GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון חלפון: אני סבור שמי שטס למדריד ומי שטס לברצלונה זכאי בדיוק לאותם תנאים.
רון חלפון: אין שוני בין מדריד לברצלונה.
כרמל שאמה-הכהן: למה אתה רוצה להפחית מחצית מהפיצוי?
אתי בנדלר: כמה שעות טסים לכאן, כמה שעות טסים לשם ומה המרחק?
רון חלפון: בין מדריד לברצלונה יש הפרש של 10 דקות.
אתי בנדלר: למה באירופה יש הפרש בטיסה של 10 דקות?
אתי בנדלר: 1500 קילומטר בתוך אירופה הם אותם 1500 קילומטר שיוצאים מישראל.
רון חלפון: אני חושב שמי שטיס למדריד לא צריך להמתין יותר ממי שטס לברצלונה.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אומר שחברת תעופה תהיה רשאית להפחית מחצית מהפיצוי אם היא מצליחה להביא את הנוסע באיחור של שעתיים עד טווח מסוים, 3 שעות עד טווח אחר או 4 שעות עד טווח מקסימאלי.
כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים ששעתיים יהיו עד 2000 קילומטר.
כרמל שאמה-הכהן: זה לטובת הצרכן.
כרמל שאמה-הכהן: 3 שעות.
רון חלפון: מרחק ארוך יותר שכולל יותר יעדים.
רון חלפון: פחות נוסעים ימתינו פחות זמן בנמל התעופה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא אומר שנשנה את הטווחים בסעיף ההוא.
רון חלפון: גם שם זה לטובת הצרכן.
רון חלפון: על פי הצעת החוק לנוסע שממתין שעתיים לא מגיע שום פיצוי.
רון חלפון: גם לזה שממתין 4 שעות לא מגיע שום פיצוי.
רון חלפון: הסעיף הזה שאומר שניתן להפחית את הפיצוי למחצית אם הוא ממתין 4 שעות הוא לא הגיוני.
רון חלפון: אדם שהמתין בשדה התעופה 4 שעות לא מגיע לו שום פיצוי, מגיע לו רק סיוע.
אתי בנדלר: מדובר על כך שהטיסה שלו בוטלה.
רון חלפון: לא מגיע לו פיצוי כספי כלשהו אם הוא יושב 4 שעות בשדה תעופה.
אתי בנדלר: מי שהטיסה שלו עוכבה אבל יצא עם הטיסה שלו מלכתחילה לא זכאי לפיצוי בעיכוב עד 8 שעות, לא רק בין שעתיים ל-5.
אתי בנדלר: כאן לא מדובר על הסיטואציה הזאת.
אתי בנדלר: כאן מדובר על כך שהטיסה שלו בוטלה, אין טיסה אחרת אבל חברת התעופה הצליחה למצוא לו טיסה אחרת לא באותה חברה, לא באותה טיסה.
אתי בנדלר: לא מדובר על עיכוב בשדה.
אתי בנדלר: יכול להיות שהוא יצא לפני המועד שהוא היה צריך לצאת אבל עם יעדי ביניים כדי להגיע ליעד שלו.
רון חלפון: אדם שהגיע ליעדו שעתיים מהמועד המתוכנן יהיה זכאי לפיצוי ואילו אדם שהיה 8 שעות בשדה התעופה לא יהיה זכאי לפיצוי.
רון חלפון: זה נשמע לי לא הגיוני.
תמר פינקוס: אלו שתי סיטואציות שונות.
תמר פינקוס: בביטול יש לו זכות להגיד אחרי 5 שעות שהוא לא רוצה יותר לחכות ושיתנו לו את הכסף, או להגיד שהוא יחכה את ה-8 שעות ויקבל טיסה חלופית.
רון חלפון: מה תעשה חברת תעופה?
רון חלפון: במקום להוציא אותו שעתיים אחרי, היא תייבש אותו 5 שעות ולא תשלם.
רון חלפון: מה החוכמה?
רון חלפון: עדיף לה שהוא ישב 8 שעות בשדה התעופה ולא להוציא אותו שעתיים אחרי.
רון חלפון: איזה מן תמריץ זה?
וגיף אריאב: יכול להיות ש-8 שעות זה מוגזם.
סלעית קולר: הביטול של השעתיים הוא כתוצאה מזה שחברת התעופה בחרה מסיבות כאלו ואחרות לבטל את הטיסה.
סלעית קולר: זה ללא קשר לחוק הזה.
סלעית קולר: היא החליטה לבטל את הטיסה ונוצר מצב שהאדם יכול לקבל כרטיס חלופי לאחר שעתיים.
סלעית קולר: במצב שבו חברת התעופה החליטה לבטל את הטיסה – אנחנו לא מדברים על העיכוב שנגרם - יכול להיווצר מצב אבסורדי שאדם שמעכבים אותו יישאר הרבה זמן כדי לקבל את הפיצוי ואילו אדם שביטלו לו את הטיסה יקבל את הפיצוי יותר מהר.
רון חלפון: את האבסורד הזה אני מבקש למנוע.
סלעית קולר: האבסורד הזה נובע מזה שהם ביטלו את החוזה.
רון חלפון: את מדברת על צרכן אחד שהגיע בטווח של שעתיים ליעד שלו ומקבל מחצית מהפיצוי ועל אדם אחר שהמתין 7 שעות בשדה התעופה ולא זכאי לכלום.
כרמל שאמה-הכהן: ההסדר שמוצע בסעיף הזה הוא בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נחזור אחורה ושם.
מירי אילדיס: אנחנו בנושא הזה של ההגעה ליעד מבקשים לתקן את השעות.
מירי אילדיס: מיעד מסוים באירופה ליעד אחר באירופה או מיעד מאירופה לארצות הברית יותר קל להביא את הלקוח עד שעתיים, עד שלוש ועד 4 בהתאמה.
מירי אילדיס: בטיסה חלופית מהארץ להביא אותו עד שעתיים, עד שלוש ועד ארבע זה מאוד קשה.
מירי אילדיס: זה ישים, אבל זה מאוד קשה.
מירי אילדיס: ביקשנו לא רק לשנות את הקילומטרים אלא גם את השעות מהטעמים הגיאוגרפיים בלבד, לא בשביל לעורר את המוטיבציה ההפוכה שלנו לבטל טיסות.
מירי אילדיס: זה לא מה שאנחנו עושים.
מירי אילדיס: גם כשאנחנו מבטלים טיסות אנחנו דואגים לטיסות חלופיות.
כרמל שאמה-הכהן: את יודעת מה כתבתם בהצעה שלכם?
קרן כהן סעד: כתבנו בהתחלה 10,11 ו-12, אבל אנחנו חוזרים בנו ומבקשים 4,5 ו-6.
תמר פינקוס: הוא יוכל לצאת בטיסה החלופית קודם.
תמר פינקוס: השלב של ההמתנה הוא לא פונקציה של המרחק.
תמר פינקוס: בעיה של סלוטים יש באירופה ויש בארץ.
תמר פינקוס: יש זמן נתון של טיסה.
תמר פינקוס: נתתי לו טיסה חלופית.
תמר פינקוס: אותה בעיה של סלוט באירופה היא אותה בעיה של סלוט כאן.
תמר פינקוס: זאת לא פונקציה של מרחק גדול יותר.
תמר פינקוס: אין סיבה בעולם להגדיל את השעות כי אנחנו מדברים על זמן הגעה לשם בטיסה חלופית.
תמר פינקוס: אני לא מצליחה להבין את ההיגיון למה כשאנחנו מדברים על זמן הגעה באיחור זה משתנה.
תמר פינקוס: מה ההבדל אם יכולתם קודם לעשות ועכשיו הקדמתם או איחרתם אותו בחצי שעה לטיסה חלופית?
מירי אילדיס: ההבדל הוא בהיצע של הטיסות החלופיות.
מירי אילדיס: באירופה יש יותר היצע מאשר אצלנו.
תמר פינקוס: זה הכל פונקציה של הכרטיס שתהיו מוכנים לשלם  לטיסה חלופית.
מירי אילדיס: היצע לא קשור למחיר.
תמר פינקוס: מתמטית זה לא נכון.
מירי אילדיס: מתמטית זה נכון.
כרמל שאמה-הכהן: תני לי דוגמה מעשית.
מירי אילדיס: כשאתה רוצה להציג טיסה חלופית באירופה יש לך כמה טיסות שבהסכם של שיתוף פעולה יכולים להטיס.
מירי אילדיס: כשאנחנו מאחרים לטיסה לסופיה או מבטלים ורוצים להעביר, אז הטיסה החלופית מוגבלת.
מירי אילדיס: יש לנו את החברה הזרה שיוצאת פעם ביום.
מירי אילדיס: גם היא מוגבלת בכמות.
כרמל שאמה-הכהן: את לא חייבת טיסה ישירה.
מירי אילדיס: נכון, אנחנו מנסים את הכל.
תמר פינקוס: לכן זה שעתיים, שלוש וארבע.
מירי אילדיס: ההיצע מוגבל.
מירי אילדיס: אני מוכנה להמציא את הנתונים, כולל את ההסכמים.
מירי אילדיס: אנחנו עם היצע של 35 מטוסים והם עם מטוס אחד שחג באוויר למקרה שיש תקלה  טכנית.
תמר פינקוס: התקנות האלו הן לא לאל-על, הן  לכלל צי המטוסים שמגיע לכאן.
תמר פינקוס: יש כאלה שמגיעים 3 פעמים ביום.
תמר פינקוס: אנחנו לא יושבים כאן בשביל להתקין תקנות לאל-על.
תמר פינקוס: אנחנו יושבים לדבר על נוסע שבוחר כל נמל תעופה שהוא.
רוני סטבוקובסקי: ארקיע ביקשה שנייצג אותה בדיון הזה.
רוני סטבוקובסקי: כל ההערות שאנחנו מעלים משקפות את עמדתה של ארקיע.
רוני סטבוקובסקי: למדינת ישראל יש שדה תעופה אחד בינלאומי.
רוני סטבוקובסקי: יושבים פה נציגי רש"ת שיכולים להגיד כמה שדה התעופה של מדינת ישראל שונה מכל שדות התעופה האחרים באירופה ובעולם, מה כמות המטוסים ששדה התעופה מטפל ומה כמות המטוסים ששדות התעופה באירופה מטפלים.
רוני סטבוקובסקי: זה הבדל של שמיים וארץ.
רוני סטבוקובסקי: הגודל של שדה התעופה שלנו, כמות חברות התעופה שמשתמשות הוא שונה, הוא קטן יותר מאשר מה שיש באירופה.
רוני סטבוקובסקי: יש מסלול המראה אחד במדינת ישראל.
קרן כהן סעד: לכן נדרשת התאמה בין התקנה האירופית לחוק המוצע כאן.
כרמל שאמה-הכהן: האם מקובל עליכם להגדיל את השעות תמורת הפחתת ההנחה בפיצוי?
קרן כהן סעד: זאת החמרה עם התקנה האירופית.
קרן כהן סעד: אנחנו לא מצליחים להבין את ההיגיון.
קרן כהן סעד: אנחנו יכולים להראות לכם את הנתונים מה קורה בשדה התעופה בהיתרו, מה האפשרויות, מספר חברות התעופה שאפשר להטיס את האנשים לעומת ישראל.
קרן כהן סעד: תראו שאמיתית זה בלתי ישים.
הילה דוידוביץ: התקנות האלו לא מדברות רק על שדות תעופה של ערי בירה מאוד גדולים, הן מדברות על כל שדות התעופה באירופה.
קרן כהן סעד: בישראל יש שדה תעופה אחד.
קרן כהן סעד: תנו לנו להציג את הנתונים ותראו מה ההבדל.
קרן כהן סעד: מאוד חשוב לנו שתבינו למה נדרשת האבחנה הזאת.
קרן כהן סעד: תנו לנו להציג לכם נתונים מה קורה בשדות התעופה באירופה בכל שעה נתונה, כמה אפשרויות יש לחברת תעופה שמבטלת טיסה או מעכבת טיסה לעומת אל-על.
תמר פינקוס: אני חושבת שכדאי, כמו שעשינו בתקנות ביטול עסקה, להעביר את זה כך, כאשר אנחנו נבדוק את זה במהלך חצי שנה.
תמר פינקוס: אם הנזקים של אל-על יהיו כאלה שהם לא יעמדו בהם אנחנו נחזור לוועדה ונראה אם צריך לתקן את הטווחים.
רוני סטבוקובסקי: אנחנו מבקשים לא להצביע על הסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מסכים.
אתי בנדלר: אדוני מבקש להצביע על סעיפים קטנים (א) ו-(ב) כך שבסעיף קטן (ב) במקום 1500 יבוא 2000, במקום 3500 יבוא 4500 ובפסקה (3) המרחק העולה על 4500.
אתי בנדלר: בנוסח אנחנו נקפיד לומר שמדובר עד שעתיים, עד 3 שעות ועד 4 שעות.
אתי בנדלר: מעל ל-4 שעות אין הפחתה.
דני מורג: הזכות של המוביל להפחית ב-50% מותנית בזה שהנוסע יקבל את ההצעה של המוביל.
דני מורג: בתקנה האירופית לא מתנים את ההפחתה ל-50% ברצון של הנוסע לקבל או לא לקבל.
דני מורג: זה חל גם בביטול טיסה וברישום יתר.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא תלוי בהסכמת הלקוח.
אתי בנדלר: האם זה מותנה באירופה רק בעצם העובדה שהחברה הציעה לו בין אם הוא טס ובין אם הוא לא טס בטיסה החלופית?
יערה למברגר: זה מה שאני מבינה.
כרמל שאמה-הכהן: למה להחמיר פה?
כרמל שאמה-הכהן: יש מישהו שמתנגד להיצמד לתקינה האירופית בעניין הזה?
אתי בנדלר: דהיינו למחוק את המילים "והנוסע קיבל הצעה זו".
כרמל שאמה-הכהן: נא למחוק את המילים "והנוסע קיבל הצעה זו".
אתי בנדלר: קחו בחשבון שייתכן שמדובר במשפחה שהתכוונה לטוס ביחד או לזוג שהתכוון לטוס ביחד.
אתי בנדלר: כאן מספיק שיציעו לאחד מהם.
אתי בנדלר: אם הוא לא יקבל את ההצעה הזאת בשל כך שהוא לא רוצה להיפרד מיתר בני משפחתו זאת כבר תהיה עילה להפחתת הפיצוי.
תמר קלהורה: האם לא נכון לומר שיחיד דינו כדין רבים?
אתי בנדלר: זה לא נובע מהנוסח.
אתי בנדלר: ברמה הפרשנית יחיד כולל גם רבים.
אתי בנדלר: זה לפי חוק הפרשנות.
אתי בנדלר: כאן ברור שזה לפי נסיבות העניין.
אתי בנדלר: אם הציעו לנוסע מסוים אני לא יכולה לומר שזה רק אם הציעו לכלל הנוסעים, לבני משפחתו או לקבוצה שעליה הוא נמנה.
תמר קלהורה: הנושא של טיול מאורגן זאת באמת שאלה.
כרמל שאמה-הכהן: נחזיר את המילים "והנוסע קיבל הצעה זו".
חנא סוייד: להפריד את מי שנוסע ממשפחתו.
חנא סוייד: .
ישראל אייכלר: אפשר לכתוב את המילים "הנוסע ומלוויו".
יערה למברגר: ואם זה טיול מאורגן?
חנא סוייד: טיול מאורגן זה כבר יותר מידי, אבל משפחה.
יערה למברגר: הוא אמור לטוס בלי הטיול המאורגן?
מירי אילדיס: אפשר להכניס מגבלה שאין להפריד הזמנה.
מירי אילדיס: זה מאוד ברור, זה לא משהו שצריך לחשוב עליו.
לאה ורון: מה אם אני נוסעת עם שתי חברות שלי וכל אחת הזמינה בנפרד?
מירי אילדיס: אני מציעה להחמיר עם עצמנו ולא לבטל לגמרי את הסעיף.
מירי אילדיס: לא רק משפחות, אלא אפילו את עם החברות שלך תחת אותה הזמנה.
לאה ורון: אנחנו לא תחת אותה הזמנה.
ישראל אייכלר: מה עם העניין של מלוויו?
אתי בנדלר: לא מוכרת לי הגדרה למושג מלווים.
ישראל אייכלר: האם אתם תסכימו למלוויו, אם זה משפחה, חברים, קבוצה?
תמר פינקוס: המילה "מלוויו" מקבלת קונוטציה של מישהו שצריך ללוות אותו.
ישראל אייכלר: במילון העברי בני לוויה אלה אנשים שהולכים יחד.
תמר פינקוס: זה הנוסע והנלווים לו, לא המלווים.
וגיף אליאב: נניח שקניתי כרטיס באל-על ובאים ואומרים לי שבוטלה הטיסה ושאני צריך לטוס עם חברה אחרת.
וגיף אליאב: אפשר לשנות באופן חד-צדדי את ההסכם?
וגיף אליאב: אני עשיתי הסכם עם חברת אל-על.
וגיף אליאב: יכולים לכפות עלי באופן חד-צדדי לשנות את ההסכם?
תמר פינקוס: כדי שאתה תגיע ליעד.
וגיף אליאב: גם האינטרס שלי הוא שלא ייבשו אותי 8 שעות ושאני אגיע ליעד כמה שיותר מהר.
וגיף אליאב: זה שיקול שאני צריך לקחת.
וגיף אליאב: יכולים לייבש אותי 8 שעות ולא לשלם לי פיצוי, או לאפשר לי להגיע תוך X שעות ולקבל חלק מהפיצוי.
וגיף אליאב: זאת ההחלטה שלי, זה השיקול שלי.
וגיף אליאב: יכפו עלי לטוס עם חברה שאני לא רוצה לטוס, שאני חושש לטוס איתה?
וגיף אליאב: אני רוצה לטוס עם חברה X, לא עם חברה Y. זאת ההחלטה שלי שאני מבקש שיכבדו אותה.
וגיף אליאב: זה מתקשר ל-8 שעות.
וגיף אליאב: אני אמור לבחור אם ייבשו אותי 8 שעות, אני אקבל 0 ואני אטוס עם החברה שהזמנתי.
וגיף אליאב: .
יערה למברגר: זה נכון שבמצב מסוים אדם לא יוכל לקבל כל טיסה חלופית.
יערה למברגר: לפעמים אתה לא מורשה לעצור במקומות מסוימים.
כרמל שאמה-הכהן: אדם שלא רוצה לנחות בגרמניה.
וגיף אליאב: כל מיני סיבות.
וגיף אליאב: אנחנו מתערבים בשיקול הדעת של הצרכן.
קרן כהן סעד: אנחנו מחמירים כל העת במקום שאין צורך.
קרן כהן סעד: המטרה היא למזער את הנזקים.
תמר קלהורה: גם נתיב הטיסה יכול להיות בעייתי.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ניצמד לנוסח המקורי.
אתי בנדלר: על סעיפים קטנים (א) ו-(ב) ניתן להצביע.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיפים (א) ו-(ב) עם השינויים שסיכמנו?
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד
איתי עצמון: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (א), נוסע שטיסתו בוטלה לא יהיה זכאי לפיצוי כספי בהתקיים אחד מאלה: (1) מפעיל הטיסה , המארגן או נותן שירותי סוכנות נסיעות הודיע לו על ביטול הטיסה 14 ימים לפחות לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה, או אם הודעה כאמור נמסרה לנוסע בין שבעה ימים ל-14 ימים לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה והמפעיל הטיסה או המארגן הציעו טיסה חלופית שמועד המראתה הוא לכל היותר שעתיים לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה ושמועד הגעתה ליעד הסופי הוא לא יאוחר מארבע שעות לאחר המועד המקורי לנחיתה באותו יעד; (2) מפעיל הטיסה, מארגן או נותן שירותי סוכנות נסיעות הודיע לו על ביטול הטיסה פחות משבעה ימים לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה והציע לו טיסה חלופית שמועד המראתה הוא לכל היותר שעה לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה ושמועד נחיתתה ביעד הסופי הוא לא יאוחר משעתיים לאחר המועד המקורי לנחיתה באותו יעד; (3) מפעיל הטיסה או המארגן הוכיח כי ביטול הטיסה נבע מנסיבות מיוחדות שלא יכול היה לצפותן מראש, וגם אם היה עושה כל שביכולתו – לא יכול היה למנען.
הילה דוידוביץ: יש פה את אותו רציונאל שמתקיים גם למעלה, זאת אומרת שאם יש טיסה חלופית לא באותה חברה או שלא מקובלת עליו מסיבותיו הוא.
הילה דוידוביץ: . צריך להתייחס גם פה לסיטואציה כזאת.
תמר קלהורה: אני מניחה שזאת טיסה חלופית של אותה חברה.
אתי בנדלר: לא מדובר דווקא באותה חברה.
אליהו ישי: זה סותר את הסעיף הקודם.
אליהו ישי: אני מבקש להתריע ולומר שכל סעיף שנחמיר על חברות הטיסה יביא בסופו של דבר לייקור הטיסות.
אליהו ישי: גם את זה צריך לקחת בחשבון.
אליהו ישי: אם נצמד לדירקטיבה האירופית המחירים פחות או יותר שווים, אבל אם נקשה על חברות הטיסה הן ייקרו את מחירי הטיסות וזה לא יהיה לטובת הצרכנים.
חנא סוייד: בסוף זה יתאזן.
חנא סוייד: אתה לא יכול להשאיר תחום כזה פרוץ בלי להסדיר אותו.
חנא סוייד: יכול להיות שזה יעלה את המחירים, אבל הקנסות שישלמו מהפיצויים יאזנו את כל התמונה.
חנא סוייד: אחרת אין כל טעם בכל הדבר הזה.
תמר פינקוס: אני עוד לא נתקלתי בחקיקה אחת שהייתה חקיקה לטובת הצרכן שלא הילכו אימים על חברי הוועדה ועלינו בכך שכל תיקון כזה יעלה את המחירים.
כרמל שאמה-הכהן: לכן אנחנו לא מתרגשים מההערה הזאת.
תמר פינקוס: אם הם ירצו תחרות לא תהיה עלייה.
חנא סוייד: האם השיקולים שמבדילים בין היחיד לקבוצה שייכים לכאן?
אתי בנדלר: כאן מדובר על כך שהפטור מתשלום פיצוי למפעיל הטיסה או למארגן יחול אם הוא הציע לו בטווחי הזמן הנקובים כרטיס טיסה חלופי.
אתי בנדלר: כאן לא מדובר על כך שהנוסע הסכים או לא הסכים לקבל את כרטיס הטיסה החלופי,  טס או לא טס באמצעות כרטיס הטיסה החלופי, אלא עצם ההצעה.
אתי בנדלר: כאן נשאלת השאלה מה קורה אם מציעים לנוסע כרטיס טיסה חלופי והוא לא מעוניין לעשות שימוש בכרטיס הטיסה החלופי הזה.
אתי בנדלר: לפי ההצעה בכל זאת יחול הפטור מהפיצוי הכספי.
אתי בנדלר: הוועדה צריכה להחליט אם יש מקום במקרה הזה לפטור או להתנות את זה בהסכמת הנוסע לקבל כרטיס טיסה חלופי.
וגיף אליאב: השוני המהותי, להבדיל מהמקרה שהצרכן נמצא בשדה התעופה והוא נמצא במצוקה כי הוא צריך להחליט, זה שפה יש זמן מראש.
וגיף אליאב: הוא יכול לבטל, להזמין כרטיס יקר יותר, לפנות לערכאות ולתבוע על כל הנזק.
וגיף אליאב: השוני המהותי שפה הוא לא שבוי באיזה שהוא מצב שהוא צריך להחליט מיד.
וגיף אליאב: זה שהוא פטור מפיצוי מוסכם זה לא אומר שהוא לא יכול לתבוע פיצוי בכל דרך אחרת.
אתי בנדלר: לא תמיד.
אתי בנדלר: בפסקה (2) מדובר על כך שהודיעו לו על ביטול הטיסה פחות מ-7 ימים, כולל גם יום לפני.
אתי בנדלר: האפשרות להשיג כרטיס טיסה חלופי יכול להיות מוטל בספק גדול כאשר מדובר בטווח זמן מאוד קצר.
וגיף אליאב: צריך להגדיל את הטווח או להטיל חובה לשלם פיצוי מוסכם.
תמר קלהורה: ההבדל בין (1) ל-(2) הוא שבביטול בטווח של 14 יום לא בהכרח מציעים לו טיסה חלופית.
תמר קלהורה: זה או 14 יום לפחות, או בין 14 יום לשבוע שהציעו לו טיסה חלופית.
אתי בנדלר: הטווחים כאן הם אחרים.
תמר קלהורה: בסעיף קטן (2) לא תקבל פיצוי רק אם הודיעו לך על הביטול והציעו לך טיסה חלופית.
אתי בנדלר: בכל מקרה גם בפסקה (1) הודיעו לך על הביטול והציעו לך כרטיס טיסה חלופי.
אתי בנדלר: השאלה כמה זמן מראש.
אתי בנדלר: כאן זה בין 7 ל-14, כאן זה בין חצי שעה לפני.
תמר קלהורה: כתוב פחות מ-7 ימים.
תמר קלהורה: נותנים לך גם טיסה חלופית שהיא במועדים יותר קרובים למועדים המקוריים.
אתי בנדלר: אני יכולה לחיות עם זה טוב.
אתי בנדלר: נשאלה פה שאלה מצד חברי הכנסת אם במקרה כזה כשמציעים לך טיסה חלופית שלכאורה תנאיה מצוינים, אין לך כמעט הקדמה ואין לך כמעט איחור, תגיע ליעד שרצית, רק מאלצים אותך לטוס בחברה אחרת, זה יישאר לשיקול דעתו של הנוסע להגיד שהוא מסכים או לא.
תמר קלהורה: אני מסכימה עם חברי אליאב שאמר שזה לא בדיוק אילוץ מכיוון שבכל זאת אתה עדיין לא טסת, אתה עדיין לא בשדה.
אתי בנדלר: האבחנה שהציע נציג ההסתדרות נבעה מכך שהוא אמר שניתן לו טווח זמן מספיק להחליט שהוא ירכוש בעצמו כרטיס טיסה חלופי בחברה אחרת ולקבל החזר הוצאות.
אתי בנדלר: ניסיתי לעמוד על כך שהטיעון הזה הוא לא טיעון מדויק ככל שמדובר בביטול זמן קצר לפני הטיסה המיועדת.
תמר קלהורה: אנחנו יודעים שיש טיסות של הרגע האחרון.
תמר קלהורה: יכול להיות שבסעיף (2) צריך לומר בין 7 ליום, זאת אומרת לא ביטול.
תמר קלהורה: אז יש לו אפשרות לארגן לו טיסה של הרגע האחרון.
תמר קלהורה: אם זה ביטול של הרגע האחרון זה  שקול כנגד ביטול בשדה עצמו.
תמר קלהורה: אם זה נעשה יממה לפני הטיסה אין לזה מקום, אבל בשבוע אין בעיה.
אייכלר: עד מתי פחות מ-7 ימים?
אתי בנדלר: לא מוגבל.
אתי בנדלר: אולי עד 24 שעות לפני הטיסה.
אייכלר: זה אולי צריך להיות עד 48 שעות כדי שיוכל לקנות מקום אחר.
וגיף אליאב: סעיף (1) מאוזן כי מדובר בטווח זמן סביר.
וגיף אליאב: סעיף (2) הוא טיפה קיצוני, כי אנחנו מציבים את הצרכן בפני חוסר ברירה.
וגיף אליאב: לא בטוח שתוך שבוע הוא יוכל למצוא כרטיס חלופי במידה והוא לא רוצה לטוס עם אותה חברה.
וגיף אליאב: סעיף (1) מאוזן כי יש מספיק זמן כדי שהצרכן יקבל החלטה נבונה.
וגיף אליאב: סעיף קטן (2) זה רק אם מחייבים בחלק מפיצוי מוסכם כזה או אחר, אחרת צריך לבטל את הסעיף.
קרן כהן סעד: חשוב לציין שמטרת כל חברת תעופה שהנוסע יטוס איתה, לא יטוס עם חברה אחרת.
קרן כהן סעד: זה יותר זול לנו.
קרן כהן סעד: ברור שאנחנו מעדיפים שהנוסעים יטוסו איתנו.
קרן כהן סעד: בתנאי הכרטיס הנוסע יודע שיש אפשרות שיהיו ביטולים.
קרן כהן סעד: הסעיף כפי שמנוסח מביא את אותו נוסע בהפרשים מאוד קטנים ליעד, תוך שעה עד שעתיים.
קרן כהן סעד: זה מאוד סביר.
קרן כהן סעד: זה תואם אחת לאחת את התקינה האירופית.
קרן כהן סעד: אני לא רואה סיבה לשנות את זה.
קרן כהן סעד: זה יותר מסביר להביא אותו תוך שעה ליעד.
אתי בנדלר: אין מחלוקת, רק השאלה הייתה אם צריך את הסכמתו של הנוסע לכך או לא.
אתי בנדלר: ברוב המקרים הנוסע יקבל את ההצעה הזאת בברכה, הוא יטוס והכל יהיה בסדר.
אתי בנדלר: נניח שהוא לא רוצה לקבל משום  שהוא לא רוצה לטוס לניו יורק בחברה שאינה שומרת כשרות, או שהוא לא רוצה לנסוע בלי בן או בת זוגו.
קרן כהן סעד: זאת בעיה שאפשר לפתור אותה.
תמר פינקוס: יכול להיות שצריך להיות כתוב פה ונלוויו.
אתי בנדלר: מה זה נלווה?
אתי בנדלר: נלווה זה מי שהוא מחליט שנלווה אליו, או החברה היא זאת שמחליטה?
ישראל אייכלר: בוודאי שהאיש מחליט מי נלווה אליו.
יערה למברגר: החברה תגיד שזה רק באותה הזמנה.
יערה למברגר: אני מתנגדת לעובדה.
קרן כהן סעד: החזר כספי זה משהו אחד, פיצוי זה משהו אחר.
קרן כהן סעד: זה דבר שמקובל בתעשייה להפנות לחברת תעופה אחרת.
קרן כהן סעד: כשאתה מביא אותו בתוך לוחות זמנים מאוד קצרים וקרובים להצעה המקורית שלו אני לא רואה סיבה לפיצוי.
ישראל אייכלר: פיצוי כספי בסעיף הזה לא כולל את זכותו לקבל החזר?
קרן כהן סעד: זה בנוסף.
ישראל אייכלר: לא ברור מהסעיף שמגיע לו החזר הכרטיס.
איתי עצמון: כאן זה רק סייג לקבלת פיצוי כספי.
סלעית קולר: אני מסכימה שצריך לקצר את זה ל-24 שעות.
ישראל אייכלר: 48 שעות זה סביר.
סלעית קולר: צריך להגביל את זה.
סלעית קולר: הדבר השני שרלוונטי הוא מה קורה כשהטיסה החדשה והחלופית מתעכבת.
קרן כהן סעד: רצון הנוסע מאוד בעייתי.
קרן כהן סעד: זאת יכולה להיות גזירה שלא נוכל לעמוד בה תפעולית.
קרן כהן סעד: אם נצטרך לשאול מטוס ג'מבו של 400 נוסעים מה כל אחד רוצה זה מאוד בעייתי.
קרן כהן סעד: איך נבצע את זה?
תמר פינקוס: לא דיברנו על רצון הנוסע.
תמר פינקוס: מגבילים בזמן, לא ברצון.
יערה למברגר: כשחברות התעופה בוחרות לשאול נוסעים באופן פרסונאלי הן יודעות לעשות את זה.
יערה למברגר: אני לא חושבת שזה בלתי סביר לשאול גם 400 נוסעים.
קרן כהן סעד: אין לזה אח ורע בתעשייה.
תמר פינקוס: לא דובר על רצון נוסעים.
וגיף אליאב: רבותיי, בוחרים בכם כדי לטוס איתכם, לא כדי לטוס עם מישהו אחר.
וגיף אליאב: יש כרטיסים זולים יותר.
רוני סטבוקובסקי: ברור שאם אנחנו לא מטיסים את הנוסע שלנו אנחנו משיבים לו את הכסף.
רוני סטבוקובסקי: גם אנחנו נפסדים בדיוק כמו שהנוסע יוצא נפסד.
רוני סטבוקובסקי: יש לנו בדיוק את אותו אינטרס כמו שיש לנוסע.
תמר פינקוס: לא דיברו בתיקון על רצון נוסע.
תמר פינקוס: כל מה שאמרו זה שצריך לקצר את זה בין 7 ימים ל-48 שעות עד הטיסה.
לאה ורון: זה עלה במהלך הדיון אם הנוסע קיבל את ההצעה או לא קיבל אותה.
וגיף אליאב: סעיף קטן (1) מאפשר לצרכן את הזמן להחליט אם הוא רוצה לקנות כרטיס בחברה אחרת או שהוא מעדיף לנסוע באותה אופציה שמציעים לו.
וגיף אליאב: סעיף קטן (2) לא משאיר לו את הזמן לקבל החלטה באופן מאוזן.
וגיף אליאב: יכול להיות שלא תהיה לו האפשרות להזמין בחברה אחרת.
וגיף אליאב: אז אנחנו מגיעים למצב שכאילו  כופים על הצרכן איזו שהיא עסקה שהוא לא רצה לבצע אותה מלכתחילה.
תמר קלהורה: בעולם של היום אנשים יכולים לקום ולהחליט שהם טסים.
תמר קלהורה: הם רק צריכים את הדרכון איתם.
תמר קלהורה: יש טיסות של הרגע האחרון.
תמר קלהורה: אני לא בטוחה שבין יומיים לשבוע לפני זה זה לא מספיק זמן למצוא משהו אחר.
תמר קלהורה: זה נכון שזה תלוי יעד.
חנא סוייד: אני חוזר ומדגיש את החשיבות של הליווי.
חנא סוייד: בשביל הרבה אנשים הטיסה זה הביחד, זה לא רק הביזנס.
חנא סוייד: בשביל אנשים שהולכים לעשות ביזנס זה לא משנה, אתה יכול להציע לו ככה או ככה.
חנא סוייד: כשאני נוסע עם אשתי החוויה היא המעניינת.
חנא סוייד: החוויה להיות ביחד בשדה התעופה, במטוס.
חנא סוייד: כל אחד שנוסע ברכב צריך לבטח את עצמו.
חנא סוייד: זה חוסר הוודאות שהחברה צריכה לשלם עבורו.
חנא סוייד: אי אפשר לבוא ולהגיד לו  שעה לפני או באיזה תנאים הוא יקבל את החלטה.
חנא סוייד: הוא רוצה לעשות כיף.
חנא סוייד: צריכים לתפוס אותו ברגעים של חולשה?
קרן כהן סעד: ברורה לי מטרת החוק, אבל בחקיקה הזאת צריך להיות איזה שהוא איזון בין הצרכן לחברות התעופה.
קרן כהן סעד: האיזון הזה מופר פעם אחר פעם בכל סעיף לרעת חברות התעופה.
קרן כהן סעד: באירופה כל חברות התעופה צריכות רק להודיע לנוסע ובזה נגמר העניין.
קרן כהן סעד: בישראל הבקשות מביאות אותנו למצב בלתי אפשרי.
יצחק וקנין: מה נהוג בעולם?