GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון פליישר: שאין דבר כזה לבקש.
שרון פליישר: גם היום, בשים לב לחובת השירות האוניברסאלי, יושבת פה נציגת הוט ואומרת לך שיש לה ערים שלמות שהיא לא, יישובים שלמים שהיא לא מחברת.
מיכל פליישר: שרון, לפרוטוקול, אני לא אמרתי ערים שלמות.
שרון פליישר: סליחה, יישובים.
שרון פליישר: מתנצלת.
שרון פליישר: אני חוזרת בי.
שרון פליישר: אני חושבת שהקונצפט הוא שגוי והיה אפשר להקים את הקרן הזאת שהמפעילים מנהלים אותה ולא להקים עוד ועדה ממשלתית ועוד בירוקרטיה ממשלתית שיהיו עוד פעם סיבות למשרד התקשורת להגיד למה הוא לא עומד בזמנים.
שרון פליישר: אבל אם כבר הולכים על הקונצפט הזה ואני לא מתכוונת להתווכח עם הקונצפט הזה, מה שנקרא, אם משרד התקשורת יחליט שזה הקונצפט שהוא רוצה, יושב-ראש הוועדה רוצה לאשר את הקונצפט הזה, אם הקונצפט אני לא מתכוונת להתווכח, אני רק טוענת שוב את מה שאמרנו בעבר.
שרון פליישר: יש פה, בתוך התקנות עצמן, שתי בעיות, לדעתי.
שרון פליישר: אחת, שהיועצת המשפטית של הוועדה טענה בדיון הקודם שצריך להיות פה באופן ברור כתוב שמדובר באמת במקרים ספציפיים בודדים, קיצוניים, כמו שאמר פה.
שרון פליישר: זה לא כתוב פה, כתוב אזור.
שרון פליישר: מה זה אזור?
שרון פליישר: אזור, כל אזור הדרום, כל אזור השפלה.
קריאה: בשני המקומות כתוב אזור.
שרון פליישר: סעיף 4, שכתוב שיקולי הוועדה, אז יש, היחס שבין עלות מתן השירות למגיש הבקשה באזור.
שרון פליישר: שיהיה כתוב ספציפית, אזור זה יכול להיות חצי מדינת ישראל.
שרון פליישר: זה אחד.
שרון פליישר: אזור דרום הארץ?
שרון פליישר: אזור דרום ישראל?
לאה ורון: אזור זה לא מוגבל בכלל.
שרון פליישר: הגיש מישהו באיזה כפר בדואי, באיזה יישוב בדואי, אז תגידי לו-?
קריאה: 2(א)(1).
נתי ביאליסטוק כהן: לא יודע, יהיה יותר קל להתמודד עם הטענות שלכם, מה זאת אומרת באיזה אזור?
נתי ביאליסטוק כהן: באזור דרום הארץ?
מיכל פליישר: העלות בשכונה, במשהו, מה זה באזור?
מיכל פליישר: דבר שני, סעיף 4(4) הוא סעיף מפלה לחלוטין.
מיכל פליישר: זה סעיף שאומר בעצם, לפי הנתונים ששמעת עכשיו, שהיחידה שפרוסה כבר היום בכל מדינת ישראל זה בזק וכשתבוא או חברת החשמל או הוט, ותבקש אישור פטור לאיזה מקום, יגידו לה – נכון, את מקבלת את הפטור, כי יש לנו כבר את בזק שם.
מיכל פליישר: לעומת זאת, בזק לא תוכל לבקש בקשה כזאת, כי אין מקרים הפוכים כאלה.
קריאה: למה שתרצי להתנתק במקום שאת כבר מחוברת?
שרון פליישר: לא להתנתק, שכונות חדשות.
ברוריה מנדלסון: אז בשכונות חדשות יכול להיות מצב שאין חלופה.
כרמל שאמה-הכהן: מה בשכונות חדשות.
ברוריה מנדלסון: היא אומרת – לא יכול להיות אף פעם מצב.
ברוריה מנדלסון: יש מצב שיש שכונות שגם היא וגם הוט לא מרושתות.
ברוריה מנדלסון: ולגבי מה שהיה בעבר, אני חושבת שעמי יכול אצלנו להרחיב על כל התעריפים שלקחו את זה בחשבון, את חובת השירות האוניברסאלי.
מיכל פליישר: שירחיב.
מיכל פליישר: העלויות האלה לא נלקחו בחשבון.
ברוריה מנדלסון: מה לא נלקחו?
ברוריה מנדלסון: לא קיבלתם החזרים על כל חובת השירות האוניברסאלי?
שרון פליישר: לא, לא.
מיכל פליישר: לא בהיקף הזה, לא בעלויות שכשעולה מיליון שקל להגיע למקום מסוים או 350,000 שקל.
נתי ביאליסטוק כהן: כל הבקשות זה כמה מאות אלפים בשנה.
איילת כהן מעגן: לפני כן.
איילת כהן מעגן: כי הגענו.
נתי ביאליסטוק כהן: סליחה, עו"ד איילת כהן מעגן, כל התעריף של בזק בנוי בצורה כזאת.
איילת כהן מעגן: נתי, שנייה.
איילת כהן מעגן: גם אם אנחנו נמצאים באזור מסוים או בשכונה מסוימת, על-מנת להגיע ללקוח הסופי, יש עלויות וזה כרוך בעלויות ואנחנו לא צפויים "ליהנות", במירכאות, לא שאנחנו רוצים, אבל מהפטור.
איילת כהן מעגן: בעוד שחברות אחרות מתבססות בעצם עלינו.
מיכל פליישר: אני מבקשת, קודם כל לשים את הדברים פה של בזק בקונטקסט הנכון.
מיכל פליישר: זה קצת מפתיע לשמוע שבזק שבדרך-כלל לא שמחה וששה לתחרות, מתייצבת פה בוועדה כמעט יותר בנחישות מאיגוד הצרכנים, נחושה לכך שחברות התקשורת יגיעו לכל מקום שהיא מגיעה, כדי שתהיה תחרות.
מיכל פליישר: זה מעורר בי מחשבות שיש פה איזה שהיא אווירה של תמות נפשי עם פלשתים או משהו כזה, אז צריך לבחון מה האינטרסים שלהם לטעון את מה שהם טוענים ולהחזיר את הדיון לקונטקסט הנכון של הוועדה, שהוא קונטקסט שמסתכל על הצרכנים ועל טובת הכלל.
כרמל שאמה-הכהן: אבל טובת הצרכנים שיהיה לו בחירה בין הוט לבזק.
מיכל פליישר: אני אמשיך.
מיכל פליישר: מבחינת הוט, זה נכון.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מניחים שהשירות של הוט הרבה יותר טוב מבזק, ולכן ברגע שאנחנו לא נותנים לו גישה להוט, זה בעייתי.
מיכל פליישר: אני אגיד מילה לגבי הוט.
מיכל פליישר: תראו, הוט, כפי שאמרתי, פרוסה ב- 92% מבתי האב בישראל ובכל מקום שהיא מגיעה אליו, את שדרוג הרשת לרשת ה- UFI שמאפשרת את הקצבים הגבוהים, היא סיימה את הפריסה המלאה כבר בספטמבר 2010.
מיכל פליישר: כלומר, כל השירותים באותה רמה ובאותה מידה, אין כאן שאלה מי יכול להתקשר ולבקש 100 מגה, אפשר לבקש 100 מגה בדימונה, בעכו ובערד.
מיכל פליישר: מה שאגב, לאו דווקא בטוח נכון לגבי בזק, שהפרשנות שלה לגבי היקף השירותים היא שונה.
מיכל פליישר: אני רוצה רק להגיד מילה אולי ככה שתהדהד בראש, מדובר פה בוועדה עם הרכב מאוד מאוזן.
מיכל פליישר: שני נציגי ציבור, אחד מהם נציג איגוד הצרכנים.
מיכל פליישר: אם מישהו חושב שאנחנו רואים לנגד עינינו איזה שהיא ועדה שתיתן פטורים כשזה ראוי ולא ראוי, המצב הוא ממש לא כזה.
מיכל פליישר: ברור לנו שמדובר במקרים חריגים.
כרמל שאמה-הכהן: כל הדברים נעשה לאורך הקראת הסעיפים והשינויים שנרצה להכניס.
כרמל שאמה-הכהן: רק לפני כן, נעשה הפסקה קצרה של כמה דקות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חוזרים לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: נא להתחיל להקריא את התקנות, בבקשה.
אתי בנדלר: תקנה 1 אושרה כבר.
אתי בנדלר: אז אולי רק כדי לקרוא את זה בשוטף.
כרמל שאמה-הכהן: אני רואה אבל שהיו שינויים פה.
ברוריה מנדלסון: שינוי ניסוחי אחד.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשת לומר שני משפטים, בבקשה.
עמי גילה: אני מבקש להתייחס לשתי נקודות שעלו כאן.
עמי גילה: הנקודה הראשונה זה הנושא של מימון השירות האוניברסאלי.
עמי גילה: לבזק יש מנגנון תעריפים מסודר שנבחן מדי כמה שנים והמנגנון הזה נותן מענה לשירות האוניברסאלי כולו, בכלל מדינת ישראל.
מיכל פליישר: כן?
מיכל פליישר: גם לאינטרנט?
עמי גילה: כלל עלויות חברת בזק נכנסו לתוך המנגנון הזה, כלל העלויות, לאחרונה שהוא נבחן, הוא נבחן בימים אלה על-ידי ועדה חדשה, ועדת חריגים חדשה.
שרון פליישר: רק שתבין, הוא מדבר על שנת 2002 שעשו את זה.
שרון פליישר: אנחנו ב- 2011.
שרון פליישר: את החישובים האלה.
עמי גילה: בשנת 2003.
שרון פליישר: החישובים נעשו ב- 2002.
שרון פליישר: את כל הרשת החלפנו מאז.
שרון פליישר: באמת, עמי.
שרון פליישר: לפחות תדייק.
נתי ביאליסטוק כהן: שרון, לפחות אל תתפרצי לדבריו.
שרון פליישר: את זה יגיד לי יושב-ראש הוועדה, לא אתה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, בואו נשמור על תרבות הדיון.
עמי גילה: לגבי קרן מימון השירות האוניברסאלית, במדינת ישראל שהיא מדינה יחסית קטנה, יש צפיפות אוכלוסין מאוד מאוד גדולה, הוחלט לא להקים כזאת קרן מבחינת המדיניות וגם בשנת 2008 ועדת גרונאו, ועדה ציבורית שבחנה את זה וזו גם היתה ההמלצה.
עמי גילה: זה יותר מקובל במדינות הרבה יותר גדולות שלהן יש פריסה הרבה יותר נרחבת של אוכלוסין.
כרמל שאמה-הכהן: מה המליצה ועדת גרונאו בקשר לעניין הזה?
כרמל שאמה-הכהן: להקים ועדת חריגים או פשוט שכל חברה תיישם את החובה שלה?
עמי גילה: היא לא התייחסה לנקודה הספציפית הזאת, אבל התייחסה למימון השירות האוניברסאלי ולא מצאה לנכון להמליץ על איזה שהם שינויים, קרן או משהו מהסוג הזה.
ברוריה מנדלסון: "מינוי ועדה מייעצת.
ברוריה מנדלסון: 2.
ברוריה מנדלסון: (א) השר ימנה ועדה מייעצת של חמישה (להלן – הוועדה המייעצת) אשר מתפקידה להביא בחשבון את חובתו של בעל רישיון מפ"א לפי הוראות תקנה 18(ג)(3) לתקנות המפ"א או הוראות רישיון המפ"א שהוענק לו ומחובתה של החברה לפי הוראות תקנות 26 ו- 27 לתקנות התפעול להוראות הרישיון הכללי שהוענק לה, לספק את שירותיהם לכל דורש, לבחון בקשה.
ברוריה מנדלסון: (1) שהגיש בעל רישיון מפ"א להגביל חובת מתן שירות לפי הוראות תקנה 18(ג)(3) לתקנות המפ"א או הוראות רישיון המפ"א שהוענק לו המחייבות אותו לספק שירות לכל דורש, כולן או חלקן, או לדחיית מועד קיומן ולהמליץ לשר בדבר אישור או אי אישור הגבלת חובת מתן השירות או דחייה כאמור, לרבות התנאים לאישור הבקשה להגבלה או דחייה, והכל בהתייחס לאזור נושא הבקשה; (2) שהגישה החברה להגביל חובת מתן שירות לפי הוראות תקנות 26 ו- 27 לתקנות התפעול או הוראות הרישיון הכללי שהוענק לה המחייבות אותה לספק שירות לכל דורש, כולן או חלקן, או לדחיית מועד קיומן ולהמליץ לשר בדבר אישור או אי אישור הגבלת חובת מתן השירות או דחייה כאמור, לרבות התנאים לאישור הבקשה להגבלה או דחייה, והכל בהתייחס לאזור נושא הבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: עד לכאן, הערות-?
כרמל שאמה-הכהן: אין הערות?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד - כולם אושר פה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: ב', בבקשה להקריא.
ברוריה מנדלסון: (ב) חברי הוועדה המייעצת יהיו: (1) המנהל הכללי של משרד התקשורת, והוא יהיה היושב-ראש; (2) שני עובדי משרד התקשורת בתפקיד סגן המנהל הכללי; (3) שני נציגים מקרב הציבור, אשר אחד לפחות יהיה נציג של איגוד צרכנים בעלי תואר אקדמי באחד מתחומים אלה: כלכלה, משפטים, הנדסה, מדעי החברה, מינהל עסקים או תואר אקדמי אחר הנוגע לתחום פעילותה של הוועדה המייעצת ושהם בעלי ידע וניסיון בתחומם.
ברוריה מנדלסון: בתקנה זו – ארגון צרכנים כהגדרתו בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן תשמ"א 1981.
כרמל שאמה-הכהן: זה לגבי ההרכב של הוועדה?
כרמל שאמה-הכהן: למה צריך פה רוב למשרד בצורה כזו מובהקת?
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל ושני סמנכ"לים, אז למה צריך נציגי ציבור?
נתי ביאליסטוק כהן: זו ועדה מקצועית שצריכה, זאת אומרת, שעוסקת בתחום, נמצאת בקשר ומכירה את הרישיונות.
כרמל שאמה-הכהן: לא דנים פה בטכנולוגיות, דנים פה בשיקול ציבורי האם לחבר.
ברוריה מנדלסון: לכן שמנו שני נציגי ציבור וגם חלק מהקוורום.
נתי ביאליסטוק כהן: יש גם שיקולים הנדסיים כלכליים וגם שיקולים ציבוריים.
כרמל שאמה-הכהן: לשים אנשי מקצוע, אבל כשצריך לקבל את ההחלטה, אין פה החלטה טכנית.
ברוריה מנדלסון: היא יכולה גם להיות.
ברוריה מנדלסון: היא גם קשורה להחלטה טכנית, כי גם עלויות, מביאים לך תוכניות הנדסיות וכו', וגם נשים לב שחלק, נציג מקרב הציבור הוא חלק מהקוורום שצריך בשביל לקבל החלטה.
ברוריה מנדלסון: צריך מינימום שני נציגי משרד ואחד נציג ציבור.
ברוריה מנדלסון: זאת אומרת, אי-אפשר בכלל לנטרל אותו.
כרמל שאמה-הכהן: זה כמו להגיד שאין פה צורך בנציגי ציבור.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שיש מנכ"ל, או איש אמון של השר.
ברוריה מנדלסון: אני לא חושבת, כי הם מביאים את דעתם.
כרמל שאמה-הכהן: תראי, אני אגיד לך מה הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אם הייתי יודע שכחלון יהיה שם עד שנת 2050, זה היה לי פחות בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לוקח בחשבון שאני לא יודע מי השר ומי הסמנכ"לים שלו.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, זה נראה לי הרכב שהוא הרכב ממשלתי נטו, זה בעייתי.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נגיד, אז לא צריך ועדה, נשאיר את זה לשר, כי זו המשמעות של הדברים.
נתי ביאליסטוק כהן: הוועדה היא ועדה מייעצת, אדוני.
ברוריה מנדלסון: יכולה להיות גם דעת מיעוט בוועדה והיא כמובן תופיע ואני חושבת שבכל-זאת מדובר פה בשר, באמת ההחלטות שלו צריכות להיות סבירות, הגיוניות.
ברוריה מנדלסון: הן לא יכולות להיות קפריזיות.
ברוריה מנדלסון: אני חושבת שיש פה איזון.
כרמל שאמה-הכהן: יש הבדל בין לתקוף סבירות של החלטה בכלל וללכת למהלך כזה ושתהיה יכולת להצליח בה, לבין מראש לקבוע הרכב מאוזן יותר.
רונן רגב כביר: אני מבקש להתייחס.
רונן רגב כביר: התקנות האלה עוסקות בראש ובראשונה במערכת היחסים בין הרגולאטור לפרט.
רונן רגב כביר: בניגוד למה שנאמר פה קודם, זה לא איזה שהוא שיח בין בעל רישיון לרגולאטור, אלא השאלה מה המשקל של השיקולים השונים שהרגולאטור בא להפעיל ואיך הוא מפעיל אותם ביחס לזכות של הפרט להתחבר לרשת.
רונן רגב כביר: וזה רק נותן משנה תוקף להערה של היושב-ראש, שהביקורת המהותית של הוועדה הזאת צריכה להיות ביקורת ציבורית, קרי – מאוזנת, ביחס לאינטרסים של הציבור.
רונן רגב כביר: ולצערנו, לא פעם ולא פעמיים, משרד התקשורת יותר קשוב ללחצים ולאינטרסים.
נתי ביאליסטוק כהן: אדוני, סליחה, אני מוחה בכלל על עצם האמירה הזאת.
נתי ביאליסטוק כהן: בכל הכבוד.
כרמל שאמה-הכהן: איזה אמירה?
נתי ביאליסטוק כהן: שהוא אומר שמשרד התקשורת נתון ללחצים של חברות.
עמי גילה: הוא לא נתון?
אתי בנדלר: אולי הוא נתון ללחצים, אבל הוא הודף אותם בהצלחה, אנחנו מקווים.
עמי גילה: אז אנחנו מציעים לחזק את כישורי ההדיפה שלו בוועדה באמצעות ההרכב הציבורי.
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לכם מה אני מציע.
כרמל שאמה-הכהן: בסעיף (2) יהיה במקום שני עובדי משרד התקשורת, עובד משרד התקשורת בתפקיד סגן המנהל הכללי וב- (3) יהיה שלושה נציגים מקרב הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: אתם לא חייבים לחתום על התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: זו זכותכם.
נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו נחזור על זה.
ברוריה מנדלסון: יש עוד טעם שנסביר את ההרכב הזה?
כרמל שאמה-הכהן: כן, בטח.
כרמל שאמה-הכהן: את יכולה לשכנע אותי.
כרמל שאמה-הכהן: חשבתי שאמרתם את הכל.
ברוריה מנדלסון: אני אחזור קצת על הדברים שאמר קודמי, נתי, אבל אני חושבת שההרכב הזה, שיש פה רוב למשרד, הוא נכון והוא גם ראוי.
ברוריה מנדלסון: המשרד מכיר גם את יתר החובות של בעלי הרישיונות, הוא רואה תמונה כללית של הדבר.
כרמל שאמה-הכהן: שימי לב, היושב-ראש שלכם, של הוועדה, אני לא רוצה להגיד לך מה זה יושב-ראש של ועדה, זה כמעט כמו, זה 90% מהוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם עדיין סמנכ"ל, ואז סך-הכל שלושה נציגי ציבור, שגם אתם ממנים אותם איכשהו ואנחנו יודעים שהם לא יגיעו מהלוח הכללי.
ברוריה מנדלסון: ואחד הוא נציג של איגוד צרכנים.
ברוריה מנדלסון: אנחנו גם ביקשנו ודרשנו שיהיה להם ידע וניסיון.
כרמל שאמה-הכהן: בתוך שרינו אנחנו חיים.
כרמל שאמה-הכהן: יהיה פה, אני חושב שזה יהיה יותר מאוזן, הסיפור הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני בכלל לא שלם עם הכיוון של התקנות, באופן כללי.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן צריך פה עוד כמה איזונים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו נוציא מפה איזה שהוא מוצר, אם הוא לא יתאים לכם – תחזרו אלינו ונדבר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לנסות לקדם את זה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לגבי סעיף (ב)?
כרמל שאמה-הכהן: אחד לפחות יהיה נציג של ארגון צרכנים, זה מספיק, בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף (ב), לרבות השינוי שאני הצעתי.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ג).
ברוריה מנדלסון: "(ג) לא ימונה לחבר בוועדה המייעצת מי- (1) שהוא עובד של בעל רישיון, נושא משרה בבעל רישיון, בעל עניין בבעל רישיון או עובד של בעל עניין כאמור; בפסקה זו "בעל רישיון" – לרבות תאגיד שבעל רישיון מחזיק בו, מוחזק על-ידו ותאגיד אשר בעל השליטה בו הוא גם בעל השליטה בבעל הרישיון; (2) שקשור, במישרין או בעקיפין, בעצמו עו על-ידי קרובו, סוכנו או שותפו, בחוזה או בעסקה עם בעל רישיון, או מי שהוא בעל עניין בתאגיד, לרבות שותפות, הקשור כאמור; לעניין זה, "חוזה או עסקה" – למעט הסכם לקבלת שירותי בעל רישיון; (3) שעיסוקיו האחרים או עיסוקיו של קרובו, עלולים ליצור ניגוד עניינים עם תפקידו כחבר בוועדה המייעצת; (4) שאינו אזרח ישראל ותושב בה; (5) שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי להתמנות חבר בוועדה המייעצת; (6) שהוא פושט רגל; (7) שהוא חבר כנסת, ראש רשות מקומית או חבר בגוף בוחר.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה חבר בגוף בוחר?
ברוריה מנדלסון: הגדרנו מה זה גוף בוחר.
ברוריה מנדלסון: גוף בוחר זה "גוף שתפקידו או אחד מתפקידיו לבחור מועמדים לכנסת".
ברוריה מנדלסון: כמו מרכז הליכוד.
כרמל שאמה-הכהן: מרכז הליכוד לא בוחר חברי כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יש בעיה יותר גדולה, מאחר ומרכז הליכוד לא בוחר, יש רבע מיליון אזרחים שאני רואה בהם אזרחים מצוינים שהם חברים במפלגות מסוימות, והלוואי וכל החמישה מיליון היו.
קריאה: זה לא גוף.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא גוף בוחר?
כרמל שאמה-הכהן: בטוח?
כרמל שאמה-הכהן: גם אם זה פריימריז?
נתי ביאליסטוק כהן: חבר מפלגה זה לא.
נתי ביאליסטוק כהן: גם אם זה פריימריז פתוחים.
ברוריה מנדלסון: זה רחב מדי.
ברוריה מנדלסון: זה לא גוף.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה זה כן?
כרמל שאמה-הכהן: תראו, בליכוד, לא המרכז כבר בוחר, מי שבוחר זה הפריימריז.
נתי ביאליסטוק כהן: חברי הליכוד יכולים.
כרמל שאמה-הכהן: אז לא יהיה פה פסילה של זיקה פוליטית?
ברוריה מנדלסון: לא.
ברוריה מנדלסון: לא מהסיבה הזאת.
נתי ביאליסטוק כהן: לא מהסיבה של חברות במפלגת הליכוד.
כרמל שאמה-הכהן: זה כתוב בפרוטוקול, מה שאמרנו עכשיו?
לאה ורון: ודאי, כל דבר שנאמר כאן, נכתב בפרוטוקול.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, לפי ההגדרה, ההתניה הזאת שאתם הכנסתם, עדיין, גם חבר ליכוד רגיל או חבר קדימה, להבדיל.
שרון פליישר: הרב עובדיה לא יכול להיות.
כרמל שאמה-הכהן: לא נראה לי שיש לו זמן להיות חבר ועדה.
נתי ביאליסטוק כהן: אבל הוא גוף בוחר.
ברוריה מנדלסון: יש שם מועצה גם, עדיין.
קריאה: יש עדיין מפלגות שכן.
כרמל שאמה-הכהן: יש מפלגות שבוחרות על-ידי מרכז?
קריאה: לא יודע אם על-ידי מרכז, על-ידי גוף בוחר, כזה או אחר.
קריאה: זה לא שלוש הגדולות.
כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו בוודאות, היועצת המשפטית?
כרמל שאמה-הכהן: אין לנו בעיה?
אתי בנדלר: אין לנו בעיה.
אתי בנדלר: היו"ר כרמל שאמה: הלאה, אז אפשר לאשר, בסדר.
ברוריה מנדלסון: "(ד) תקופת כהונתו של חבר הוועדה המייעצת למעט היושב ראש, תהיה שלוש שנים ויכול שיתמנה לתקופת כהונה נוספת אחת בלבד ברציפות.
ברוריה מנדלסון: (ה) חבר הוועדה המייעצת יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחד מאלה: (1) התפטר במסירת כתב התפטרות לשר; (2) התקיים בו סייג מן הסייגים המפורטים בתקנת משנה (ג).
ברוריה מנדלסון: (ז) חבר הוועדה המייעצת מקרב הציבור יהיה זכאי לגמול ולהחזר הוצאות בעד ישיבות שהשתתף בהן, לפי התעריף לחברי ועדות ציבוריות שמפרסם החשב הכללי במשרד האוצר, כעדכונן מזמן לזמן.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיפים?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 3.
ברוריה מנדלסון: "סדרי עבודתה של הוועדה המייעצת.
ברוריה מנדלסון: 3.
ברוריה מנדלסון: (א) הוועדה המייעצת תדון בהרכב של שלושה חברים לפחות ובהם שני נציגים של משרד התקשורת ונציג אחד מקרב הציבור.
ברוריה מנדלסון: " צריך לשנות את זה, אם עכשיו שינית את ההרכב.
קריאה: שני נציגי ציבור.
קריאה: נציג אחד של משרד התקשורת.
כרמל שאמה-הכהן: איך שאתם רוצים.
ברוריה מנדלסון: אני, מצידי – לא.
ברוריה מנדלסון: אני רק הפניתי את תשומת לבך.
נתי ביאליסטוק כהן: לדעתי, אפשר להשאיר את זה ככה.
ברוריה מנדלסון: נשאיר את זה ככה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה יקשה עליכם פשוט, כל פעם שהנציגים שלכם יהיו חייבים להיות.
ברוריה מנדלסון: זה בסדר.
נתי ביאליסטוק כהן: זה מנכ"ל וסמנכ"ל, זה רק תיאומים של יומן.
נתי ביאליסטוק כהן: ואולי זה ישתנה.
ברוריה מנדלסון: "(ב) בקשה יגיש בעל רישיון לוועדה המייעצת, כשהיא כוללת את מלוא המידע והנתונים הנוגעים לעניין, לרבות פירוט הנימוקים שבגינם היא מוגשת, וכן כל פרט או מידע אחר שתדרוש הוועדה, הנחוץ, לדעתה, לצורך הדיון בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, הוא גם הגיש את מי פנה אליו?
ברוריה מנדלסון: מלוא המידע והנתונים.
אתי בנדלר: אני חושבת שצריך להיאמר בפירוש גם מי פנה לקבלת השירות והעתק מאותה בקשה צריכה להישלח למי שפנה לבקש את השירות.
לאה ורון: לא, אני חושבת שצריך לאפשר לוועדה לקבל פניות של צרכנים שאינם מקבלים את השירות.
אתי בנדלר: לא לא לא.
לאה ורון: כי אחרת, מה ימנע מהחברה להמשיך להתכתב עם הצרכן במשך שנתיים, ולא להגיש בקשה?
אתי בנדלר: אני חושבת שכאשר מאן דהוא, בין אם זה פרט, בין אם זה גוף, בין אם זה יישוב, פונה ומבקש פירוט, הוא צריך לדעת שבעל הרישיון פנה לוועדה המייעצת בבקשה לקבל פטור ממתן אותו שירות, כדי שאם הוא יירצה גם הוא להשמיע את דבריו בפני אותה ועדה ולהביא בפניה נתונים, תהיה נתונה לו הזכות לכך.
ברוריה מנדלסון: אנחנו חשבנו שסעיף ה' הוא מספיק לזה שהוועדה כבר תקבע איך אמורים ליידע את כל הרלוונטיים.
אתי בנדלר: ואם היא לא תקבע זכות כזאת?
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה שלנושא הזה אנחנו לא רוצים שהוועדה תקבע, אנחנו רוצים לקבוע.
ברוריה מנדלסון: אז מה אתם מבקשים לקבוע?
כרמל שאמה-הכהן: שבקשה יגיש בעל רישיון, הבקשה שלו תכלול למה הוא מגיש.
כרמל שאמה-הכהן: שהבקשה שלו תכלול את פרטי המבקשים של ההתחברות.
נתי ביאליסטוק כהן: ככל שבקשה שלו נובעת מבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: אחרת, ממה היא נובעת?
כרמל שאמה-הכהן: למה הוא צריך פטור?
ברוריה מנדלסון: תיאורטית יש פה, לפי הנוסח של התקנות, גם יכולים, זה עקרונית יכול להיות גם בעל רישיון שהוא רק הגיש עוד בקשה לקבל רישיון כללי שמטיל עליו חובה לשירות אוניברסאלי, הוא יכול להגיש בקשה כזאת.
ברוריה מנדלסון: היום אין לנו כזה, אבל תיאורטית.
כרמל שאמה-הכהן: עוד פעם?
ברוריה מנדלסון: מי שעוד לא קיבל רישיון לפי תקנות המפ"א, עוד לפני שהוא יקבל את הרישיון, הוא יגיד לשר – אני מבקש ב- X לא לרשת.
ברוריה מנדלסון: זה תיאורטי לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אנחנו לא מתייחסים לזה.
רונן רגב כביר: יש היבט שהוא לא תיאורטי.
רונן רגב כביר: הוועדה הולכת לקום הרבה אחרי שחלק מהבקשות עברו 30 יום וגם הרבה מעבר ל- 30 יום מהמועד.
רונן רגב כביר: ולכן, חלק מהבקשות שיוגשו הם בגין כל מיני פניות היסטוריות שעדיין לא טופלו, וצריך במסגרת המידע שיוגש בבקשה, להגיד בדיוק מתי התקבלו לראשונה הפניות, זה חלק מהשיקולים של הוועדה, האם יש פה שיהוי מהותי במתן השירות, האם מדובר רק בשכונה חדשה שעכשיו בדיוק בשלבי הקמה?
רונן רגב כביר: זה לא בדיוק אותו דבר כמו יישוב שכבר כמה שנים לא מחובר.
רונן רגב כביר: אז זה אחד הפרמטרים ולדעתי, זה רוב המקרים שבהם אין בקשה קונקרטית מה- 30 ימים האחרונים.
רונן רגב כביר: זה דבר אחד.
רונן רגב כביר: דבר שני, אנחנו מבקשים שיצטרף כפרטים שחובה לספק, זה קיומם של יישובים בעלי מאפיינים דומים, אשר חוברו לרשת, דומים גם במובן של גודל היישוב, וגם במובן של המגבלות הגיאוגרפיות או הריחוק הגיאוגרפי.
כרמל שאמה-הכהן: זה אולי בפרמטרים, אבל לא בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: הפרמטרים של שיקול הדעת.
רונן רגב כביר: לא לא לא, אני מדבר על המידע, אני מגיש בקשה.
רונן רגב כביר: אני, לצורך העניין, חברה.
רונן רגב כביר: אני צריך להגיד באילו מקרים הבקשה שלי, אני בפועל מספק את השירות ליישוב באותם מאפיינים מבחינת גודל אוכלוסייה וריחוק, ולא ביקשתי עליהם בקשה.
רונן רגב כביר: זה אחד הפרמטרים מפני שהמדינה מחויבת לשוויון בנגישות.
נתי ביאליסטוק כהן: זה לא בהכרח אומר משהו על המוסד.
ברוריה מנדלסון: זה החלטה של הוועדה להוסיף, אז יש, אפשר ב-(ב) להוסיף את זה.
ברוריה מנדלסון: בקשה יגיש בעל רישיון לוועדה המייעצת, כשהיא כוללת את מלוא המידע והנתונים, לרבות פה פרטי הגורם שביקש ממגיש הבקשה לקבל את השירות.
קריאה: עוד פעם-?
ברוריה מנדלסון: לרבות פרטי הגורם – כי הוא עוד לא מנוי, אז אי-אפשר לקרוא לו מנוי, אשר ביקש ממגיש הבקשה לקבל את השירות.
כרמל שאמה-הכהן: בדר גמור.
כרמל שאמה-הכהן: פרטי הגורם או הגורמים?
כרמל שאמה-הכהן: אם זה יותר מאחד.
ברוריה מנדלסון: יחיד כולל רבים.
כרמל שאמה-הכהן: יחיד כולל רבים?
אתי בנדלר: וצריך להוסיף, כמובן, שהעתק מהבקשה, תישלח לאותו גורם.
אתי בנדלר: הגורם שהוא מבקש השירות.
שרון פליישר: מי צריך לשלוח לו, המשרד צריך לשלוח לו?
נתי ביאליסטוק כהן: המבקש.
אתי בנדלר: המבקש ימציא לוועדה העתק מאישור משלוח בקשתו גם לגורם המבקש.
אתי בנדלר: מבקש השירות.
נתי ביאליסטוק כהן: מה אתם קשורים לזה, אתם במילא לא מגישים בקשות.
שרון פליישר: היועצת המשפטית, אני חושבת שיכול להיות שצריך אולי ליידע אותו שהוגשה בקשה, אבל את הפרטים שלה, אני לא חושבת.
שרון פליישר: כי בפרטים את מפרטת לדוגמה את העלויות שלך וכל מיני דברים שהם ממש לא מידע שמן הציבור לפרט אותו לכל הציבור, בדיוק כמה עולה לך לרשת.
נתי ביאליסטוק כהן: אבל אם את תכתבי מיליארד והוא רוצה להוכיח שזה לא מיליארד?
שרון פליישר: חברות ציבוריות, מידע עסקי רגיש, אני לא אתן לוועדה את הפרטים שהיא צריכה לדעת.
אתי בנדלר: לא תתני לוועדה את הפרטים שהיא צריכה, לא תקבלי.
שרון פליישר: הוא צריך לדעת שאני פניתי לבקש, למה הוא צריך לדעת את הפרטים?
אתי בנדלר: זה מאוד רלוונטי כי אם את תגידי שאת מבקשת פטור כי עלות החיבור שלו היא 100,000 שקלים, הוא יביא הערכה שזה עולה 10,000.
שרון פליישר: מי הוא בכלל?
שרון פליישר: איך הוא יכול בכלל?
שרון פליישר: מאיפה יש לו?
שרון פליישר: הוא יכול להגיד גם שזה שני שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא יצטרך להוכיח.
ברוריה מנדלסון: סליחה, היועצת המשפטית, אנחנו, גם חובה, החובה היא גם לשלוח העתק וגם להביא אישור מסירה.
ברוריה מנדלסון: נכון?
ברוריה מנדלסון: אישור משלוח, סליחה.
כרמל שאמה-הכהן: כמו בית-משפט.
ברוריה מנדלסון: טוב.
ברוריה מנדלסון: אז אנחנו ב- ג'.
ברוריה מנדלסון: "(ג) בקשה תיתמך בתצהיר לאימות העובדות הכלולות בה ובמסמכים; על עובדות שבתחום ידיעתו האישית של מצהיר, יצהיר שהן נכונות, ועל עובדות אחרות יצהיר שהן נכונות למיטב ידיעתו ואמונתו; בקשה המבוססת על נימוקים כלכליים, תיתמך בתצהיר לאימות העובדות הכלכליות שעליהן היא נסמכת.
ברוריה מנדלסון: (ד) בקשה תוגש לוועדה המייעצת לא יאוחר מ- 30 ימים מן היום שקיבל בעל הרישיון את בקשת מתן השירות אשר לגביו היא מוגשת.
ברוריה מנדלסון: (ה) הוועדה המייעצת תקבע את סדרי עבודתה ונהלי דיוניה, לרבות נהלים בדבר - אופן הגשת בקשה; הדרכים ליידוע הציבור הנוגע לבקשה בדבר הגשתה; מתן אפשרות לציבור הנוגע לבקשה להגיב עליה.
ברוריה מנדלסון: (ו) הוועדה המייעצת תפרסם את סדרי עבודתה ואת הנהלים שנקבעו לפי תקנת משנה (ה), באתר האינטרנט של משרד התקשורת.
ברוריה מנדלסון: (ח) הוועדה המייעצת תקיים את הדיון הראשון בבקשה, תוך 30 ימי עבודה מיום שהוגשה לה הבקשה ובלבד שהומצא לה כל הנדרש לפי תקנות משנה (ב) ו- (ג).
ברוריה מנדלסון: מצאה הוועדה כי קיימים נימוקים מיוחדים המצדיקים זאת, רשאית היא שלא לקיים את הדיון הראשון בבקשה במועד האמור, ולקיימו לא יאוחר מ- 60 ימי עבודה מן היום שהוגשה לה הבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: הערות-?
ברוריה מנדלסון: היתה כאן הערה של מר רגב כביר, לגבי ה- 30 הימים ממועד הגשת הבקשה לקבלת השירות, אני מבינה שיש הרבה מאוד בקשות שהוגשו בעבר ולא נענו באצטלה של טרם הוקמה הוועדה.
ברוריה מנדלסון: אני רוצה להזכיר דבר שהבעתי את עמדתי בעבר ואני חוזרת ואומרת – החוק מחייב לתת את השירות, החוק מחייב להיענות לבקשות.
ברוריה מנדלסון: אין זכות קנויה לפטור, אין זכות קנויה להגביל שירות או לעכב שירות והעובדה שברישיון נאמר שתוקם ועדת חריגים לטעמי, לא הצדיקה שום עיכוב במתן שירות, כל עוד לא הוקמה ועדה, כל עוד לא הותקנו תקנות.
ברוריה מנדלסון: אבל משכך נהגו בפועל ומשמשרד התקשורת ככל הנראה נתן גושפנקה לאי-מתן שירות בשל העובדה שטרם הוקמה ועדה שאיננה מתחייבת כלל לפי החוק, אבל משניתן לכך גושפנקה, צריכים לדעת כי המשרד צריך להודיע מה עמדתו לגבי הבקשות שהוגשו בעבר.
כרמל שאמה-הכהן: צריך לנסח הוראת מעבר.
אתי בנדלר: אנחנו ננסח הוראת מעבר שתוך 30 ימים מיום כניסתן לתוקף של התקנות, צריך להגיש בקשה לוועדה.
אתי בנדלר: מיום הקמת הוועדה.
ברוריה מנדלסון: בקשה חדשה עם מלוא הפרטים לגבי כל בקשה, לקבלת שירות שהוגשה בעבר ולא נענתה.
אתי בנדלר: אם אני אדייק, לפחות למיטב ידיעתי, לא הוגשו בקשות לפטור.
אתי בנדלר: יודעים על מקרים שהחברות אולי היו רוצות, לא היה למי להגיש כי לא היתה הבקשה.
רונן רגב כביר: הכוונה אם הוגשו בקשות לחברה לקבל שירות.
ברוריה מנדלסון: אנחנו נעשה הוראת מעבר, 30 ימים, מיום הקמת הוועדה, לא מכניסת התקנות לתוקף, כי ייקח עוד זמן לשר להקים את הוועדה.
מיכל פליישר: ברוריה, אני אבקש, אני יכולה להבין את הצורך בסעיף מעבר כזה, אולי אז נדרש לעניין הזה קצת יותר זמן, היות וככה חשבתי אם להעיר קודם על ה- 30 יום עבור מבקש ספציפי, ואמרתי – OK, אם יש לי פנייה אחת שאני צריכה להכין, 30 יום, הנתונים צריכים להיות בחברה, אני לא אעיר על זה.
מיכל פליישר: אבל אם משהו ינוסח באופן שבו ברור שצריכים לעשות איזה שהיא עבודה אחורה על מסות יותר גדולות, אז אולי לתת פרק זמן יותר סביר.
מיכל פליישר: חיכינו עד עכשיו אז אם נחכה 90 יום שהחברה תגיש במסודר את כל הבקשות, זה נראה לי פשוט יותר סביר.
מיכל פליישר: אני לא הייתי רוצה שנהיה במצבים כאלה של בקשות להארכת מועד.