GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבי בן הרוש: אנחנו עוצרים, בודקים מטענים, קושרים מטענים – אלף ואחת סיבות.
גבי בן הרוש: אחת הדוגמאות, כשאני עוצר בשול הדרך, ולא משנה מה הסיבה, זה קנס וניקוד.
גבי בן הרוש: אני לא מכיר במדינת ישראל, ממטולה ועד אילת, מקום אחד שמורה לי, כמו בכל העולם, בעוד כמה ק"מ יש חנייה שאפשר לעצור שם למנוחה או לכל סיבה אחרת.
נחמן שי: באילת כתוב: מטולה, ובמטולה כתוב: אילת.
גבי בן-הרוש: זה נכון, ואנחנו מדברים על הרבה שעות של נהגים, עייפות וכללי בטיחות.
גבי בן-הרוש: לסיכום, אדוני השר, ב-2003, בעתירה שלי לבג"ץ כמועצת המובילים, המדינה התחייבה לתת לנו בסדר עדיפות, כולל מע"צ, את נושא מפרצי החנייה.
לאה ורון: תחנות ריענון.
גבי בן-הרוש: תחנות ריענון.
גבי בן-הרוש: דבר שני, פה בוועדת הכלכלה אנחנו תקועים כבר מספר שנים בהכשרת הנהג המקצועי.
גבי בן-הרוש: זה תקוע פה, בוועדת הכלכלה – בין המשרד שלך לוועדת הכלכלה – להכשיר את הנהגים שבאים אלינו, שאני נותן לו מחר לנהוג עם מטען של 80 ו-100 טון או נותן לנהג אוטובוס להסיע - - -
ישראל כץ: מה תקוע?
ישראל כץ: באיזה מובן?
גנאם חמדה: הקמנו ועדה שבוחנת את הנושא של נהג ברכב כבד ורכב ציבורי.
גנאם חמדה: היית אצלנו בכמה דיונים.
עוזי יצחקי: מה שתקוע זה תיקון 78.
עוזי יצחקי: הוא עבר קריאה ראשונה – חובת התנסות לנהגי רכב כבד.
עוזי יצחקי: הוא נידון בכנסת הקודמת, חלה על זה רציפות ואנחנו מצפים ומקווים שחבר הכנסת שאמה, יושב ראש ועדת הכלכלה הנכנס, יעלה את זה לדיון בתקופה הקרובה.
חוה ראובני: זה מונח בכנסת כבר ארבע שנים.
כרמל שאמה-הכהן: למה זה לא התקדם?
ישראל כץ: איפה זה עומד משפטית?
ישראל כץ: זו תקנה?
חוה ראובני: זו חקיקה ראשית.
עוזי יצחקי: זה עבר קריאה ראשונה וזה בא לוועדת הכלכלה.
עוזי יצחקי: היו שני דיונים וזה נתקע.
כרמל שאמה-הכהן: זו הצעת חוק ממשלתית?
עוזי יצחקי: כן: נהג רכב כבד לא יעלה על רכב עד שלא יעבור שבועיים עם נהג ותיק, שילמד אותו - - -
ישראל כץ: הם עצמם מעוניינים בזה.
עוזי יצחקי: בדיוק.
עוזי יצחקי: הם, יחד אתנו, כתבו את התוכנית.
גבי בן-הרוש: אנחנו הבאנו את הרעיון ואנחנו תקועים.
ישראל כץ: מי מעכב את זה?
ישראל כץ: למה לעכב?
עוזי יצחקי: זה לא עלה בכנסת הקודמת, אני לא - - -
כרמל שאמה-הכהן: הייתה התנגדות של אחד מראשי הוועדות.
לאה ורון: לא, הייתה התנגדות של חברי הוועדה.
ישראל כץ: אבל המובילים עצמם מציעים את זה.
לאה ורון: אבל חברי הוועדה סברו שהדרך להכשיר את הנהגים שאמורים להיות מקצועיים זה לאו דווקא על-ידי הארגון עצמו, שבו נוהגים אותם נהגים מקצועיים.
לאה ורון: זו הייתה המחשבה של חברי הוועדה.
גבי בן-הרוש: יושב לידי יושב ראש ארגון מורי הנהיגה.
גבי בן-הרוש: יש לנו את הכלים ואנחנו יכולים לשתף פעולה.
גבי בן-הרוש: אנחנו עושים את זה, החברות המסודרות.
גבי בן-הרוש: כשמתקבל אצלי נהג אני מכשיר אותו, עם חוק או בלי חוק, לפחות שבועיים.
גבי בן-הרוש: אנחנו נותנים גם מטענים יקרי ערך, ואנחנו מדברים על סכנת חיים.
גבי בן-הרוש: המקצוע, אדוני השר - - -
דן הראל: גם בצבא זה קורה.
אתי בנדלר: השאלה היא מי צריך להכשיר אותם.
לאה ורון: - - - ולאינטרסים של המערכת האזרחית בהובלה ובהסעה מול המערכת הצבאית.
ישראל כץ: בוא נאמר שיש אינטרסים.
ישראל כץ: קודם כול, הם מכבידים על עצמם.
ישראל כץ: דבר שני - - -
אמנון כהן: הוא חייב להכשיר את הנהג לפני שהוא נותן לו לעלות על משאית יקרה.
אתי בנדלר: ואם אדם לא רוצה להיות שייך לאיגוד המקצועי?
ישראל כץ: אני רוצה להבין: יש הצעה שיועבר אליכם משהו שהיום עושה מישהו אחר?
ישראל כץ: אתם מדברים על תוספת של ליווי.
גבי בן-הרוש: אדוני השר, בימים אלה - - -
ישראל כץ: אני לא רוצה שנהג ינהג אם לא היה לו ליווי קודם.
ישראל כץ: המשרד יארגן נהגים?
גבי בן-הרוש: אדוני השר, בימים אלה חתמנו עם הסכם עם ממשלת ישראל, שזה עבר את משרד המשפטים, שאנחנו הגופים שעושים הכשרה עבור מל"ח – משק לשעת חירום.
גבי בן-הרוש: בימים אלה חתמנו, בפברואר אנחנו הולכים לפיילוט של 200 נהגים.
גבי בן-הרוש: מה שצה"ל עושה ומרכז הובלה – יבורך.
גבי בן-הרוש: עובדתית, יוצאים משם נהגים מקצועיים.
גבי בן-הרוש: אנחנו  מדברים על כלל הענף, שנהגים באים לרכב כבד ואף אחד לא לימד אותם איך להעמיס את המטען, איך לקשור.
גבי בן-הרוש: הוא מגיע - - -
ישראל כץ: על מה מדובר?
ישראל כץ: על חובה של שבועיים.
גנאם חמדה: אסביר את זה בפשטות.
גנאם חמדה: הקמנו עכשיו ועדה גם לרכב כבד וגם לרכב ציבורי, וזה מחייב תקופת חניכה.
גנאם חמדה: אחרי שהנהג יקבל את הרישיון ברכב כבד, יהיה מורשה.
ישראל כץ: אבל הגשנו חוק.
גנאם חמדה: לגבי רכב ציבורי – עכשיו אנחנו מגישים את זה.
גנאם חמדה: אסביר מה ההיגיון.
גנאם חמדה: ההיגיון אומר שברגע שנהג קיבל את הרישיון - - -
ישראל כץ: מה מעוכב בוועדת הכלכלה?
עוזי יצחקי: רכב כבד.
עוזי יצחקי: מה שאומר מנהל האגף, שאנחנו רוצים להשלים את זה גם לרכב ציבורי, כי זה מאוד הגיוני.
ישראל כץ: לגבי הרכב הכבד הממשלה הגישה הצעת חוק.
ישראל כץ: ארגון המובילים הוא בעד והוא יטפל בדבר הזה באופן ארגוני.
ישראל כץ: זה לא על חשבון סמכות שהיום יש לממשלה או לגורם כלשהו, זה לא מעביר בהזדמנות הזאת סמכויות אחרות.
ישראל כץ: זו תוספת של ליווי, שמקובלת גם בגופים אחרים.
ישראל כץ: למה לא לעשות את זה?
יצחק וקנין: אני לא מבין למה חברי הכנסת התנגדו.
גבי בן-הרוש: היה גלעד ארדן שלא  אהב את מופז.
גבי בן-הרוש: זו הייתה פוליטיקה.
אתי בנדלר: נו, באמת.
אתי בנדלר: אני מציעה לא לייחס לשר ארדן סיבות אישיות בנושא הזה.
לאה ורון: בטח לא בנושא של מאבק בתאונות דרכים.
כרמל שאמה-הכהן: כשהוא לא נמצא פה.
ישראל כץ: אני אוהב את מופז, אז אין בעיה.
ישראל כץ: נקדם את זה.
גבי בן-הרוש: שאלו למה זה טורפד בוועדה.
גבי בן-הרוש: זה אחד השיקולים.
לאה ורון: קודם כול, המילה היא לא "טורפד".
לאה ורון: הוועדה קיימה בנושא דיונים וסברה אחרת, סברה שיש לתקן את החוק.
לאה ורון: זה הכול.
גבי בן-הרוש: אבל למה אנחנו תקועים כל השנים?
גבי בן-הרוש: אנחנו כל יום מתהפכים עם משאיות ומטענים ומסכנים את הציבור.
דן הראל: ננסה לקדם.
דן הראל: זה תלוי בכנסת.
ישראל כץ: אז הרווחנו מהישיבה הזאת.
ישראל כץ: אנחנו שומעים אנשים בעלי דעה וידע.
ישראל כץ: אנחנו מסננים את האינטרסים, זה בסדר גמור, אבל בדבר כזה – הוא לא ביקש איזה מונופול להוציא רישיון, כמו לשכת עורכי הדין חלילה.
ישראל כץ: הוא לא ביקש סמכויות כאלה.
ישראל כץ: בסך הכול, זה דבר שרק הם כנראה יכולים לעשות, הליווי.
ישראל כץ: זו תוספת.
ישראל כץ: אני חושב שזה דבר טוב ואני מבקש לקדם אותו.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, נבחן את זה.
יצחק וקנין: אני חושב שגבי בן הרוש צודק לחלוטין בדבר הזה, לי אין ספק.
יצחק וקנין: לא פעם אני נתקל בנהגים במסגרת מסוימת, שאני צריך להגיד להם איך לעשות את הדברים.
יצחק וקנין: הוא צודק, נהג חדש - - -
ישראל כץ: למרות שיש להם רישיון.
יצחק וקנין: יש לו רישיון על פול טריילר, אבל הוא - - -
ישראל כץ: הליווי והחניכה – אני מאמין גדול בדבר הזה.
גבי בן-הרוש: מה הצענו למדינה?
גבי בן-הרוש: קיים בית-ספר להכשרה אחד באשדוד, שהוא סגור כבר כמה שנים.
גבי בן-הרוש: הוא לא קיים.
גבי בן-הרוש: הצענו למדינה, במקום להשקיע משאבים, אנחנו ערוכים בכל הארץ, חברות ענקיות של הובלת מטענים.
גבי בן-הרוש: שם נעשה את החונכות, המדינה לא תשקיע.
גבי בן-הרוש: יהיה עלינו פיקוח של משרד העבודה ומשרד התחבורה.
גבי בן-הרוש: בוא נוציא נהג שיודע איך להתייחס בשעת חירום או בכלל בנהיגה.
ישראל כץ: זה כבר דבר אחר.
ישראל כץ: זה לא קשור לליווי.
גבי בן-הרוש: אני מדבר על החונכות הזו, שהמדינה לא תשקיע.
ישראל כץ: נשלח את כל הנהגים לשם?
יצחק וקנין: כל נהג חדש שמתחיל, זו תהיה המסגרת.
עוזי יצחקי: קבענו קריטריונים לחברות, יהיו חברות שיכשירו.
עוזי יצחקי: יותר מזה, קבענו גם קריטריונים לחונכים, שזה לא יהיה סתם נהג.
שוקי שדה: אני מבקש אותו דבר, שיגיע גם לארגון חברות ההסעה.
שוקי שדה: בהקבלה של נהגים של אוטובוסים לחברות ההסעה.
עוזי יצחקי: בהחלט.
עוזי יצחקי: זה יהיה השלב הבא.
אתי בנדלר: אני לא זוכרת את הצעת החוק, אני לא זוכרת למה היא נתקעה.
אתי בנדלר: חבל לבזבז עליה עכשיו את הזמן.
כרמל שאמה-הכהן: אני בכלל לא מכיר את הצעת החוק.
עוזי יצחקי: נציג לך את זה ונשמח שזה יעלה.
גבי בן-הרוש: אדוני, בהקשר לנקודות – ועל זה יש לי סיכום עם המשרד שלך, בנושא של הרביזיה.
גבי בן-הרוש: אנחנו בעד, לא נגד, כארגון המובילים, אבל בואו נעשה עבודה משותפת.
אתי בנדלר: על מה?
גבי בן-הרוש: על כל השיטה החדשה, יש בספר תקנות התעבורה מאות ועשרות עבירות עם שיטת הניקוד.
גבי בן-הרוש: זה קיים כבר עשרות שנים.
גבי בן-הרוש: ואמר שוקי, אנחנו בבעיה אמיתית.
גבי בן-הרוש: אני לא רוצה נהגים מסוכנים, לא אני ולא אף אחד פה בחדר, אבל יש עבירות טכניות וזו שיטת ניקוד.
ישראל כץ: כלומר, בתוך השיטה הקיימת, לבדוק סוגי עבירות שונים.
אתי בנדלר: לא רק לגבי נהגים מקצועיים, אגב.
אתי בנדלר: זה נכון לגבי כלל הנהגים.
יצחק וקנין: אני חושב שעל אורות, למשל, צריך לתת קנס ולא ניקוד.
יצחק וקנין: הרבה פעמים אני נכנס לאוטו ושוכח, או שלחייב את היבואנים שהאור יידלק אוטומטית בכל מקרה וזהו זה.
יצחק וקנין: זה מצב שהוא לא רצון אישי של האדם לעשות את העבירה הזאת.
יצחק וקנין: הוא עולה לרכב, שוכח להדליק את האורות.
יצחק וקנין: אני חושב שהדבר הזה צריך להיבחן לעומק.
יצחק וקנין: מצדי, שיגדילו את הקנס אבל לא ישימו ניקוד לדבר הזה.
אתי בנדלר: היה ויכוח בזמנו בוועדת הכלכלה, האם ראוי שלכל עבירה יוצמדו נקודות.
אתי בנדלר: המגמה, דווקא של נציגי הממשלה, הייתה להרחיב את זה.
אתי בנדלר: חברי הכנסת נחלקו בין אלה שחשבו שככל שייתנו יותר נקודות הם תורמים על-ידי כך למאבק הנכון בתאונות הדרכים, ואחרים שחשבו שלגבי עבירות רשלנות, ברוב המקרים אולי לא ראוי להצמיד נקודות.
אתי בנדלר: בסופו של דבר, אני חושבת שמה שהתוספת השישית לתקנות התעבורה, שבה יש רשימת העבירות עם הנקודות לצידן, אין בה מגמה ברורה וחד-משמעית בנושא הזה, ככל שאני סוקרת את הרשימה הזאת.
אתי בנדלר: אני חושבת שראוי שתיערך באמת שתיערך רביזיה בנושא.
יהודה בר-אור: זה קורה כשלא שומעים את כל הגופים המקצועיים.
יהודה בר-אור: בגלל זה מגיעים למסקנות לא נכונות.
דן הראל: לא לכל עבירה.
אתי בנדלר: ברור שלא שלכל עבירה.
אתי בנדלר: הצלחנו להדוף חלק מהניסיונות.
כרמל שאמה-הכהן: חנן אהרון, בבקשה.
חנן אהרון: אני רוצה להתייחס לעניין החונכות במשפט אחד.
חנן אהרון: כל לימוד הנהיגה שלנו זה לימוד על אוטובוס ריק.
חנן אהרון: אני לא יכול לאסוף 50 נוסעים לכל נהג כדי שהוא ינהג עם נוסעים או במשאית, עם כל סוגי המטענים שישנם.
חנן אהרון: אני חושב שלימוד מיומנות שליטה ברכב – הוא מקבל מאתנו רישיון ראשוני, בסיסי, שהוא נהג ושולט ברכב.
חנן אהרון: לגבי נהיגה עם סוגי מטענים, הוא יכול לעשות את זה בחברות כי יש להן את זה.
חנן אהרון: זה נושא החניכה, שהוא ילמד עם המטענים עצמם, מכל הסוגים או עם נוסעים, שאי-אפשר ללמד את זה עם מורי הנהיגה היום.
חנן אהרון: זה כל הסיפור.
כרמל שאמה-הכהן: יערה למברגר, משרד המשפטים.
יערה למברגר: אני רוצה להשלים את מה שאמרה יפעת רווה קודם.
יערה למברגר: בתשובה לעורך הדין גלעד מלשכת עורכי הדין, אם הבנתי נכון את הערתו, הטענה הייתה שרק בית משפט מוסמך להטיל פסילה.
יערה למברגר: אני חושבת שחשוב להבהיר לוועדה: פסילה היא סוג של ביטול רישיון.
יערה למברגר: ודאי שלא רק בית-המשפט יכול להטיל פסילה.
יערה למברגר: יש בסיסים רבים בפקודת התעבורה שנותנים סמכות מנהלית לפסול רישיון.
יערה למברגר: אני מקווה שלא הבנתי בצורה נכונה את עורך הדין גלעד, אבל בכל מקרה, ההערה אינה נכונה.
שי ישעיהו גלעד: המינוח הוא פסילת רישיון.
שי ישעיהו גלעד: קודם כול, המינוח.
שי ישעיהו גלעד: המינוח הוא: פסילת רישיון.
שי ישעיהו גלעד: אני מסכים אתם שהמינוח צריך להיות "ביטול רישיון".
שי ישעיהו גלעד: כמו שהסמכות של הרשות היא להעניק רישיון, לבטל אותו, להתלותו – המינוח הוא אחר.
שי ישעיהו גלעד: השימוש בפסילה גורם לאחר מכן להשלכות מרחיקות לכת בהתנהלותו של האיש בבית המשפט.
שי ישעיהו גלעד: אני מבקש את ההזדמנות, אדוני היושב ראש, להציע במסגרת מה שאמרתי קודם.
שי ישעיהו גלעד: אם נפלו ההערות של מר בן-הרוש על אוזניים קשובות שלך, אדוני השר, ואותם מכונים ואותם בתי-ספר ואותו מקום באשדוד יכולים לשמש מקום לחונכות או לימוד פרקטי - - -
ישראל כץ: אני לא יודע לגבי המקום באשדוד, כי זה מעין מונופול.
ישראל כץ: אני לא יודע למה הכוונה כאן.
ישראל כץ: אתה מדבר על העיקרון, לפי המודל הצה"לי או אחר, שהחברה עצמה תיתן את נהגי הליווי.
גנאם חמדה: יש לנו קריטריונים.
גנאם חמדה: לא יהיה מונופול, יהיה לנו קריטריון לחברות שיסמיכו ויעשו את החניכה, נפרסם את זה.
גנאם חמדה: מי שיעמוד בקריטריונים יקבל את ההסמכה הזאת.
שי ישעיהו גלעד: אם כן, אדוני, הרעיון הוא, שמאחר שסמכותך לקבוע אמצעי תיקון נוספים, אנא חשוב על אמצעי תיקון פרקטי.
שי ישעיהו גלעד: לא אמצעי תיקון עיוני ולאחר מכן פסילת רישיון, אלא אמצעי תיקון פרקטי, שבו אדם יישלח למעין מכון כזה, מכון שתבחנו ותעבירו במכרז, ושם ילמדו אותו לתקן את דרכיו הספציפיות לגבי אופי העבירות שהוא ביצע.
שי ישעיהו גלעד: אני חושב שזו תהיה קפיצת מדרגה ענקית בשיטת הניקוד.
ישראל כץ: אבל זה מה שקורה.
ישראל כץ: מבחן עיוני ומעשי אחרי פסילה של תשעה חודשים - - -
שי ישעיהו גלעד: המבחן המעשי זה לקחת טסטר ולראות אם הוא עבר.
ישראל כץ: עם הוא יעבור מבחן מעשי אז הוא כבר בתוך העניינים המעשיים.
שי ישעיהו גלעד: לא לכך כוונתי.
ישראל כץ: אתה מאמין במחנות שנשארו עוד בצפון קוריאה, כנראה, של חינוך מחדש.
ישראל כץ: בסין זה כבר לא קיים.
כרמל שאמה-הכהן: נעבור להקראה.
חוה ראובני: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 69א לפקודת התעבורה, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 544 1. בתקנה 544 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות), בסופה יבוא "(בחלק זה – נקודות)".
חוה ראובני: זה תיקון טכני לחלוטין, שנוכל לדבר מכאן ולהבא פשוט על המילה "נקודות" במקום "נקודות לפי תקנה כך וכך".
חוה ראובני: זה עניין ניסוחי גרידא.
כרמל שאמה-הכהן: אני מעמיד להצבעה את תקנה 1. מי בעד הסעיף?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה תקנה 1 אושרה פה אחד.
חוה ראובני: "תיקון תקנה 545 2. תקנה 545 לתקנות העיקריות -  (1) בתקנת משנה (א), בסופה יבוא "בהתאם למידע שנתקבל לפי סעיף 10 לחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א- 1981"; 	(2) במקום תקנת משנה (ב) יבוא: "(ב) רשות הרישוי תרשום נקודות במרשם העבירות, ואולם על אף האמור בתקנה זו, לא תרשום רשות הרישוי נקודות בשל הרשעות בעבירות שהמידע לגביהן התקבל 18 חודשים או יותר ממועד ההרשעה "; (3) בתקנת משנה (ג), במקום "ערער נהג על הרשעתו וזוכה" יבוא "הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי בוטלה הרשעתו של נהג"; 	(4) אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ג1) הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי נהג ערער על הרשעתו, לא תביא רשות הרישוי בחשבון את הנקודות בשל העבירה האמורה, עד למתן פסק דין סופי.
חוה ראובני: "     תקנה 545 עניינה בניהול מרשם העבירות.
חוה ראובני: התיקון לתקנת משנה (א) בא להדגיש שקליטת נתוני ההרשעות תהיה במידע שמועבר לפי חוק המרשם הפלילי, סעיף 10 לחוק המרשם הפלילי, שמחייב את משטרת ישראל להעביר לרשות הרישוי הרשעות בעבירות תעבורה.
חוה ראובני: אנחנו רוצים ליצור את המתאם, הרשעות לא יגיעו אלא בדרך הזו, דרך המרשם הפלילי, בהעברת מידע לפי סעיף 10.
חוה ראובני: כבר דובר כאן בקצרה על הממשקים.
חוה ראובני: יש ממשק, הממשק היו אתו תקלות.
חוה ראובני: נעשתה עבודה רבה מאוד כדי לשפר אותו ושהמידע יזרום באופן אמין.
חוה ראובני: זה יהיה מקור המידע הבלעדי להרשעות, ובהמשך נראה על זה גם שינויים בהרשעות האלה - רק דרך המרשם הפלילי, שהוא הגורם המוסמך במדינת ישראל על-פי חוק לרכז את כל המידע על הרשעות של אנשים בכלל.
חוה ראובני: לגבי 18 חודשים – זה פועל יוצא של הפקת לקחים מתקלה שהייתה אני מקווה שהיא כבר לא תחזור.
חוה ראובני: הייתה תופעה שרשות הרישוי העבירה למשטרה הרשעות, לפעמים באיחור של שלוש, ארבע וחמש שנים.
חוה ראובני: המועד הקובע לעניין ניקוד וצבירת נקודות הוא מועד ביצוע העבירה, אז זה שזה דווח באיחור של ארבע שנים לכאורה לא רלוונטי.
חוה ראובני: יחד עם זה, יש חוסר הגינות להטיל עליו היום אמצעי תיקון בשל עבירה שהוא עבר לפני ארבע-חמש שנים, כולל עבירות שבאו אחר כך.
חוה ראובני: נהגים טענו, ובצדק: אם היינו מקבלים את הנקודות בזמן, מבצעים את הקורס בזמן, היינו נמנעים מעבירות נוספות.
חוה ראובני: אולי הייתה לנו איזושהי טעות בהבנה שלנו ובידיעה שלנו.
חוה ראובני: הרי מטרת שיטת הניקוד היא לתקן על מנת למנוע עבירות.
חוה ראובני: מאוד התלבטנו ומאוד התקשינו, ומצאנו את עצמנו מקצרים פסילות לאוכלוסיות האלה ומקלים עליהן.
חוה ראובני: היום אנחנו רוצים להגיד: מה שעבר יותר מ-18 חודשים ממועד ההרשעה כבר לא רלוונטי, אנחנו לא נקלוט את זה בכלל.
אתי בנדלר: מדוע 18 חודשים?
אתי בנדלר: מדוע לא חודשיים?
אתי בנדלר: זאת אומרת, מה פרק הזמן של העברת מידע ממשטרת ישראל לרשות הרישוי?
אתי בנדלר: מדוע צריכים שנה וחצי לצורך העניין הזה?
חוה ראובני: כדרך הטבע זה אמור לעבור תוך שבועות ספורים, ככל הידוע לי – קליטת הנתונים.
חוה ראובני: יחד עם זאת, לפעמים יש עיכובים וקשיים.
חוה ראובני: לא רצינו לסגור את זה עד הסוף, רצינו להישאר בתוך איזשהו פרק זמן שיהיה סביר.
אתי בנדלר: שנה וחצי להעברת מידע נשמע לך זמן סביר?
יערה למברגר: צריך לתת זמן.
יערה למברגר: למשל, יש 90 יום כדי לבקש להישפט.
יערה למברגר: בכל מקרה זה לא יכול להיות חודשים ספורים.
אתי בנדלר: קודם כול, כשיש הרשעה המידע הזה צריך לעבור.
אתי בנדלר: יש הוראה אחרת שמדברת על ערעור ויש הוראה שמדברת על זיכוי במקרה של ערעור.
אתי בנדלר: נתחיל עם ההרשעה הראשונית.
אתי בנדלר: מדוע צריכים 18 חודשים לצורך העברת המידע הזה?
כרמל שאמה-הכהן: נציג המשטרה, בבקשה.
רפ"ק רוני לוינגר: כמו שאמרו קודמיי, בעבר היו תקלות בהעברת הממשקים.
רפ"ק רוני לוינגר: נעשתה עבודה משותפת של שני הגופים כדי לשפר, והשיפור הוצג בוועדה לביקורת המדינה לפני ימים ספורים.
רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו שותפים, עם משרד התחבורה, גם לפרויקט של שינוי החקיקה ויודעים כמעט בכל דוח שאנחנו נותנים שמה שמרתיע את הנהג יותר מתשלום הקנס זה הנקודות, כמו שהוזכר פה.
רפ"ק רוני לוינגר: בכל המחקרים אנחנו רואים - - -
רוברט טיבייב: לא בטוח שאתה צודק.
רפ"ק רוני לוינגר: למעלה ממיליון דוחות בכל שנה, כמעט בכל דוח רואים שהנהג - לא אכפת לו הכסף - ישר שואל כמה נקודות זה.
רפ"ק רוני לוינגר: זה הדבר שמרתיע.
אתי בנדלר: ועונים לו היום?
אתי בנדלר: כי בזמנו המשטרה לא רצתה לומר.
עוזי יצחקי: זה כתוב בדוח היום.
עוזי יצחקי: תיקנו את זה.
רפ"ק רוני לוינגר: זה כתוב בדוח.
רפ"ק רוני לוינגר: הרעיון היה שהנהג יקבל את כל החבילה, גם הנקודות וגם הקנס.
רפ"ק רוני לוינגר: לגבי הזמן שנקבע, זה קוּצָר, כמו שהזכירה חברתי חוה.
רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו חושבים שבהילקח בחשבון - - -
אתי בנדלר: זה קוצר או שלא נקבע מלכתחילה פרק זמן?
רפ"ק רוני לוינגר: בפועל זה היה יותר.
חוה ראובני: מלכתחילה לא נקבע פרק זמן.
חוה ראובני: יש אמירה מפורשת בתקנות שמועד רישום הנקודות איננו רלוונטי.
חוה ראובני: אנחנו לא רוצים שתקלות טכניות ישפיעו על החיוב של נהגים באמצי תיקון, אבל יחד עם זאת אי-אפשר למתוח את זה עד בלי סוף.
חוה ראובני: מכאן הניסיון לאזן בין שני אלה.
רפ"ק רוני לוינגר: הייתה לנו בעיה עם מערכת מבתי המשפט - - -
ישראל כץ: שנה וחצי זה העמדה שלכם?
ישראל כץ: כי אם אתם תגידו - - -
עוזי יצחקי: זה מתואם עם המשטרה.
רפ"ק רוני לוינגר: עד לפני חודשים ספורים המערכת הממוחשבת של בתי משפט בצפון, לא קיבלנו את כל המידע תקופה ארוכה.
גבי בן-הרוש: אלה שאתם תוספים בשלילה, הוא שואל אותך כמה ניקוד יש לו?
גבי בן-הרוש: הוא ממשיך לנהוג.
רפ"ק רוני לוינגר: זה חמור מאוד.
אתי בנדלר: תזכרו את מה שאמר מר לוינגר, שלא תמיד המשטרה מקבלת את המידע.
ישראל כץ: הוא אמר שעכשיו זה הרבה יותר טוב ממה שהיה לפני כמה חודשים.
אתי בנדלר: בהנחה שהמשטרה קיבלה את המידע, עדיין נותנים לה גרייס, ותיכף נראה את זה בפסקאות 3 ו-4.
אתי בנדלר: אני לא יודעת עד כמה זה נכון שזה ישפיע בצורה כל כך מהותית על הנהג או על הצורך שלו באמצעי תיקון, כי אמצעי תיקון יש בהם טעם באמת כשיש קשר בין העבירות שהוא ביצע לבין אמצעי התיקון.
ישראל כץ: קיצרנו לחצי שני את החלק הפנימי שלנו.
ישראל כץ: הוא חייב לגשת לקורס תוך חצי שנה.
אתי בנדלר: על זה יש לי דווקא הערה בצד השני.
אתי בנדלר: למשל, לגבי חיילים בשירות קרבי, קורה שלא מאפשרים להם לצאת לקורסים והגיעו אלינו בנושא הזה.
ישראל כץ: אז זה צריך להיות בוועדה שתוכל לשקול.
אתי בנדלר: אני מדברת כרגע ממתי מתחילים בכלל את הרישום של הנקודות.
אתי בנדלר: בן-אדם הורשע והמידע לא מגיע, ורושמים לו את זה אחרי פרק זמן כל כך ארוך.
גנאם חמדה: עכשיו המידע יעבור בצורה תקינה.
אתי בנדלר: אז למה צריך את השנה וחצי?
גנאם חמדה: ברגע שהנהג נתפס על עבירה, אם הוא הודה והלך לשלם את הדוח, המידע עובר באופן אוטומטי אלינו.
גנאם חמדה: אם הוא לא שילם את הדוח, אחרי חצי שנה המידע עובר.
גנאם חמדה: כלומר, יש פה פרק של חצי שנה.
גנאם חמדה: הוא גם יכול לבקש להישפט.
גנאם חמדה: אם הוא ביקש להישפט, עד שיהיו תוצאות של בית המשפט אנחנו לא יכולים להזין את הנקודות.
גנאם חמדה: יש פה בעיה של חצי שנה.
חוה ראובני: בסופו של דבר אנחנו לא רוצים לתת לנהגים עבריינים ליהנות יותר מתקלות טכניות, אנחנו רוצים לתחום את זה.
חוה ראובני: בעבר לא הייתה הגבלת זמן בכלל, אנחנו מציעים כן לתחום את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר לקבוע שהזמן יתחיל להימדד מרגע שהנושא הפך סופי וחלוט?
חוה ראובני: ממועד ההרשעה - - -
כרמל שאמה-הכהן: ממועד ההרשעה?
כרמל שאמה-הכהן: אז מה משנה כל התהליכים באמצע שאתם מציינים אותם?
חוה ראובני: התהליכים זה עד שהמידע עובר מהנהלת בתי המשפט למשטרה ומהמשטרה אלינו.
חוה ראובני: זו אמור לקחת שבועות ספורים, עד כמה שאני יודעת.
חוה ראובני: יחד עם זאת, יש תקלות.
חוה ראובני: האם תקלה כזאת צריכה למנוע מנהג שביצע עבירה חמורה והורשע בבית משפט, לקבל את הנקודות?
חוה ראובני: בעיקרון – לא.
כרמל שאמה-הכהן: אבל שנה זה לא מספיק זמן, לדוגמה, עם מרווח נשימה הכי גדול שיש?
חוה ראובני: לא לקחנו את המכסימום.
חוה ראובני: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים מרווח זמן של - - -
כרמל שאמה-הכהן: כשמאזנים בין הדברים, אתה רוצה גם שהנהג יהיה מעודכן.
לאה ורון: 18 חודשים זה לא המכסימום מבחינתכם?
לאה ורון: הייתם רוצים שלוש שנים?
חוה ראובני: לא, להיפך.
חוה ראובני: אנחנו לא רוצים יותר מזה.
חוה ראובני: היה לנו מאוד קשה כשהתחלנו לקבל 300,000 תנועות של הרשעות מלפני ארבע שנים.
חוה ראובני: זו הייתה בעיה חמורה.
יפעת רווה: כל מועד שהיינו קובעים היה שרירותי.
יפעת רווה: אם היינו קובעים שנה אז היו אומרים לנו: למה שנה?
יפעת רווה: למה לא חצי שנה?
יפעת רווה: התחלנו פה ממשהו - - -
אתי בנדלר: אז הכנסתם עז?
יפעת רווה: אנחנו לא משרד האוצר.
יפעת רווה: כל מי שעסק בזה חשב שארבע-חמש שנים זה בלתי סביר לחלוטין, על זה לא הייתה מחלוקת.
יפעת רווה: אם זה שנה או שנה וחצי - נראה היה לנו ששנה וחצי באיזון של הגינות כלפי האזרח ומצד שני, שלא ייהנה סתם מתקלות.
יפעת רווה: שוב אני חוזרת לזה שמדובר על הורדת אנשים מסוכנים מהכביש.
אתי בנדלר: היה תיקון לפקודת התעבורה שקבע את פרק הזמן המרבי, שלאחר מכן לא ניתן יהיה להגיש כתב אישום נגד נהג אם העבירה מבוססת על צילום, נכון?
אתי בנדלר: מה פרק הזמן שנקבע בפקודה לעניין הזה?
יפעת רווה: אם אני זוכרת טוב, ארבעה חודשים, בגלל הנושא של צילום.
אתי בנדלר: כי אז הוועדה לא קיבלה את עמדת הממשלה לגבי העובדה שלא ניתן להעביר מידע  - - -
יפעת רווה: זה שני דברים שונים.
רפ"ק רוני לוינגר: זה ארבעה חודשים לבעל הרכב.
רפ"ק רוני לוינגר: - - - עד שנה.
אתי בנדלר: העליתי את הנקודה הזאת מסיבה אחת: נכון שהרציונאל בכל אחד מהמקומות שונה לחלוטין, אבל בסופו של דבר מאחורי שני הדברים עומד מה שאת אומרת - אם הוא ביצע עבירה, ניתן לו ליהנות מזה שלא העבירו בזמן?
יפעת רווה: זה לא בגלל שלא ניתן לו ליהנות.
יפעת רווה: זה היה בגלל שכשאדם עובר עבירה, למשל בנושא של רמזור, הוא אפילו לא זוכר שביצע עבירה.
יפעת רווה: פה זה עבירות שהוא כבר הורשע עליהן.
יפעת רווה: זאת אומרת, הוא מכיר את העבירות, ואנחנו אומרים שהבן-אדם הזה מסוכן כי הצטברו לו עבירות ואנחנו רוצים להוריד אותו מהכביש.
יפעת רווה: אנחנו לא מענישים אותו, אנחנו רוצים להוריד אותו כי הוא מסכן את הציבור.
יפעת רווה: המצב הנורמלי זה שזה יהיה בתוך כמה חודשים, עלולות להיות תקלות אז אמרנו עד שנה וחצי.
יפעת רווה: אם תגידו לנו שנה – אני לא יודעת.
יפעת רווה: כולם בתחום הסבירות, אבל בוודאי לא חודשיים.
גבי בן-הרוש: אתם מדברים על העברת מידע - והיועץ המשפטי של משטרת ישראל שומע אותי - אנחנו נתקלים בתופעה מאוד תמוהה של משטרת ישראל, שעוצרת נהג ומורידה אותו מהכביש.
גבי בן-הרוש: לא משנה אם השוטר צדק או לא צדק - הוא עבר מבחן וחזר לכביש.
גבי בן-הרוש: אחרי שבועיים אותו נהג מתקשר שקצין משטרה הולך לעצור אותו כי הוא נוסע בזמן שהוא אמור להיות מורד מהכביש.
גבי בן-הרוש: הנהג מראה לו חותמת של משטרת אילת שהוא התייצב עם האישור.
גבי בן-הרוש: מה שוכחים במשטרת ישראל?
גבי בן-הרוש: להקליד במחשב, ומבחינת כל הניידות הבן-אדם נוהג בפסילה או בהורדה.
גבי בן-הרוש: אז אם מעבירים מידע, אז קודם כול שמשטרת ישראל תעשה סדר אצלה כי אנחנו נופלים בין הכיסאות יומיום.
גבי בן-הרוש: מורידים אותנו מהכביש, אנחנו באים לטסט, אומרים לנו: למה הורידו אתכם?
גבי בן-הרוש: השוטר לא נותן את הדין, רק אם אני הרבה פעמים מתערב ואומר למפקד: אני רוצה בירור.
גבי בן-הרוש: שורפים לנו ימי עבודה בגלל אותן תקלות שחוזרות יומיום, ואני כבר לא מדבר על המיומנות של אותם אלה שבודקים אותנו.
גבי בן-הרוש: מדברים פה על מידע שעובר תוך 18 חודש, אנא מטובם, שמשטרת ישראל יעדכנו את אותה מערכת ולא יעצרו לי נהגים על תקלה טכנית של משטרת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו בעניין?
ניבין אלפקס: אני מהנהלת בתי המשפט.
ניבין אלפקס: אני רוצה להתייחס בעניין של העברת מידע בין מערכת בתי המשפט לבין המשטרה.
ניבין אלפקס: היינו רק השבוע בדיון בוועדה לביקורת המדינה וכולם היו בדעה אחת, שהממשק בין מערכת בתי המשפט למשטרה הוא ממשק תקין.
ניבין אלפקס: כל המידע מועבר.
רפ"ק רוני לוינגר: היום.
רפ"ק רוני לוינגר: דיברתי על תקלות העבר.
ניבין אלפקס: אולי זה היה בתקופה - - - היום הכול עובר.
רפ"ק רוני לוינגר: נכון, היום הכול בסדר.
אתי בנדלר: אז ודאי וודאי שלא צריך 18 חודשים, אם כך.
שי ישעיהו גלעד: יש סתירה במה שנאמר כאן.
שי ישעיהו גלעד: אני יכול לספר לכם שלפני זמן לא רב היו בטפולי נהגים שהרשעתם בוטלה.
שי ישעיהו גלעד: הם הלכו באופן אישי למטא"ר כדי לבדוק שזה ירד מהמחשב המשטרתי, אבל המרחק בין שיח' ג'ראח לבין משרד הרישוי כנראה התארך עד אין קץ ומאחר שמשרד הרישוי בירושלים לא קיבל את המידע אנשים ביצעו את אמצעי התיקון למרות שהנקודות כבר ירדו.
שי ישעיהו גלעד: אז אני שומע שהדברים תוקנו והיום אנחנו מדברים על קשר בין מחשבים – קליק אחד מגיע לקליק שני - ואתם זקוקים ל-18 חודשים.
שי ישעיהו גלעד: ואז פתאום מגיע אלינו סעיף (ג1) לתיקון שאומר: לעומת זאת, הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי נהג ערער על הרשעתו, לא תביא בחשבון את הנקודות האלה.
שי ישעיהו גלעד: דהיינו, נזדקק, אולי גם כאן, לשנה וחצי עד שהמידע המשטרתי לגבי הערעור יעבור לרשות הרישוי וכל עוד המידע הזה לא הגיע האיש בינתיים מבצע את אמצעי התיקון.
שי ישעיהו גלעד: אז אחד מהשניים: מרחק הזמן של שנה וחצי, נזקק לו משרד הרישוי לקבל את המידע מהמשטרה; אז צריך להיות גם את ה-vice versa, דהיינו, גם בהעברת המידע לגבי הגשת ערעור צריך להיות אותו פרק זמן.
שי ישעיהו גלעד: אבל אם אנחנו מדברים כבר על אותו סעיף (ג1) לתיקון, אני חושב שלא תהיה שום מניעה מאדם להציג אישור של בית משפט, חתום בידי מזכירות בית משפט, כי הוא הגיש ערעור, כי הרשעתו בוטלה.
אתי בנדלר: הוועדה עוד לא סיימה את הדיון בפסקה 2.
שי ישעיהו גלעד: אז אגיע ל-ג(3).
שי ישעיהו גלעד: אני רק אומר שיש כאן סתירה בין (ג1) לבין מה שאמור בסעיף (ב).
שי ישעיהו גלעד: הדו-כיווניות צריכה להיות הדדית.
כרמל שאמה-הכהן: נצביע על תקנה 2, עם שינוי בסעיף 2(2) – תיקון ל-12 חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 2(1) ותקנה 2(2) אושר פה אחד.
יוחנן פלסנר: בנושא הענייני הזה אני מצביע עם היושב ראש ועם השר.
אתי בנדלר: נשמעו הערות לפסקה (2).
אתי בנדלר: לגבי פסקאות (3) ו-(4) עדיין לא נשמעו הערות.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לפסקאות (3) ו-(4)?