GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתי ביאליסטוק כהן: מה זה?
כרמל שאמה-הכהן: היחס שבין עלות, בין עלות מתן השירות.
נתי ביאליסטוק כהן: לעניין היחס שבין העלות לבין הזה, טענות שהחברות מעלות מפעם לפעם, כי עלות בפני עצמה לא אומרת כלום, זאת אומרת, אם לבוא ולומר שלסלול תשתית מסוימת למקום מסוים זה עולה הרבה מאוד כסף, זה לא אומר כלום, כי אם ההכנסות משם עולות על כך כמה מונים אז זה מובן.
כרמל שאמה-הכהן: לא, פה אין בעיה, הוא תמיד יפרוס.
נתי ביאליסטוק כהן: קרוב לוודאי.
נתי ביאליסטוק כהן: ולכן, הוועדה צריכה לשבת ולחשוב האם היחס.
כרמל שאמה-הכהן: לא, פה זה בא לשקול שיקול אחר.
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר – היה ועלות פריסת התקשורת היא הרבה יותר כבדה מאשר ההכנסות הצפויות, אנחנו נשקול לתת לו פטור.
נתי ביאליסטוק כהן: ניקח את זה בחשבון כשנבחן את הבקשה.
נתי ביאליסטוק כהן: להגיד לך אם היחס של אחד לשמונה זה היחס הנכון או אחד לשבע זה היחס הנכון?
נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע לומר לך, אבל הוועדה תצטרך לשבת ולדון בכך.
נתי ביאליסטוק כהן: זה אחד הדברים, אחד הפרמטרים שהוועדה צריכה לבדוק, כשהיא מקבלת החלטה.
נתי ביאליסטוק כהן: יכול להיות שאחד לשמונה זה יחס שיהיה מקובל, אם תהיה חלופה זמינה ואם לא תהיה חלופה זמינה, אז גם יחס כזה לא יהיה מקובל.
נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע לומר לך כרגע, כי הוועדה עוד לא התכנסה ועוד לא החליטה איך היא מקיימת את הדיונים האלו.
נתי ביאליסטוק כהן: החובה, אנחנו רואים את החובה האוניברסאלית כחובה להתקין בכל מקום, בכל זמן, את כל השירותים שחלה עליהם החובה הזו.
נתי ביאליסטוק כהן: החריג הוא אותו פטור.
נתי ביאליסטוק כהן: ולכן, זאת אומרת, הוועדה, כל פעם שהיא תצטרך לדון בשאלה הזאת, היא תצטרך לקחת את זה בחשבון, זאת אומרת שזה החריג ושזה הכל בשים לב לכך שחלה חובה להתקין באותו מקום.
ברוריה מנדלסון: בגלל זה אנחנו גם חידדנו.
ברוריה מנדלסון: גם בסעיף השיקולים וגם בסעיף שמקים, אם יורשה לי, חידדנו את זה לשים, שיובהר ויהיה ברור.
ברוריה מנדלסון: אנחנו יוצאים מהנקודה שיש חובת שירות אוניברסאלי ומדובר פה בחריגים לאותה חובה וזה בעצם המטרה של התקנות, שבמקרים קיצוניים, במקרים שזה באמת מוצדק, יינתן פטור.
כרמל שאמה-הכהן: בחריגים האלה אין שום גבול.
כרמל שאמה-הכהן: לפי מה שכתוב פה.
ברוריה מנדלסון: תראה, צריך למצוא את הדרך, כי אי-אפשר לנסח משהו גם מאוד מאוד ספציפי, כי אחרת הסיכוי שנקלע למקרה נמוך.
כרמל שאמה-הכהן: לכן שאלתי כמה פניות כאלה יש.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה אומר הוועדה לא תוסמך לאשר יותר מאלף מקרים, אני בכוונה מקצין, כי פה יכולים להגיש, להיות פתח סיטוני.
ברוריה מנדלסון: מי שמקבל בסוף את ההחלטות זה השר.
ברוריה מנדלסון: השר, כמו כל החלטה, ההחלטה שלו צריכה להיות סבירה.
כרמל שאמה-הכהן: ההחלטה של הוועדה צריכה את אישור השר?
ברוריה מנדלסון: הוועדה היא רק מייעצת.
ברוריה מנדלסון: מדובר פה רק בוועדה שמייעצת.
ברוריה מנדלסון: הגורם שבסוף מקבל את ההחלטה זה השר.
ברוריה מנדלסון: כמו כל החלטה מנהלית שלו, היא כמובן צריכה להיות סבירה והיא צריכה להתקבל על-פי בסיס של תשתית עובדתית מקיפה.
ברוריה מנדלסון: החלטות לא יכולות להיות שרירותיות ולתת פטור סתם, אם אין סיבה באמת באמת מוצדקת לתת פטור, הן גם תקיפות בבג"צ.
כרמל שאמה-הכהן: לא, הסיבות הן ברורות.
כרמל שאמה-הכהן: עלות השקעה של תשתית.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה מסתכל על זה בראייה נקודתית, תמיד זה נראה לא כדאי ולא הגיוני ומה עכשיו תפרוש קילומטרים של תשתית בשביל כמה לקוחות?
כרמל שאמה-הכהן: מצד שני – החברות האלה עובדות ברמה ארצית.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא זוכר שהן משלמות יותר כשהן פורשות תשתית בלב תל-אביב או מקבלות שם פר תשתית אין סוף לקוחות וצריך להסתכל על זה בראייה כוללת.
כרמל שאמה-הכהן: יש מקרים קיצוניים קיצוניים שצריך אולי לקחת אותם בחשבון.
כרמל שאמה-הכהן: אבל פה אני רואה לפי הנוסח.
נתי ביאליסטוק כהן: אלה המקרים שאנחנו מדברים עליהם.
ברוריה מנדלסון: אז לכן אנחנו חשבנו וניסחנו את זה, שקודם כל כתבנו להביא בחשבון את חובת השירות האוניברסאלי ואז גם את סעיף העלות, אני חושב שגם פה עמי מאגף כלכלה אצלנו יוכל להרחיב איך ניסחו את זה.
ברוריה מנדלסון: בכוונה לא כתבנו עולה יותר ממה שעולה לחבר, בממוצע.
ברוריה מנדלסון: בכוונה כתבנו סעיף שגם לוקח בחשבון את התועלות הצפויות לו ממכלול הפרישה שלו.
ברוריה מנדלסון: עמי, אם אתה רוצה להוסיף ולהסביר את סעיף העלות רק, בבקשה?
עמי גילה: אני רק רוצה לומר, אדוני היושב-ראש.
עמי גילה: כל התפישה שעומדת בבסיס קיומו של חובת שירות אוניברסאלי זה העובדה שיש צרכנים או תשתיות שתסלחו לי על המילה הגסה הזאת, מסבסדים צרכנים אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם יכולים לתת לי דוגמה למה זה נועד, דוגמה ממשית?
נתי ביאליסטוק כהן: לתת לך דוגמה למה זה נועד, לדעתי?
נתי ביאליסטוק כהן: אבל שוב פעם, זו עמדה אישית שלי.
נתי ביאליסטוק כהן: זה לא יכול לשקף, כי תהיה ועדה והיא תוכל לדון.
נתי ביאליסטוק כהן: לדעתי, זה נועד למצב שאם איזו שהיא חברה רוצה להקים.
כרמל שאמה-הכהן: המשרד שלכם, אני אגיד למה אני שואל, אמר לי – תשמע, יש לנו המון בקשות והמון פניות בעניין הזה.
נתי ביאליסטוק כהן: אני יכול להגיד לך למה זה לא נועד, לפי הבקשות שיש כרגע על שולחננו, לדעתי.
נתי ביאליסטוק כהן: אבל אני אומר למה זה כן נועד.
נתי ביאליסטוק כהן: אם יש איזו שהיא חברה שמקימה איזה שהוא אתר שיושב בו שומר ארבע שעות בשבוע והיא רוצה שיהיה לו שם קו טלפון, מהצרכים שלה וזה נורא נורא יקר לסלול את זה לשם, לפי דעתי זה יהיה אחד הדברים שיינתן לו פטור.
נתי ביאליסטוק כהן: אם חוות בודדים שיושבת בנגב תקבל פטור?
נתי ביאליסטוק כהן: אני בספק.
נתי ביאליסטוק כהן: אבל שוב, אני אומר כרגע, עמדה שלי.
כרמל שאמה-הכהן: וכמה בקשות כאלו אתם מעריכים שיהיה מדובר בשנה?
נתי ביאליסטוק כהן: כרגע יש לנו עשרות בקשות.
נתי ביאליסטוק כהן: הן בדרך-כלל בקשות שנלוות למקומות שבהם כבר יש תשתית.
נתי ביאליסטוק כהן: זה איזו שהיא הרחבה של יישובים קיימים או שכונות ביישובים, שלוחות הזמנים של החברות לא תואמות את לוחות הזמנים של אכלוס אותם מקומות, או שכונות במקרים של אחת החברות, שכונות שבעבר לא היתה שם תשתית משום שטלוויזיה לא היתה רצויה בהם וכעת יש שם ביקוש לטלפוניה בלבד.
נתי ביאליסטוק כהן: אני מדבר כרגע, ברחבי הארץ יש לנו עשרות פניות שאנחנו מכירים.
נתי ביאליסטוק כהן: הדבר, שוב, מאחר שאין פרוצדורה של הגשת בקשה וקבלת המלצה, אז קשה לומר מה, זה די ספוראדי.
נתי ביאליסטוק כהן: לכן חשוב מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נמשיך רגע בדיון ואחרי זה נחזור לנקודה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: רונן רגב כביר, אמון הציבור, בבקשה.
רונן רגב כביר: תודה.
רונן רגב כביר: אני רוצה להתייחס קודם כל ברמה העקרונית.
רונן רגב כביר: חובת האוניברסאליות במקרה הזה, היא לא נקבעה סתם, היא נקבעה כי מדובר באחת מזכויות היסוד במדינה מודרנית, זאת אומרת גישה לתקשורת טלפונית, זה משהו שלא ניתן להתקיים בלעדיו כיום והמתכונת שבה כרגע מוסדרות התקנות או מוצעות התקנות היא מתכונת בעייתית לטעמנו בכל הפן הציבורי שלה.
רונן רגב כביר: למשל, אין חובה לפרסם את המלצות הוועדה, אין חובה ליידוע ספציפי של נותני בקשת השירות.
ברוריה מנדלסון: סליחה, זה כן מופיע, גם בנוסח הזה, כתוב שהוועדה תקבע את סדרי עבודתה ובין היתר איך מפרסמים שהוגשה בקשה.
רונן רגב כביר: אני מדבר על לפרסם את ההחלטות.
ברוריה מנדלסון: וזה גם הוספנו, כתבנו סעיף שההחלטות יפורסמו.
ברוריה מנדלסון: הן יפורסמו באתר.
רונן רגב כביר: איפה זה היה?
ברוריה מנדלסון: זה בסעיף 6(ב) הודעה על החלטת השר תישלח למגיש הבקשה ותפורסם באתר האינטרנט של משרד התקשורת.
רונן רגב כביר: כן, אבל זה החלטת השר.
רונן רגב כביר: והחלטת השר היא כבר אחרי שהתקבלה ההחלטה.
ברוריה מנדלסון: לא, אחרי שיש החלטה של ועדה מייעצת, שהיא מייעצת רק.
רונן רגב כביר: אבל זה החלטת השר.
ברוריה מנדלסון: כן.
רונן רגב כביר: החלטת השר תישלח לנותן הבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: זו ההחלטה הרלוונטית.
רונן רגב כביר: בין זה לזה שההמלצה צריכה להישלח לנותן הבקשה, בגלל שהוא צריך את הזכות להתגונן בפניה.
רונן רגב כביר: הוא צריך להציג את הצד הנגדי.
ברוריה מנדלסון: אז הוא יגיש את הצד הנגדי בסוף ההליך המנהלי.
ברוריה מנדלסון: סוף ההליך המנהלי זה החלטת השר.
רונן רגב כביר: למה?
רונן רגב כביר: למה בסוף ההליך המנהלי?
ברוריה מנדלסון: כמו בכל החלטה.
כרמל שאמה-הכהן: מכיוון שזה לא הליך שיפוטי.
רונן רגב כביר: אז קודם כל, זאת נקודה מהותית אחת.
רונן רגב כביר: נקודה נוספת היא שאין פה, כפי שאמר היושב-ראש, שום Benchmark.
רונן רגב כביר: זאת אומרת, הועלה פה כרגע איזה שהוא קריטריון שעל פניו הוא מאוד ראוי.
רונן רגב כביר: אם המבחן הוא מבחן חוות הבודדים, אנחנו יודעים שהוועדה מחויבת למבחן כזה וכל החריגים שמדובר בהם הם חריגים מתחת לזה, אז זה שם את כל עבודת הוועדה בסיטואציה אחרת, אבל אין שום אזכור בתקנות לסף כזה.
נתי ביאליסטוק כהן: בגלל זה אמרתי שזו דעתי האישית.
רונן רגב כביר: מה שאני אומר זה שיש פה ועדה שדנה באחד השירותים הבסיסיים ביותר לציבור ולמשל, אין פה בשום מקום בשיקולים, חובה לגלות באיזה מקומות דומים במאפיינים שלהם של כמות אוכלוסייה וריחוק גיאוגרפי, כבר קיימים מתקנים כאלה, דבר שמעיד על כך שיש להם את ההיתכנות או שמן הראוי לייצר שוויון בהזדמנויות.
רונן רגב כביר: אז אם מדובר למשל על כך שיש חוות בודדים שקיימות כיום וכבר מחוברות לרשתות הבזק השונות, זה שיקול מהותי מבחינת הוועדה.
רונן רגב כביר: גם כמידע שהיא צריכה לקבל וגם כמשהו שהיא צריכה לנמק, האם יש איזו שהיא סיבה לחרוג מהסטנדרטים שכבר נקבעו הלכה למעשה, וזה משהו שאנחנו מבקשים שיצורף לתקנות.
רונן רגב כביר: אגב, ב- 6(ב) אתם מדברים על החלטת השר תישלח למגיש הבקשה, זה מגיש הבקשה פה זה החברה שהגישה?
רונן רגב כביר: זה לא המגיש בקשה להתחברות.
ברוריה מנדלסון: אנחנו מבקשים שהחלטת השר בסוף תפורסם גם באתר האינטרנט של המשרד ועצם זה שהוגשה בקשה לוועדה, זה גם בסעיף שקובע, מקים את הוועדה, כתבנו שהוועדה תקבע איך אנחנו מודיעים לכל הציבור הרלוונטי שהוגשה בקשה שהיא רלוונטית.
לאה ורון: אבל בעבר הרחוק היו כמה וכמה פניות לוועדת הכלכלה, של מזכירי יישובים, על כך שהם לא מחוברים לשירות מסוים.
לאה ורון: לאן היום הם יכולים לפנות?
לאה ורון: עדיין לוועדת הכלכלה שאישרה בתקנות הקמה של ועדה מייעצת וכו', או שהם יכולים לפנות לוועדה עצמה?
ברוריה מנדלסון: מבחינה טכנית, מי שמגיש את הבקשה לפטור זה מי שחייב לספק את השירות, שזה בעל הרישיון.
ברוריה מנדלסון: אני חושבת שאותו ציבור שלא מקבל שירות יוכל לפנות למשרד, יש לנו אגף שמטפל בזה, והוא יביא את זה לתשומת לבם של הגורמים הרלוונטיים ואנחנו נראה.
ברוריה מנדלסון: אבל עצם הבקשה לפטור, מגיש מי שחייב לספק את השירות.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה ההודעה לא תישלח גם למגיש הבקשה שהניע את הבקשה של החברה?
ברוריה מנדלסון: אולי אפשר לחשוב איך לנסח.
ברוריה מנדלסון: הבעיה היא שמדובר פה לעתים בציבור רחב שנוגע לבקשה.
ברוריה מנדלסון: זאת אומרת, אני לא יכולה לדעת בדיוק מי הוא.
כרמל שאמה-הכהן: מישהו פנה לחברה וביקש להתחבר, יש לפחות אחד כזה.
נתי ביאליסטוק כהן: אדוני, בדרך-כלל מה שקורה, הכלל הוא חובה לשירות אוניברסאלי.
נתי ביאליסטוק כהן: וגם היום, אדוני, כאשר פונה גורם מסוים והוא טוען שהוא לא מקבל שם את השירות האוניברסאלי שמגיע לו, ממי מהחברות, הוא פונה למשרד והמשרד מבצע פעולות שניתנות לו על-פי תקנות הפיקוח.
כרמל שאמה-הכהן: הבנו את זה.
נתי ביאליסטוק כהן: בתקופה של השירות האוניברסאלי.
כרמל שאמה-הכהן: לא סתם השר שלך, שישב בכיסא הזה, לא העלה את זה בכלל לדיון, לא אישר את זה בוודאות, כי אחרת לא היינו יושבים פה היום.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בנושא רגיש, כי מבחינתי, פחות הטלפוניה, אבל חיבור לאינטרנט היום הוא לא פחות חשוב מזה שיהיה בית-ספר באזור, עבור הילד שמתגורר שם.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתי, היום הגישה לאינטרנט היא ערוץ להרחבת ידע וגישה למידע, ראשונה במעלה.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן, לבוא ולמנוע מאנשים את הגישה למקור הזה, צריכה להיעשות מאוד מאוד מאוד במשורה, ובצורה שקופה, ובצורה מסודרת ולכן אני לא רואה סיבה, מאחר ושום בקשה לא תגיע לוועדה המייעצת, אלא אם כן אדם ביקש להתחבר והחברה רואה עם זה בעיה, אז יודעים לפחות על אחד כזה.
כרמל שאמה-הכהן: מאחר ואני מניח שבמקביל לא יגישו אלף בקשות, ואם הגיש יישוב אז פונים למזכירות היישוב, למועצת העיר או למזכיר הכפר או מי שזה לא יהיה.
כרמל שאמה-הכהן: אז זה דבר אחד, זה עוד לפני שהגענו לכללים ולהתניות ולבקרות האחרות שאני עוד חושב שצריך להכניס פה.
כרמל שאמה-הכהן: דבר בסיסי.
נתי ביאליסטוק כהן: אני רוצה פשוט להסביר.
נתי ביאליסטוק כהן: התקנות האלה הן במישור של מערכות היחסים בין בעלי הרישיונות לבין המשרד.
נתי ביאליסטוק כהן: מערכת היחסים שבין המשרד, נקרא לזה, או בעלי הרישיונות, לבין לקוחותיהם, מטופלות בתקנות אחרות, תקנות הפיקוח.
נתי ביאליסטוק כהן: אם אדוני רוצה לקבל קו מהוט והוט באה ומסרבת או לא עומדת מסיבה אחרת בתנאי השירות האוניברסאלי, רשאי כל אדם לפנות למשרד בתלונה.
נתי ביאליסטוק כהן: המשרד מבצע פעולת פיקוח לצורך העניין על בעל הרישיון.
נתי ביאליסטוק כהן: יכול להיות שכתוצאה מפעולת הפיקוח שיפעיל המשרד, יבוא בעל הרישיון וייפנה באמצעות התקנות האלה ויבקש פטור.
נתי ביאליסטוק כהן: אני אומר שוב, עדיין, מול הלקוח, מול הצרכן הסופי, מערכת היחסים שבין המשרד לבינו, נמצאת במישור של תקנות הפיקוח, של אותה מערכת של תלונות והוא יקבל תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: איפה הסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: תראה לי אותו, הסעיף שמחייב את המשרד לעדכן, כמו שהוא מעדכן פה את מגיש הבקשה, לעדכן את זה שהניע את התהליך.
ברוריה מנדלסון: ואפשר גם לקבוע חובה על בעל הרישיון להודיע.
ברוריה מנדלסון: כמו שיש לנו היום בתקנות הבזק.
כרמל שאמה-הכהן: שהוא בעל עניין פה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא בעל עניין כי יש לו פה אינטרס שעלול להיפגע ויש פה חובת יידוע.
נתי ביאליסטוק כהן: אין לי בעיה להוסיף את זה.
נתי ביאליסטוק כהן: זה לא פה, זה נמצא במקום אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי – תראה לי איפה הוא נמצא.
נתי ביאליסטוק כהן: אמרתי – זה נמצא בתקנות אחרות.
כרמל שאמה-הכהן: ואיך הוא מנוסח שם?
נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יכול כרגע לומר.
נתי ביאליסטוק כהן: זה בתקנות הפיקוח, שצריך לתת תשובה לאדם שפנה בבקשה לקבלת שירות אוניברסאלי.
נתי ביאליסטוק כהן: זה לא נמצא פה, אני לא יכול להראות לך את זה כאן, אבל אני אומר, אין לי בעיה גם להוסיף את זה פה.
נתי ביאליסטוק כהן: לא תמיד אתה מוצא את הקשר בין הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: אתה תקבע כך, כדי להתחיל לדון בבקשה, בזק או הוט יצטרכו להגיד לך – פנה אלינו ישראל ישראלי, בבקשה להתחבר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חושבים שאנחנו לא רוצים, לא יכולים או מבקשים פטור להתחבר אליו, ואז אתה רואה, הם חייבים לציין בבקשה מי לפחות פנה אליהם.
כרמל שאמה-הכהן: הם לא יגישו סתם הרי בקשות עכשיו לפטור.
אתי בנדלר: גברת מנדלסון, אני רק רוצה להזכיר לך שבשבוע שעבר כששוחחנו טלפונית על התקנות, אני ביקשתי במפורש וזה רשום לי כאן, להכניס את ההודעה על החלטת השר תימסר למבקש, וכן לציבור הנוגע לבקשה.
אתי בנדלר: אז דנתם בזה ואני רואה שבסופו של דבר החלטתם לא לקבל אלא רק להכניס חובת פרסום ואני עדיין סבורה ואני כמובן שמחה שכך רואה גם יושב-ראש הוועדה את הדברים, שוודאי שהציבור הנוגע בדבר, הציבור יכול להיות אדם פרטי, יכול להיות יישוב, יכול להיות אותו גורם שהניע את בעלת הרישיון לפנות לוועדה, צריך להיות מודע.
ברוריה מנדלסון: אנחנו חשבנו שבאמצעות הפרסום באתר האינטרנט, זה הפרסום המקסימאלי והטוב ביותר.
ברוריה מנדלסון: האם הוועדה סבורה שצריך הודעה לשלוח במכתב?
אתי בנדלר: לא, צריכים גם פרסום באינטרנט, משום שאני חושבת שיש צורך בבקרת החלטות.
כרמל שאמה-הכהן: אין לו חיבור לאינטרנט, איך הוא ייראה את זה?
אתי בנדלר: לצורך בקרת החלטות, אני חושבת שראוי שיהיה קיבוץ של כל ההחלטות שניתנו.
אתי בנדלר: זה נושא אחד, זה לגבי דרך הפעלת שיקול דעת והזיקה בין החלטה אחת לשנייה.
אתי בנדלר: עדיין, עם כל הכבוד, הגורם הנוגע בדבר, הגורם שביקש את השירות, הוא הראשון שצריך לדעת על כך ולקבל הודעה אישית על כך.
ברוריה מנדלסון: אני מציעה אולי שנעשה כמו בתקנות הבזק שהיום יש לנו, אמנם זו בעיה שכבר לא הוקמה, אבל שם החובה, נקבע שבעל הרישיון יודע למבקש את ההחלטה.
ברוריה מנדלסון: אז אפשר להטיל חובה על בעל הרישיון להודיע למי שביקש.
ברוריה מנדלסון: כי הוא, מישור היחסים, בעל הרישיון הוא זה שיש לו את היחס, אני אקרא לו מנוי, הוא לא מנוי כי הוא בפועל לא מקבל את השירות, אבל מי שמבקש את השירות.
ברוריה מנדלסון: אני, בתור משרד, זה קצת מוזר שיטילו עלי חובה להודיע עכשיו לכולם, אני לא יכולה לדעת בדיוק מי הם כולם.
כרמל שאמה-הכהן: להפך, לדעתי צריך גם לתת להם מעמד פה, מול הוועדה המייעצת.
כרמל שאמה-הכהן: כמו לבית-המשפט, כשאני מגיש תביעה נגד מישהו ואם רואים מישהו אחר שיש לו אינטרס שעלול להיפגע, מבקשים לצרף אותו.
ברוריה מנדלסון: בסדרי עבודה של הוועדה קבענו את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא צד להליך, אז הוא בטח צריך לקבל את התוצאות של ההליך.
ברוריה מנדלסון: הנה – "הוועדה המייעצת תקבע את סדרי עבודתה ונהלי דיוניה,".
כרמל שאמה-הכהן: איזה סעיף?
כרמל שאמה-הכהן: איזה מספר?
ברוריה מנדלסון: זה 3(ה), "לרבות נהלים בדבר – (1) אופן הגשת בקשה; (2) הדרכים ליידוע הציבור הנוגע לבקשה בדבר הגשתה; (3) מתן אפשרות לציבור הנוגע לבקשה להגיב עליה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל זה משהו פתוח כזה.
ברוריה מנדלסון: כיוון שמאוד קשה מראש לחזות ולקבוע כבר את כל הכללים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הנה משהו בסיסי.
כרמל שאמה-הכהן: ליידע.
ברוריה מנדלסון: אם אתם מבקשים שאנחנו, אין בעיה, נוסיף.
אתי בנדלר: אני קראתי את התקנות והערתי את הערותיי.
אתי בנדלר: היושב-ראש סבור כך, גם נציג אמון הציבור סבור אותו דבר.
אתי בנדלר: זאת אומרת, זה תחושה מאוד ברורה של כולנו.
ברוריה מנדלסון: אם את מבקשת, אנחנו נוסיף.
נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו נוסיף.
ברוריה מנדלסון: מעבר לפרסום באתר, תישלח הודעה לציבור הנוגע לבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: בזק, כמה בקשות כאלו יש לכם בשנה?
שרון פליישר: אין לנו שום בקשה.
כרמל שאמה-הכהן: אין לכם שום בקשה?
שרון פליישר: אנחנו פנינו למשרד לבקש לרשת איזה משהו?
שרון פליישר: אי-פעם?
נתי ביאליסטוק כהן: לא, אין לכם שום בקשה, אבל יש הרבה מאוד בקשות של גורמים וציבורים.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל עדיין זה לא אומר שאין שום בקשה.
קריאה: בין זה שהם מתלוננים לבין זה שזה נכון או לא נכון, יש מרחק.
נתי ביאליסטוק כהן: בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: מה מדובר?
כרמל שאמה-הכהן: את יכולה לתת לי, מה הפרופורציות של עלות השקעה פר בקשה כזו?
קריאה: בזק, קודם כל, דוגלת בשירות אוניברסאלי בלי קשר לחובה של משרד התקשורת או למישהו שצריך להטיל או זה מדיניות של החברה, כחברה שחושבת שהיא רוצה לתת שירות אוניברסאלי לכל לקוח במדינת ישראל.
קריאה: בהתאם לכך, למעשה, כל יישוב, כל שכונה, כל בית במדינת ישראל, מקבל שירות מחברת בזק.
קריאה: יש מקרים מאוד מאוד מאוד מיוחדים, ומקרים בודדים בשנה, מקרים מאוד מאוד בודדים, שלדוגמה, איזה שהיא חווה חקלאית, שמישהו עושה עכשיו חממות בחולות חלוצה, והוא רוצה בחממות שלו, בחולות חלוצה, שיהיה לו פקס', כי מאוד חשוב לו שיהיה לו שם פקס'.
קריאה: אז במקרה הזה, יש קודם כל, אחד, כמובן שהעלות היא שונה לגמרי מאשר להקים שכונה, לא משנה, זה לא צריך להיות, להגיע לבית בשכונה אפילו באופקים, לא באמצע תל-אביב, לא משנה, מבחינת עלות, מדובר בעלות הרבה יותר גבוהה, שבוודאי לא תוחזר לעולם, לעולם היא לא תוחזר.
קריאה: ואלה המקרים שבכלל, אם כבר אני מכירה איזה שהם מקרים כאלה, וגם לגביהם יש איזה שהוא דיון משפטי, כי לפחות לפי החוק, איך שאנחנו מכירים אותו ומפרשים אותו, חלה החובה על בעל הנכס להגיע עד לגבול הנכס.
קריאה: ובמקרים האלה, אותם גופים גם לא רוצים למלא את החובה הזאת ולכן יש פה בכלל שאלה, האם היום צריך להגיע לשם או לא צריך להגיע לשם.
כרמל שאמה-הכהן: זאת אומרת מדובר במקרים בודדים שאתם נתקלים בהם בשנה?
קריאה: כן, בודדים מאוד.
קריאה: אנחנו חושבים בכלל שהקונצפט של התקנות, אם אתה רוצה שאני כבר אגיד את כל דעתנו?
קריאה: אם את יכולה עוד להתייחס בעניין של הפניות למזכירות היישוב תל-אל.
קריאה: תל-אל?
קריאה: אני לא מכירה.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה תל-אל?
קריאה: זה יישוב שפנה לוועדה, שהתכתבנו אתם, גם ענתות עלמון.
כרמל שאמה-הכהן: אתם לא צריכים את הוועדה הזו?
נתי ביאליסטוק כהן: ענתות עלמון זה לא, זה קצת בעייתי, כי זה לפי דעתי מעבר לקו הירוק וזה לא חל.
קריאה: זה לפעמים לא יישובים מוכרים בכלל.
קריאה: אנחנו סברנו, התקנות האלה מובאות לוועדת כלכלה כבר כמה וכמה פעמים ובכל הדיונים האלה אנחנו סברנו שהקונצפט הוא קונצפט שמתאים ללפני עשר, 20 שנה, זה לא קונצפט שמתאים להיום בכלל.
קריאה: בכל העולם הקונצפט המוכר הוא קונצפט של הקמת קרן למימון שירות אוניברסאלי, כי לי לא נראה הגיוני שבשנת 2011 יבואו למישהו במדינת ישראל, לא משנה איפה הוא, ויגידו לו – אתה לא יהיה לך טלפון או לא יהיה לך אינטרנט.
קריאה: אלא מה שנהוג לעשות בכל העולם, יש היום שבעה מפעילים פנים ארציים במדינת ישראל, לא כל השבעה מחויבים בשירות אוניברסאלי, אבל האחרים נהנים מזה שבזק והוט מקיימים את חובת השירות האוניברסאלי, ולכן למקרים המאוד בודדים האלה, שקובעים איזה שהוא קריטריון מאוד ברור שעל זה אני גם אדבר, כי בתקנות האלה אין בכלל קריטריונים ברורים.
קריאה: קובעים נגיד קריטריון ברור שאומרים – עלות ממוצעת של הגעה, הקמת תשתית לבית היא, וסתם אני זורקת עכשיו, 2,000 שקל, ואם יוצא שיש איזה מקום מיוחד שהעלות בו היא פי ארבעה מהעלות הזאת, במקרה הזה, הקמת התשתית תמומן מהקרן הזאת, שבקרן הזאת משתתפים כל המפעילים שיש להם רישיון פנים ארצי.
קריאה: כולם נושאים בנטל הזה של המקרים המיוחדים האלה, וזה לאו דווקא שבזק תלך.
קריאה: אומרים – יש עכשיו שבעה מפעילים, אומרים מי רוצה להיות זה שהולך ומקים שם את התשתית מבין השבעה, מי שמתנדב ראשון, והאחרים מוסרים כסף, בתוך הקרן הזאת ומממנים את זה.
קריאה: במקום ליצור פה בירוקרטיה שאלוהים ישמור, של הקמת ועדה, של אנשים.
כרמל שאמה-הכהן: על איזה סדר גודל של כסף מדובר בשנה, אם אנחנו רוצים להניח את כל התשתיות שמבקשים?
כרמל שאמה-הכהן: מה זה כלום?
קריאה: כמה מאות אלפי שקלים, לכל המפעילים ביחד.
כרמל שאמה-הכהן: זה לכל המפעילים, כמה מאות אלפי שקלים?
כרמל שאמה-הכהן: אתם חולקים על הנתון הזה?
נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע להתייחס לזה.
מיכל פליישר: אני יכולה להגיד.
מיכל פליישר: זה לא מתקרב לסכומים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זה?
מיכל פליישר: אם מדובר במקרים הספציפיים שאני דיברתי.
כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל, לא מתחייב, אנחנו לא עושים מכרז פה עכשיו.
מיכל פליישר: אני אגיד את הנתון, כדי שיסבר את האוזן.
מיכל פליישר: הוט טלקום מחויבת בשירות אוניברסאלי ונותנת שירות בפריסה ארצית.
מיכל פליישר: אבל הוט מגיעה היום ל- 92, כ- 92% מבתי האב בישראל, כך שזה לא סוד שלמשרד התקשורת מגיעות פניות לחיבור.
מיכל פליישר: וזה לא סוד שאנחנו באמת מבקשים להגיש בקשות לפטורים בגין עלויות שהן עלויות חריגות.
מיכל פליישר: אני מאמינה שבתשתיות הוט טלקום, כדי להגיע לפריסה ארצית מלאה.
כרמל שאמה-הכהן: לא כדי להגיע לפריסה ארצית, כדי לעמוד בבקשות שמוגשות לכם מדי שנה.
כרמל שאמה-הכהן: כמה ההוצאה השנתית?
מיכל פליישר: אני לא יודעת לחלק את זה לפי בקשות שמוגשות לפי שנה, אני יכולה כן להעריך שפריסה ארצית מלאה מלאה, מדובר במאות מיליונים, עד חצי מיליארד.
כרמל שאמה-הכהן: חצי מיליארד?
מיכל פליישר: מאות מיליוני שקלים, עד חצי מיליארד ומעלה.
שרון פליישר: היות ובזק פרוסה ב- 99.9% ממדינת ישראל, כמו שהיא אמרה לך, הם ב- 92%, אז זה ההבדל.
שרון פליישר: אנחנו רואים את המקרים האלה ממש מקרים כמו שתיאר פה נתי, מבחינת בזק לפחות, המקרים שעליהם מדובר.
כרמל שאמה-הכהן: מה, את רוצה להקים קרן שתשקיע חצי מיליארד עכשיו?
שרון פליישר: אני לא חושבת.
שרון פליישר: אני חושבת שעל הוט חלה חובה להגיע ל- 99.9% כמו בזק, והתקנות האלה, בדיון הקודם שהתנהל בוועדה ביקשה היועצת המשפטית של הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: מתי היה הדיון הקודם, דרך אגב?
שרון פליישר: לפני כשמונה חודשים, משהו כזה.
שרון פליישר: לאור אמירה של מנכ"ל משרד התקשורת, שהתקנות האלה מיועדות אך ורק למקרים כמו המקרים שאני תיארתי וכמו מה שתיאר יועץ המנכ"ל נתי ביאליסטוק כהן, רק לאותם מקרים של משהו, איזה חוות בודדים או מקרים כאלה, שיהיה כתוב בתקנות באופן ברור שעיר, שכונה, חייבים לרשת והתקנות האלה בכלל לא חלות עליהם.
שרון פליישר: עכשיו, איך שהתקנות קובעות.
כרמל שאמה-הכהן: מה, יש עיר שהיא לא?
שרון פליישר: כן.
כרמל שאמה-הכהן: איזה עיר או שכונה?
שרון פליישר: לבזק אין דבר כזה.
כרמל שאמה-הכהן: להוט, איפה אין גישה?
כרמל שאמה-הכהן: עיר.
אתי בנדלר: יש איזה יישוב שהוט עדיין לא מחוברת אליה, או שכונה חדשה?
מיכל פליישר: יש, ודאי שיש.
אתי בנדלר: יישוב או שכונה חדשה?
מיכל פליישר: יש יישובים.
מיכל פליישר: תראו, צריכים לזכור שברקע של התקנות האלה, עדיין נמצאת העובדה שבזק ואנחנו לא התחלנו באותו קו זינוק.
מיכל פליישר: וזה פה עניין מהותי.
שרון פליישר: אין לזה שום רלוונטיות כרגע.
מיכל פליישר: יש לנושא רלוונטיות, חד-משמעית.
מיכל פליישר: בזק היא חברה ממשלתית.
שרון פליישר: בזק לא חברה ממשלתית.
מיכל פליישר: סליחה, מונופול וחברה ממשלתית בעברה.
שרון פליישר: גם הוט היא מונופול.
כרמל שאמה-הכהן: מה פלח השוק של הוט ובזק?
שרון פליישר: בטלפוניה בזק היא באזור, פחות מ- 70% נתח שוק.
קריאה: לא כל היתרה זה הוט.
שרון פליישר: אבל לעומת זה בטלוויזיה, הוט היא 70% נתח שוק.
שרון פליישר: היא מונופול בטלוויזיה.
שרון פליישר: לא רבים פה מי מונופול יותר גדול.
שרון פליישר: חובת השירות האוניברסאלי חלה באופן שווה בדיוק על שתינו.
שרון פליישר: זאת אומרת, החובה ברישיון, היא אותה חובה בדיוק.
שרון פליישר: ופה הטיעון שלנו לגבי, אני רק אמשיך את הטיעון שלי.
כרמל שאמה-הכהן: אם הם מקבלים פטור, זה לא פוגע בכם.
שרון פליישר: בטח שזה פוגע.
מיכל פליישר: להפך, הם יכולים לתת שירות לכל התושבים.
שרון פליישר: הוט קיבלה המון המון הקלות מהרגולאטור, אני יכולה למנות אותם אם אתה רוצה, בגלל שיש עליה חובת שירות אוניברסאלית.
כרמל שאמה-הכהן: זה שהם נהנים מאישור התקנות, את לא צריכה להסביר לי, אין ספק.
שרון פליישר: לא, לא מהתקנות האלה.
שרון פליישר: באופן עקרוני, באו משרד התקשורת ואמר, לדוגמה, נתן להוט במשך כמה שנים.
כרמל שאמה-הכהן: מה בזק עלולה להיפגע מאישור התקנות?
שרון פליישר: לי יש יותר הוצאות, בגלל שאני מגיעה לכל בית במדינת ישראל וכן כופים עלי.
כרמל שאמה-הכהן: את כבר קיימת.
שרון פליישר: מה זה משנה, אם עשיתי את זה.
שרון פליישר: אבל אני אמשיך גם לעשות את זה כי זו המדיניות שלי.
שרון פליישר: קודם כל, רק בשביל להבין, נראה לכולם פה כאילו הנחנו תשתית לפני 30 שנה והיא באדמה וזהו.
שרון פליישר: בזק בכל שנה מקימה מאות אלפי יחידות דיור חדשות, קודם כל בשניים האחרונות היא החליפה את התשתית, היא מחליפה את התשתית בכל מדינת ישראל.
שרון פליישר: אז היא יכולה לקבל החלטה עכשיו שהיא מחליפה את התשתית אך ורק בתל-אביב ובחיפה, וכל מיני יישובים בפריפריה, שיישארו עם התשתית הישנה.
שרון פליישר: אני לא חושבת שזאת המטרה של משרד התקשורת.
נתי ביאליסטוק כהן: אגב, אני לא בטוח שזה עמידה בחובת השירות האוניברסאלי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אם נכנס שירות חדש שמחייב החלפת תשתיות, אז היא יכולה לבחור להחליף את התשתית רק לתל-אביב ורעננה.
נתי ביאליסטוק כהן: אז יכול מאוד להיות שהיא לא תעמוד בחובת השירות האוניברסאלי.
כרמל שאמה-הכהן: בשביל זה יש ועדת חריגים.
שרון פליישר: אז אנחנו נפנה לוועדת חריגים.
כרמל שאמה-הכהן: ואז נגיע ליישוב ונגיד – רגע, היום חלק מהעניין שאתם מסתמכים פה, בעצם עיקר ההסתמכות בתקנות האלה, זה שהם מחוברים כמעט לכל הנקודות.
שרון פליישר: סעיף 4.4.
כרמל שאמה-הכהן: אם להם יש 99%.
ברוריה מנדלסון: זה השיקול היחיד לאי-התקנה.
ברוריה מנדלסון: זה שיקול כמעט יחיד לפטור.
נתי ביאליסטוק כהן: מחר חברת החשמל תקבל רישיון, אם יירצה השם, היא תקבל רישיון להקמת תשתית פנים ארצית והיא תחויב באותה מידה.
שרון פליישר: יהיה לו את סעיף 4(4) שאומר שאם כבר יש תשתית במקום, היא לא צריכה.
ברוריה מנדלסון: במקרים קיצוניים ביותר.
שרון פליישר: לא כתוב פה מקרים קיצוניים.
שרון פליישר: ביקשה מכם אתי בנדלר בדיון הקודם, זה בדיוק מה שביקשה היועצת המשפטית של הוועדה בדיון הקודם, שיהיה כתוב פה בצורה מפורשת, שמדובר במקרים קיצוניים ביותר, שאין דבר כזה.