מפרסם השוואה של עמלות בניירות ערך גם בתחומים אחרים באתר האינטרנט שלו, ונכנסים לשם אנשים.
סוניה בוגוסלבסקי: היה לנו מאוד קשה להגיע למחירים האלה במתחרים של המערכת הבנקאית.
סוניה בוגוסלבסקי: יכול להיות שגם בכיוון הזה צריך לחשוב.
רונן רגב כביר: לא באתי להאשים, לא את הפיקוח ולא את הבנקים.
סוניה בוגוסלבסקי: אתה מדבר על מודעות.
סוניה בוגוסלבסקי: בין היתר, אם יש להם הצעה כל כך אטרקטיבית, צריך לתת לה פרסום.
עמי צדיק: אולי תוסיפו לאתר שלכם- - -
סוניה בוגוסלבסקי: אנחנו לא מסתמכים עליהם.
רונן רגב כביר: סוניה, אנחנו בעולם הפתיר.
סוניה בוגוסלבסקי: מישהו צריך לפתור את זה.
גולדשלגר: שלום, אני מנכ"ל קרן השתלמות וקופת גמל, ואני רוצה להציג את הפן של קופת הגמל וקרן ההשתלמות ולא לדבר ברמה התיאורטית, כי פה יש מקצוענים טובים ממני ברמה התיאורטית.
גולדשלגר: למשל, הברוקראז', שזה קומיסיון נוסף שלוקחים הבנקים.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר לנו מה זה.
גולדשלגר: המכרז של ניירות הערך, שנותנים לך את זה בהיטל נמוך.
גולדשלגר: אצלנו, למשל, מורידים עמלות, והיום אני משלם כקרן השתלמות 0.1 אחוז, כשהם מדברים פה על 0.15, 0.20, אבל זו עלות נוספת שמוטלת על שכירים שחוסכים בקרן השתלמות את קרן ההשתלמות שלהם או את קופת הגמל, והם משלמים עוד מס, שזה 0.1 אחוז על הכסף שהם חוסכים.
גולדשלגר: למה צריך את זה?
גולדשלגר: מצד הבנקים, הם צריכים את זה.
גולדשלגר: יש מספיק עמלת ניהול של הבנקים, והצגת את זה כל כך יפה, למצוא מכנה אחד משותף, שאומרים: זה ייתן לנו במקום X, X פחות אחת, ואז אפשר לצמצם עמלות ולצמצם את כל ההוצאות האלה.
גולדשלגר: גם הפיקוח של הקסטודיאן, כל דבר בפני עצמו זה עמלה.
גולדשלגר: אתה מחבר את זה בסוף השנה, אתה מוסיף 0.1, והבנקים והפיקוח, זה אחרי שחלק הולכים למכרז, ואז הם מציעים עמלות יותר נמוכות כדי שירכשו ויעשו את המכרז דרך ניירות ערך שהם מנפקים, כלומר אם תעשה את זה בנייר ערך של בנק הפועלים, בנק לאומי וכו', אתה תוכל לשלם רק 0.1; אם תעשה את זה לא דרכנו, תשלם 0.15 או 0.2.
גולדשלגר: יש לך פה מין פאזל של מחירים, שאתה צריך על היום לעקוב אחרי זה, וזה קומיסיון – בעברית יפה, זה מס.
גולדשלגר: כך אני קורא לזה.
גולדשלגר: אני מבקש לומר שזה מס כמו הרבה מטלות אחרות שהרגולציה, למשל, מטילה עלינו.
גולדשלגר: אני מאוד מבקש שכל המיסוי הזה, ו- - על כספי השכירים, על כספים אחרים שאנשים חוסכים בזיעת אפם, ואתה מכניס להם.
גולדשלגר: אתה רוצה לשמור על ערך הכסף בקרן ההשתלמות, אתה קונה מניה כזו, מניה אחרת.
גולדשלגר: יש ברוקראז', ואתה משלם חוץ מעמלת ניהול הבנק – אני לא רוצה לחזור לוועדת בכר הישנה, למה שגרמה בהוצאות, אבל זה עוד סוג של הוצאות, שחשבנו בעבר שניפטר מהן, ואפשר לומר, מה זה 0.1?
גולדשלגר: אבל 0.1 בסכומים יותר גדולים לגבי כל פרט שווה כמה מאות שקלים.
גולדשלגר: תכניס את זה – אני לא רוצה לפגוע, וקטונתי מלהתווכח עם הבנקים, אבל תצמצם לנו, אני אומר לפיקוח, לאיגוד הבנקים: תצמצמו לנו עלויות בכל הדברים האלה.
גולדשלגר: כל דבר קטן שיש לך פעולה בניירות ערך כזו או אחרת, שמירה.
גולדשלגר: לא שמירה – עולה לנו כסף.
גולדשלגר: לא אמרתי שהם לא צריכים להרוויח, אני רק אומר - צמצמו לנו את המיסוי הזה, את העמלות האלה.
גולדשלגר: ולא חסר, נגיד, בקרן השתלמות אתה משלם עמלת ניהול.
גולדשלגר: אז יגידו לך: עמלת ניהול לא קשורה לברוקראז', לא קשור לזה, לא קשור לזה.
גולדשלגר: תחבר את כל הדברים האלה יחד, תגיע לסכום מס שלא היית רוצה לשלם אותו על הכסף הפרטי שלך.
גולדשלגר: אני מאוד מבקש - אם היתה הצעת טיוטה, הייתי מביא מספרים יותר מדויקים.
גולדשלגר: כשנתקדם בדיון על העמלות, אני מוכן ומזומן להביא את כל הסוויצ'ים הקטנים של העמלות שאנחנו משלמים בגלל ניירות הערך מההתחלה ועד הסוף.
גולדשלגר: אני לא נכנס לעמלות אחרות, אבל אני אביא גם אותן.
גולדשלגר: אני מייצג את הצד של השכירים פה, שחוסכים שקל אחרי שקל בקרן השתלמות, ואני כבר לא מדבר על קרן פנסיה.
גולדשלגר: ובסכומים של 0.1 אחרי מכרז.
גולדשלגר: לפני מכרז זה, לטעמי, 0.15, 0.2, וזה יורד ל-0.1.
גולדשלגר: ויש עוד כמה עמלות שאנחנו משלמים מסביב על הדברים בסכומים לא גדולים, אבל אם הוועדה תחליט בסופו של דבר לאחד את כל העמלות האלה ולהקטין אותן, יצאנו נשכרים.
גולדשלגר: תודה.
גלי כספרי: דבר ראשון, אני לא יודעת על איזה מגוון עמלות מדובר, כי בסך הכול הלקוחות משלמים עבור ניהול חשבון ניירות ערך שני סוגי עמלות בלבד – עמלות קנייה ומכירה ועמלת דמי ניהול חשבון או פיקדון ניירות ערך, ואני רוצה לפרט מה עומד מאחורי העמלות האלה, נוכל לראות אילו שירותים הבנק נותן.
גלי כספרי: קודם כל, הבנקים נותנים את השירותים שאמנה לכל הלקוחות שלהם שמחזיקים איזשהו חשבון ניירות ערך, בין אם זה סכומים קטנים של אלף, אלפיים, 10,000 שקל, ובין אם זה לקוחות עם תיקים של מיליון שקל ומעלה – כולם מקבלים את כל השירותים האלה מהבנק שלהם.
גלי כספרי: השירותים כאלה כוללים החל מהצגת המידע באופן שוטף, שכל לקוח יכול בכל רגע נתון לראות בערוצים שונים מה יש לו בחשבון ניירות ערך, למיין את זה לפי סוגים, לראות בדיוק את התשואה הנוכחית של התיק, כשמשערכים את שווי ניירות הערך השונים, את מטבעות החוץ, בהנחה שיש גם ניירות ערך זרים בכל רגע נתון, ומראים לו תמונה מלאה באופן שוטף, יום-יומי, ומאפשרים לו לקבל החלטות.
גלי כספרי: מעבר לזה, השירות הזה נותן פעולות שונות שהבנק מבצע עבור הלקוחות בהתאם לאירועים השונים שקורים בחברות שהוא מחזיק את המניות או את האג"חים של החברות, בין אם זה תשלומי ריבית או דיבידנדים או כל אירוע שקורה בחיי החברה.
גלי כספרי: לפעמים יש אירועים שדורשים מהלקוח לקבל החלטה.
גלי כספרי: למשל, חברה מסוימת מבצעת הצעת רכש.
גלי כספרי: מישהו צריך להודיע ללקוח, להסביר לו מה זה אומר, לנסות לעזור לו לקבל החלטה – רוצה להשתתף בה, לא רוצה להשתתף בה.
גלי כספרי: אחרי שהלקוח מחליט מה לעשות עם אותה הצעה, צריך ליישם את ההחלטה הזאת, כן או לא, אם החברה אכן ביצעה הצעת רכש, לדאוג לזכויות הלקוח, שהמניות שלו אכן יירכשו, והוא יקבל את הכסף, וכל הדברים האלה זה פעולות שכלולות באותה עמלה.
גלי כספרי: מעבר לזה, כל נושא המיסוי – הבנקים מחשבים את המס ומנכים אותו.
כרמל שאמה-הכהן: זה צריך לגבות מהמדינה, לדעתי.
גלי כספרי: מאוד יכול להיות.
כרמל שאמה-הכהן: בהיגיון – שירות למדינה.
גלי כספרי: בכל מקרה, הפעולות האלה לא טריוויאליות.
גלי כספרי: לפעמים ללקוחות יש זכאויות, פטורים.
גלי כספרי: את כל הדברים האלה הבנקים עושים.
גלי כספרי: הבנקים עושים אופטימיזציה של תשלום המס של כל לקוח, עושים עבורו קיזוזים, בודקים מה הדרך הכי טובה, כמה הוא יכול לשלם באופן האופטימלי מבחינתו – כל הדברים האלה כלולים באותה עמלה.
גלי כספרי: מעבר לזה, אם לקוח מחזיק בניירות ערך זרים, הבנקים משתמשים בשירותי קסטודיאן זרים.
גלי כספרי: צריך לשלם להם עמלות דמי ניהול ועמלות סוכן ועמלות סליקה, צריך להעביר את הכסף לחו"ל – כל הדברים האלה כלולים באותה עמלה, וכל כל הפעולות האלה דרושות מערכות מחשוב מאוד מתוחכמות.
גלי כספרי: כל הזמן צריך לשדרג אותן.
גלי כספרי: על המערכות האלה יש מערכות גיבוי ומערכות אבטחה ומערכות הצפנה, וכמובן, נעשה ביטוח לכל הפעילות הזו, שאם חלילה נופלת תקלה של טעות אנוש או תקלה טכנית, שהלקוח לא יינזק.
גלי כספרי: כל הדברים האלה כלולים בעמלה הזאת.
גלי כספרי: צריך להבין את זה כשמנסים להצדיק את קיומה של העמלה הזאת.
גלי כספרי: כמובן, עמלות קנייה ומכירה זה פעולה אחרת לגמרי, ואין מקום לחבר ביניהן.
גלי כספרי: עמלות קנייה ומכירה נועדו לכסות את התשלומים – גם כאן
גלי כספרי: הלקוח מתקשר לבנקאי שלו ועושה את זה באופן עצמאי, אבל נאמר, הוא מבקש לעשות פעולה מסוימת, הבנקאי בודק שהלקוח יכול לעשות את הפעולה, שהפעולה הזאת עומדת בתנאי הבורסה מבחינת הגודל, הזמן וכו'.
גלי כספרי: הוא עוקב אחר ביצוע הפעולה, מוודא שהיא נעשתה.
גלי כספרי: לפעמים יש ביצוע חלקי – צריך לוודא עד הסוף, בסוף ליידע את הלקוח, שהפעולה הזו אכן נעשתה, לארגן את העברת התשלומים.
גלי כספרי: גם כאן מערכות מחשוב מאוד מתוחכמות עם כל הגיבוי והאבטחה והכול.
גלי כספרי: הפעולות האלה עולות הרבה כסף.
גלי כספרי: לגבי ההשוואה בין הבנקים לבין גופים אחרים, קצת בעייתי להשוות בין גופים כמו בנקים לגופים המוסדיים.
לאה ורון: אני רוצה לעצור אותך ולהקריא לך קטע מתוך המסמך של מרכז המחקר והמידע: "השירות: הבנקים מספקים ללקוחותיהם במסגרת דמי הניהול שירותים אשר חלק מבתי ההשקעות גובים בגינם עמלה בנפרד, כגון דמי ניהול דיבידנד, דמי ניהול ריבית, אישור בעלות על מניות וכדומה.
לאה ורון: לטענת איגוד הבנקים, הרכיב המכונה דמי טיפול בבתי השקעות אינו מקביל לרכיב של דמי הניהול בבנקים.
לאה ורון: למעשה, דמי הניהול בבנקים מהווים תשלום עבור אוסף של שירותים, שעבור חלק מהם גובים בתי ההשקעות עמלה נוספת".
לאה ורון: אני מבקשת שתתייחסי לגביית העמלה הכפולה – פעם אחת העמלה שגובה הבנק, ופעם שנייה, אמנם התייחסתם להערה של מרכז המחקר והמידע שלנו, ובכל זאת השורה שנשארת זה שחלק גדול מבתי ההשקעות – לדעתי, כולם – גובים על אותם כספים עמלה נפרדת.
לאה ורון: אז פעם אחת אתה משלם בבנק על הניהול- - -
גלי כספרי: אולי הממ"מ יסבירו את זה.
כרמל שאמה-הכהן: לפני כן – הדוגמה של רכישת ניירות ערך בחו"ל היא קיצונית, ולא אליה אנחנו מכוונים, ויש שם עוד עמלות שהבנק מרוויח מהמרת מט"ח, ויש, לדעתי, גם עמלת רכישה, שהיא גבוהה יותר .
כרמל שאמה-הכהן: אבל ניתן את דוגמת הקיצון השנייה - תיק ניירות ערך, שנייר הערך שנמצא בו, המסחר בו הופסק.
כרמל שאמה-הכהן: למה צריך לגבות עליו דמי ניהול?
כרמל שאמה-הכהן: יש גם כאלה שזה שמונה שנים.
גלי כספרי: תיק ניירות ערך שכולל רק מניה אחת, שהמסחר בה הופסק, אני לא יודעים עד כמה שכיחים המקרים האלה.
גלי כספרי: זה מקרה כל כך פינתי – הבנקאים אומרים שיש פטור.
אלה גולן: מה שאני יודעת, שבתעריפון בנק ישראל חייבו אותנו לא לגבות עמלות על ניירות ערך שאינם נסחרים, ואנחנו לא גובים בתעריפון.
אלה גולן: גם הבורסה לניירות ערך, שמהווה מסלקה עבורנו, גם היא גובה סכומים, כיוון שזה היקפים מאוד גדולים, אחוז מאוד נמוך מהתיק, אבל גובה גם דמי ניהול.
כרמל שאמה-הכהן: היא גובה משהו כמו 0.0007 אחוז, שזה אומר 70 אגורות על כל 100 אלף ₪.
כרמל שאמה-הכהן: לא הייתי מזמין אתכם לפה גם אם הייתם גובים פי ארבעה.
גלי כספרי: לא גובים עמלה על ניירות ערך שהמסחר בהם הופסק.
גלי כספרי: חשוב לי לענות למה שלאה אמרה.
גלי כספרי: דווקא הנקודה שהעלית היא בדיוק הנקודה שאני דיברתי עליה.
גלי כספרי: הלקוחות של הבנקים, משלמים להם את כל הפעולות שאני אמרתי, וזה רשימה שעוד קיצרתי אותה.
גלי כספרי: על כל הפעולות האלה הלקוחות משלמים רק עמלה אחת, בניגוד לבתי השקעות, שבנוסף לעמלה שבכל בית השקעות - גם אנחנו התקשינו למצוא תעריפונים שלהם; אלה שהצלחנו, כל בית השקעות, יש לזה שם אחר, אבל נאמר, המקבילה של דמי הניהול, בנוסף לעמלה הזאת הלקוח משלם עוד עמלות, למשל, כשחברה מחלקת דיבידנד, והלקוח זכאי לו, הוא צריך לשלם עליה עמלה.
גלי כספרי: כשאג"ח מסוים משלם ריבית, והלקוח זכאי לקבל תשלום עבור הריבית הזאת, הוא צריך לשלם עוד עמלה.
גלי כספרי: הוא לא תמיד מודע לזה כשהוא פותח את החשבון.
גלי כספרי: או טיפול בתביעה ייצוגית, שהבנקים עושים את זה עבור הלקוחות - בתעריפון מסוים אני רואה שזה עולה 250 שקל ללקוח, בבתי השקעות.
גלי כספרי: דווקא בתי השקעות – חלקם, אני לא יכולה לומר פה משהו גורף, כי לא יכולתי לבדוק את זה, אבל דווקא שם יש עוד עמלות שנגבות על הדרך מהלקוחות, ובבנקים, הלקוח יודע שהוא משלם רק את עמלת דמי הניהול.
עמי צדיק: אם לא מחולק, הוא לא משלם.
עמי צדיק: אצלכם הוא משלם בכל מקרה.
גלי כספרי: הוא משלם דמי ניהול שכוללים את הכול.
לאה ורון: וגם את הכספים שהבנק מעביר לקרנות, שהוא משקיע בקרנות.
לאה ורון: יש לי תיק השקעות בבנק, אני משלמת דמי ניהול על כל הסכום שיש לי בתיק ההשקעות.
לאה ורון: חלק מהסכום שמצוי בתיק ההשקעות שלי מועבר לקרנות השונות.
לאה ורון: אני משלמת פעם אחת לקרנות ופעם אחת לבנק.
גלי כספרי: לא.
כרמל שאמה-הכהן: קרנות לא גובות דמי ניהול?
גלי כספרי: זה ודאי.
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שהיא התכוונה.
קריאה: הקרן מנהלת את זה.
לאה ורון: אז למה הבנק גובה ממני דמי ניהול?
לאה ורון: תמורת מה?
לאה ורון: הרי זה לא דמי ניהול.
לאה ורון: הבנקים לא באמת מנהלים את הכספים האלה; הם מעבירים אותם לקרנות, שהן מנהלות אותם.
גלי כספרי: למשל, אם מנהל הקרן החליט לעשות שינוי בקרן הנאמנות שלך, ומחליט במקום להשקיע X אחוז במניות, הוא מגדיל את ההשקעה שלו במניות.
גלי כספרי: הבנק יודיע לך על זה, יחד אתך יחליט אם נכון לך להשקיע בקרן הזאת.
לאה ורון: יש לי מחלוקת גדולה על היחד אתי ועל הייעוץ שמותר ואסור לבנקים לתת וכו'.
עמי צדיק: לגבי משלוח הודעות ללקוחות, בכל מה שקשור לפעילות בשוק ההון – אותה עמלה שאתם גובים בגינה- - -
כרמל שאמה-הכהן: לא קנייה ומכירה; בין לבין.
עמי צדיק: על פעילות שוטפת בכל רבעון.
עמי צדיק: מה ההוצאה של חמשת הבנקים בנושא הזה של משלוח הודעות ללקוחות שלהם?
גלי כספרי: אין לי הנתון הזה.
עמי צדיק: מה כל הוצאות המחשוב של הבנק, שקשורות לשוק ההון?
גלי כספרי: אי-אפשר לבודד את מכלול הפעולות לסיגמנטים, ולומר: שורות הקוד עולות X, וההצפנה והאבטחה והגיבוי עולות Y; יש כוח אדם ויש הכשרת אנשים ויש כל האנשים שעובדים בסניפים, שעובדים מול הלקוחות.
גלי כספרי: אני לא יודעת אם אנחנו יכולים לבודד את כל העלויות האלה ולחבר אותן יחד - זה לא נשמע לי מעשי.
גלי כספרי: ציון הפעולות האלה היה כדי להדגים מה עומד מאחורי העמלה הפשוטה הזאת, שנקראת דמי ניהול חשבון ניירות ערך.
עמי צדיק: השאלה, מה הרווח של הבנקים בתחום הזה – מה ההכנסה ביחס להוצאה בתחום הספציפי הזה, בעמלה הזאת.
גלי כספרי: אני לא יודעת מה הרווח של הבנקים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בהחלט את יכולה לבדוק.
גלי כספרי: זה בטח לא נתונים שהבנקים מפרסמים או מחויבים לפרסם.
גלי כספרי: אני מניחה שזה נתונים סודיים, מסחריים, של כל בנק ובנק.
גלי כספרי: אני לא יודעת איך אפשר להגיע לנתונים.
כרמל שאמה-הכהן: אולי פה אף אחד לא הוכיח שהעמלה הזאת נגבית על שום דבר, שכך היו חלק מהטענות שהופנו לוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: נטל ההוכחה הזה לא הורם באופן מלא, אבל עדיין, כשאני רואה שהבורסה גובה 0.0007 עבור דמי ניהול- - -
גלי כספרי: אבל התשלום לבורסה – אפילו לא הזכרתי את זה כאן.
גלי כספרי: אני מסכימה אתך.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה אותו סעיף, זה דמי ניהול עבור ניירות ערך.
גלי כספרי: התשלומים לבורסה - אפילו לא ציינתי אותם, למרות שעבור כל תיק כזה הבנק מעביר כסף לבורסה.
כרמל שאמה-הכהן: הבנקים גובים כמעט פי שלושים.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא אותן פעולות?
גלי כספרי: הבורסה זה משהו אחר.
גלי כספרי: אפילו לא ציינתי את זה כהוצאה של הבנק.
עמי צדיק: זה חלק מההוצאות שלכם, כן ציינתם.
גלי כספרי: ודאי שכן, אבל לא טענתי:
גלי כספרי: הבורסה גובה כסף, ולכן הבנקים גובים את העמלה הזאת.
גלי כספרי: מכלול השירותים שהבנק נותן, הוא נותן את זה לכל לקוח, גם לקוח שיש לו יחסית תיק מאוד קטן.
גלי כספרי: העמלה שדווקא בבנקים, כפי שקבע בנק ישראל, נקבעת כאחוז מהתיק, זו בדיוק העמלה שמאפשרת ללקוח קטן לשלם פחות מאשר לקוח גדול – זאת בניגוד לעמלה שנקבעת במקומות אחרים כשיעור קבוע – לקוח קטן, לקוח גדול, כולם משלמים אותו דבר, מישהו עלול לסבסד את השני.
גלי כספרי: דווקא בבנקים במקרה הזה העמלה נקבעת כשיעור מהתיק, כי ההוצאות- - -
לאה ורון: אבל שמענו מבנק ישראל שהבנק נותן הנחות ללקוחות מסוימים.
סוניה בוגוסלבסקי: גם למשקי בית.
רונן רגב כביר: יש עמלת שיעור עם מינימום, והמינימום הזה יותר יקר מהפלאט שנמצא בבתי ההשקעות.
גלי כספרי: הפלאט יותר נמוך.
רונן רגב כביר: לא נכון – תסתכלו על הנתונים.
רונן רגב כביר: לוח 5: סכום מזערי לתיק לעומת דמי טיפול בחודש- - -
עמי צדיק: כלומר בכל רבעון לקוח ישלם לפחות 32 שקלים - זה המינימום ללקוח, גם אם יש לו רק מניה אחת, שהערך שלה הוא אלף שקלים, למשל.
עמי צדיק: בכל רבעון לקוח משלם לפחות 32 שקלים בממוצע בחמשת הבנקים, זה מה שאמר רונן – שזה הרבה יותר, תלוי בתיק.
עמי צדיק: בתיק קטן זה באחוזים הרבה יותר גבוה מ-0.17 אחוז.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר אני משלם דמי ניהול בשנה קרוב לאחוז?
כרמל שאמה-הכהן: דמי הניהול פה זה רבעוני או שנתי?
עמי צדיק: רבעוני.
דורית מרקוביץ: לכל היותר.
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שיש גם מי שמשלם את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אני בטוח שזה לא אחוז ולא 5 אחוז מהלקוחות.
סוניה בוגוסלבסקי: בחרת את הבנק הכי יקר- - -
כרמל שאמה-הכהן: הבנק של עובדי המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא משנה איזה בנק.
כרמל שאמה-הכהן: 0.17, כשאני עושה את זה בחישוב שנתי, זה שלושת-רבעי אחוז.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש לי קרן נאמנות שקלית, אכלתם לי את הצורה רק בדמי ניהול.
כרמל שאמה-הכהן: אני לוקח את זה ממדיניות המסים האחרת של מדינת ישראל – מס מחזור הוא מס רע.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו משתדלים להתרחק ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: לפעמים פה זה יוצא מס על כלום, כלומר קניתי, מכרתי בסוף השנה, לא באיזה נייר ערך מתוחכם, מאיפה זה בא?
סוניה בוגוסלבסקי: יש שונות מאוד גבוהה גם בתוך המערכת הבנקאית וגם מחוצה לה.
סוניה בוגוסלבסקי: אדוני לוקח דוגמה קיצונית של לקוח שמחזיק בנייר אחד ולא עושה בו שום- - -
כרמל שאמה-הכהן: גם כמה ניירות.
כרמל שאמה-הכהן: קרן נאמנות אנשים לא קונים ומוכרים כל יום.
סוניה בוגוסלבסקי: קודם כל, יש שונות גדולה מאוד במערכת הבנקאית, היא מגיעה קרוב ל-40 אחוז, ואתה יכול ללכת לבנק שייתן לך בשביל התיק הקטן הזה, עם כמה ניירות שאתה מחזיק - אנחנו רואים בנתונים שניתנות הנחות מאוד משמעותיות ללקוחות.
סוניה בוגוסלבסקי: ככל שאתה מנהל את העניינים שלך, אתה יכול לקבל חלופות הרבה יותר זולות גם במערכת הבנקאית, המחירים הם מחירים מרביים, וגם מחוץ למערכת הבנקאית.
סוניה בוגוסלבסקי: הפיקוח על הבנקים מפרסם בתחום שלו את השוואת המחירים.
סוניה בוגוסלבסקי: יכול להיות שרגולטור אחר גם צריך לפרסם את השוואת המחירים בתחום של בתי ההשקעות.
כרמל שאמה-הכהן: אני פונה לבנקים – אין לכם אפשרות לעשות מדרגה לתיקים שהם סולידיים, יחסית פסיביים, שאתם לא נותנים להם יותר מדי שירותים מהשירותים שציינתם, שאין שם דיבידנדים וספליטים ושינוי מדיניות והנפקת זכויות וכל הדברים האלה, לעשות שם הנחה?
טיבי רבינוביץ: בסופו של דבר יש שתי שאלות שנובעות מהדיון שאתה מציע: שאלה אחת היא בעניין ההצדקה לדמי הניהול, ושאלה נוספת היא לגבי המחיר.
טיבי רבינוביץ: לגבי ההצדקה על דמי הניהול- - -
כרמל שאמה-הכהן: אין לנו מחלוקת גדולה בשאלה הראשונה.
טיבי רבינוביץ: השאלה הנוספת היא לגבי המחיר, אבל לפני כן אתה צריך להסתכל על סוגייה נוספת – סוגיית האופציות שיש ללקוח.
טיבי רבינוביץ: יש ללקוח היום אופציות בין הבנקים לבתי השקעות- - -
כרמל שאמה-הכהן: זה אופציות על הנייר.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נכבד אחד את האינטליגנציה של השני.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא באמת אופציה לכולם, ואדם רוצה להיות עם הבנק שלו, הכסף שלו נמצא ליד העובר ושב, הוא לא צריך לבדוק כל פעם בשני מקומות.
כרמל שאמה-הכהן: יש פה יתרון גדול לבנקים, וזה לא רע.
כרמל שאמה-הכהן: לוועדה הזו אין שום דבר נגד הבנקים.
כרמל שאמה-הכהן: אני גם לא חושב שהבנקים היום זה הבעיה הכי גדולה של הצרכן הישראלי - חברות התקשורת ואחרות עקפו אתכם מזמן והוציאו אתכם מהפוקוס גם של הרגולטור...
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם עוד זמן לנוח על זרי הדפנה מהבחינה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים פה על משהו נקודתי.
כרמל שאמה-הכהן: האם לא נכון והאם לא ניתן לעשות הבחנה וליצור מדרגה בין לקוחות שמשלמים דמי ניהול לא פרופורציונלית לשירות שהם מקבלים באופן דרמטי – נתתי לך תיאורים כאלה, ואתה יכול לעשות את ההבחנה הזאת מחשובית בשנייה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על לקוח שאתם לא נתתם שום הודעה מיוחדת, לא עשית כמעט כלום בין הקנייה למכירה – למה אתה צריך לגבות ממנו, ובסוגים מסוים של ניירות ערך – קרנות נאמנות, דברים כאלה, למה לא תיתן הקלה שהיא גם הגיונית?
טיבי רבינוביץ: מייד אני אענה לך, אבל לפני כן – אם אנחנו מגיעים לנקודת המחיר, אעלה את הסוגייה של התחרות.
טיבי רבינוביץ: נכון שרוב הלקוחות נמצאים בבנקים, אבל זה כי הבנק נותן לו את השירות הזה באופן שבו הגופים שעוסקים בנושא הזה, למשל בתי השקעות, לא כל כך רוצים לתת את השירות לאוכלוסייה הזאת, כי האוכלוסייה הזאת עושה פחות פעילויות, היא מבצעת מסחר- - -
כרמל שאמה-הכהן: זה נכון, אבל בנק נהנה מאותו לקוח קטן-בינוני מהרבה דברים שבית השקעות לא יכול ליהנות ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: אוי ואבוי לך אם בתי ההשקעות היו מתחרים על כל סל השירותים שלך, אז אולי היתה תחרות אמיתית בשוק הזה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא בר השוואה.
טיבי רבינוביץ: אני מסכים, אבל עובדתית, בתי ההשקעות לא רצים אחרי הלקוחות האלה.
לאה ורון: אז מה?
טיבי רבינוביץ: כי הם לא מביאים להם הכנסה.
לאה ורון: אם הם לקוחות לא משתלמים לבנקים, אז הבנקים מאיפשהו אחר מפצים את עצמם.
טיבי רבינוביץ: זאת הנחה שהיא לא בהכרח נכונה.
כרמל שאמה-הכהן: יש תופעה מאוד מעניינת – בתי השקעות רצים אחרי הבנקים, היתרה שלו בבנק מגיעה לסכום מסוים.
כרמל שאמה-הכהן: זה גם נקודה לבדיקה, מבחינתכם.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מחזיק פיקדון בבנק של כמה מאות-אלפי שקלים, יום-יומיים אחרי זה אני מקבל טלפון מבנק השקעות, ומציעים לי שירותים.
טיבי רבינוביץ: מה זה אומר?
לאה ורון: שהנתונים דולפים החוצה.
טיבי רבינוביץ: אבל בטח שהם לא דולפים ממני, כי לי אין אינטרס לתת את הלקוח.
טיבי רבינוביץ: אי-אפשר להאשים את הבנקים שמדליפים.
כרמל שאמה-הכהן: לא משנה.
כרמל שאמה-הכהן: אולי זה לא באופן סיסטמטי.
טיבי רבינוביץ: לגבי מה ששאלת, במסמך הממ"מ נבדקו נתוני תעריפון.
טיבי רבינוביץ: בפועל הבנקים, ואם בתעריפון הנתון הוא בממוצע בבנקים הוא 0.7 דמי ניהול, הנתון בפועל במערכת הבנקאית הוא בממוצע 0.25 אחוז דמי ניהול, כלומר הלקוח, ואם אתה כאן- - -
עמי צדיק: התבלבלת בנתונים, לרעתך.
עמי צדיק: זה 0.17.
טיבי רבינוביץ: אני מדבר על שנתי.
טיבי רבינוביץ: בפועל במערכת הבנקאית גובים 0.25, כלומר הלקוח מקבל בבנק, ופה אני מתכנס לשאלה שלך, הוא מקבל גם שירות של בנק וגם מחיר סביר, אם אתה משווה את זה לאלטרנטיבה שיש לו בחוץ, ולא לכולם יש אלטרנטיבה בחוץ, כלומר אם אתה מדבר על ההצדקה לעמלה, הגענו להסכמה שיש הצדקה.
טיבי רבינוביץ: אם אתה מדבר על המחיר, גם אם הבנקים קצת יותר יקרים מבתי השקעות, וגם על זה יש ויכוח, כי אם אתה לוקח את העמלות האחרות שגובים בבתי ההשקעות, אתה מתכנס לאותו מחיר, כלומר גם בשאלת המחיר ההבדל הוא לא משמעותי, אם בכלל, בפועל ולא בתעריפון, אז בסופו של דבר הסוגייה לא כזו דרמטית, כי גם הלקוח הקטן בסופו של דבר לא נפגע, אם הוא בבנק.
כרמל שאמה-הכהן: עדיין לא ענית לי על השאלה – אני מאמין שיש לא מעט לקוחות שתיקי ניירות ערך שלהם מאוד פסיביים, שאתם לא עושים כלום בין קנייה למכירה, לבין לקוחות שאתם נותנים שירותים מגוונים בין לבין.
כרמל שאמה-הכהן: קל לכם לבדוק את זה במערכות המתוחכמות שפיתחתם בשנייה ובאפס עלות.
גלי כספרי: התשובה שלי תתחלק לשני חלקים: גם הלקוח שאתה מתאר, שאולי ברגע מסוים משקיע בניירות שלא קורים בהם אירועים דרמטיים, המצב הזה יכול להשתנות.
כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה, פר רבעון.
גלי כספרי: ורק אז אספר לו כמה זה עלה לו?
כרמל שאמה-הכהן: מראש הוא רואה את התעריפון.
כרמל שאמה-הכהן: יש דמי ניהול לתיק פסיבי – מה הבעיה?
גלי כספרי: אל"ף, הדברים האלה בין פסיבי לאקטיבי יכולים להיות נזילים ברגע – חברה שעד עכשיו לכאורה לא הוציאה הודעות, מחר בבוקר קורה בה משהו דרמטי, מוציאה הודעות וכו'.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שנתת שירות כזה- - -
גלי כספרי: אז הלקוח רק בדיעבד יידע כמה הוא אמור לשלם.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יודע מראש.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יודע שהוא משלם את המקסימום.
כרמל שאמה-הכהן: לא קיבל שירותים - הוא יקבל הנחה.
גלי כספרי: אז הוא מוזמן לבוא לבנקאי שלו ולבקש הנחה – זה תמיד.
גלי כספרי: אתה מציע כאן ממש מדדים כמותיים.
כרמל שאמה-הכהן: לא מדדים מסובכים –0 או 1.
כרמל שאמה-הכהן: אני כבר לא מתווכח אתך, כמה פעולות נתת לו – אנחנו לא שם עדיין, כלומר כמה פעולות נתת של משלוח הודעות הביתה- - -
גלי כספרי: חלק גדול מהפעולות שתיארתי הן פעולות שקורות בכל תיק לכל לקוח - היכולת שלו לראות בכל רגע נתון את השערוך של התיק שלו, את התשואה לפי פרקי זמן- - -
כרמל שאמה-הכהן: גביתם את זה לפני שהוא יכל לראות – העמלה הזאת, היא לא נולדה אתמול.
גלי כספרי: בין אם הפקיד אמר לו בטלפון, בין אם הוא רואה את זה באינטרנט או באייפון, זה לא משנה – הבנק מספק לו את כל השירותים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: הבנק נהנה לא פחות מכל הפלטפורמות האלה, כי הוא עכשיו חוסך כוח אדם – לקוחות כבר לא מתקשרים לשגע את הפקידים.
גלי כספרי: הבנקאים כאן לא יסכימו שכבר לא מתקשרים לפקידים.
גלי כספרי: אולי פחות.
גלי כספרי: הרבה לקוחות עדיין מתקשרים.
גלי כספרי: הרבה פעמים לקוחות שאולי בעיניך הם פסיביים, כי התיק שלהם אינו מאוד גדול ומתוחכם, דווקא הם יכולים להתקשר כל יומיים לסניף, לשאול: כמה בדיוק עכשיו היתרה שלי בחשבון הזה?
גלי כספרי: הבנק לא יגבה מהם יותר כסף כי הם שואלים אותו יותר שאלות.
עמי צדיק: אם אני מקבל הודעות דרך המייל, למה גובים ממני על מכתבים?
עמי צדיק: שיגבו ממני את עלות המייל.
גלי כספרי: לא גובים על מכתבים.
גלי כספרי: הודעות – ודאי, צריך לעדכן אותך, בין אם זה מכתב בדואר, במייל, ב-SMS או בכל אמצעי אחר.
גלי כספרי: אתה לא משלם על כל מכתב.
עמי צדיק: אבל העלות שלכם קטנה יותר.
גלי כספרי: זה לא משנה באיזה ערוץ היידוע נעשה.
גלי כספרי: הבנק מיידע אותך לגבי הפעולות האלה.
גלי כספרי: דווקא העובדה שיש רק שתי עמלות, זה התהליך שאנחנו בשנים האחרונות התכנסנו אליו בכל תחום של הבנקאות – לצמצם את מספר העמלות, לאפשר ללקוח להשוות ביתר קלות בין הבנקים השונים, ובאמת יש תחרות גדולה בין הבנקים בתחום הזה, ודווקא הכיוון שאתה מוביל אליו, אדוני היושב-ראש, יוביל לריבוי עמלות, אם לחוד הוא ישלם על כל אירוע או על כל פעולה.
עמי צדיק: המפקח עשה גם עמלת פקיד ועמלת שירות ישיר, בפעולות העו"ש.
עמי צדיק: למה שלא תעשו את זה גם כאן, למשל?
גלי כספרי: המגמה כאן היא להגדיל את מספר העמלות?