GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוסא חסדייה: לא, אנחנו מוכנים להיות אבל אני מבקש שהמדינה תיקח על עצמה את העניין הזה.
נחמן שי: אז אתם לוקחים על הפצת שידורים שלכם רק את הכבלים והלוויין עמוס.
ג'וזף אטרש: "הוט", "יס" עמוס.
נחמן שי: הפצה ישירה.
נחמן שי: מוסא חסדייה: הפצה ישירה.
נחמן שי: כן, זו הכוונה.
נחמן שי: אתי בנדלר: אני רוצה לציין שהמדינה לא לקחה על עצמה את דמי ההפצה לגבי אף ערוץ – לא לגבי רשות השידור, לא לגבי ערוץ הכנסת וודאי לא לגבי הערוצים המסחריים.
נחמן שי: ג'עפר פרח: בסיפור הזה אין היום חדירה, זו לא אופציה.
נחמן שי: 90% מבתי-האב מחוברים לצלחות לוויין, סך הכול להוסיף 200 שקלים לעינית כדי לקלוט גם את הערוצים הישראליים.
נחמן שי: הסקרים שמצויים היום בשוק מלמדים של-70% יש את העינית הזאת.
נחמן שי: אם כבר להשקיע במשהו, זה לשכנע את ה-30% הנוספים להוסיף את העינית.
נחמן שי: היו"ר נחמן שי: ל-70% יש את התשתית הטכנולוגית לקלוט את השידורים של עמוס.
ג'וזף אטרש: קולטים בפועל.
ג'וזף אטרש: מוסא חסדייה: קולטים היום.
ג'וזף אטרש: אתי בנדלר: אני רוצה להבין.
ג'וזף אטרש: כדי שניתן יהיה לקלוט את הערוץ הזה בלוויין, זה לא סתם לשלם למי שמפעיל את הלוויין הזה אלא צריכים להיות בעצם מופצים באמצעות הלוויין עמוס כדי להיכלל באלומה שבאמצעותה מופצים שידורי ערוץ רשות השידור וערוץ-2, אני לא זוכרת אם ערוץ-10.
ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: לתוך מדינת ישראל האלומה הזאת מגיעה.
ג'וזף אטרש: מחוץ למדינת ישראל - - - אתי בנדלר: אז הם יהיו חייבים להצטרף ללוויין עמוס, וזה גם כן הרבה מאוד כסף דמי הפצה.
ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: לקחתם בחשבון שאתם עולים.
ג'וזף אטרש: מוסא חסדייה: את זה לקחנו, אדוני.
ג'וזף אטרש: אני מציע – אם לחייב אותנו – לתת לנו את שיקול-הדעת כן להצטרף ל-DTT, או לא.
ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: זה כרגע.
ג'וזף אטרש: לגבי תמלוגים, איזה תמלוגים אתם אמורים לשלם למדינה?
ג'וזף אטרש: יושב-ראש המועצה.
ג'וזף אטרש: מה התמלוגים שהערוץ הזה אמור לשלם למדינה, אם בכלל?
ג'וזף אטרש: ניצן חן: כרגע יש סעיף שהקבוצה יודעת כשניגשת למכרז שהמדינה רשאית לקחת מהם תמלוגים כערוץ ייעודי.
ג'וזף אטרש: בוא נאמר שבשנים האחרונות, שרי האוצר והתקשורת פטרו אותם ואת שכמותם.
ג'וזף אטרש: זה יכול להשתנות מחר אבל כרגע יש סעיף כזה שכאשר הם ניגשים למכרז, צריכים לדעת - - -
נחמן שי: רק הערוץ הערבי פטור מתמלוגים או כל הערוצים?
נחמן שי: כל הערוצים הייעודיים.
נחמן שי: כל הערוצים הייעודיים פטורים מתמלוגים.
נחמן שי: ניצן חן: כרגע.
נחמן שי: היו"ר נחמן שי: תשלומים שהם ישלמו בעתיד למדינה, כרגע הם אפס - חוץ ממסים וכדומה.
איתי לשם: מס הכנסה.
איתי לשם: ניצן חן: מסים, ערבויות.
איתי לשם: ג'עפר פרח: ערבות בנקאית של שלושה או חמישה מיליון שקלים.
נחמן שי: זה לא קשור.
נחמן שי: ערבות בנקאית זה ערבות בנקאית.
נחמן שי: זה עולה מה שעולה אבל לא יותר מזה.
נחמן שי: קריאה: יש 300 אלף שקל - - -
נחמן שי: הם לא משלמים למדינה שום דבר כרגע.
נחמן שי: חברת הכנסת נינו אבסדזה.
נחמן שי: נינו אבסדזה: להבדיל כל ההבדלות, אני במהלך עשרות שנים, נחמן, שמתי לב מה קרה פה.
נחמן שי: אני לא רוצה להשוות שידורים בערבית לשידורים ברוסית אבל היתה לי אפשרות עוד במועצת הרשות השנייה, כשהתחילו כל הדיונים, ואז דיברו על השאלה האם צריך שידור ברוסית או לא צריך שידור ברוסית.
נחמן שי: אני מדברת עכשיו על סוג של תיאוריה, אבל הסתכלתי מה קורה – ברגע שלא מספקים חדשות, לא מספקים הפקת מקור בשפה כלשהי, אז היה מדובר בשפה הרוסית, המקומות האלה מייד, אבל מייד נתפסים על-ידי שידורים.
נחמן שי: במקרה שלי זה בא מרוסיה וזה בא מאוקראינה, אני יודעת היטב מה קורה ברגע שאנחנו פה לא מפיקים חדשות, כשלדעתי – אני לא אובייקטיבית – אבל לדעתי זה מספר אחד.
נחמן שי: דבר שני, לא מפיקים הפקות מקור.
נחמן שי: ולכן, באתי לתרום ולומר כל מה שאנחנו כן יכולים לעשות – אני לא מכירה את הטכניקות, לא הספקתי להכיר אותן – אבל כל מה שאפשר לעשות, כלומר להוציא תקציב להפקת חדשות, לדעתי זה הדבר הנחוץ והחשוב; להוציא תקציב להפקות מקור, ולדעתי זה חשוב, אחרת לא שאנחנו לא נתפוס את המקום של "אל-ג'זירה" אלא בדיוק ההיפך יהיה נכון, "אל-ג'זירה" יתפוס מקום פה.
נחמן שי: ניצן חן: משפט לסיום.
נחמן שי: שלוש פעמים המכרז הזה נכשל בעבר, ואנחנו עכשיו באמת בישורת האחרונה.
נחמן שי: ב-96', ב-2003 ו-?
נחמן שי: ניצן חן: ואודי מירון, שכבר קיבל מפתחות ונסוג בו ברגע האחרון – אם אינני טועה זה היה ב-2004.
נחמן שי: מה שאני מנסה לומר הוא שבאמת הגענו לסיטואציה שהפעם זה עשוי להצליח.
נחמן שי: כדי שלא נישאר רק בהבטחה אמורפית שאולי באמת יקום ערוץ דרך רשות השידור אחרי הרפורמה, אני כן חושב שכל משקולת נוספת לתת עכשיו לערוץ הערבי המסחרי עלולה להזיק לעלייתו לאוויר ולהצלחתו, בהנחה שהוא באמת עומד בכל תנאי הסף.
נחמן שי: אני כן מתחבר לרציונל שלך, אדוני היושב-ראש, אבל אני באמת מבקש ממך ברוח הנאום שלך בכנסת בנושא הזה, ואני מצטט: "אני לא רוצה להכשיל את המכרז ואני לא רוצה שייפגע הסיכוי שיהיה שידור בערבית.
נחמן שי: אני אומר שאנחנו נצטרך לחפש מקורות חיצוניים להפצה".
נחמן שי: להישאר במה שאמרת במליאה ולא לנסות עכשיו לקבוע מסמרות כי זו באמת סיטואציה מאוד רגישה שאסור להוסיף למכרז הזה.
נחמן שי: זו דעתי המקצועית, חשוב לי לומר אותה.
נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני רוצה לסכם, קודם כול להודות לכולכם על ההשתתפות שלכם.
נחמן שי: לדעתי, מדינת ישראל בעניין הזה נכשלה כישלון חרוץ ראשון, ועכשיו היא הכפילה אותו בנושא של שידורים.
נחמן שי: אנחנו מבודדים את עצמנו בתוך המרחב שאנחנו נמצאים בו – נוח לנו אולי כך, אחר כך גם נגיד שכל העולם נגדנו, וזה הכול בסדר.
נחמן שי: אין שום סיבה ששתי הזרועות האלה – אחת הזרוע הממלכתית, והשנייה הזרוע הפרטית, שהיא מורכבת אבל נגיד שהיא אחת – שתיהן ביחד לא מסוגלות להוציא מתוכן שידורים בשפה ערבית, ובעיני גם בשפה האנגלית, כדי לסייע לנו באיזשהו מקום להשתלב במרחב העצום הזה שאנחנו חיים בו היום שהוא משופע באמצעי שידור, והיחידים שאינם משתתפים בו זה מדינת ישראל – באופן כללי מדינת ישראל.
נחמן שי: זו פשוט בושה לחשוב במונחים שאנחנו מפגרים אחרי ההתפתחות העצומה שחלה במערכות הטכנולוגיות ואנחנו לא מצליחים גם להגיע וגם לדבר, גם לשדר וגם לתקשר בסופו של דבר.
נחמן שי: ומי שלא מקשר בין השניים – הזיקה שבין תקשורת ודיבור לבין אחר כך גם הבנה ודו-שיח – לא מבין את הדברים.
נחמן שי: אם לא מדברים אזי לא יכולים להגיע לשום הבנה ביום מן הימים.
נחמן שי: אולי זה משרת את מי שרוצה שנמשיך לחיות פה בודדים על ההר הגבוה שבו אנחנו מתגוררים עכשיו.
נחמן שי: בעיני זה צורך לאומי ממדרגה ראשונה, שלא צריך לבוא על חשבונכם, ידידיי המתמודדים הנואשים שמנסים בפעם הרביעית לשדר – לא על חשבונכם, זה ברור שלא.
נחמן שי: זוהי מטרה שמדינת ישראל צריכה להוביל אותה מתוך אמונה שאנחנו גרים פה בשכונה הזאת יותר מאשר מחזור אחד, אלא להרבה-הרבה מחזורים.
נחמן שי: רשות השידור מגלגלת את תפוח-האדמה הזה כל הזמן ממקום למקום, שנים על גבי שנים, ועכשיו אנחנו רק שומעים את ההבטחה החדשה הזאת של "אחרי הרפורמה".
נחמן שי: לא ברור לי מה הקשר בכלל בין הרפורמה לבין השידור הזה, מה הקשר?
נחמן שי: איפה זה בכלל צמח, התנאי הפתטי הזה?
נחמן שי: אני בעצמי השתתפתי בשתי ישיבות אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה בעניין הזה – וזה או-טו-טו, או-טו-טו, או-טו-טו – ואז נכנסים החברים הטובים מהאוצר ואומרים: בסדר גמור, אחרי הרפורמה.
נחמן שי: הכול אחרי הרפורמה.
נחמן שי: בכלל, אולי נתחיל את הספירה אחרי הרפורמה, והכול יהיה בסדר.
נחמן שי: מה זה הרפורמה הזאת?
נחמן שי: רפורמה זה דבר מסוים שנוגע לתחום מסוים, צריך להסדיר אותו.
נחמן שי: כולם מבינים על מה.
נחמן שי: כבר דנו בפורום הזה כל כך הרבה על הרפורמה, אני לא רוצה אפילו להוסיף.
נחמן שי: מה הקשר בין השידור בערבית – ובאנגלית, בעיני, כי גם אנגלית היא שפה ששניים-שלושה אנשים בעולם מדברים אותה – לבין הרפורמה?
נחמן שי: לא יודע.
נחמן שי: זה ממש לא מתחבר לי, אבל אם רוצים להכשיל, אנחנו יודעים שתמיד תימצא דרך להכשיל.
נחמן שי: זה אינטרס של מדינת ישראל, אמרתי.
נחמן שי: אני לא רוצה לדבר על המילה הסברה כי אני לא חושב ששידורים – לא של רשות השידור ולא של הזכיין הפרטי הזה ביום מן הימים - הם שידורי הסברה של מדינת ישראל, ואני לא ממליץ להקים ערוץ הסברה.
נחמן שי: זה כבר "פאסה" המילה הסברה וצירוף המילים הזה ערוץ הסברה.
נחמן שי: אבל ערוץ, או ערוצים שיספרו את הסיפור של מדינת ישראל היום, מה שקורה בה, לטוב ולרע, והרב-שיח שמתנהל בה והחיים ששוקקים בה, וכל התרחשות שהיא, את זה אנחנו צריכים לעשות, בזה אנחנו מחויבים.
נחמן שי: ואם לא נעשה את זה, אז פשוט לא נהיה פה.
נחמן שי: אם אנחנו לא שם, אז אנחנו לא קיימים.
נחמן שי: אני אמשיך לטפל בנושא הזה בשתי דרכים.
נחמן שי: האחת, כלפי רשות השידור בהצעת חוק שאני מקדם, כדי לחייב אותם לעשות את זה – לחייב אותם לעשות את זה לא בקשר לרפורמה ולא בקשר לשום דבר אחר, כחובה ואחריות של רשות השידור לשדר למתחם.
נחמן שי: יש ברשות השידור כבר איזו אמירה כזאת.
נחמן שי: תומר קרני: האם אפשר לענות לגבי הרפורמה?
נחמן שי: עוד שנייה.
נחמן שי: אני אפעל בעניין הזה כי אני חושב שזו מחויבות וזה לא עניין פוליטי בכלל.
נחמן שי: בכלל עוד לא הזכרתי את המילה "פוליטי" פה הבוקר.
נחמן שי: זה לא עניין פוליטי, ואני מקווה ואני אבחן את הדרכים איך לסייע.
נחמן שי: אני לא רוצה לפרוץ עכשיו כי אתם עוד לא זכיתם, וזה הכול בעירבון מוגבל - אחרי שתזכו, איך אפשר לסייע לכם להוציא את השידור מתחומי הארץ.
נחמן שי: ואני מכיר גם את הסוגיה של פרסומת וגם את הסוגיה של לוח תוכניות, ואני מבין את המגבלות, ועדיין אני חושב שאם יהיה ערוץ בבעלות פרטית ובפיקוח ציבורי – ניצן חן, בפיקוח ציבורי, לא מה ששמענו על "רדיו שמס" – זו מחויבות עמוקה שלכם לקיים פיקוח ולוודא מה שמשדרים שם בהתאם לפרמטרים האלה, אז כן, יש לו מקום לפי דעתי בשכונה הזאת.
נחמן שי: ואם לא נעשה את כל הדברים האלה, אז ג'עפר, אתה נתת לנו את הנוסחה וחברת הכנסת נינו אבסדזה אמרה גם כן, זה מה שיקרה.
נחמן שי: אין חלל, תרתי משמע.
נחמן שי: הוא מתמלא, הוא כבר כנראה מתמלא בחלקו, וברוסית הוא כבר יצא לדרך.
נחמן שי: אז אם לא נעשה את הדברים האלה פה, מתוך האינטרס שאני מאמין בו, נמצא את הערוצים האלה משדרים לכל הכיוונים, ואנחנו לא נהיה שם בכלל.
נחמן שי: האם מישהו רצה להוסיף?
נחמן שי: ניצן, רצית להוסיף?
נחמן שי: ניצן חן: לא, לא.
נחמן שי: אני מקבל בהכנעה את הסיכום שלך.
נחמן שי: לא, אל תקבל שום דבר בהכנעה.
נחמן שי: תומר, בבקשה.
נחמן שי: תומר קרני: שאלת מה הקשר לרפורמה, צריך לזכור באיזה מצב אנחנו מתפקדים.
נחמן שי: שאין ועד מנהל לרשות השידור כבר שנה, שרשות השידור פועלת עם מליאת מעבר שלא רשאית לקבל החלטות ארוכות-טווח, ופה מדובר בהחלטה אסטרטגית ארוכת-טווח, וכולי, והמליאה הנוכחית אני לא יודע אם היא רשאית לקבל החלטות כאלה, ואנחנו באמת מצפים שכבר ימונו המוסדות.
נחמן שי: שאלות אחרות הן שאלות של המבנה הארגוני והתקציב - והדברים האלה, מה לעשות, זה אחרי הרפורמה.
נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני מבין את המגבלות האלה, אני יודע אותן ויכול להיות שמייד כשתעשו משהו אז מישהו כבר ייקח אתכם לבג"ץ.
נחמן שי: הנקודה היא שהדברים לא יכולים לחכות.
נחמן שי: החיים זורמים, הם לא מחכים שיבחרו ועד מנהל או שיבחרו מליאה, הם לא מחכים.
נחמן שי: המציאות – עכשיו, זה ממש בימים האלה – אנחנו רואים עד כמה העולם הערבי שסביבנו סוער, וחלק מהכוחות המניעים אותו הם כוחות של תקשורת – גם התקשורת של השידורים הטלוויזיוניים וגם הרשתות החברתיות.
נחמן שי: זה הכול תקשורת, ואנחנו לא שם.
נחמן שי: זה פשוט לא עולה על הדעת.
נחמן שי: אנחנו לא שם.
נחמן שי: אנחנו שם עם שחקנים מחליפים.
נחמן שי: ג'עפר פרח: אני מציע שבכל זאת הוועדה תקיים עוד כמה דיונים איך לטפל ולעורר את כל השוק הזה של הפקות המקור ושוק השידורים, מחדשות עד הפקות סוגה עילית, איך הוועדה יכולה באמת ללוות את כל השחקנים בשטח, שימנפו את השוק הזה, שלצערי חוסל – חוסל בצורה מאוד קשה ב-20 השנים האחרונות, למרות שהכול פרח במדינה – כל שוק הקולנוע והטלוויזיה פרח; השוק הזה בערבית חוסל, ואני מציע שהוועדה לא תפטור את עצמה אלא תקיים כמה דיונים, כולל בנושא של החדשות.
נחמן שי: היו"ר נחמן שי: לא ברור שזה המנדט של ועדת הכלכלה.
נחמן שי: אני מוכן לבדוק את זה אבל לא ברור שזה המנדט של ועדת הכלכלה לדון בכך.
ניצן חן: ועדת הכלכלה מלווה את כל הנושאים שג'עפר הזכיר עכשיו – אגב, חלק זה בסמכותה.
ניצן חן: החדשות המקומיות, ועדת הכלכלה היא זאת שמוסמכת והיא זאת שתקצבה את מהדורת החדשות בערבית.
נחמן שי: חדשות מקומיות כן.
ניצן חן: ג'עפר, עזוב, בוא לא נערבב שמחה בשמחה.
ניצן חן: בוא נסיים את הפאוזה הזאת.
ניצן חן: אתה יודע יפה מאוד שבלי ועדת הכלכלה הזאת, אנחנו כמועצה ציבורית לא היינו מצליחים לתת את ההקלות המתבקשות לשפר את ההיתכנות הכלכלית של הערוץ שאתה שותף לו, אז בוא – בלי ועדת הכלכלה, ואני דווקא בעניין הזה כן שמח שניתנה סמכות לוועדה הזאת - ויש "עבודה ערבית" עם סייד קשוע בערוץ-2.
ניצן חן: היו"ר נחמן שי: אני רוצה להודות לכולכם.
ניצן חן: ניפגש בעתיד.
ניצן חן: תודה רבה, הישיבה נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: אורחים ואורחות נכבדים, אנחנו פותחים ישיבה שלישית היום של ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק פרטית: הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון – איסור הצבת מכונות מכירה), התשע"א-2010, של חברי הכנסת אורי אריאל, זאב בילסקי, מיכאל בן-ארי, יואל חסון, דב חנין וכרמל שאמה.
כרמל שאמה-הכהן: עיקרה של הצעת זו בא להשלים הוראת חוק ברורה הקיימת בספר חוקי ישראל, שבה אסורת מכירת מוצרי טבק וסיגריות לקטינים מתחת לגיל 18.
כרמל שאמה-הכהן: בעוד המציאות מוכיחה שפזורות אלפי מכונות אוטומטיות לממכר סיגריות ברחבי הארץ, שבהן, בלי קשר לגיל, כל מה שצריך זה כמה מטבעות כדי לקבל קופסת סיגריות.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק היא גורפת, היא מדברת על איסור מוחלט.
כרמל שאמה-הכהן: לגישתי, ניתן לרכך אותה בכמה מובנים, אבל הכיוון הוא מבורך וראוי.
כרמל שאמה-הכהן: אתן את רשות הדיבור ראשית ליוזם החקיקה, חבר הכנסת אורי אריאל.
אורי אריאל: הזכרת כבר את השותפים, אזכיר אותם, ברשותך עוד פעם: חברי הכנסת בילסקי, בן-ארי, חסון, דב חנין ואחרון חביב, יושב ראש הוועדה, כרמל שאמה-הכהן - אני מדגיש, גם אני כהן אז אני מבין את התוספת שלך.
אורי אריאל: הצעת החוק, אני רוצה ברשות
אורי אריאל: כם להגדיר אותה בצורה חדה, כפי שאני מתכוון אליה, היא לאסור בכלל מכירת סיגריות במכונות, ולא רק לגילאים של עד 18, כפי שהזכיר היושב ראש, שכבר יזם בקש'ה מהממ"מ לפני כתשעה חודשים על השוואת המצאות המכונות במדינות שונות.
אורי אריאל: מי שירצה יכול להיכנס לאתר הכנסת, לממ"מ, להוציא את זה משם ולראות איך מתנהגות מדינות אחרת.
אורי אריאל: יש שמחמירות מאתנו, יש שמקלות מאתנו.
אורי אריאל: כל אחד רשאי, כמובן, לבחור את הדוגמאות שנוחות לו.
אורי אריאל: היושב ראש הזכיר שזה בהמשך לחקיקה קיימת, וזה נכון.
אורי אריאל: ברשותך, אני רוצה להוסיף ולומר שיש לנו, עוד לפני החקיקה הישראלית שהיא חשובה וברוכה, מצווה מהתורה: "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם".
אורי אריאל: אז כל אחד עושה בדל"ת אמותיו מה שהוא מבין ורוצה, עד גבול מסוים, וגם בדברים שמסכנים את הציבור אנחנו מתערבים בנושאים שונים ומגוונים כדי שלא תהיה פגיעה באנשים.
אורי אריאל: אין הכוונה לפגוע בפרנסתם של אנשים.
אורי אריאל: פנו אליי מספר גורמים שעוסקים בתחום הזה, מתפרנסים מהתחום הזה, וממש לא זו הכוונה.
אורי אריאל: נשתדל למצוא בכוחות משותפים איך יוצרים מציאות שגם אם תהיה היא תהיה פגיעה מזערית ומידתית ולא לפגוע בחופש העיסוק של אנשים ולא לפגוע בפרנסה שלהם.
אורי אריאל: אנחנו מבינים שיש הרבה שמתפרנסים מהנושא הזה וצריך למצוא דרך איך לעגן את זה בחקיקה.
אורי אריאל: החוק יבוא, כנראה, בדירוג מסוים כדי לאפשר את ההתארגנות לשינוי החקיקתי הזה, גם למדינה יש כמה דברים לעשות, גם למפיצים, גם לבעלי המכונות.
אורי אריאל: אני לא רוצה כרגע לדבר על הזמנים, אבל זה עניין שיש בו אפשרויות וגמישות מסוימת.
אורי אריאל: אני חושב שחשוב להגיע תוך הסכמה, עד כמה שזה אפשרי.
אורי אריאל: אם לא תהיה הסכמה, בסוף כנראה נצטרך להצביע והחליט.
אורי אריאל: זהו, אני לא רוצה להאריך.
אורי אריאל: אני חושב שהדברים ברורים, החוק קצר וברור.
אורי אריאל: סיימתי בשלב זה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל.
יורם בן-דוד: אני תושב כפר-סבא, מהנדס מכונות במקצועי, תואר שני במינהל עסקים, רב סרן במילואים.
יורם בן-דוד: אני משמש היום כיושב ראש ענף האוטומטים לסיגריות.
יורם בן-דוד: אנחנו פועלים תחת איגוד לשכות המסחר.
יורם בן-דוד: ראשית, חבר הכנסת אורי אריאל, אנחנו מברכים על היוזמה הזו, של איסור מכירת סיגריות לקטינים.
יורם בן-דוד: לכולנו יש ילדים, ובטח אף אחד לא מעוניין את הפרנסה שלו לגזור ממכירת סיגריות לקטינים.
יורם בן-דוד: יחד עם זאת, כפי שאתה יודע, ענף האוטומטים לסיגריות במדינת ישראל פועל למעלה מ-25 שנה ומתפרנסים ממנו למעלה מ-1,000 בתי אב.
יורם בן-דוד: אנחנו פרושים מאילת שבדרום ועד ראש הנקרה בצפון, דרך מרחב רמת הגולן, ונותנים שירות לקהל של סטודנטים, חיילים ויישובי ספר שליבואני הסיגריות לא כלכלי להגיע, ומשם גם נוצר הענף הזה.
יורם בן-דוד: כלומר, זה ענף שחי וקיים ומאחוריו עומדים אנשים, בעלי משפחות והשקעות, כמו בכל עסק אחר.
יורם בן-דוד: אנחנו רוצים ליצור דו-שיח שאומר: בואו ניקח את כל ענף האוטומטים לסיגריות ונמפה אותו.
יורם בן-דוד: יש מקומות שאין אתם בעיה, שיש שם פיקוח של מבוגרים; יש מקומות שמקובל עלינו שלא צריכים להיות שם אוטומטים, ויש מקומות של גבול אפור, ששם יש ספק ושם יכול להיות שקטינים יכולים לקנות חפיסות סיגריות.
יורם בן-דוד: אנחנו רוצים להציע לך בצורה מסודרת פתרונות טכנולוגיים, שקיימים היום.
אורי אריאל: אמרתי, ואני רוצה לחזור על זה כי אתה לא מתייחס לעניין בכללותו – הצעת החוק לא באה לאסור רק על קטינים, אלא לא לאפשר נגישות קלה גם למבוגרים.
אורי אריאל: אתה התייחסת לקטינים.
אורי אריאל: דיברו אתי, ראיתי את ההצעות – יש על מה לדבר, אבל אני לא רוצה שיהיה פה בלבול.
יורם בן-דוד: בכוונה התייחסתי לנקודה של הקטינים כי אנחנו לא הולכים לבטל פה כרגע את ענף הסיגריות.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להירגע, לוועדה אין כוונה כזו.
יורם בן-דוד: אם כך, אנחנו צריכים לגעת רק איפה שכואב.
יורם בן-דוד: אם היית אומר לי שאתה מתכוון לבטל את כל ענף הסיגריות הייתי אומר לך: אני לא במשחק הזה, אני מבין את המגמה שלך.
יורם בן-דוד: אבל כרגע, לדעתי, המגמה צריכה להיות למנוע מקטינים את הנגישות.
יורם בן-דוד: אנחנו מבקשים את הדו-שיח הזה, לשבת יחד ולמצוא את הפתרונות המתאימים.
כרמל שאמה-הכהן: פה זה הדו-שיח.
אורי אריאל: זה מתקיים פה עכשיו.
אורי אריאל: באתם למקום הנכון.
יורם בן-דוד: אוקיי.
יורם בן-דוד: כבוד היושב ראש, יש בידינו פתרונות טכנולוגיים.
כרמל שאמה-הכהן: כמו?
יורם בן-דוד: כגון תעודת זהות חכמה.
כרמל שאמה-הכהן: יש דבר כזה בישראל היום?
יורם בן-דוד: חברת HP זכתה במכרז לייצר תעודות זהות חכמות.
יורם בן-דוד: מחר בבוקר אני שם את ההתקנים על גבי המכונות, ואז רק מי שמעל גיל 18 יכול לרכוש במכונה.
יורם בן-דוד: אפתח סוגריים: במודיעין יש לי אישית מכונה.
יורם בן-דוד: בא אליי ראש העיר ואמר שיש בעיה, קטינים מתגודדים סביב המכונה.
יורם בן-דוד: אמרתי לו: אדוני, אין בעיה, אנחנו בצד שלך.
יורם בן-דוד: נתנו לנקודת המכירה אסימונים, שמי שרוצה לרכוש במכונה בא לנקודת המכירה, המוכר בודק שהנער מעל גיל 18, נותן לו את האסימון, שם את האסימון ורק אז הוא יכול לבצע רכישה.
יורם בן-דוד: כלומר, גם בלי החוק הזה עושים דברים.
יורם בן-דוד: אנחנו לא מחפשים מלחמות, אנחנו רוצים להתפרנס בכבוד.
יורם בן-דוד: אבל אני אומר שיש פתרונות, בואו נדבר ונמצא את הדרך המתאימה למנוע מאותם קטינים לעשן ומאידך לא לפגוע בפרנסה של אותן משפחות.
כרמל שאמה-הכהן: עדיין לא הבנתי ממך - מה אנחנו לא עושים עכשיו, לא יושבים או לא מדברים?
יורם בן-דוד: קיבלנו את ההצעה הזו לפני שבועיים, יש לנו פתרונות.
יורם בן-דוד: אתם רוצים שנציג אותם עכשיו?
יורם בן-דוד: הפתרונות שקיימים היום להגבלה של קטינים הם: 1.
יורם בן-דוד: תעודת זהות חכמה.
יורם בן-דוד: כפי שאמרתי, חברת HP זכתה במכרז.
יורם בן-דוד: אני יכול להתקין על גבי המכונות התקן שיכול לזהות את גיל הרוכש.
יורם בן-דוד: אם הוא מעל גיל 18 הוא יכול לרכוש במכונה, אם הוא מתחת הוא לא מאפשר לו לקנות.
יורם בן-דוד: 2.
יורם בן-דוד: דבר שמאוד זמין זה נושא של אסימונים.
יורם בן-דוד: אני יכול לשים בנקודת המכירה אצל בוגר אסימונים.
יורם בן-דוד: אם אתה מגיע למכונה ורוצה לקנות סיגריות, הוא אומר לך: נא פנה לדלפק.
יורם בן-דוד: אתה מגיע לדלפק, בודקים את הגיל שלך ואם אתה מעל גיל 18 הוא נותן לך אסימון ואז אתה יכול לרכוש סיגריות.
יורם בן-דוד: אותו דבר אפשר לעשות בעזרת שלט.
יורם בן-דוד: יש שלט שאתו אפשר לזהות את הגיל, ואז לפתוח את המכונה עם שלט.
אורי אריאל: מה?
אורי אריאל: איך הוא מזהה?
יורם בן-דוד: על-ידי תעודת זהות או - - -
אילן לוי: כמו שמזהים בפיצוצייה היום.
יורם בן-דוד: כמו בפיצוייה.
יורם בן-דוד: כשאתה מגיע לפיצוצייה לרכוש סיגריות הוא מבקש ממך תעודת זהות או - - -
כרמל שאמה-הכהן: כשאתה בא למכונה, למי אתה נותן תעודת זהות?
יורם בן-דוד: לאחראי שנמצא במקום.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מעמיד אחראי ליד מכונה?
יורם בן-דוד: היום ב-90% מהמקומות יש אחראים שנמצאים בצמוד למכונות.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה צריך את המכונה?
יורם בן-דוד: מסיבות עסקיות.
יורם בן-דוד: אנחנו נמצאים ברשת קמעונאית מסוימת, עסקית הם לא רוצים להתעסק עם סיגריות.
יורם בן-דוד: זה גניבות, זה בלאי, אין שם רווחיות כל כך גדולה.
יורם בן-דוד: הם אומרים שהם מעדיפים בשורה התחתונה כסף בכל חודש ושיעזבו אותם בשקט.
יורם בן-דוד: זה כמו כל עסק רגיל, יש אינטרסים משותפים.
יורם בן-דוד: אנחנו לא הולכים לשנות את העולם.
כרמל שאמה-הכהן: שישימו את המכונה מאחורי הדלפק.
יורם בן-דוד: יש פתרונות גם לדברים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אז אין בעיה, אין מניעה.
כרמל שאמה-הכהן: החוק יאפשר לך את זה.
יורם בן-דוד: אבל אז אנחנו קוטלים הרבה משפחות שמתפרנסות בדרך.
יורם בן-דוד: יש כוונות להגיע גם לכיוון הזה.
יורם בן-דוד: אדוני היושב ראש, יש מקומות כמו בארים – שאליהם אסור להיכנס מתחת לגיל 18 - כמו מפעלים, כמו בסיסי צה"ל.
יורם בן-דוד: אין מניעה ששם יהיו מכונות.
כרמל שאמה-הכהן: זו הצעה שאני יכול להציע ואני חושב שיהיה לה רוב בוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: אחד זה בסיסי צה"ל, ששם יש סלקציה של מעל גיל 18 בכניסה; מועדונים, שמבצעים סינון של אנשים בכניסה.
כרמל שאמה-הכהן: אלה המקומות היחידים שאני יכול לחשוב עליהם.
יורם בן-דוד: ומקומות סגורים, שיש פיקוח של מבוגר.
יורם בן-דוד: למשל, חנות נוחות.
יורם בן-דוד: המוכרן - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא חנות נוחות, כי ראיתי דברים בעיניים שלי.
כרמל שאמה-הכהן: לא חנות נוחות ולא ארומה.
כרמל שאמה-הכהן: לא בא בחשבון.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה – שהמבוגר ימכור.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה – שהמכונה תהיה ליד המבוגר.
כרמל שאמה-הכהן: אין לי שום דבר נגד המכונה, יש לי נגד זה שילדים קונים סיגריות.
כרמל שאמה-הכהן: יש לי עם זה בעיה.
יורם בן-דוד: אז בואו נפתור את הבעיה הזו, בואו ניתן פתרונות טכנולוגיים שימנעו את הבעיה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אין לך פתרון טכנולוגי לשים כרגע.
יורם בן-דוד: למה?
יורם בן-דוד: אם יש לי תעודת זהות חכמה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין לנו כאלה דברים.
יורם בן-דוד: אסימון, מחר בבוקר אני יכול לשים במכונות.
כרמל שאמה-הכהן: מה אסימון נותן לך?
יורם בן-דוד: אתה רוצה לרכוש במכונה?
יורם בן-דוד: אתה לא יכול לרכוש, אתה צריך לקבל אסימונים.
כרמל שאמה-הכהן: ונעשה עכשיו חקיקה שאסור למכור אסימונים לילדים?
יורם בן-דוד: האסימון לא נמכר, מקבלים אותו בחינם.
יורם בן-דוד: אני, כמפעיל, שם את האסימונים בנקודת המכירה ומי שרוצה לרכוש את הקופסה צריך להגיע למוכרן ולהזדהות מבחינת הגיל.
יורם בן-דוד: אני מספק את האסימונים, זה כמו קיוסק.
אילן לוי: יש אפשרות של כרטיס חכם, כמו כרטיס אשראי.
אילן לוי: מי שיש לו כרטיס אשראי של בוגרים מעביר את הכרטיס ורק אז הוא יכול להשתמש במכונה.
אילן לוי: זה איזשהו מנגנון שנועל את המכירה.
כרמל שאמה-הכהן: הבנו את הנקודות.
כרמל שאמה-הכהן: כן, גברתי.
רבקה פרייליך-זלצר: לגבי מה שאמרתם על מבוגרים, אתם מדברים על מועדונים ובסיסי צה"ל – אלה שני מקומות שאסור לעשן בהם לפי החוק היום.
כרמל שאמה-הכהן: האיסור לעשן בבסיס הוא מוחלט, גם במגורים ובכל מקום?
כרמל שאמה-הכהן: יש פינות עישון.
כרמל שאמה-הכהן: אם זה היה אסור לחלוטין לא הייתי מרשה גם שם.
רבקה פרייליך-זלצר: בתוך מועדונים אסור לעשן, ובתוך המתקנים של הבסיס אסור לעשון.
כרמל שאמה-הכהן: היום בתוך מועדון בתל-אביב אתה מעשן, אם יש לך סיגריה או אין לך.
רבקה פרייליך-זלצר: זו בדיוק הבעיה.
רבקה פרייליך-זלצר: אבל יש חוק בישראל.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה של עישון במועדונים זה לא מהמכונות.
רבקה פרייליך-זלצר: ברור, אני רק אומרת שאם זה הפתרון, זו דרך לעזור לאנשים לעבור על החוק, שגם היום קשה לשמור עליו.
אורי אריאל: יש מקומות שקטינים לא נכנסים אליהם, אבל במקומות שאסור לעשן אז אסור.
כרמל שאמה-הכהן: אסור לעשן שם, לא אסור לקנות סיגריות.
כרמל שאמה-הכהן: מותר להכניס לשם סיגריות.
אורי אריאל: זה לשים מכשול בפני עיוור.
רבקה פרייליך-זלצר: אני אומרת את זה כמאמר מוסגר.
כרמל שאמה-הכהן: הגישה שלי בחקיקה הזו היא להגיע למינימום פגיעה בהם תוך השגת מכסימום מטרה.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך שגם אם לא יהיו מכונות במועדונים לא תשנה את רמת העישון בתוך המועדונים.
כרמל שאמה-הכהן: זה אנשים שמגיעים לבילוי, וחלק מהעניין זה העישון, וגם מי שלו מגיע עם סיגריה ייקח מהחבר או החברה.
כרמל שאמה-הכהן: זה מקום עם נורמה מאוד ברורה של עישון, ואני לא נכלל באלה שנהנים ממה שקורה שם, אבל - - -
רבקה פרייליך-זלצר: אבל זה בדיוק בניגוד לחוק.
רבקה פרייליך-זלצר: גם ככה קשה היום.
כרמל שאמה-הכהן: יש איסור בחוק להכניס קופסאות סיגריות למועדונים או למכור שם?
רבקה פרייליך-זלצר: לא, לעשן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא באים להסדיר את האכיפה על עישון.
רבקה פרייליך-זלצר: אני רק אומרת שזה יכול להרע את המצב, שקשה גם היום לאכיפה.
רבקה פרייליך-זלצר: זה כמאמר מוסגר.
כרמל שאמה-הכהן: לא יכול להיות יותר גרוע עם עישון במועדונים, זו הנקודה.
רבקה פרייליך-זלצר: זה משתנה לאט-לאט, עם הצעת החוק שעברה לפני כמה שנים.
רבקה פרייליך-זלצר: פעם אמרו את זה גם על אוטובוסים ומטוסים, והיום אנשים לא יכולים לדמיין שפעם עישנו שם.
כרמל שאמה-הכהן: במטוס יש פיקוח מוחלט.
רבקה פרייליך-זלצר: אבל כשזה התחיל, אנשים לא דמיינו שהיום תגיד: מה, עישנו במטוס?
רבקה פרייליך-זלצר: אותו דבר יהיה עם בארים ועם מועדונים.
כרמל שאמה-הכהן: כל עוד לא קונסים אנשים וכל עוד לא ממצים עם אנשים את הדין - - -
רבקה פרייליך-זלצר: תאכפו את החוק.
רבקה פרייליך-זלצר: עובדה שבבתי קפה כבר היום זה הרבה יותר טוב, וזה יגיע לבארים.
רבקה פרייליך-זלצר: זה החוק, ואני מקווה מאוד שמדינת ישראל בעד לשמור עליו.
רבקה פרייליך-זלצר: לגבי הפתרונות פה - אני חושבת שגם במה שהגישו בחומר הרקע לדיון הראו שזה לא עובד במדינות אחרות.
רבקה פרייליך-זלצר: בסוף האסימונים יגיעו לקטינים.
רבקה פרייליך-זלצר: אנחנו, חס וחלילה, לא נגד - - -
כרמל שאמה-הכהן: יוסי ג'יבלי, מועצת התלמידים והנוער הארצית, בבקשה.
יוסי ג'יבלי: אנחנו בעד החוק.
יוסי ג'יבלי: אנחנו חושבים שזה חוק חשוב, הוא פותר את הפירצה שהייתה עד עכשיו בחוק למניעת קנייה של סיגריות על-ידי.
יוסי ג'יבלי: לגבי האסימונים שדיברו עליהם, יש מועדונים שמכניסים מתחת לגיל 18 ויש שם מכונות ולא חסרים מקומות מרכזיים עם מכונה בלי שיהיה שם מי שישגיח.
יוסי ג'יבלי: צריך לשים לזה לב.
יוסי ג'יבלי: אני חוזר, החוק הזה מאוד חשוב ויפתור הרבה בעיות של בני נוער מעשנים ואני מקווה שהוא ייצא לפועל.
דיאן לוין: אני מנהלת המחלקה לחינוך וקידום בריאות בשירותי בריאות כללית.
דיאן לוין: אני גם מרצה בנושא קידום בריאות נוער באוניברסיטת חיפה וגם מייצגת את האיגוד הישראלי לחינוך וקידום בריאות.
דיאן לוין: אני רוצה לברך את יוזמת החוק.
דיאן לוין: יש כמה נקודות שאני רוצה להתייחס אליהן.
דיאן לוין: קודם כול, הניסיון בעולם אומר שכל ניסיון להצמיד איזשהו מנגנון של תעודות זהות נכשל.
דיאן לוין: זה נכשל ביפן, ואנחנו יכולים לא לזלזל ביכולת הטכנולוגית שלהם.
דיאן לוין: כשהחוק ייכנס נצטרף ל-22 עד 29 מדינות באירופה שכבר הובילו את הנושא של סילוק המכונות.