GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: הוראות חוק-יסוד: הכנסת - הוראות חוק-יסוד: הכנסת, לא הנחיה ולא איזושהי תורה שבעל-פה - אומרות שנציגי ממשלה שמופיעים בפני ועדות הכנסת, אין לי פה את הטקסט של החוק, הוא בוודאי בידי היועצת המשפטית יש אותו, ואני אשמח לצטט אותו, מחויבים לסייע לוועדות הכנסת בעבודתן, ולהעביר לוועדות הכנסת מידע העומד ברשותן.
דב חנין: זה מה שאומר חוק-יסוד.
דב חנין: אני לא יודע למה היועץ המשפטי לממשלה, על בסיס איזה דין הוא ראה לעצמו זכות להנחות את נציגי הממשלה אחרת.
דב חנין: אני ער לכך שישנה הנחיה כזאת.
דב חנין: אני חושב שהגיע הזמן שהשאלה הזאת תיבחן בצורה מאוד מאוד רצינית ביחסים שבין הממשלה לבין הכנסת.
דב חנין: אני לא בא אליך, אדוני, בשום טענה וביקורת.
דב חנין: אני חושב שיש פה איזושהי בעיה מבנית של התנהלות הממשלה מול הכנסת, כי אנחנו חייבים לקבל מנציגי הממשלה את האינפורמציה, המידע וההשקפה שנמצאת בידיהם כדי לסייע לנו בעבודתנו.
דב חנין: הדרך האחרת היא שאנחנו נצטרך לייצר לעצמנו בכנסת מערכות מקצועיות מקבילות לאלה שקיימות בממשלה, וזה לא הגיוני, זה לא סביר.
דב חנין: יש מערכת מקצועית אחת שנמצאת בידי הרשות המבצעת, והיא צריכה להיות פתוחה גם לרשות המחוקקת.
דב חנין: אני אומר את הדברים ברמה העקרונית מכיוון שאני חושב שצורת ההתנהלות הנוכחית היא לא חוקית, למרות שהיועץ המשפטי לממשלה עומד מאחוריה.
דב חנין: לעניין הנושאים שנדונים בדיון הזה – התקנות שנמצאות בפנינו, אדוני, מתיימרות להיות מותקנות מכוח סעיף 266 ג רבתי לחוק התכנון והבנייה שמתייחס למתקני גישה אלחוטיים.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, מיתקני גישה אלחוטיים הם לא מיתקנים של תקשורת סלולרית.
דב חנין: לא לזה נועד הסעיף הזה, לא זו המטרה שלו.
דב חנין: ואם החברות הסלולריות רוצות ליהנות מאיזשהו פטור כלשהו, תתכבדנה החברות הסלולריות, ויתכבד גם משרד התקשורת, מצידי, ליזום חקיקה ולהביא בפני הכנסת בצורה מסודרת הוראת חוק.
כרמל שאמה-הכהן: מתי תוקן הסעיף הזה, חבר הכנסת חנין?
קריאות: בשנת 2001 הוכנס לחוק התכנון והבנייה.
דב חנין: אפשר להסתכל על ההיסטוריה החקיקתית.
דב חנין: מטרתו לא היתה מלכתחילה אנטנות סלולריות, היתה לו מטרה אחרת.
דב חנין: המטרה האחרת לא ממומשת בפועל.
דב חנין: אני לא רוצה להיכנס כרגע.
דב חנין: זה איזשהו מהלך של בזק שלא יצא אל הפועל.
דב חנין: בכל מקרה, לא זו היתה המטרה, לא זו החקיקה.
דב חנין: החברות הסלולריות, עם כל הכבוד, בשיתוף פעולה כזה או אחר של רשויות המדינה משתמשות בסעיף הזה למשהו שהוא ממש איננו ממין העניין, איננו ממין העניין.
כרמל שאמה-הכהן: זה באמת נועד במקור לצלחות של "יס"?
קריאות: לא, ל-LMDS.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה LMDS?
כרמל שאמה-הכהן: בעברית.
ענת בהרב קרן: כשרצו לפתוח את שוק התקשורת הנייח לתחרות, רצו לשים כאלה מיתקני גישה שהיו מאפשרים להעביר תקשורת נייחת על גג בניין.
ענת בהרב קרן: אם היו שמים את הדבר הזה זה לאותו בניין היה יכול לספק, על כל בית.
ענת בהרב קרן: ולכן, יש הוראות שמאפשרות להקים את זה על בית משותף בניגוד לרצונם של השכנים, ואפילו לא ברכוש המשותף, כדי לאפשר את התקשורת הנייחת.
כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לומר שזו אבחנה שפעם ראשונה אני נחשף - - -
ענת בהרב קרן: בית המשפט המחוזי דווקא קיבל את זה.
קריאה: הוא לא דיבר על ה-LMDS, עם כל הכבוד.
כרמל שאמה-הכהן: שנייה, לא שומעים אף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית לוועדה, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתי, היא הסמכות בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: האם נכונה האבחנה שמטרת החקיקה של 266 ג נועדה לסוג מסוים ספציפי של תקשורת נייחת?
כרמל שאמה-הכהן: אם כך, זה משחק אחר.
אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שאני לא בדקתי את הסוגיה הזאת לעומק.
אתי בנדלר: אני מוכנה לבדוק את זה לישיבה הבאה.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר דבר מסוים.
אתי בנדלר: לא פעם הכנסת מחוקקת חוק, קובעת סעיפים בהתחשב במצב ידוע.
אתי בנדלר: אבל, עם ההתפתחויות במהלך השנים נעשה שימוש באותם סעיפים כי לשון החוק אמורה להיות מספיק גמישה כדי להתמודד גם עם מצבים משתנים.
אתי בנדלר: אגב, יש הגדרה מהו מיתקן גישה אלחוטי בחוק התקשורת, אם אני זוכרת נכון.
אתי בנדלר: אין בעיה עם ההגדרה של המיתקן, ולא של התחולה של הסעיף הזה.
אתי בנדלר: כפי שהסבירה כאן עו"ד דון יחיא, הבעיה היא התדרים שמשודרים באמצעות אותם משדרים שנעשים מכוח תקנה אחרת, מכוח סעיף מסמיך אחר.
אתי בנדלר: יש כאן עניין של פרשנות משפטית.
אתי בנדלר: אני לא בטוחה גם – כפי שאמרתי לך, אני לא בדקתי את זה – שהפסיקות של בתי המשפט בנושא הזה הן אחידות.
אתי בנדלר: אני לא חושבת שהנושא הזה הגיע - - -
קריאה: הדבר הגיע להכרעת היועץ המשפטי לממשלה.
קריאה: יש חוות דעת של יועץ משפטי לממשלה שניתן להקים מיתקני תקשורת סלולרית - - -
קריאה: איך אפשר להתבטא נגד חוות דעת של היועץ עכשיו?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, מה קורה לכם?
אתי בנדלר: אני מוכנה לבדוק את זה לקראת הישיבה הבאה.
אתי בנדלר: הנקודה כרגע היא – גם אם בזמנו מה שהיה בראש למחוקק, זאת אומרת, הדגם של המיתקן שעליו הוא חשב באותו שלב, היה מיתקן נכון לאותו עת.
אתי בנדלר: אבל, זה לא סוג מסוים של מיתקן אחד שאי-אפשר לאחר מכן עם ההתפתחות הטכנולוגית - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פרשנות - - -
דב חנין: גברתי הולכת מאוד מאוד רחוק עם גישה של פרשנות החלטית.
אתי בנדלר: ממש - - -
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, רגע.
כרמל שאמה-הכהן: לא מפריעים ליועצת המשפטית כשהיא מדברת, גם לא חברי כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: כשאתה דיברת היא לא הפריעה לך.
כרמל שאמה-הכהן: תן לה לסיים.
דב חנין: לא, אני עוד לא סיימתי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, היא עכשיו מדברת.
דב חנין: אני לא סיימתי.
אתי בנדלר: אני אומרת שוב, אני מוכנה לבדוק את הנושא הזה בצורה יותר יסודית, לחוות את דעתי ככל שיהיה צורך לקראת הישיבה הבאה.
אתי בנדלר: אני מוכנה גם לשמוע את - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך מה מפריע לי.
כרמל שאמה-הכהן: מצד אחד, אם בעת החקיקה, גם בוועדות וגם במליאה, של הסעיף הזה בכלל לא שקלו את השיקולים של התושבים במקרה הזה, והפחד שלהם מהסלולרי, והשיקולים הבריאותיים שהם אולי ייחודיים לאלמנטים הסלולריים, אז אולי באמת יש בעיה עם הסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, מצד שני, אם בא היועץ המשפטי לממשלה ואומר שאפשר להתקין מיתקן אחד מכוח הסעיף הזה, אז למה לא - - - מיתקנים?
אתי בנדלר: אבל, זה לא מה שהוא אמר.
דב חנין: אדוני יכול להחזיר לי את רשות הדיבור?
כרמל שאמה-הכהן: כן, אחרי שהגברת תדבר.
כרמל שאמה-הכהן: מי כבודה?
בת שבע נחמיה: בת שבע מהלשכה המשפטית במשרד התקשורת.
בת שבע נחמיה: השאלה לעניין סבירות קביעת התקנות שקבע שר התקשורת שיכולות לעשות שימוש בהסדר הפטור כשהוא קבע בשעתו בשנת 2002 גם תדרים של מתקנים סלולריים, הובאה בפני היועץ המשפטי לממשלה שקבע בצורה מאוד ברורה וחד-משמעית שהתקנות שהותקנו שכוללות את התדרים הסלולריים, הותקנו בסמכות וכדין.
בת שבע נחמיה: השאלה הזאת נדונה והוכרעה באופן מאוד  - - -
דב חנין: בכל הכבוד, גברתי מביאה אלמנט אחד חלקי מחוות דעת שגם עברה שינוי?
בת שבע נחמיה: לא, היא לא עברה שינוי.
בת שבע נחמיה: אני אשלים את התמונה.
בת שבע נחמיה: בהמשך להחלטה הזאת, שזו טיפה שאלה מקדמית - - -
כרמל שאמה-הכהן: זו החלטה משנת?
בת שבע נחמיה: משנת 2008, כשהוא קבע שהתקנות שהתקין שר התקשורת הותקנו בסמכות וכדין ורשאים להקים מיתקנים, הוא הורה על הקמת צוות בין-משרדי שהוזכר כאן קודם שבדק את האופן של השימוש בהסדר הזה, ובדק היבטים שונים של ההסדר.
בת שבע נחמיה: בהמשך לבדיקה של הצוות הבין-משרדי, היועץ המשפטי לממשלה קבע שצריך להתקין את התקנות, ששר הפנים צריך להתקין את התקנות שנוגעות ל- - -
דב חנין: גברתי מציגה - - -
כרמל שאמה-הכהן: שנייה, אתה תעיר את הערותיך אחרי זה.
בת שבע נחמיה: אבל, ההחלטה, ההכרעה המקדמית שלו בשאלת סבירות התקנת התקנות שכוללות את התדרים של המתקינים הסלולריים, הוכרעה כבר.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בזה אין מחלוקת.
בת שבע נחמיה: אין מחלוקת.
בת שבע נחמיה: הוא אמר כדי שההסדר יהיה סביר היום צריך להתקין תקנות, וזה מה שעשה שר הפנים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין מדבר עכשיו.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להיכנס לוויכוח עם היועצת המשפטית של משרד התקשורת.
דב חנין: אני פשוט אקריא כמה משפטים מחוות דעתו האחרונה של היועץ המשפטי, ואני מקריא את הדברים מפי אומרם.
דב חנין: אומר היועץ המשפטי לממשלה, ואני מצטט: "ההסדר הקיים בנושא מיתקני גישה אלחוטיים סלולריים נותן למיתקני הגישה פטור גורף מהיתר בנייה.
דב חנין: כתוצאה מכך נוצרה הסטה מסיבית לכיוון של שימוש במיתקנים הפטורים מהיתר שלא על בסיס שיקולים טכנולוגיים ושיקולי הגנת הציבור מפני קרינה".
דב חנין: אני קורא מחוות דעתו של היועץ המשפטי  לממשלה, ה-9.9.2009.
דב חנין: "..
דב חנין: .לפיכך, ההסדר במתכונתו הנוכחית אינו מאזן כראוי בין האינטרסים השונים, קרי, יעילות ותחרות מחד, והאינטרסים המגולמים בהליכי התכנון והבנייה מנגד, ולפיכך אינו יכול להימשך.
דב חנין: ".     	אני ממשיך ומקריא מחוות הדעת: "...
דב חנין: בנסיבות אלה, על שר הפנים בהתייעצות עם שר התקשורת, לנסח תקנות שתקבענה תנאים לתחולת הפטור מהיתר הבנייה.
דב חנין: תנאים אלה יכול שיכללו חובה לפנות לוועדה מקומית לשם קבלת היתר בנייה, תוך קביעה שהפטור ייכנס לתוקפו ככל שהוועדה המקומית לא תיתן החלטה בבקשה בתוך מועד קצוב סביר, וכן" – ופה אני שם דגש – "מגבלות שיגבילו את השימוש בפטור לנסיבות ולמקרים חריגים.
דב חנין: ".     	אדוני היושב-ראש, אני קודם ביקרתי את היועץ המשפטי לממשלה על דבר אחר.
דב חנין: אגב, אני לא בטוח שהשורה התחתונה של היועץ המשפטי מבחינת המסקנה האופרטיבית שלו, מתיישבת עם השורה הראשונה שלו מבחינת הניסוח המשפטי.
לאה ורון: זאת אומרת, התקנות שמונחות על שולחן הוועדה אינן תואמות את חוות הדעת שהזכרת?
דב חנין: אני אומר שלפי דעתי התקנות אינן מקרים חריגים, כך אני קורא את זה.
דב חנין: זה לא מקרים חריגים.
דב חנין: אני קורא מקרים חריגים אחרת.
דב חנין: אני שוב אומר, אני לא רוצה פה לנהל ויכוח משפטי עם היועץ המשפטי לממשלה.
דב חנין: הוא גם לא נמצא כאן, וזה גם היועץ המשפטי הקודם לממשלה שקבע את חוות הדעת הזאת, אז הוא בוודאי לא נמצא בדיון הזה.
דב חנין: אני אומר – מבחינת גישה עקרונית.
דב חנין: הגישה העקרונית שקובע היועץ המשפטי לממשלה היא גישה ראויה.
דב חנין: אומר היועץ המשפטי לממשלה: אנחנו צריכים לאזן בין שני דברים.
דב חנין: יש אינטרס שתהיה תקשורת סלולרית, ואמר את זה קודם נציג המשרד להגנת הסביבה.
דב חנין: אף אחד לא חולק על זה.
דב חנין: אנחנו רוצים תקשורת סלולרית, ואנחנו רוצים גם הגנה גם על השקיפות, גם על הבטיחות, וגם על היכולת של הציבור לקבל החלטות בנושאים שקשורים לו.
דב חנין: זה דמוקרטיה.
דב חנין: דמוקרטיה זה שאנשים יכולים להשפיע בנושאים שהם רוצים להשפיע בהם, גם אם מומחים חושבים שזה נכון, וגם אם הם חושבים שזה לא נכון.
דב חנין: אני חולק פה על האמירה שאומרת - ואני מבין שהאמירה הזאת נאמרה גם בוועדה - שמיתקני גישה הם דבר טוב ובריא כי אנחנו רוצים שיהיו כמה שיותר אנטנות.
דב חנין: אנחנו רוצים שיהיו הרבה אנטנות.
דב חנין: אבל, אנחנו לא רוצים שיהיו אנטנות בתוך בתי מגורים, אנחנו לא רוצים שיהיו אנטנות שהן אינן כפופות למערכת של תכנון ובנייה.
דב חנין: יהיו הרבה אנטנות שיהיו ממוקמות במקומות הנכונים, וישדרו שידור סלולרי ברמה מתונה וקבועה, ולא יהיו בתוך המרפסת או צמודים לקיר האחורי של מישהו שישן בצד השני, ואפילו לא יודע שיש לו מיתקן גישה מעבר לקיר, ליד מיטתו.
דב חנין: זה הדבר הנכון והדבר הראוי.
דב חנין: הסיסמא הזאת של הרבה אנטנות לא יכולה להיות הצדקה להתנהלות פרועה שאיננה מאפשרת לאנשים בכלל לדעת איפה יש אנטנות, ואיפה אין אנטנות, ואיננה מאפשרת לאנשים להביע את דעתם, להביע את עמדתם – אי-אפשר.
דב חנין: המצב הקיים היום בתחום מה שנקרא מיתקני גישה אלחוטי הוא מצב של הפקרות.
דב חנין: המצב הזה נובע מכך שהחברות הסלולריות זיהו את ההוראה הזאת שלא מיועדת לאנטנות סלולריות כאיזשהו סוג של פרצה בהסדר החוקי, והפרצה הזאת הפכה להיות לא לחריג, אלא לנורמה.
דב חנין: זה הנורמה היום, לא צריך בכלל אנטנות אחרות, לא צריך היתרים, לא צריך לפנות לשום ועדה.
דב חנין: משתמשים במיתקני גישה אלחוטית למטרה אחרת ממה שהמחוקק קבע, לא במסגרת הליכי החקיקה שהיו וכדו'.
דב חנין: הערה אחרונה היא לגבי האפשרות להכניס בכל זאת את האנטנות הסלולריות למיתקני הגישה האלחוטית.
דב חנין: אומרת היועצת המשפטית של הוועדה, ובצדק, שלשונו של החוק יכולה לסבול הרבה דברים.
דב חנין: אבל, לשונו של החוק איננו הדבר היחידי שצריך לעמוד בפנינו.
דב חנין: מעבר ללשון יש גם תכלית, ולחוק הזה היתה תכלית וישנה תכלית שהיא לא התכלית הזאת.
דב חנין: רוצים להביא בפני הכנסת, בפני המחוקק, חוק שיעשה את זה עם התכלית החדשה של לייצר אלפי אנטנות מתחת לכל עץ ומעל כל עמוד?
דב חנין: תעשו את זה.
דב חנין: תביאו לכנסת חקיקה חדשה שתציג את התכלית בצורה ראויה.
דב חנין: נקיים עליה דיון אמיתי במוסדות הכנסת, במליאה ובוועדות, ואז נחליט אם התכלית הזאת ראויה, או לא ראויה בעינינו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אני מצטרפת לכל מה שאמר חבר הכנסת דב חנין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא פעם דיברנו על כך שבעצם משתמשים בפרצה בחוק לטובת אנטנות, וזו לא הפעם הראשונה שאנחנו מדברים בישיבה הזו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתי לומר שבוועדה הבין-משרדית או בוועדת השרים או מנכ"לים של משרדי ממשלה – אני לא זוכרת - הוחלט שיעשו דיון ציבורי ברגע שיגיעו לדור - - -     	איזה ועדה זו היתה?
קריאה: ועדת המנכ"לים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועדת המנכ"לים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כן, שיעשו דיון ציבורי ברגע שיגיעו לדור 3.5, נכון?
נתי שוברט: דור 4.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה היה 3, והם כבר פספסו אז הם הגיעו לדור 4. עד היום לא היה שום דיון ציבורי אמיתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו עוברים מוועדה לוועדה, מדברים על הנושא הזה, ואף אחד לא לקח את זה ברצינות, ולא דובר בנושא הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים לשאול למה צריך כל כך הרבה אנטנות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפוך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה ששר התקשורת מאוד רוצה את התחרות, ואני מאוד מחזקת את ידיו בכך שהוא רוצה את התחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אני חושבת שאנחנו מפספסים פה משהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו אומרים את זה מישיבה לישיבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, בואו נשאל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי כשהם קיבלו את ההיתר להקים חברות סלולר, הם היו צריכים להיות send, אין SMS.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום אנחנו כבר מדברים על כך לא פעם שהטלפונים הפכו להיות לכלי שאתה יכול גם לבדוק לך לחץ דם ואם אתה בהיריון, כן או לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא האם אנחנו רוצים את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לעשות דיון ציבורי האם הציבור מוכן להקריב את עצמו על מנת לקבל את כל מה שיש בפלאפון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שהיום בשעה 14:30 יש דיון בוועדת העבודה והרווחה בנושא בריאות: הקשר בין מכשירי טלפון סלולריים ותחלואה בסרטן, בהשתתפות פרופ' סיגל סדצקי מנהלת היחידה לאפידמיולוגיה סרטן וקרינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי כדאי שנלך גם לשם ושכולנו נשמע מה קורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נדמה לי שהורדת המחירים והתחרות מתחילה לשגע את כולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהגיע הזמן שקצת נעצור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין שום סיבה לתת ולהכניס עוד מפעיל רביעי וחמישי, במיוחד כשאנחנו יודעים שבאיזשהו מקום השוק עכשיו צריך להיות יותר פתוח כי ביטלנו את קנסות היציאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מניחה ששלוש החברות וחצי שקיימות כבר בשוק יכולות אולי להתחיל להתחרות אחת בשנייה.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה "שלוש וחצי"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קוראת למירס חצי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אקרא לכם ארבע.
כרמל שאמה-הכהן: האוצר רוצה להתייחס לדברייך.
כרמל שאמה-הכהן: את גרמת לו לשבור שתיקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תבדוק, תתקשר ליועץ משפטי קודם אם אתה יכול להגיד.
יהודה סבן: אגב, אני חושב שהדיון הציבורי שאת מתכוונת אליו הוא דיון מאוד חשוב.
יהודה סבן: רק שאני חושב שהוא התקיים כאן בדיוק במקום הזה.
יהודה סבן: לפני כחודשיים החליטה הוועדה לאשר מספר הסדרים, ובראשם הסדר שקרוי נדידה פנים-ארצית, בדיוק כדי לאפשר כניסה של מפעיל רביעי וחמישי.
יהודה סבן: כלומר, המקום המאוד מכובד הזה החליט - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת יהודה, לא היה דיון ציבורי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיון ציבורי זה קודם כל שהציבור משתתף, לא חברי כנסת משתתפים.
יהודה סבן: חברת הכנסת ברקוביץ, התייחסת לכניסתו של מפעיל רביעי וחמישי, ואני אומר - על כך הכריעה הוועדה, והכריעה מליאת הכנסת, שיש בכך חשיבות גדולה מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מותר לי לבוא להגיד שהם טעו, ולהחליט אולי  - - - מחדש.
יהודה סבן: אי אפשר להגיד שלא התקיים על כך דיון, ולא התקבלה הכרעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא התקיים דיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, הדיון לא התקיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהודה, הדיון לא התקיים.
יהודה סבן: בוועדת הכלכלה הדיון הזה התקיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדיון הזה מתקיים קצת פה קצת שם, קצת פה קצת שם, ואין דיון ציבורי אחד ממוקד במקום אחד.
כרמל שאמה-הכהן: את מייצגת ציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקיי, הדעה שלי לא מספיק חשובה.
כרמל שאמה-הכהן: הדעה שלך מייצגת דעה ציבורית של חלק מהציבור.
כרמל שאמה-הכהן: זה המבנה הדמוקרטי.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להביא לפה עשרות אלפי אנשים עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, מאחר ואני באופוזיציה אני חוששת שהקול של הציבור הגדול מאוד שאני מייצגת לא יישמע מספיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן, כשאתה בא ואומר מה זה דיון ציבור - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין פה אופוזיציה –קואליציה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, באמת שאין פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מהפה שלך לאלוהים.
כרמל שאמה-הכהן: חוץ מזה שאת על הגבול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מודה לך, אני מקבלת את זה כמחמאה שאני פועלת בכנסת עניינית, ולא על-פי מקום שאני נמצאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהודה, אני חושבת שדיון ציבורי מעולם לא נעשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, אני רוצה לעשות סקר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול את הציבור שאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במידה והוא יודע שגם אנטנות וגם מכשירי טלפון גורמים לקרינה, ואנחנו יודעים את זה, ואנחנו צריכים להתנהג לפי כללים של זהירות מונעת, אבל הוא יוכל לראות טלוויזיה, האם הוא מוכן להקריב את עצמו, או לראות במכשיר הטלפון טלוויזיה או חדשות או לבדוק לחץ דם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת מה הציבור אומר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש מספיק כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו כרגע מדברים - - -
יהודה סבן: כשאני מחליט לקנות מכשיר אייפון דור רביעי, לצורך הדוגמה, אז אני מקבל את ההחלטה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזק את מה שאני אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומר לך למה אני מתכוונת, אדוני היושב-ראש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוועדת הכלכלה עשינו דיון גם לגבי שאלת התמלוגים, הגדלת התמלוגים מחברות הסלולר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדובר על הרבה מאוד כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בהחלט חושבת שחלק מאותם התמלוגים צריכים לחזור או להגיע למשרד לאיכות הסביבה, או לבריאות וסביבה – אני לא יודעת, איך שנחליט – כדי לעשות יותר הסברה לציבור על מנת שהוא ידע מה זה פלאפון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שאדם לוקח דור רביעי, זה לא תמיד - - -
נתי שוברט: אין דור רביעי, אנחנו עוד לא בדור רביעי.
נתי שוברט: סליחה על ההתפרצות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דור שלישי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תדאג, אנחנו נגיע לשם מאוד מהר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק נשים עוד קצת אנטנות – תאמין לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על דור שלוש וחצי, על דור שלישי – לא משנה איזה דור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שחשוב הוא שציבור לא מספיק מודע לכך כי לא מספיק מדברים על זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, הגיע הזמן שאנחנו נעשה דיון ציבורי מעמיק – לא בוועדה פה, או בוועדה שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שצריך להחליט שאנחנו עושים דיון ציבורי במשך שבוע בנושא סלולר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חלק בלתי נפרד מהחיים שלנו היום, וזה מאוד חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: מר שוברט, בבקשה.
נתי שוברט: ברשות כבוד היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו על-ידי שני חברי הכנסת המכובדים, ורק לשים את הדברים בהקשר כמו שאני מבין אותו.
נתי שוברט: אנחנו כאן בהקשר של התקנות האלה, בהקשר  התחרות, מדברים על דור 3. ואכן, צודקת חברת הכנסת שהתייחסה לוועדת המנכ"לים שהתייחסה על דיון ציבורי לדור 4. התקנות האלה שבגינן אנחנו מתכנסים פה מדברות על הגברת התחרות בתחום דור 3. הדיון הציבורי ראוי שייעשה - - -
דב חנין: נראה לי שנקבע דיון ציבורי על דור 4 נקבע דור 3.5, דור 3.6, 3.7, ואף פעם לא נגיע לדור  4 כי אנחנו ב-3.8.
נתי שוברט: לא. אדוני גורר אותי למחוזות שאני לא נמצא שם.
נתי שוברט: כאזרח במדינה, לא כרגע כסמנכ"ל בכיר במשרד התקשורת, בהחלט צריך לקיים דיון ציבורי על הצורך בכל מיני דברים, והוא בהחלט דבר מבורך.
נתי שוברט: עמדתי בוודאי לא נגד דיון ציבורי.
נתי שוברט: אבל, מצטטים החלטה של דוח של ועדת מנכ"לים ומייחסים אותה לתקנות שעומדות היום פה לדיון, אז אין מה לעשות, צריך לעשות את ההפרדה.
נתי שוברט: כרגע אנחנו מדברים על דור 3 שלגביו כבר בדוח שנעשה לא נקבע שצריך לעשות דיון ציבורי.
נתי שוברט: אני בעד שיהיה דיון ציבורי.
נתי שוברט: זה לא קשור - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ביררתי, זה היה דור 3. זה היה דור 3, ולא הספיקו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז כמו שאתה עכשיו מציע דור 4 – גם לא יספיקו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דור 5  - ואז לא יהיה דור עם מי לדבר.
נתי שוברט: חברת הכנסת הנכבדה, אני בעד שיהיה דיון ציבורי.
נתי שוברט: אני רק שם את הדברים בקונטקסט שכאן מדובר על הגברת תחרות בדור 3. לא מדובר על דור 4.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, דובר על דור 3. בוועדת המנכ"לים דובר על דור 3.
נתי שוברט: אני את שלי אמרתי.
נתי שוברט: מי שרוצה יכול להסתכל בוועדת המנכ"לים ולראות שמדובר בפירוש בדור 4.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דובר על דור 3. הם לא הספיקו, ואז הם עברו ל-3.5.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אם נמשיך נגיע לדור 4.
נתי שוברט: אני מבקש עכשיו להתייחס גם לדבריו של חבר הכנסת דב חנין, וגם עלו פה בהקשר אחר.
נתי שוברט: מצטטים פה כל מיני דברים, ובצדק, מתוך הדוח של הצוות הבין-משרדי שחקר את עניין המג"א על-פי הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה.
נתי שוברט: אחד הנתונים שעלו משם, ואני כרגע פחות או יותר מצטט מילה במילה אם כי אין לי כאן את הדוח מונח מול עיניי, שהליך לקבלת היתר בנייה שגם הנציגה של משרד הפנים התייחסה אליו, להקמת מיתקני שידור נמשך בממוצע כ-17 חודשים, ובמהלך השנים 2006 עד 2008 אושרו פחות ממחצית הבקשות להקמת מיתקני שידור בהיתר בנייה באזורי בנייה עירונית וכפרית.
נתי שוברט: מה אני רוצה לומר?
נתי שוברט: אני לא בא להגן פה שהשימוש במג"א כמו שקבע היועץ המשפטי לממשלה הוא אינו חריג.
נתי שוברט: אני לא בא להגיד שהשימוש הוא לא חריג.
נתי שוברט: אבל, אני בא להגיד שיש קושי מובנה במסלול העיקרי שאליו מפנה נציגת משרד הפנים להקים מיתקנים על-פי חוק התכנון והבנייה אם אנחנו רואים שיותר מחצי מהבקשות להקים מיתקנים בהיתר באזורים עירוניים נדחות.
נתי שוברט: זאת אומרת, שיש קושי.
נתי שוברט: זה קושר את הדברים למה שאמר חבר הכנסת שטרית, ואמר גם ד"'ר סטיליאן, שככל שיהיו יותר אנטנות כך תפחת הקרינה, גם הסביבתית וגם הרצונית של מי שמשתמש במכשירים.
נתי שוברט: לעצום את העניים ולהגיד: אין שום בעיה והכול תקין, וילכו רק במסלול של הקמה על-פי חוק התכנון והבניה כשאלה הן העובדות, בעצם אנחנו גורמים למצב שהציבור סובל יותר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, למה שהם לא יתנו היתרים יותר מהר מ-17 שבועות?
קריאות: 17 חודשים.
עדן בר טל: ועדה מקומית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה "ועדה מקומית"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אנחנו לא אמורים לבוא ולהגיד שיש בעיה בוועדה המקומית, בואו נסרטן  את כל הציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לטפל בבעיה שם.
עדן בר טל: לא, הפחתת האנטנות מסרטנת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי אנחנו יודעים שמג"א יותר מסוכנת מאנטנה - - -, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז איזה מין דבר זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לטפל בכך שהם יתנו אישורים יותר מהר.
קריאה: התקנות באמת מתמודדות עם הבעיה הזאת.
נתי שוברט: אני מסכים שככל שההליך לאישור הקמת אנטנות בהיתר יהיה יותר יעיל, ולא יארך את פרק הזמן שהיה 17 חודש במועד של הדוח, ונכון לסוף שנת 2010 כבר עלה ל-20 חודשים, ככל שההליך הזה יהיה יותר יעיל, כך אפשר יהיה להקים יותר אנטנות בהיתר וירווח לכולם.
נתי שוברט: אבל, כשזה המצב, אני חושב שלנהוג כבת יענה ולעצום את העיניים ולהגיד: במסלול של היתר הבנייה הכול תקין, וכל מה שעושים עם המג"א הוא פסול – זה גם לא המקום שבו אנחנו נמצאים.
נתי שוברט: צריך לאזן בין הדבירם, אני בעד זה.
צבי שבח: אני צבי שבח, ואני יושב-ראש הפורום לסלולריות שפויה.
צבי שבח: קודם כל, אני רוצה להעיר לכולם שהתקנות האלה שעליהן דנים היום הן פועל יוצא של בג"ץ שהוגש, בין השאר, גם על-ידינו.
צבי שבח: בג"ץ עדיין לא קבע את דעתו אם מיתקן גישה הוא חוקי או לא.
צבי שבח: זאת אומרת, יכול לבוא מצב, למרות שלרוב הנוכחים פה לא נראה, שבג"ץ יבוא ויחליט: רבותי, מיתקן גישה שהותקן עבור אנטנה סלולרית הוא לא חוקי, וזה יכול להעמיד את כל המערכת במצב לא נוח.
צבי שבח: סך הכול, בואו ניטול קורה מבין עינינו.
צבי שבח: מיתקן גישה זה אנטנה סלולרית, נקודה.
צבי שבח: למה לא לקרוא לילד בשמו?
צבי שבח: אתם רוצים לבוא ולתת מסלול מהיר לאנטנות שלא מקרינות הרבה, בואו נעשה את זה כך ולא אחרת.
צבי שבח: בואו נסתכל קצת אחרת ונצא מהקופסא.
צבי שבח: העובדה ששמים אנטנה בתוך קופסה של 30 על 50 על 80, לא הופכת אותה ללא אנטנה.
צבי שבח: היא אנטנה.
צבי שבח: האריזה שלה היא מיתקן גישה, נקודה.
צבי שבח: אני גם רוצה להתייחס לדברים שהולכים לקרות פה בארץ.
צבי שבח: באחת הישיבות אמר מנכ"ל משרד התקשורת שהיום אנחנו נמצאים עם 9 מיליון מכשירי טלפון בארץ.
צבי שבח: אבל, הוא צופה שבשנים הבאות – תוך חמש שנים, אם אני לא טועה, הוא אמר – בעתיד יהיו 5 מכשירים טלפונים לאדם שרובם יעבירו דאטה, אם אני זוכר נכון את הדברים.
עדן בר טל: אמרתי שהדור הבא – לא דור הבא במובן שחברת הכנסת יוליה שמלוב דיברה, אלא במובן   של התפתחות mobile data - הסברה בעולם, העמדה המקצועית היא שיהיו 10 מכשירים על כל אדם שידברו בינם לבין עצמם.
קריאה: אבל, זה יותר רוחב פס, ויותר אנטנות – זה המשמעות.
עדן בר טל: תגלית מדהימה.
עדן בר טל: מצד שני, עדיין לא הצלחנו לפצח איך אנחנו חלק מעולם של תקשורת ניידת שמקדמת את הצמיחה הכלכלית במדינת ישראל בשיעורים ברורים, ועדיין לעשות את זה בלי רשת.
עדן בר טל: את הפטנט הישראלי של רשת סלולרית ללא רשת עוד לא הצלחנו לפצח.
צבי שבח: כבוד המנכ"ל, בזמנו אתה הצעת הצעה שיהיה טלפון ללא קרינה.
צבי שבח: אבל, אם היתה לך כזאת המצאה אז - - - את התמלוגים.
עדן בר טל: או רשת סלולרית ללא רשת, אז גם לא הייתי פה.
צבי שבח: בכל אופן, אנחנו צריכים את הרשת.
צבי שבח: אני חושב שגם אצלנו בפורום לסלולריות שפויה יש מודעות לעובדה שאנחנו רוצים הרבה אנטנות, והרשת תתקיים כך או כך.
צבי שבח: הבעיה היא איך אנחנו פותרים את זה במצב שבו הנזק הוא מינימאלי, והפריסה היא מצוינת.
צבי שבח: לדעתי, כאן נרדמו בשמירה גם משרד התקשורת וגם משרד הפנים.
צבי שבח: בשיחות שהיו לי עם כל מיני גורמים, כולל החברות הסלולריות, הגענו להסכמה שמי שמעכב זה ראשי הערים.
צבי שבח: אם ראשי הערים לא היו טומנים את ראשם בחול ועושים את כל מה שיש, הפריסה היתה הרבה יותר טובה, הקרינה היתה הרבה יותר טובה וכו'.
צבי שבח: אבל, גם משרד התקשורת צריך לצאת קצת מהקופסא ולבוא ולהגיד: רבותי, כמו שעשו במדינות אחרות, אנחנו דורשים שכל 150 מטר תקימו אנטנה, ואנחנו דורשים – וזה בא גם מנקודת מבטי – שכל האנטנות יהיו על שטחי ציבור ולא בתוך בתים.
צבי שבח: אני חושב שזה כלל שצריך לנבוע - - -
כרמל שאמה-הכהן: איפה יש את הכללים האלה בעולם?
צבי שבח: בסינגפור יש דרישה מהחברות הסלולריות כל 150 מטר אנטנה.
כרמל שאמה-הכהן: ועדיין יש כל 150 מטר מבנה ציבור?
צבי שבח: זה יכול להיות ברחוב.
צבי שבח: אם אתה תשים על כל פנס רחוב אנטנה, הקרינה שלו תהיה כל כך מינימאלית שלא תהיה לה שום השפעה.
צבי שבח: הבעיה היא העלויות.
כרמל שאמה-הכהן: וזה אתם בעד?
קריאה: כן, בעד, בעד.
קריאה: זה בעד.
כרמל שאמה-הכהן: וגם המשרד לאיכות הסביבה בעד.
צבי שבח: כן, בפירוש.