GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדן בר טל: המשרד להגנת הסביבה, אם אני זוכר נכון, רוצה שגובה האנטנה יהיה מעל הבניינים, ולא פנסי רחוב, כי אתה רוצה את זה בגובה הבניין שהוא יותר גבוה.
קריאה: מה שסטיליאן אומר אני בעד.
כרמל שאמה-הכהן: המשרד להגנת הסביבה, אם זה כל 150 מטר לא איכפת לך איפה האנטנה מוצבת?
קריאה: והקרינה תהיה נמוכה.
כרמל שאמה-הכהן: לא ישימו סתם קרינה גבוהה.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש כל 150 מטר צריך עוצמה מאוד נמוכה.
סטיליאן גלברג: אם אתה שם אנטנה כל 150 מטר, היא משרתת כל כך מעט אנשים שנמצאים כל כך קרוב לאנטנה שההספק שלה הוא כל כך נמוך שזה לא רלוונטי שזה בגובה של - - -
כרמל שאמה-הכהן: אז אין לך בעיה עם זה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה תומך.
כרמל שאמה-הכהן: בכמה זה מייקר את הפריסה בעלויות?
קריאה: הרבה, זו בדיוק הבעיה שלהם.
סטיליאן גלברג: אם הייתי מבין משהו בכסף לא הייתי נציג המשרד.
כרמל שאמה-הכהן: בכמה זה מייקר את העלויות?
איתמר ברטוב: בעיריית מודיעין היתה תוכנית כזאת, ואנחנו אגב היינו שותפים מלאים לתוכנית הזאת.
איתמר ברטוב: ברשות הדיבור שלי אני אתייחס.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך רשות דיבור עכשיו להתייחס לנקודה זו.
איתמר ברטוב: זה לא משנה, הקלקולציה שונה בכל עיר.
איתמר ברטוב: זה לא מספר שאפשר לקבל עליו החלטה ואפשר להצביע עליו.
איתמר ברטוב: אני רק אומר שאנחנו משתפים עם העניין הזה פעולה, ואנחנו לא נשית את זה על הפורום לסלולריות שפויה.
איתמר ברטוב: אנחנו משתפים עם העניין הזה פעולה.
צבי שבח: אני חושב שזה לא רלוונטי כי בין כה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם לא איכפת לך מהעלויות, אז אנחנו לא חייבים לשקול את העלויות.
צבי שבח: אני חושב שזה לא רלוונטי, הציבור ישלם את זה.
צבי שבח: אנחנו נשלם, לא הם ישלמו.
כרמל שאמה-הכהן: הכול רלוונטי, גם מה שהציבור משלם, גם מה ש- - -
איתמר ברטוב: העלויות גבוהות, אבל זה לא היה חסם.
איתמר ברטוב: לא דומה לעשות את זה במודיעין למצב שבו עושים את זה בחיפה.
איתמר ברטוב: זה לא שאיזה מספר אצבע ישנה פה את המספר.
איתמר ברטוב: אני אומר במפורש ובצורה אחראית שאנחנו הולכים עם הדבר הזה קדימה, ובמקום שבו ביקשו מאיתנו לשתף פעולה בצורה עניינית.
איתמר ברטוב: הרי את התכנון הזה ואת התוצאה, שיתוף הפעולה איתנו, הציוד לתכנון הזה קיים בעצם רק אצלנו ואנחנו הולכים עם העניין הזה עקב בצד אגודל.
איתמר ברטוב: הבעיה היא בשלב הבא – שברגע שצריך להוציא את זה לפועל אין עם מי לדבר.
איתמר ברטוב: אבל, הדבר הזה ככל שהוא - - -
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לתת את הסוג הזה של האנטנה ברמת הקרינה הזאת בפטור.
איתמר ברטוב: רק שהעיר בסוף תאפשר לעשות את זה.
איתמר ברטוב: הנייר הכתוב הוא לא מספיק.
איתמר ברטוב: אתה לא מתנהל עם עיר רק על-ידי ניירות.
איתמר ברטוב: ולכן, צריך ללכת עם העניין הזה.
איתמר ברטוב: צריך לאפשר את התשתית.
איתמר ברטוב: העובדה שיש פטור עדיין לא אומרת שהגג ניתן לרשותי, ושבאמת מאפשרים לי לעשות מה שאני רוצה עם עמוד החשמל.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה אתה רוצה?
כרמל שאמה-הכהן: שחברי הכנסת יתקינו לך אנטנות?
איתמר ברטוב: לא, מה שאני מבהיר הוא שאם הולכים עם תוכנית כזאת אז היא צריכה להיות אופרטיבית.
כרמל שאמה-הכהן: ברור, אז תגיד לנו מה צריך לעשות כדי שתהיה - - -
קריאה: אבל, אני מסתובבת אצלם כבר שנה, ולא באים עם תוכנית.
קריאה: הפטור לא די בו.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, למה כולם ביחד?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין מה זה נותן לכם.
צבי שבח: - - - תוכנית מתאר עירונית לאנטנות סלולריות שהיא תחויב דרך החוק.
כרמל שאמה-הכהן: חוק הוא לא פחות מתוכנית מתאר.
צבי שבח: לא, שהעיר תחויב לעשות תוכנית מתאר עירונית והסכמת התושבים באמצעות החוק.
כרמל שאמה-הכהן: יושב לידך מר קלר.
כרמל שאמה-הכהן: בעיר שלנו, ברמת גן, הוועדה המחוזית ומשרד הפנים מבקש להכין תוכנית מתאר עירונית.
כרמל שאמה-הכהן: וכל פעם אומרים לו: אנחנו בהכנה.
כרמל שאמה-הכהן: זה כבר משהו כמו 15 שנים בהכנה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא נחכה להכנסת תוכנית מתאר.
כרמל שאמה-הכהן: חוק הוא יותר מהיר.
קריאה: אדוני, אם לא יהיה שיתוף פעולה של ראשי הרשויות - - -
איתמר ברטוב: אדוני, אם לא יהיה עם זה שיתוף פעולה, החוק לא יכול.
איתמר ברטוב: יש גם גבול לאגרסיביות של החוק.
כרמל שאמה-הכהן: ואם לא יהיה שיתוף פעולה לגבי ההתקנה של מג"אות?
קריאה: - - -בידיים פרטיות.
איתמר ברטוב: - - -בידיים פרטיות, הרי פה הבעיה.
איתמר ברטוב: אם יעמידו תשתית ציבורית לא יהיה צורך.
איתמר ברטוב: לי אין עניין.
איתמר ברטוב: זה הרי קבור בתוך האינטרס שלנו שהתשתית הציבורית תשרת גם אותנו.
איתמר ברטוב: הבעיה היא שהאופציה הזאת לא קיימת, זה לא שאנחנו מתנגדים לה.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני תסיים ותסכם.
צבי שבח: אני חושב שמשרד הפנים הוא זה שצריך לפעול פה, ולהכריח את הרשויות המקומיות להוציא את הראש מהחול, ולהתחיל להזיז את עצמן - זה דבר אחד.
צבי שבח: הדבר השני הוא שאני חושב שמשרד התקשורת צריך לבוא עם תוכנית אב שתבוא ותגיד: רבותי, היום אנחנו עם 9 מיליון טלפונים, בעוד 10 שנים נהיה עם 15 מיליון טלפונים, כך אנחנו נערכים לעשות את רשת התשתיות שלנו, כך אנחנו מתמודדים.
צבי שבח: אני לא חושב שאנחנו ראינו פה איזושהי תמונה כזאת.
צבי שבח: משפט אחרון - אני חייב גילוי נאות.
צבי שבח: אני משמש בתפקיד הזה ובמאבק הזה משנת 2004 נגד האנטנות הסלולריות.
צבי שבח: לפני שלוש שנים זכיתי במשרה, ואני מנהל סוכנות דואר, ואני נמצא במצב של משבר עם משרד הדואר.
צבי שבח: כיוון שמשרד התקשורת הוא גם צד, אני חושב שמין הראוי שאני אודיע שיש לי פה ניגוד עניינים.
צבי שבח: או לא ניגוד - שני עניינים הנוגעים אחד בשני.
כרמל שאמה-הכהן: מר אברשה בורשטיין, בבקשה.
אברשה בורשטיין: ראשית, תודה.
אברשה בורשטיין: הייתי רוצה להחזיר את הדיון הזה לפסים שהם קצת יותר מציאותיים.
אברשה בורשטיין: הדיון הזה לא היה מתקיים פה אם לא היה מכרז.
צבי שבח: הוא מתקיים בגלל הבג"ץ.
אברשה בורשטיין: אני לא הפרעתי לך, ואתה תישאר בתפקיד עד שתלמד.
אברשה בורשטיין: הדיון מתקיים כאן בהקשר לנושא הזה שיש כרגע תהליך בין משרדים לצורך שינוי הסיטואציה הקיימת בשוק הסלולר בנושא התחרות, המחירים, וכל השאר.
אברשה בורשטיין: זהו כבר דיון שלישי שאני נמצא פה בנושא הזה.
אברשה בורשטיין: לדעתי, זה מצב מביך.
אברשה בורשטיין: למה זה מביך?
אברשה בורשטיין: כי יש משרדי ממשלה שלא מצליחים להגיע להסכם.
אברשה בורשטיין: מבינים שיש פה בעיה, לצורך הנושא הזה.
אברשה בורשטיין: מצד אחד, מישהו מוציא מכרז.
אברשה בורשטיין: מצד שני, מישהו אומר: אני לא יודע איך לאפשר לך לעשות את הדבר הזה.
אברשה בורשטיין: יש פה תהליך שצריך להסדיר אותו.
אברשה בורשטיין: לחברות הסלולר הקיימות אין בעיה.
אברשה בורשטיין: אתה שם כל 100 מטר, כל 150.
אברשה בורשטיין: הם כבר פרוסים עם רשתות, הם לא צריכים את כל הפתרונות האלה.
אברשה בורשטיין: מי שצריך את הפתרונות האלה זה החברות החדשות.
אברשה בורשטיין: מה שאתה רוצה לבוא ולהגיד – במקום להשקיע 2 מיליארד שקל, תשקיע עכשיו 3.5 מיליארד שקל.
אברשה בורשטיין: בחיים אין כזאת תוכנית עסקית שאתה תצליח להחזיר את הדברים האלה.
אברשה בורשטיין: אני לא רוצה להביא את המדינות.
אברשה בורשטיין: אבל, גם בקנדה, לצורך הנושא הזה, בבניין של 4 קומות מותר לך בלי רישיון, בלי היתר, להקים אנטנה של 9 מטר בשביל להקים את האתר הזה.
אברשה בורשטיין: אפשר להביא את הדוגמאות של סינגפור, של קנדה, ומדינות אחרות.
אברשה בורשטיין: אנחנו צריכים להסתכל מה אנחנו משרתים פה.
אברשה בורשטיין: אני בא ואומר – הסיטואציה כרגע.
אברשה בורשטיין: אני הוא זה שרץ – לא 17 חודש.
אברשה בורשטיין: יש לי מקומות שאני גם מחכה 32 חודש בשביל לקבל היתר.
אברשה בורשטיין: יש מקומות שבהם אני בחיים לא אקבל היתר בנושא הזה, ולא חשוב כרגע לאיזה סוג של מיתקן.
אברשה בורשטיין: היכולת היום בסיטואציה הזאת לעשות את מה שאתם אמורים לעזור פה לעשות את התחרות, ולממש את המכרז – דרך אגב, אני אומר את זה לא בצחוק למנכ"ל משרד התקשורת.
אברשה בורשטיין: אולי תחליט לעצור את תהליך המכרז הזה בכלל.
אברשה בורשטיין: יושבים פה סביב השולחן הזה אנשים שעוד לא חוו את החוויה של מה זה לעשות הרכשה של אתר אחד, והם מדברים על לעשות הרכשה של 1,500 אתרים בשביל לעשות את הדבר הזה.
אברשה בורשטיין: אולי כדאי לחשוב.
אברשה בורשטיין: אני לא יודע איזה סיכון הם עושים, אבל אני אומר את זה בסוגריים.
אברשה בורשטיין: יש שלושה נושאים שנמצאים כרגע בתוך התקנות שאתה מתבקש לתת עליהם את הדעת.
אברשה בורשטיין: האחד – אחוז הפטור, האם זה 40, 50 או 60?
אברשה בורשטיין: ההמלצה לפחות מדו-שיח שיש לנו עם אנשים המקצועיים במשרד התקשורת שמבינים את העניין הזה מדברים על 60%.
אברשה בורשטיין: אני לא יודע איפה לשים את זה כרגע, אבל זו הנקודה כרגע.
אברשה בורשטיין: את יכולה להניע עם הראש כמה שאת רוצה, אבל זו הסיטואציה.
אברשה בורשטיין: הדבר השני הוא הנושא הארצי.
אברשה בורשטיין: במועצה אזורית של שער הנגב אני לא אפרוס אפילו אתר אחד של מיתקני גישה מאופי הפריסה של תא השטח.
אברשה בורשטיין: אתה צריך לעשות בכל המקומות בהיתר מסודר, אתר גבוה עם אנטנה מסודרת.
אברשה בורשטיין: בחלקה אני אתחלק עם החברות האחרות, ובחלקה הם יתחלקו איתי.
אברשה בורשטיין: אבל, איפה תצטרך?
אברשה בורשטיין: כל הבעיה מגיעה לאזור האורבאני.
אברשה בורשטיין: באזור האורבאני לא נברח מזה ש-60% מהאתרים שאתה צריך לעשות הם מיתקנים בגודל הזה, גם אם תקטין קצת את הנושא של ההספק מ-40 ל-30 ואט.
אברשה בורשטיין: הנקודה השלישית היא עוד גורם בתהליך הזה, ואני לא נכנס כרגע לסיטואציה של המהנדס בתוך הוועדה, או תת המהנדס בתוך הוועדה, וזה נושא יידוע הציבור.
אברשה בורשטיין: אני אומר – צריך ליידע את הציבור, צריך לעשות את זה גם חכם.
אברשה בורשטיין: אם אתם נותנים את הפלטפורמה שיש פה את ההיבט הזה של לאפשר לעשות את מיתקן הגישה, תנו גם את הפלטפורמה הנכונה של יידוע הציבור בצורה כמו שזה, ולא שעכשיו כל אתר שאתה מקים, אתה עכשיו מקים את כל השכונה על אותו אחד שאיתו עשו את ההסדר בשביל לעשות כיסוי בדברים האלה.
אברשה בורשטיין: אני אומר לכם – אין פה קוסמות.
אברשה בורשטיין: אני לא קוסם.
אברשה בורשטיין: אתם מוכרחים לעזור בעניין הזה.
אברשה בורשטיין: כדי לממש רשת שכזאת, צריך לתמוך בזה ברגולציה נכונה, כמו שזה נעשה בחוק ההסדרים.
כרמל שאמה-הכהן: מי רוצה לייצג את עיריית הרצלייה בעניין?
כרמל שאמה-הכהן: את או הוא?
ענת בהרב קרן: זה לא רק עיריית הרצלייה.
ענת בהרב קרן: ליאור מייצג עוד שלוש עיריות.
כרמל שאמה-הכהן: את מי את מייצגת?
ענת בהרב קרן: אני את עיריית הרצלייה.
ליאור כץ: אני מייצג שלוש עיריות: את הרצלייה, רעננה ורמת גן.
ליאור כץ: התבקשתי גם לדבר מטעם מרכז השלטון המקומי שנציגיו אינם לא יכלו להגיע.
ענת בהרב קרן: אני אתייחס בקיצור.
ענת בהרב קרן: ליאור יתייחס ויאמר את מרבית הדברים.
ענת בהרב קרן: אני רוצה לומר שלושה דברים בקיצור.
ענת בהרב קרן: קודם כל, הכלל שקבע המחוקק היום הוא שאנטנה סלולרית טעונה היתר בנייה – אין מה לעשות, זה החוק.
ענת בהרב קרן: כך נכנסו המפעילים הקודמים, כך הוקמו כל התשתיות.
ענת בהרב קרן: אם רוצים לטפל בדבר הזה אז אולי צריך לטפל בחוק.
ענת בהרב קרן: היום אנחנו מכניסים במסגרת פטור שכבר התייחסו אליו שלא נועד לנושא הזה של אנטנה סלולרית מלכתחילה – גם אם כיום אפשר להתקין דרכו תקשורת סלולרית.
ענת בהרב קרן: אנחנו מתלבשים על איזשהו פטור שלא נועד לנושא הזה, שכתוצאה מזה שהוא לא נועד מלכתחילה לנושא הסלולרי יוצר עיוותים, הן בקרינה, הן באופן ההפעלה של המתקנים האלה, והן בעובדה שהוא פוגע בזכות הקניין הרבה מעבר לנדרש.
ענת בהרב קרן: צריך לזכור שמרבית האנטנות האלה נמצאות היום בדירות פרטיות.
ענת בהרב קרן: האם אנחנו רוצים לשבת היום בכנסת פה ולהגיד שתשתית סלולרית - האם זה מה שרוצה לבוא ולומר משרד התקשורת: אני רוצה להקים תקשורת סלולרית בדירות הפרטיות?
ענת בהרב קרן: הרי אנחנו גם צריכים להסתכל על מה שהפטור הזה גורם.
ענת בהרב קרן: הפטור הזה הואיל והוא הוקם למשהו מאוד ספציפי – לפריצה של תקשורת נייחת – הוא אפשר פגיעה בזכות הקניין הרבה מעבר לנדרש.
ענת בהרב קרן: הוא אפשר להתקין אותו על הגג של הבית שלו כי הוא היה אמור לשרת את אותו בית משותף, גם שלא בשטח המשותף, וגם לא בשטח הפרטי שלו.
ענת בהרב קרן: עד כדי כך הלך הפטור הזה.
קריאה: אבל, אתם לא מקימים ולא עושים את זה.
קריאה: הפטור לא כולל את זה.
קריאה: למה להטעות את חברי הכנסת?
ענת בהרב קרן: סליחה, כי הדבר הזה - - -
קריאה: כי אף אחד פה לא מקים ברכוש משותף מיתקנים.
קריאה: - - -ברשות דיבור, ולא אתה.
קריאה: תן לה לדבר.
ענת בהרב קרן: אני לא רוצה להלאות, אמרתי שאני אדבר בקיצור.
ענת בהרב קרן: ולכן, אני לא אפנה לסעיפי החוק הפורמאליים.
ענת בהרב קרן: אבל האמינו לי – הדבר הזה נמצא בחוק בסעיף 27(ג) לחוק התקשורת בזק ושידורים - בפירוש.
ענת בהרב קרן: זה מתקן הגישה שאנחנו מדברים עליו.
ענת בהרב קרן: מה שקורה הוא שאנחנו רוצים לפתור את הבעיות של הרשויות המקומיות, של משרד התקשורת, של התחרות בסלולר – הכול על גבו של אותו אחד שהשכן שלו מקים לו בתוך הבית מיתקן גישה, ואין לו מה לומר.
ענת בהרב קרן: השכן מקבל תמורת זה כסף, והוא יושב עם מיתקן גישה שהוא לא יודע מה לעשות עליו.
ענת בהרב קרן: אף אחד לא יכול להתמודד איתו.
ענת בהרב קרן: גם הרשות המקומית לא יכולה להתמודד איתו.
ענת בהרב קרן: בעיות הקרינה שנוצרות לא נפתרות.
ענת בהרב קרן: והכול כדי להציל את שוק הסלולר.
ענת בהרב קרן: הכול על גבו של אותו אחד.
ענת בהרב קרן: זה המשמעות של הדיון שאנחנו מקיימים פה היום, וגם על אותו אחד צריך לחשוב.
ליאור כץ: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על ההזמנה לדיון היום.
ליאור כץ: הדיון הוא חשוב, ולפרקים הוא גם גולש לרבדים שהם מעבר לנושא עצמו.
ליאור כץ: ראשית, חשוב לציין שהעמדה של הרשויות וגם של מרכז השלטון המקומי היא עמדה שאומרת שכל עוד אנחנו כולנו משתמשים בטלפונים סלולריים, וכל עוד הטכנולוגיה המוכרת היחידה להעביר שידור היא באמצעות אנטנה סלולרית, ועד שלא תימצא טכנולוגיה פוגענית פחות, הרי שאין מנוס וצריך לאפשר להקים אנטנות סלולריות, אם כי הדבר צריך להתבצע תחת שלושה דברים.
ליאור כץ: אחד, בהיתרי בנייה מלאים תוך מתן שיקול דעת לנציגים המוסמכים על-פי חוק של הציבור שהן הוועדות המקומיות לתכנון ובנייה.
ליאור כץ: הדבר השני – זכות הציבור לדעת, יידוע הציבור.
ליאור כץ: הרי לא יעלה על הדעת, כפי שתוארו כאן סיטואציות, שאדם יקום בבוקר ויגלה שלפני ארבע שנים השכן שלו מעבר לקיר שם מיתקן שידור סלולרי שמקרין לו לתוך החדר בקיר משותף.
ליאור כץ: האם מישהו בכלל ידע?
ליאור כץ: זכות הציבור הוא אלמנט מינימאלי שנועד להשיג מטרה כפולה: גם כדי לאפשר לציבור להשתתף, וגם כדי לדעת באופן כללי לתכנן את הצעדים.
ליאור כץ: אולי אני רוצה לעזוב את הדירה, אולי לא מתאים לי.
ליאור כץ: אני רוצה לדעת שיש לי מעבר לקיר.
ליאור כץ: האלמנט השלישי שצריך להקפיד עליו בהקמה של אנטנות הוא האלמנט של שיפוי.
ליאור כץ: אנטנות סלולריות מפחידות ומרתיעות את הציבור הרחב.
ליאור כץ: עקב כך, בצדק או שלא בצדק – יש על זה ויכוח – עקב החשש הזה של הציבור, יורדים ונופלים, ויש פגיעה במחירי הנכסים והדירות שמושכרים לאנטנות.
ליאור כץ: נפגעים כלכלית השכנים מסביב על לא עוול בכפם.
ליאור כץ: הם זכאים על-פי עקרונות בסיסיים של מוסר וצדק להגיש תביעה.
ליאור כץ: יש מכניזם בתוך חוק התכנון והבנייה שנקרא סעיף 197.
ליאור כץ: אדוני היושב-ראש מכיר אותו, אפשר להגיש תביעה על ירידת ערך נכסים.
ליאור כץ: אלא מה?
ליאור כץ: סעיף 197 מגביל את עצמו רק להקמות בבנייה על-פי חוק התכנון והבנייה.
ליאור כץ: כאן באמצעות התרגיל הזה שיזמו של הקמת אנטנות בפטור מהיתרי בנייה, הוציאו את האנטנות מחוץ למעגל החובה של הטכנולוגיה, ועל ידי כך מונעים גם מציבור התושבים להגיש תביעות ירידות ערך.
כרמל שאמה-הכהן: האם אי-אפשר על-פי דיני נזיקין?
ליאור כץ: זה סיפור אחר, נפרד, ארוך הרבה יותר, מכיוון שזה לא דומה לתביעה במכניזם מובנה של סעיף 197 לחוק עם ועדת ערר שפוסקת.
ליאור כץ: זה להריץ אנשים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, גם חוק התכנון והבנייה זה לא מגביל פגיעה מתוכנית?
ליאור כץ: זה מגביל פגיעה מתוכנית.
ליאור כץ: ולכן, מכיוון שהתוכנית של הקמה של אנטנות סלולריות היא תוכנית מתאר ארצית, תמ"א 36/א שחלה בכל שטח ישראל, הואיל והתוכנית הזאת הותקנה לפני כמה שנים, והואיל והסעיף המגביל, 197, מגביל להגשת תביעות לשלוש שנים, הגישו עתירה לבג"ץ ארגון אדם טבע ודין, אם אינני טועה, וטענו שם בעתירת לבג"ץ שלא ייתכן.
ליאור כץ: הרי לא יכולים כל אזרחי המדינה לבוא ולהגיש היום לפי 197, או לפני שהקימו להם אנטנות, מכוח התוכנית הזאת.
ליאור כץ: אדם לא יודע מתי יקימו לו את האנטנה.
ליאור כץ: מתי התוכנית תקבל קונקרטיזציה ליד הבית שלו, אולי בכלל לא.
ליאור כץ: ולכן, בג"ץ פסק באיזשהו הסדר שם שניתן - -
קריאה: שר הפנים הודיע, הודיע.
ליאור כץ: - - ניתן יהיה להגיש את התביעות בפרק זמן של שנה וחצי, אם אני זוכר נכון.
קריאות: שנה, שנה.
ליאור כץ: או של שנה מהרגע שניתן היתר בנייה - - -
אפרת דון יחיא: לשר הפנים יש סמכות הארכה, והוא הודיע שהוא יאריך באופן - - -
ליאור כץ: מה קרה?
ליאור כץ: דובר פה על החוק שיצר את מיתקני הגישה.
ליאור כץ: בשנת 2001 נכנס תיקון לתוך חוק התכנון והבנייה שקבע פטור להיתר ליצור שנקרא מיתקן גישה אלחוטי.
ליאור כץ: הכוונה היתה למשהו אחר לגמרי – תחרות מול חברת בזק שאז היתה מונופול - - -. חלפו כמה שנים והסעיף נותר בתור אות מתה.
ליאור כץ: בינואר 2000 ו---  התקבל חוק הקרינה הבלתי המייננת שהכניס, בין היתר, את חובת השיפוי ל-197, וקבע בתיקון עקיף של חוק התכנון והבנייה שעל כל הקמה של אנטנה סלולרית צריך כתבי שיפוי.
ליאור כץ: חוק הקרינה נכנס לתוקף שנה לאחר מכן בינואר 2006.
ליאור כץ: בערך באותו פרק זמנים התחילו החברות הסלולריות להקים מה שהן קוראים מתקני גישה.
ליאור כץ: הם לקחו את הסעיף בחוק, החליטו על דעתן שהאנטנות שלהן בוא נקרא להן בשם: מיתקן גישה, וקדימה בלי היתרי בנייה, בלי שיפוי, בלי יידוע הציבור, כאשר יש להן אלטרנטיבה.
ליאור כץ: ומהי האלטרנטיבה, אדוני היושב-ראש?
ליאור כץ: ציטטו כאן כל מיני דברים, או לא ציטטו.
ליאור כץ: אמרו דברים לא מדויקים.
ליאור כץ: צריך לומר את האמת.
ליאור כץ: ארבע החברות הסלולריות – שלוש הגדולות, וגם חברת מירס – הקימו ברחבי מדינת ישראל בהיתרי בנייה תשתית סלולרית מסועפת שכוללת 6,000 מתקנים - כל אחד מהם יותר מאנטנה אחת לעיתים.
ליאור כץ: 6,000 מתקנים ברחבי הארץ בהיתרי בנייה, וזאת עשו בשנים הראשונות.
ליאור כץ: כלומר, לבוא ולומר שבלתי אפשרי להקים בהיתרי בנייה זה אחד מהדברים ש - - -
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שהשתנה הגישה של רשויות.
כרמל שאמה-הכהן: קריאות     	השתנתה לגמרי, בדיוק.
ליאור כץ: זה עובדתית לא נכון.
קריאה: רק מבקשים שיישאר הזמן להגיב לכל ההרצאה הארוכה הזאת.
ליאור כץ: סליחה, רגע.
ליאור כץ: דבר שני, אמרו שהגישה של הרשויות היא גישה שסוחבת ומתנגדת ולא מאפשרת את ההיתרים.
ליאור כץ: נעשתה על זה בדיקה רצינית של שלושה משרדי ממשלה, ודוח הצוות הבין-משרדי.
ליאור כץ: נכתב בדוח הצוות הבין-משרדי, ואני אצטט פסקה קצרה.
ליאור כץ: בעמוד 18 מדוח הצוות - -
קריאה: תביא דוגמה מהרצלייה, למה הדוחות?
ליאור כץ: - - נאמר לגבי כמות הבקשות להיתרים שעברו ואושרו בוועדות המקומיות לתכנון ובנייה שכל כך מגוללים עליהן את האשמה כעת.
ליאור כץ: בתקופה החל מ-30 לחמישי - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה נתונים ארציים או הרצלייה?
ליאור כץ: זה נתונים ארציים של המשרד להגנת הסביבה שהציג ונקבע בדוח הצוות הבין-משרדי.
קריאה: מאיזה שנה.
קריאה: עכשיו בדוח הבין-משרדי.
ליאור כץ: רגע, אני קורא.
ליאור כץ: תקשיבו: "בתקופה החל מ-30 למאי 2002" – עמוד 18 לדוח – "ועד 25 לדצמבר 2008" - כלומר, 6 שנים - "הוגשו לוועדות מקומיות אלו" – זה הוועדות שמסרו נתונים למשרד להגנת הסביבה – "2,255 בקשות להיתרי בנייה".
ליאור כץ: אני מדלג על שני משפטים לא רלוונטיים שמתייחסים לוועדת ספציפיות, ואז נכתב: "מתוך 2,255 בקשות להיתר, אושרו על-ידי הוועדות המקומיות 1,586 בקשות להיתר שהן 70% מתוך כל הבקשות להיתר שהוגשו" - 70% אושרו במשך 6 שנים – "ונדחו 365 בקשות להיתר המהוות כ-16% מכלל הבקשות להיתר.
ליאור כץ: ישנן בקשות שנמצאות עדיין בדיון.
ליאור כץ: ".     	כלומר, נמצא ש-70% מהבקשות להיתרים במשך 6 שנים אושרו.
ליאור כץ: 16% לא אושרו מכל מיני סיבות שהן מוצדקות, בין אם הבקשה היא בניגוד לתמ"א, בין אם היא פוגעת נופית או סביבתית, וכל מיני סיבות כיוצא באלה.
יהודה סבן: האם אתה יכול לומר תוך כמה זמן הן אושרו בעיריית הרצלייה, למשל?
קריאה: תגיד על הרצלייה, למה אתה אומר על 2002?
קריאה: תספר שלוש שנים אחרונות – הרצלייה, מה קורה?
ליאור כץ: אתם רוצים לדעת על עיריית הרצלייה?
ליאור כץ: אני אומר.
קריאה: לא הגשתם בשלוש השנים האחרונות להרצלייה - - -מיתקני גישה.
ליאור כץ: עיריית הרצלייה מאשרת כל בקשה להיתר שמוגשת כדין על פי תמ"א 36, ותואם את תמ"א 36.
ליאור כץ: אני עוסק בנושא הזה שנים ברמת השטח.
ליאור כץ: מה קורה, אדוני היושב-ראש?
ליאור כץ: אני יודע בדיוק.
ליאור כץ: החברות הסלולריות נוח להן להגיש בקשות שלא תואמות את התמ"א, הן מנסות - - -
קריאה: תמ"א 36 חלה על אנטנה מדור שלישי?
קריאה: הם בכלל אומרים שכל דור שלישי לא נופל לתמ"א 36.
ליאור כץ: סליחה, אני מבטיח שאני לא אפריע לך בזמן שאתה מדבר.
קריאה: לא, תגיד את האמת.
קריאה: גילוי נאות - - -
כרמל שאמה-הכהן: נציג מירס.
ליאור כץ: ברחבי עיריית הרצלייה ניתנו היתרי בנייה לאנטנות של כל החברות הסלולריות.
ליאור כץ: כאשר מנסים להתחכם, וכאשר מנסים להגיש בקשות שלא כדין, שלא על-פי התמ"א, הוועדה לא מאשרת.
ליאור כץ: זאת זכותה, וזה אפילו חובתה שלא לאשר.
ליאור כץ: זה עדיין לא אומר שמשהו כאן מבחינת הוועדות לא בסדר.
ליאור כץ: כעת אני רוצה להתקדם.
ליאור כץ: נאמר דבר חשוב.
ליאור כץ: אני מסכם.
ליאור כץ: למיתקני הגישה, נשוא הדיון, אין אף יתרון בשלושת המובנים הבסיסיים.
ליאור כץ: לא מבחינה של קרינה.
ליאור כץ: כל זמן שהם מוקמים בדירות מגורים הם מקרינים יותר - - -  סטיליאן גלברג.
ליאור כץ: כלומר, על המשוואה של הסלולר: יותר אנטנות פחות קרינה, הייתי אומר: יותר מיתקני גישה יותר קרינה.
ליאור כץ: אין להם כל יתרון כלכלי - נכתב בדוח, מכיוון שהעלות של מיתקן גישה היא דומה לעלות של הקמה של אנטנה רגילה.
ליאור כץ: אין להם גם יתרון טכנולוגי, אלא להיפך.
ליאור כץ: יש להם חיסרון מבחינת החברה הסלולרית.
ליאור כץ: מבחינה החברות הסלולריות, מיתקני הגישה הם כורח המציאות.
ליאור כץ: הן היו מעדיפות להקים אנטנות רגילות.
ליאור כץ: לכן, אם מתבוננים בגדול על התקנות, התקנות שבאות להסדיר בהיתרי בנייה הן בכיוון הנכון.
ליאור כץ: לא צריך להיכנס לא ל-40% פטורים, בטח שלא ל-50 ו-60%.
ליאור כץ: חבר הכנסת דב חנין ציטט את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה שדיבר על מקרים חריגים ובודדים.
ליאור כץ: 40% זה לא מקרים חריגים ובודדים, גם לא 5%.
ליאור כץ: אין שום סיבה ל-  - - את המכסות הללו באחוזים.
ליאור כץ: צריך לקבוע חובת כתב שיפוי מלא כתנאי לכל היתר - - - מיתקני גישה האלה, מכיוון שצריך להבטיח את זכות הציבור לתבוע ירידת ערך.
ליאור כץ: צריך לאסור אנטנות בדירות מגורים, אין שום סיבה להמשיך עם הדבר הזה.
ליאור כץ: ניתן להקים אנטנות על תשתיות ציבוריות.
ליאור כץ: תהיה לנו בקשה אחרונה.
ליאור כץ: אם הדיון יגיע לתקנות עצמן, אותם המועדים שנקבעו - 30 יום ו-14 יום להחלטת ועדה ומהנדס עיר בהתאמה - צריכים להיות ימי עבודה נטו, מכיוון שאם הם כוללים שביתות, חגים, חתונות וכן הלאה, אנחנו נמצא שהימים האלה חולפים מבלי שהגוף יכול היה באמת להחליט, ואז עקפנו את הגוף במקום לאפשר לו לדון.
ליאור כץ: תודה רבה.
בת שבע נחמיה: הערה קטנה בהמשך לנתון שדיבר עליהם עו"ד ליאור כץ.
בת שבע נחמיה: הנתונים של ה-70% מיתקנים מתייחס לנתונים מאוד חלקיים שהתקבלו מהוועדות המקומיות.
בת שבע נחמיה: הצוות הבין-משרדי פנה בבקשה לכל הוועדות המקומיות, והתקבלו נתונים מ-44% בלבד מהוועדות.
בת שבע נחמיה: הנתון הזה של 70% הוא חלקי מאוד.
קריאה: זה מה שיש.
אורן מוסט: בוקר טוב.
אורן מוסט: שמי אורן מוסט, ואני מגולן טלקום.
אורן מוסט: אנחנו אחד מהמתמודדים החדשים במכרז של משרד התקשורת.
אורן מוסט: תודה על ההזדמנות.
אורן מוסט: ראשית, היתה לי הזכות להיות בין מקימי סלקום ב-94.
אורן מוסט: בין השנים 94 עד כמה שנים טובות לאחר מכן, גם סלקום, גם אורנג', וגם פלאפון, כדי לעמוד במחויבויות של הרישיונות שהם קיבלו, היו חייבות לפעול בשיטות של דרך בורמה וחומה מגדל כדי להקים תשתית שעכשיו מתארים לנו כתשתית מפוארת, והיא אכן מפוארת.
אורן מוסט: אבל, את דרך החתחתים הזאת שסיכנה אותם באין ספור בעיות משפטיות, צווי מניעה, עוינות וכו' – אסור להחזיר את השוק לשם.
אורן מוסט: ולכן, כאשר באים עכשיו להכניס שני שחקנים חדשים לשוק כזה, ותיכף אתייחס לזה, חייבים להתייחס באופן ספציפי לאילוצים ולצרכים של מהלך כזה.
אורן מוסט: אני חושב שזה לגיטימי, ואנחנו יודעים שגם זה חוקי מבחינה משפטית לתת הקלות ופטורים לתקופה קצובה, לכמות קצובה.
אורן מוסט: אנחנו חושבים שמתן של היתר מיוחד למתקנים כאלה בכמויות של כ-300 אתרים על פני 3 שנים לכל אחד מהשחקנים החדשים, בהחלט יכול לתת את הכניסה הראויה לשוק מאוד מאתגר, ומאוד קשה גם בלי כל הבעיה הזאת.
קריאה: ליד הבית - - -
אורן מוסט: כן, גם ליד הבית שלי.
אורן מוסט: זה בסדר, יש.
אורן מוסט: היו ויהיו עוד.
קריאה: מול הבית.
אורן מוסט: גם מול.
אורן מוסט: נקודה שנייה, אנחנו מציעים להאיץ ולהגביר את המאמץ בכל מה שקשור בשיתוף אתרים קיימים.
אורן מוסט: זה בהחלט יכול להקל על הצורך ועל הביקוש ועל המצוקה של מיתקנים חדשים.
אורן מוסט: יש, כפי ששמענו פה, אלפים רבים של מיתקנים קיימים ברישיון של המפעילות הקיימות.
אורן מוסט: יש פה הזדמנות לעשות רפורמה גם בנושא הזה.
אורן מוסט: נושא שלישי והוא צוין פה – לממשלת ישראל ולכל הגופים הנסמכים אליה יש כמות של אלפים של אתרים.
אורן מוסט: אפשר להכשיר ולהפשיר ולהעמיד חלק גדול מהאתרים האלה לטובת השחקנים החדשים.
אורן מוסט: גם לטובת השחקנים הוותיקים.
אורן מוסט: זה לכשעצמו יכול מאוד מאוד להקל.
אורן מוסט: הערה אחרונה לחברת הכנסת יוליה שמילוביץ ברקוביץ - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לפחות שלוש קדנציות - - -
אורן מוסט: שמאלוב, סליחה.
אורן מוסט: - - על הדאגה העמוקה בנושא של הטלוויזיה, דווקא נושא שקרוב מאוד לליבך.
אורן מוסט: על פי תחזית של חברת סיסקו שהיא מהגדולות בתחום תשתיות הציוד, מלפני כמה ימים, צפוי כל אדם בעולם להחזיק מכשיר בעל חיבור סלולרי או אלחוטי, והתעבורה ממכשירי הטבלט צפויה לצמוח פי 205 עד 2015.
אורן מוסט: אנחנו עכשיו ב-2011.
אורן מוסט: פי 205 יותר מכל מכשיר אחר.
אורן מוסט: כמויות המידע ברשתות הסלולר על פי התחזית של סיסקו יגדלו פי 26 עד 2015.
אורן מוסט: רוב הצמיחה לפי סיסקו תבוא מווידיאו.
אורן מוסט: החדשות הטובות הן שאם את כל כך מודאגת מההחזקה של המכשיר ליד האוזן, אז כפי שאמרתי לך קודם.
אורן מוסט: בווידיאו אנחנו מסתכלים על זה קצת יותר רחוק, לא ליד הראש.
אורן מוסט: זה פחות נורא, אם כי אנחנו משוכנעים שכל הנושא הזה של התקינה של הקרינה במכשירים יחד עם פריסה נכונה ונבונה של אתרים סלולריים היא מאוד מאוד מקלה את הבעיה הזאת, שלא לומר גם מונעת אותה.
אורן מוסט: אף מחקר עד היום, ונקווה שגם להבא, וגם בדיון שאת הולכת אליו, לא ישנה את העניין הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להעיר?
כרמל שאמה-הכהן: את כבר דיברת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא להעיר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא לענות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לשתוק?
כרמל שאמה-הכהן: עזבי.
כרמל שאמה-הכהן: מר ורונה, בבקשה.
ליאור ורונה: כבוד היושב-ראש, האם זה הזמן שלי להציג את מה שאני רוצה, או שאני רק אגיב על כמה דברים?
כרמל שאמה-הכהן: האם יש לך להציג משהו שלא הצגת עד היום?
ליאור ורונה: כן.
כרמל שאמה-הכהן: אתה בטוח?
ליאור ורונה: לך, לא בטוח.
ליאור ורונה: אבל, לא הצגתי עדיין.
ליאור ורונה: ממש בקצרה.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי כי אני רוצה לצאת להפסקה, ונחזור אחרי זה לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן אתה - - -
ליאור ורונה: בוא נצא להפסקה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יוצאים להפסקה עד השעה 12:30, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חוזרים לדיון ומתחילים הקראה.
בשעה 11: (אחרי כן ס.ל. חבר המתרגמים בע"מ)
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו פותחים את החלק השני של הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: נא לשבת, לתפוס מקומות.
כרמל שאמה-הכהן: מר ורונה, בתמציתיות ובקצרה.