GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: אולי עד הישיבה הבאה נגיע להסכמה לנוסח שיהיה מקובל על כל הצדדים.
יצחק וקנין: וכל העם הזה על מקומו יבוא בשלום.
יצחק וקנין: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: מיכאל אטלן, בבקשה.
מיכאל איתן: בשנת 2008 חוקק חוק המועצה הישראלית לצרכנות, כאשר המטרה העיקרית היתה לחזק את האוטונומיה של המועצה.
מיכאל איתן: זה בא לידי ביטוי בשני סוגים של הסדרים: האחד, באשר לאופן מינוי חברי דירקטוריון המועצה, והשני באופן תקצוב המועצה.
מיכאל איתן: היום אנחנו נוגעים בדבר השני.
מיכאל איתן: הדבר השני עוגן בסעיף 4 לחוק המועצה, שאומר שתקציב המועצה ייקבע בסעיף תקציב נפרד, כהגדרתו בחוק התקציב השנתי, כמשמעותו בחוק יסודות התקציב, וסעיף 8 הפך את זה להוראת שעה.
מיכאל איתן: אנחנו באים לבטל את סעיף 8, כדי להפוך את סעיף 4 להוראת קבע.
מיכאל איתן: דהיינו, הבסיס התקציבי האוטונומי של המועצה יהפוך להיות עניין של קבע ולא הוראת שעה.
מיכאל איתן: אנחנו רואים בזה חיזוק האוטונומיה של המועצה.
מיכאל איתן: השנתיים וחצי שחלפו מאז היו לשביעות רצון כל הצדדים.
מיכאל איתן: המועצה רוצה בזה, ומאיצה בנו לקדם את החקיקה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: האם יש למישהו התנגדות?
לאה ורון: אולי זאת ההזדמנות לשמוע כמה משפטים ממנכ"ל המועצה?
כרמל שאמה-הכהן: אני רציתי להגיע למצב, שבו יום אחד תהיה הצעת חוק בלי התנגדויות.
כרמל שאמה-הכהן: אמרו לי שאני לא אגיע לרגע הזה, והנה זה הגיע.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, אפשר להקריא את הצעת החוק ולהצביע עליה.
מיכאל איתן: בחוק המועצה הישראלית לצרכנות, התשס"ח-2008, סעיף 8 – בטל.
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה     בעד – 1 נגד – אין נמענים – אין הצעת החוק התקבלה     הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה השנייה והשלישית.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בהצעת חוק קצרה, אבל יש לה משמעות צרכנית גדולה דווקא לאוכלוסיות הרגישות לשקלים הבודדים.
כרמל שאמה-הכהן: עיקרה הוא שבתשלום חשבון, כמו חשבון בזק, לא תיגבה עמלה גבוהה יותר למי שרוצה לשלם בדואר, ושלא נכבול את הצרכנים לשלם במקום מסוים, כמו רשת צרכנית כזו או אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית במליאה, וכרגע אנחנו בהכנה לקריאה ראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: אתמול התקבלה אצלנו פנייה מטעם משרד המשפטים, שיש הערות לגבי אי התאמה בניסוח בין מציעי החוק לבין משרדי הממשלה, ולכן מבקשים מאיתנו לא להצביע.
כרמל שאמה-הכהן: הפנייה הזאת לא מקובלת עליי.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא ידעתי על שום התניה של התאמת ניסוח בעת ההחלטה של ועדת שרים לחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, לא מקובל עליי שזה מגיע ערב לפני, לאחר שפינינו זמן יקר של הוועדה, וזמנה של ועדת כלכלה הוא יקר מאוד, כבוד המנהלת.
לאה ורון: לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מתנגד לתיאומי ניסוח.
כרמל שאמה-הכהן: מה שנקבע בוועדת שרים לענייני חקיקה שצריך לתאם מול הממשלה, יתואם.
כרמל שאמה-הכהן: אם נספיק לדון בהצעה ולהכין אותה לקריאה ראשונה, אנחנו גם נצביע עליה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אחרי זה לממשלה יהיה מה להגיד, שתתכבד ותגיד.
כרמל שאמה-הכהן: לא מקובלות עליי התקלות של לילה לפני.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, אנחנו נתחיל מיד בדיון.
הילה דוידוביץ: אתמול בבוקר שלחתי הערות, אבל לא ביקשתי שלא תהיה הצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: האם משרד התמ"ת ביקש שלא תהיה הצבעה?
קריאה: לא. יכול להיות שמשרד התקשורת.
קריאה: משרד התקשורת לא ביקש זאת.
כרמל שאמה-הכהן: התמ"ת ביקש זאת.
כרמל שאמה-הכהן: כל משרד קובע מה קורה במשרדו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא ועדה אופוזיציונית, אבל יש דרך ומועדים לדברים.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, הרב מקלב.
אורי מקלב: תודה לך אדוני היו"ר, על עצם קיום הדיון ועל היוזמה להצעת חוק זו.
אורי מקלב: כפי שאמרת, הצעת חוק הזו נועדה להגנה על הצרכן.
אורי מקלב: היא לא סתם הגנה על הצרכן, אלא גם רווחת הצרכן, כאשר קהל היעד של הפגיעה הזו- חוסר אפשרות לשלם חשבון בזק בבנק הדואר – היא במיוחד במשפחות חלשות, משפחות שאין להן את הכסף לשלם עמלות בסניפי בנק או בהוראת קבע.
אורי מקלב: הן מנהלות את משק הבית שלהן בצורה מאוד מחושבת, ועד היום שילמו בבנק הדואר ללא עמלות.
אורי מקלב: זה נכון גם לגבי אנשי הפריפריה, שחלק מהפעילות הבנקאית שלהם נעשית דרך בנק הדואר, בגלל שאין להם אלטרנטיבה אחרת, מפני שהגופים האחרים מתנהלים לפי כדאיות.
אורי מקלב: בערי הפריפריה לא כדאי לפתוח סניף בנק.
אורי מקלב: היחיד שפועל שם זה בנק הדואר.
אורי מקלב: אם גם בבנק הפועל הם יצטרכו לשלם עמלות, אז אותם אנשים שקשה להם לשלם יוצאים מפסידים.
אורי מקלב: אדוני היו"ר, אני רוצה להזכיר לך שהוועדה לפניות הציבור התכנסה לפני 9 חודשים בנושא: תשלומי חשבונות של חברות בסניפי הדואר.
אורי מקלב: היינו גם בסיור בדואר, והדבר הזה הוצף.
אורי מקלב: כפי שאמר יו"ר ארגון הנכים, 5,88 שקלים זו שקית חלב למשפחה.
אורי מקלב: אדוני היו"ר, אתה נלחם בטייקונים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא נלחם בטייקונים, אלא נלחם למען הציבור.
אורי מקלב: זה גם חלק מהעניין הזה.
אורי מקלב: חברות ציבוריות לא רואות את הציבור ממטר.
אורי מקלב: כל מה שמוביל אותן הוא, איך הן מגדילות את ההכנסות ומצמצמות את ההוצאות.
אורי מקלב: אם בדרך נפגעת קבוצה גדולה של אזרחים, מה אפשר לעשות?
אורי מקלב: לא רק זה, התברר לאנשים שבחשבון הבנק הם קיבלו חיוב של 6 שקלים.
אורי מקלב: אני לא מדבר על כך שאת התשלום של כביש 6 אי אפשר לשלם בבנק הדואר וכו'.
אורי מקלב: עוד ועוד חברות אוסרות על הצרכנים לשלם דרך סניף בנק הדואר.
אורי מקלב: המשמעות היא, שיש עמלה יותר גבוהה.
אורי מקלב: ישנה אפשרות לשלם דרך האינטרנט, אבל האוכלוסיות שנפגעות אינן מסוגלות לשלם דרך האינטרנט.
אורי מקלב: לאן מעבירים את זה?
אורי מקלב: לשופרסל, לכל מיני חברות מסחריות.
אורי מקלב: הן מרוויחות פעמיים.
אורי מקלב: מושכים אותך לחברות האלה, ואתה צריך להמתין בתור.
אורי מקלב: היום זה כן, ומחר זה לא.
אורי מקלב: היום מוכרים עוף בשקל, ומחר לא מוכרים עוף בשקל.
אורי מקלב: היום כן מסכימים לשלם את החשבונות האלה בלי עמלה, ובעוד כמה חודשים כאשר הציבור יתרגל ונציגי הציבור גם כן יתרגלו, יאמרו לנו: אם קנית מעל 100 שקלים תוכל לשלם ללא עמלה.
אורי מקלב: אנחנו הופכים את הדברים הבסיסיים האלה לחלק מהמסחר.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שצריך להפריד את העמלות האלה מהנושא המסחרי.
אורי מקלב: צריך לעשות את זה כשירות וולונטרי.
אורי מקלב: זה שירות שצריך לתת לשכבות האלה.
אורי מקלב: זכותן להמשיך ולקבל את השירות הזה ללא תשלום עמלה.
אורי מקלב: לנו אין מניות בבנק הדואר או בדואר ישראל.
אורי מקלב: אנחנו יודעים, שמי שנותן היום את השירותים לפריפריה אלה הן סוכנויות הדואר.
אורי מקלב: אם אנחנו נצמצמם את הפעילות הזאת, לא ירחק היום שאנחנו נראה את בנק הדואר מצמצם או מפסיק את הפעילות בפריפריה.
אורי מקלב: זה דבר חשוב, וגם את זה צריך לחזק.
כרמל שאמה-הכהן: גברת פליישר, בבקשה.
שרון פליישר: אני רוצה לתאר את ההיסטוריה מבחינת בזק.
שרון פליישר: חברת בזק היא חברת התקשורת היחידה שמאפשרת ללקוחות שלה לשלם את חשבון הטלפון במזומן.
שרון פליישר: אף חברת תקשורת אחרת לא נותנת את האופציה הזאת ללקוחות.
שרון פליישר: הלקוחות חייבים לשלם בכרטיס אשראי או בהוראת קבע.
אורי מקלב: האם אתם חברה פרטית או חברה ציבורית?
שרון פליישר: אנחנו חברה פרטית, כמו כל שאר החברות.
אורי מקלב: אבל כל הכוח שלכם בא כחברה ציבורית.
אורי מקלב: היא מתנהלת כמו חברה פרטית, אבל היא בעצם חברה ציבורית.
שרון פליישר: בזק היא חברה פרטית-ציבורית, כמו שסלקום היא חברה פרטית-ציבורית, כמו שפרטנר היא חברה פרטית-ציבורית, כמו שהוט היא חברה פרטית-ציבורית.
שרון פליישר: אנחנו בדיוק אותו דבר כמו כל חברת תקשורת אחרת מבחינת המעמד שלנו.
שרון פליישר: מצד שני, אנחנו החברה היחידה הנותנת מאז ומתמיד את האפשרות לשלם במזומן.
שרון פליישר: היום אם אתה בא לחברת תקשורת אחרת ומבקש שלא לתת כרטיס אשראי או הוראת קבע, אומרים לך: שלום, לא רוצים אותך בכלל, אל תהיה לקוח שלנו.
שרון פליישר: בבזק, אם אתה רוצה לשלם במזומן, נותנים לך להיות לקוח.
שרון פליישר: במהלך השנים בנק הדואר גבה עמלה מבזק בעבור כך שלקוחות באים ומשלמים במזומן בבנק הדואר.
שרון פליישר: לפני כשנה בנק הדואר העלה באופן חד צדדי את העמלה הזאת, הכפיל אותה ב-100%, מ-2.5 שקלים ל-5 שקלים.
שרון פליישר: ברקע שבנק הדואר הכפיל את העמלה הזאת ב-100%, חברת בזק סברה שהיא לא יכולה לשאת בנטל הזה.
שרון פליישר: אנחנו מרצון נותנים ללקוחות שלנו את האפשרות לשלם במזומן, אבל אנחנו לא מחייבים לתת את זה דווקא בבנק הדואר.
שרון פליישר: אנחנו רוצים לתת ללקוחות שלנו לשלם במזומן במקום שגם לוקח עמלה הגיונית.
שרון פליישר: בנק הדואר, בגלל שהמחוקקים נותנים לו העדפה על גופים אחרים - ואני סבורה שזו העדפה אסורה.
שרון פליישר: למה לתת עדיפות לבנק הדואר ולא לקבוע שצריך לשלם בבנק הפועלים?
שרון פליישר: – מנצל את זה לרעה ולוקח עמלה פי שניים יותר גבוהה ממה שהוא לקח בעבר, כי הוא יודע שהוא היחיד.
שרון פליישר: לכן, ברגע שבנק הדואר הכפיל את העמלה, בזק לא אמרה ללקוחות שלה: תדעו לכם, מהיום אין יותר אפשרות לשלם במזומן, למרות שמבחינת הרישיון שלנו יכולנו אפילו לעשות את זה, אלא המשכנו לתת ללקוחות את האפשרות הזאת אבל מצאנו אלטרנטיבות אחרות זולות יותר.
שרון פליישר: האלטרנטיבות הזולות יותר היו רשת שופרסל, שניהלנו איתה משא ומתן מסחרי.
שרון פליישר: חיפשנו גם גופים שיש להם פריסה רחבה, בדומה מאוד לפריסה שיש לבנק הדואר, על מנת שהלקוחות שלנו ימשיכו לקבל את אותו שירות שהם קיבלו קודם לכן.
כרמל שאמה-הכהן: האם לשופרסל ולבנק הדואר יש פריסה דומה, במיוחד באזורי הפריפריה?
שרון פליישר: אנחנו מרחיבים את זה.
שרון פליישר: אנחנו מדברים על רשת שופרסל, רשת YES, ומהיום והלאה מדובר גם על כל תחנות הדלק במדינת ישראל.
שרון פליישר: עם כל הכבוד, אני חושבת שמדובר פה בפריסה מאוד רחבה.
שרון פליישר: במידה ויש ישובים ספציפיים בהם יש בעיה, אנחנו נמצא גם גופים אחרים שם.
שרון פליישר: אני לא חושבת, שניתן לחייב אותנו לעבוד דווקא עם בנק הדואר.
אורי מקלב: חברות הדלק לא מדברות לאלה שמשלמים בבנק הדואר.
אורי מקלב: אלה שמשלמים בבנק הדואר לא מבקרים בתחנות הדלק.
כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לומר לך מה הבעיה שלי עם המנגנון הזה.
כרמל שאמה-הכהן: פה מחייבים את הצרכנים לשלם חשבון במקום שמוכר לו משהו.
כרמל שאמה-הכהן: אין אדם שיגיע לסופר ולא יקנה משהו.
כרמל שאמה-הכהן: זה בניגוד לדואר, שם אתה מגיע, משלם ויוצא.
כרמל שאמה-הכהן: לא מושכים אותך באף לשום רכישה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: בסופר אתה חייב לעשות את המסלול, לראות את כל המוצרים, את כל המבצעים, וכאשר אתה מגיע לקופה אולי גם תקנה איזה שוקולד.
כרמל שאמה-הכהן: כל המנגנון הזה הוא לא מושלם מבחינה צרכנית, אבל הוא לגיטימי.
כרמל שאמה-הכהן: עדיין, לשלם בדואר זה הכי פשוט.
יצחק וקנין: צריך להפנות שאלה לבנק הדואר: מה פתאום שיניתם את התעריף?
אורי מקלב: הממשלה קובעת להם תעריפים.
לאה ורון: היתה גם פנייה של חברת הדואר לוועדה.
שרון פליישר: ההצעה הזו יוצרת אפליה פעמיים.
שרון פליישר: אני לא חושבת שאפשר לקבוע חוק, כאשר החברה היחידה מכל חברות התקשורת בישראל שצריכה לתת ללקוחות שלה לשלם במזומן היא חברת בזק.
שרון פליישר: אנחנו חברה כמו כל חברה אחרת, ולא יכול להיות שכותבים הצעת חוק לבזק.
שרון פליישר: אני חושבת, שאנחנו החברה הכי צרכנית, הכי שירותית מכל חברות התקשורת.
שרון פליישר: היא האחרונה שמגיע לה עונש על פני חברות אחרות.
כרמל שאמה-הכהן: האם זה נוהג חדש, או שמאז קו הטלפון הראשון אפשר לשלם במזומן?
שרון פליישר: אין ספק שלהיסטוריה יש משמעות.
שרון פליישר: בזק היתה החברה היחידה שאפשרה את זה ושהיתה חייבת בכך.
שרון פליישר: היום, בזק עושה את זה מרצונה.
שרון פליישר: היא עושה את זה כי היא הכי שירותית משאר החברות.
שרון פליישר: יש לה סעיף ברישיון, כמו לשאר החברות, שמתיר לה לחייב את הלקוחות שלה בכרטיס אשראי או בהוראת קבע, אלא אם כן הלקוח מוכיח שאין לו חשבון בנק – ואני מאמינה שיש בודדים כאלה.
שרון פליישר: העובדה היא שהיא החברה היחידה שבכלל מאפשרת את האופציה הזאת.
שרון פליישר: היא החברה שנוהגת בצורה הכי שירותית והכי צרכנית, ומטילים עליה עונש.
שרון פליישר: אומרים לה: את תהיי מחויבת לעשות את זה בדואר ולא במקום אחר שנותן לך תנאים מסחריים יותר טובים.
שרון פליישר: גם אומרים לה: התעריף שיגבו ממך הוא תעריף שרשות הדואר תקבע.
שרון פליישר: הוועדה נותנת לה מונופול.
כרמל שאמה-הכהן: האם התעריף נקבע בתהליך שהייתם שותפים לו?
שרון פליישר: לא. ביום בהיר אחד הודיעו לנו, שהתעריף הזה עולה מ-2.5 שקלים ל-5 שקלים.
אורי מקלב: אדוני היו"ר, אסור שזה יראה ככה.
אורי מקלב: בזק היא החברה היחידה שהפסיקה שירות כזה.
אורי מקלב: אתם לא יכולים להחשיב את עצמכם רק כחברת תקשורת.
אורי מקלב: אתם מאותן חברות, כמו חברת חשמל, שממשיכה לתת את השירותים האלה בבנק הדואר, כך גם תאגידי המים וחברות אחרות.
אורי מקלב: בנוסף, אי אפשר להשוות בין החברות הסוללריות לבזק.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על קווי טלפון בתוך הבתים, בשונה מחברות הסלולריות, שחוששות שייתכן והכתובת לא נכונה ואחר כך לא ידעו איפה לחפש את האדם.
אורי מקלב: לכן, הן החליטו שלא לאפשר שימוש בבלי כרטיס אשראי.
אורי מקלב: הכתובת של הבית היא לא הפונקציה של המשתמש.
אורי מקלב: חברת הבזק נותנת את שירותי הטלפון, שנמצאים בכתובת מסוימת.
אורי מקלב: האדם גר שם, ולכן יותר קל להגיע אליו.
אורי מקלב: במהות אתם בהרבה מקומות מונופוליסטיים.
אורי מקלב: חברת בזק לא יכולה לבוא ולהפסיק את השירות הזה.
אורי מקלב: אותם אנשים שמשתמשים בבזק הם לא אותם אנשים שמשתמשים בסלולרי.
אורי מקלב: בזק נותנת הרבה יותר שירותים חיוניים ונצרכים.
אורי מקלב: לבוא ולהשוות את זה לחברות אחרות זה לא הוגן.
אורי מקלב: עצם ההפסקה של השירות הזה פגעה באנשים האלה קשות.
אורי מקלב: אני לא חושב שהחוק הזה הוא חוק נגד בזק.
אורי מקלב: הוא חוק נגד עוד חברות.
אורי מקלב: הוא מדבר על אי מתן האפשרות לשלם חשבונות בבנק הדואר, לשלם חשבונות ללא עמלה.
אורי מקלב: זו מטרת החוק.
אורי מקלב: אם בזק מרגישה נפסדת, זה כיוון שהיא היחידה שהפסיקה את השירות הזה בשונה מאחרים.
כרמל שאמה-הכהן: ההבדל בין הבזק לסלולר, כמו שאני רואה אותו, הוא שחברות הסלולר מספקות סוג של אשראי לצרכנים שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: ההתחייבויות על המכשירים זה סוג של אשראי ולכן הן צריכות את הכרטיס אשראי.
שרון פליישר: לגבי הטענה שמדובר בכתובת קבועה – עם כל הכבוד חברת הוט היא מפעיל פנים ארצי, ויש לה 600,000 לקוחות פנים ארציים.
שרון פליישר: אם הטיעון שזה לא מפעיל סלולרי אלא מפנים פנים ארצי, אז זה גם חל על הוט ועל עוד 6 מפעילים פנים ארציים נוספים שיש בארץ.
שרון פליישר: יש היום 7 מתחרים, ולא יכול להיות שהחברה היחידה שמטילים את זה עליה זו חברת בזק.
ניר ימין: אבל איפה כתוב בהצעת החוק שזה יחול רק על בזק?
קריאה: כתוב: תעריפים על פי דין.
קריאה: אולי תפרש מה זה.
ניר ימין: יש כל מיני תעריפים שנקבעים על פי דין: אוטובוסים, רכבות.
שרון פליישר: אני מדברת על תחום התקשורת.
שרון פליישר: לגבי הטענה השנייה של חה"כ מקלב, כאשר הוא השווה אותנו לחברת חשמל ולתאגידי מים - עם כל הכבוד, חברת חשמל היא מונופול מוחלט, 100% מהשוק, היא חברה ממשלתית, ואי אפשר להשוות אותה לחברת בזק, שהיא חברה פרטית-ציבורית, מתחרה בשוק, נמצאת בתחרות מלאה.
שרון פליישר: חברת החשמל היא היחידה בשוק, והממשלה מפקחת עליה בצורת פיקוח שונה מאשר היא מפקחת על חברת בזק.
שרון פליישר: לעניין שבזק הפסיקה את השירות – בזק לא הפסיקה.
שרון פליישר: היא שינתה את המקום שבו הלקוחות משלמים.
שרון פליישר: זה לא בגלל שהיא החליטה ביום בהיר אחד שזה לא מוצא חן בעיניה, אלא בגלל מהלך חד צדדי שעשו מולה.
שרון פליישר: ברגע שרשות הדואר העלתה ב-100% את התעריף, זכותה של בזק לחפש אלטרנטיבות אחרות.
שרון פליישר: הלקוח מקבל בדיוק את אותו דבר שהוא קיבל קודם.
שרון פליישר: הוא הולך למקום אחר, הוא יכול לשלם בחינם.
שרון פליישר: אולי זה מטריח אותו קצת יותר, הוא צריך להיכנס לסופר ולשמור על הידיים שלו ולא לקחת מוצרים אחרים, אבל בטח שהסופר  לא מחייב אותו לקחת מוצרים אחרים.
שרון פליישר: הוא יכול לבוא, לגשת ישר לקופה ולשלם רק עבור החשבון מבלי לעשות שום דבר אחר.
שרון פליישר: אני לא יודעת מי פה היה לאחרונה בסניף של רשות הדואר, אבל אני ביקרתי בסניף רשות הדואר ברח' יפו מתחת למשרד התקשורת, ומצאתי סופר-מרקט לכל דבר.
שרון פליישר: יש שם כל מה שאתה רוצה לקנות, ואתה יכול גם שם להתפתות לקנות מוצרים אחרים.
שרון פליישר: זו חנות לכל דבר ועניין.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע את נציגת הדואר.
נילי יבניאלי: כפי שאמרתם, המטרה של החוק הזה היא הנגשה של שירותים בנקאים ואפשרויות תשלום לאוכלוסייה יותר חלשה.
נילי יבניאלי: לחברת הדואר יש 700 סניפים בפריפריה, וזה משהו שאין לשני הבנקים הגדולים ביחד, אין לאף סופר ואין לאף תחנת דלק, שלא לדבר על זה שתחנת דלק היא לא ממש נוחה.
יצחק וקנין: תעני לנו לגבי הכפלת המחיר.
יצחק וקנין: זה הדבר שיצר את הבעיה, אני חושב.
נילי יבניאלי: המחיר הוא מחיר מפוקח, והוא לא נקבע על ידנו אלא בתקנות.
יצחק וקנין: מדובר ב-100% הכפלה.
שרון פליישר: מ-2.5 שקלים ל-6 שקלים ביום אחד.
יצחק וקנין: האם מישהו יכול לתת הסבר, איך זה עולה מ-2.5 שקלים ל-6 שקלים.
נתי ביאלסטוק-כהן: אני אענה על כך.
נתי ביאלסטוק-כהן: אני היועץ הבכיר למנכ"ל משרד התקשרות.
לאה ורון: אבל אתה ממשרד התקשורת, והשאלה מופנית לחברת הדואר.
נילי יבניאלי: התקנות הן שלנו.
נילי יבניאלי: התקנות שקובעות את התעריפים הן של שר התקשורת.
יצחק וקנין: עדיין מדובר בעלייה מ-2.5 שקלים ל-6 שקלים.
יצחק וקנין: האם מישהו יכול להסביר את זה?
נתי ביאלסטוק-כהן: אני לא יכול להסביר את התעריפים שעלו מ-2.5 שקלים ל-5.80 שקלים, אבל התעריפים של חברת הדואר, גם התעריפים של השירותים הפיננסיים, נקבעו עד כה על בסיס עלות.
נתי ביאלסטוק-כהן: הולכים ובודקים כמה עולה לרשות הדואר לבצע את הפעולה, ועל סמך זה קובעים את התעריף.
נתי ביאלסטוק-כהן: עד סוף החודש אנחנו חייבים להגיש לכם תקנות חדשות בעניין התעריפים הפיננסים של בנק הדואר.
נתי ביאלסטוק-כהן: כרגע אנחנו בדין ודברים עם האוצר, אבל בין היתר יש שם תיקון הנותן יותר גמישות לחברת הדואר כך שהתעריפים ייקבעו על בסיס קצת שונה.
נתי ביאלסטוק-כהן: יכול להיות שלחלק מהחברות התעריף ירד, ולחלק מהחברות התעריף יעלה.
יצחק וקנין: עדיין זה לא עונה לשאלה שאני שואל אותך.
נתי ביאלסטוק-כהן: מדובר בעלות.
יצחק וקנין: לא מדובר בעלות.
יצחק וקנין: אני קצת מכיר את המטריה.
יצחק וקנין: כמה משלם הלקוח שנכנס לבנק ורוצה לשלם חשבון?
נתי ביאלסטוק-כהן: סכום דומה, אבל הוא מתחלק אחרת.
נתי ביאלסטוק-כהן: הלקוח משלם חלק כעמלת דלפק, והעסק משלם גם חלק מהעמלה.
נתי ביאלסטוק-כהן: הסכומים הם לא שונים בצורה מהותית.
יצחק וקנין: כמה אנשים משלמים היום את החשבון שלהם בבנק הדואר?
לאה ורון: איפה הנציגים של חברת הדואר שנרשמו?
לאה ורון: יואל נווה נרשם.
לאה ורון: היתה גם פנייה של ששי שילה, יו"ר הדירקטוריון, לוועדה.
לאה ורון: איפה הם?
יצחק וקנין: אני בטוח, שזה הפסד גדול בהכנסות של חברת הדואר.
נילי יבניאלי: המחיר הגבוה?
יצחק וקנין: אם הלקוחות לא נכנסים אליכם יותר, זה הפסד שלכם.
נילי יבניאלי: הצרכן הסופי לא משלם.
יצחק וקנין: זה היינו הך.
יצחק וקנין: העמלות האלה היו מגיעות אליכם בסופו של דבר.
יצחק וקנין: מה זה משנה באיזו דרך הכסף מגיע אליכם?
לאה ורון: אבל לוועדה נמסר על ידי מר ביאליסטוק שהלקוח כן משלם.
נתי ביאלסטוק-כהן: לא בבנק הדואר, אלא בבנק מסחרי.
יצחק וקנין: בנק הדואר גובה מהחברה.
יצחק וקנין: מבזק הוא גבה את העמלה.
יצחק וקנין: כרגע אם החשבונות לא משולמים שם בכלל, יש לכם חוסר בהכנסות שהיו נכנסות דרך התשלום הזה.
נילי יבניאלי: זה נכון.
נילי יבניאלי: אנחנו לא נגד תחרות.
נילי יבניאלי: ההצעה היא לא נגד תחרות, היא עדיין מאפשרת להציע אפשרויות תשלום אחרות, לאו דווקא בבנק הדואר, ומשאירה בידי הצרכן את אפשרות הבחירה איפה הוא רוצה לשלם.
נילי יבניאלי: עדיין, יש הרבה מקומות שאין אפשרויות אחרות.
נילי יבניאלי: זה מה שבאה ההצעה לתת.
כרמל שאמה-הכהן: אני אסביר את הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שבזק ניגשת לרשת כמו שופרסל ומגיעה איתה להסכם שהיא תפנה אליה את הלקוחות, לשופרסל יש יכולת לגבות ואפילו לתת לבזק כסף עבור זה שהיא מפנה אליה לקוחות.
כרמל שאמה-הכהן: יש שווי בכך שאתה מכניס אנשים לתוך עסק מסחרי כזה.
כרמל שאמה-הכהן: לדואר יש פחות אלמנט מכירתי.
כרמל שאמה-הכהן: הוא מוכר מוצרים, אבל הרבה פחות מסופר.
כרמל שאמה-הכהן: הדואר פרוס בכל הארץ, ובדרך כלל אנשים מגיעים אליו באופן שוטף.
כרמל שאמה-הכהן: לרשת שופרסל שווה שאנשים יגיעו אליה במקום שילכו למגה או לרשת חצי חינם.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, המשחק הזה יוצר חוסר שוויוניות בין בנק הדואר לבין השופרסל, ויוצר את התמריץ של בזק וגופים דומים ללכת ולהתקשר עם שופרסל.
כרמל שאמה-הכהן: פה באה הצעת החוק ויוצרת את השוויוניות.
כרמל שאמה-הכהן: מצד אחד היא לא מונעת לעשות את ההתקשרות עם שופרסל, ומצד שני מאפשרת את זה לציבור הרחב, כי אין גוף שיש לו פריסה דומה לזו של הדואר, בטח במקומות הפחות מפותחים.
כרמל שאמה-הכהן: במרכז תל אביב אין שום בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אין הבדל אם שם ישלמו בגוף הזה או בגוף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: שם יש נגישות מלאה לכל.
כרמל שאמה-הכהן: דואר יש בכל שכונה בישראל.
כרמל שאמה-הכהן: זה שירות בסיסי, במיוחד למי שרוצה לשלם במזומן.
כרמל שאמה-הכהן: לא כל אחד יכול לשלם בבנק.
כרמל שאמה-הכהן: אחד יש לו עיקול בבנק, ואחד לא תמיד יש לו יתרה חיובית בבנק, והוא בוחר לשלם מתי שיש לו את הכמה שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: הוא בוחר את מועד התשלום.
כרמל שאמה-הכהן: יש אנשים שצריכים לתזמן מועד של כמה עשרות שקלים כאשר נוח להם ומתאים להם.
שרון פליישר: אין בעיה.
שרון פליישר: גם בשופרסל הם מקבלים את אותו דבר.
שרון פליישר: השופרסל גם פתוח יותר שעות מאשר הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: גברת פליישר יודעת לייצר את האינטרסים של בזק לא פחות טוב מאחרים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא בדקתי את זה עובדתית, אבל אני יכול לתת לך דוגמאות מאזורים מסוימים ולומר לך במה זה כרוך שאדם ילך לשלם בדואר – ללכת ברדיוס של כמה מטרים במקרה הרע – ובמה זה כרוך ללכת ולשלם בשופרסל – שאז הוא צריך כבר לנוע ברכב או באוטובוס.
כרמל שאמה-הכהן: זה ההבדל הגדול.
כרמל שאמה-הכהן: אגב, שאלתי אותך קודם כמה אנשים משלמים בדואר.
שרון פליישר: ביקשתי את המידע.
שרון פליישר: מתוך כל סך לקוחות פחות מ- 10% מהלקוחות משלמים במזומן.
שרון פליישר: בגלל הנוחות שלהם, רוב הלקוחות מעדיפים לשלם בכרטיס אשראי ובהוראת קבע.
כרמל שאמה-הכהן: בבית הזה אנחנו בדרך כלל משתמשים ברוב כדי לשרת לפעמים את המיעוט.
כרמל שאמה-הכהן: אם ה-10% הם המיעוט במקרה הזה, אולי דווקא הם צריכים את העזרה.
שרון פליישר: אבל לא יכול להיות, שדווקא החברה היחידה שנותנת את השירות הזה ללקוחות מתוך בחירה, יכפו עליה.
שרון פליישר: לא רציתי להגיד את המשפט הזה, אבל אני אגיד אותו: התוצאה של הדבר הזה תהיה שבזק תהפוך להיות כמו חברות האחרות, ותגרום ללקוחות שלה לשלם בהוראת קבע ובכרטיס אשראי.
שרון פליישר: היום אנחנו נותנים ללקוחות את האופציה הזאת, כי אנחנו רוצים להיות שירותיים, כי אנחנו רוצים לתת להם את האפשרות הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לא תהיה לכם את האופציה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: מרגע שהחוק ייכנס לתוקף ויעבור בקריאה שנייה ושלישית, לא תוכלו לחייב לשלם בכרטיס אשראי או בהוראת קבע.
איילת כהן-מעגן: לפי הוראות הרישיון הם מחויבים לאפשר תשלום במזומן רק למי שאין לו חשבון עובר ושב.
כרמל שאמה-הכהן: בהיררכיה בין תנאי רישיון לבין חקיקה ראשית, אין ספק מי גובר על מי.
כרמל שאמה-הכהן: הטיעון הזה מיותר וחסר בסיס.
שרון פליישר: אם מטרת החוק היא לדאוג לנזקקים, אפשר לעגן את זה בחוק ולהכניס סעיף שאומר: שרק  נזקקים יוכלו.
שרון פליישר: היו"ר כרמל שאמה:     	עכשיו נתחיל להקים מנגנון?
שרון פליישר: יש כבר מנגנון.
שרון פליישר: היום מי שיש לו הבטחת הכנסה מקבל הסדר מיוחד של הנחות.
שרון פליישר: אנחנו מכירים בדיוק את כל מי שמקבל הבטחת הכנסה במדינת ישראל, כי אנחנו מדווחים לביטוח הלאומי ויש לנו מנגנון מול ביטוח לאומי בהקשר הזה.
שרון פליישר: אין פה את העניין של נזקקים.
שרון פליישר: בנוסף, זה לא הגיוני שבהצעת החוק יהיה כתוב "בנק הדואר".
שרון פליישר: עם כל הכבוד, הדואר היום הוא חברה.
כרמל שאמה-הכהן: למי יש פריסה דומה לזו של בנק הדואר?
כרמל שאמה-הכהן: אני ישר אכניס אותו.
כרמל שאמה-הכהן: תגידי לי מי.
שרון פליישר: תכניס בנקים מסחריים, תכניס רשתות מזון, תכניס תחנות דלק.
אורי מקלב: בנק הדואר הוא היחיד שמחויב לתת ללקוחות שלו שירות חינם ללא עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: אני אתן לך דוגמא אמיתית.
כרמל שאמה-הכהן: אני גדלתי בשכונת "רמת שקמה".
כרמל שאמה-הכהן: היא לא בירוחם אלא ברמת גן.
כרמל שאמה-הכהן: עשרות שנים אף בנק פותח שם סניף, כי שם יש אוכלוסייה חלשה.
כרמל שאמה-הכהן: וזאת למרות שפנינו ושלחנו מכתבים לבנקים ולעירייה.
כרמל שאמה-הכהן: האנשים שם קשיי יום, והם צריכים לנדוד עד לשכונה היוקרתית השכנה "רמת חן", כדי לקבל שירותים בנקאים.
כרמל שאמה-הכהן: הדבר היחיד שיש שם הוא קרוואן עם סניף דואר.
כרמל שאמה-הכהן: כאשר אנשים רוצים נגישות, הדואר נמצא שם.
כרמל שאמה-הכהן: שם אנשים כן יכולים לשלם את החשבון.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על רמת גן, עיר ברמה סוציו-אקונומית גבוהה.
כרמל שאמה-הכהן: זאת שכונה ספציפית עם 6,000-7,000 תושבים, שהמקום היחידי שמשרת אותם ונותן להם את השירותים זה בנק הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מכיר שם את האנשים בשמות, ואני יכול לספור את האנשים שאין להם סיכוי להגיע לשופרסל.
כרמל שאמה-הכהן: בכדי להגיע לשופרסל הם צריכים לקחת אוטובוס.
כרמל שאמה-הכהן: אין שופרסל באזור.
כרמל שאמה-הכהן: יש שם רק מכולות.
כרמל שאמה-הכהן: יש אזורים כאלה במדינה גם במרכז הארץ.
שרון פליישר: אני יכולה לתת דוגמא הפוכה מהשכונה שאני גרה בה, שיש בה שופרסל ואין בה דואר.
שרון פליישר: לכן, אני אומרת שאם הצעת החוק רוצה להיות הצעת חוק שלא מפלה היא צריכה להגיד: תאפשרו כמה גופים שיש להם פריסה של כך וכך סניפים, שבכל עיר יהיו כך וכך סניפים.
שרון פליישר: אי אפשר שבהצעת חוק אתה תגיד "בנק הדואר".
שרון פליישר: עם כל הכבוד, זה בדיוק מה שהם עשו.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא אומר רק בנק הדואר.
שרון פליישר: אתה אומר.
שרון פליישר: כתוב פה  במפורש: תשלום בבנק הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: גם בנק הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא לשם רק בבנק הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: זה גם בנק הדואר.
שרון פליישר: אבל כאשר החוק קובע רק בנק הדואר, הם מנצלים את זה ומעלים את התעריף מ-2.5 שקלים ל-6 שקלים.
אורי מקלב: יהיה אפשר לשלם בבנק הדואר, כי בבנק הדואר זה ללא עמלה.
שרון פליישר: איזו חברה פרטית היתה מרשה לעצמה להעלות ביום אחד את התעריף מ-2.5 שקלים ל-6 שקלים?
אורי מקלב: העלו את המחיר לא מאפס, אלא מ-2.5 שקלים ל-6 שקלים.
אורי מקלב: מה אתם עשיתם?
אורי מקלב: לקחתם את כל ה-5.80 שקלים פלוס מע"מ מהצרכן.
אורי מקלב: איך אתם עשיתם את זה?
שרון פליישר: הכל הולך לדואר.
שרון פליישר: אנחנו לא משאירים אצלנו אפילו אגורה.
אורי מקלב: אל תציגו את עצמכם כאלה תמימים.
אורי מקלב: לפני כן העמלה היתה יותר נמוכה, ואז לא לקחתם.
אורי מקלב: מדוע עכשיו כאשר העמלה הועלתה לא עבדתם רק על הדלתא?
אורי מקלב: למה לקחתם את הכל מהצרכן?
אורי מקלב: תראה איך שלא מסתכלים על הצרכנים.
אורי מקלב: היתה עמלה נמוכה, נניח 2.5 שקלים.
אורי מקלב: העלו את זה ל-5.80 שקלים.
אורי מקלב: מה עשו בזק?
אורי מקלב: לא לקחו את הדלתא מהאנשים, אלא לקחו את הכל.
אורי מקלב: מי יכול לצעוק?
אורי מקלב: הצרכן לא יכול לצעוק.
כרמל שאמה-הכהן: אגב, מה ההסכם שלכם עם שופרסל אומר?
שרון פליישר: ההסכם שלנו עם שופרסל אומר, שאנחנו משלמים לשופרסל סכום מאוד נמוך בעבור הדבר הזה.
שרון פליישר: אנחנו משלמים להם.
אורי מקלב: עוד מעט נגיע לכך שאתם גם משלמים לכם.
אורי מקלב: אדוני היו"ר, לנו אין מניות בבנק הדואר.
קריאה: יש לכם.
קריאה: זו חברה ממשלתית.
אורי מקלב: זו חברה ממשלתית המחויבת לתת את השירותים שלה, שחלקם הגדול הם לא רק שלא רווחיים אלא הפסדיים בעליל.
אורי מקלב: היא מחויבת לתת את השירותים האלה מקצה אחד לקצה השני של המדינה, כולל שירותי דואר במבנים או על ידי שירותי דואר נע.
אורי מקלב: אין אזרח שלא יכול להגיע לשירותי דואר.
אורי מקלב: הם גם מחויבים שלא לקחת עמלות.
אורי מקלב: שאלת קודם כמה לקוחות משלמים בדואר, וכאן לא ידעו לענות לך.
אורי מקלב: מנכ"ל הדואר מר אבי הוכמן אומר – יש לי את הפרוטוקול של הישיבה שנערכה בוועדה לפניות הציבור  ממרץ 2010 – שישנם 200,000 תשלומי חשבונות בזק בבנק הדואר.
אורי מקלב: לא מדובר על מיעוט.