GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: זה באמת מספר לא מבוטל.
אורי מקלב: שווה לדון בשאלה, מה מדיניות הפיקוח על המחירים.
אורי מקלב: היום בזק לא יכולה להתחרות עם חברת הדואר.
אורי מקלב: היא חייבת לקחת סכום מסוים על כל משלוח של חבילה או מכתב.
אורי מקלב: חברת הדואר רוצה להתחרות ולהוריד את המחירים.
אורי מקלב: היום כל החברות הגדולות, כולל חברות סלולריות, לא משתמשות בחברת הדואר אלא הן עושות את זה על ידי חברות פרטיות.
אורי מקלב: למה לא מורידים את המחירים?
אורי מקלב: כי אם יורידו להם  את המחירים, החברות החדשות לא יוכלו להתקיים.
יצחק וקנין: יש תחרות רק בדואר הכמותי.
אורי מקלב: בדואר הכמותי, שזה החלק הרווחי של חברת הדואר, אין אפשרות לתחרות.
אורי מקלב: חברת הדואר מחויבת לעמוד במחירים גבוהים, כאשר הממשלה היא זו שקובעת את המחירים.
אורי מקלב: כאשר שאלתי למה, אמרו לי: אם ניתן לחברת הדואר להוריד מחירים לא יהיה בסיס קיום לחברות המתחרות.
אורי מקלב: אנחנו רוצים כמה שנים לחזק את החברות המתחרות, ולכן אנחנו לא נותנים להוריד מחירים.
אורי מקלב: אגב, זה נעשה גם בהוט וחברות אחרות, שם לא מאפשרים תחרות כדי שהחברות הפרטיות הקטנות יתבססו.
אורי מקלב: היום אנחנו נמצאים במצב שבו את האנשים שכן שילמו בבנק הדואר זורקים בכלל מהאפשרות לשלם בבנק הדואר.
אורי מקלב: חברות אחרות גם כן ממשיכות בזה.
אורי מקלב: כביש 6 גם עשה את זה.
אורי מקלב: לאחר שהוא כן נתן אפשרות לשלם בבנק הדואר, הוא הפסיק עם זה.
אורי מקלב: אנחנו נהיה עדים בתקופה הקרובה לעוד ועוד חברות, שיפסיקו לתת את האפשרות לשלם בבנק הדואר.
אורי מקלב: לכן, החוק הוא לא נגד חברת בזק.
אורי מקלב: החוק הוא חוק כללי – להמשיך לתת לאותם אנשים, שכל תשלום של עמלה מכביד עליהם, את האפשרות לשלם בדואר.
אורי מקלב: אף אחד לא יכול לבוא ולהיתמם ולהגיד: לא היתה פגיעה, נתנו אפשרות לשלם בכל מיני סופרמרקטים.
אורי מקלב: הנזק של זה שהפסיקו לאפשר לשלם בדואר הוא נזק גדול מאוד.
אורי מקלב: החוק הזה בא לסייע לאותם צרכנים שהפגיעה בהם היתה חמורה וגדולה.
שרון פליישר: אני רוצה שיובן כאן האבסורד.
שרון פליישר: לכל אדם במדינת ישראל יש טלפון סלולרי.
שרון פליישר: כך לפי המספרים שחברות הסלולר מדווחות.
שרון פליישר: יותר ממספר האזרחים.
שרון פליישר: לאותם לקוחות של חברות סלולריות לא מתאפשר אפילו להיות רשומים בחברת הסלולר אם הם לא נותנים כרטיס אשראי.
שרון פליישר: אפילו הוראת קבע לא מאפשרים להם.
שרון פליישר: עלינו כופים את הדבר הזה.
שרון פליישר: אותו לקוח שיש לו סלולרי, שם הוא התחייב בכרטיס אשראי או בהוראת קבע לחברת הסלולר, בוחר שלא לעשות זאת בבזק כי נוח לו ללכת ולשלם.
שרון פליישר: בסופו של דבר נותנים יד לדבר הזה כאשר יוצרים אפליה בין בזק לחברות האחרות.
שרון פליישר: עם כל הכבוד, אותו לקוח הוא לקוח גם של חברת סלולר וגם של חברת בזק.
שרון פליישר: בחברת סלולר הוא נותן כרטיס אשראי והוראת קבע.
שרון פליישר: שיהיה פה סייג, שהלקוח הוא לא לקוח של חברה סלולרית.
איילת כהן-מעגן: אתם לא מחויבים.
איילת כהן-מעגן: זה לא נכון.
שרון פליישר: אבל החוק הזה הולך לחייב אותנו.
שרון פליישר: בחוק הזה הולכים להגיד לך, שבזק תהיה חברת התקשורת היחידה במדינת ישראל שתהיה מחויבת בזה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא מה שאומר החוק, אבל את מתעקשת לומר כך.
נילי יבניאלי: אבל היא גם החברה היחידה המפוקחת.
נילי יבניאלי: יש תנאי שוק.
שרון פליישר: היא לא היחידה.
יצחק וקנין: בזק לא באה לפה בידיים נקיות.
יצחק וקנין: לפני כן לא גביתם כסף בכלל.
יצחק וקנין: כאשר בנק הדואר גבה 2.5 שקלים אתם שילמתם לו את העמלה הזו.
יצחק וקנין: כאשר התעריף עלה ל-5.80 שקלים, אתם לא רק לקחתם את ה-5.80 שקלים אלא גם הוספת את המע"מ.
יצחק וקנין: אתם הייתם צריכים לקחת רק את ההפרש.
יצחק וקנין: כנראה שיש לכם תיאבון גדול.
יצחק וקנין: אתם לקחתם גם את ה-5.80 שקלים וגם את המע"מ.
יצחק וקנין: אני מבין שיש עדכון מחירים של הממשלה, של הרגולטור.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן לפני כן לא עודכנה העמלה הזו?
שרון פליישר: שנים.
כרמל שאמה-הכהן: אז בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: כמה עלה המדד בתקופה הזו?
שרון פליישר: היו עדכוני מדד של תעריפי הדואר.
שרון פליישר: תעריפי הדואר היו מעודכנים במדד בכל השנים.
שרון פליישר: חה"כ וקנין, אני רוצה לענות לך.
שרון פליישר: בזק לא עשתה דבר אחד בלבד.
שרון פליישר: זה לא שביום שזה קרה היא אמרה: העלו לי את המחיר, אני מטילה את זה על הלקוח וזה הכל.
שרון פליישר: היא הלכה והתאמצה מאוד למצוא אלטרנטיבה ללקוחות שלה, ששם הם יקבלו את זה בחינם.
שרון פליישר: אנחנו אמרנו: עם גוף שלא הוגן איתנו מבחינה עסקית ומעלה לנו את התעריף ב-100% אנחנו לא רוצים לעבוד.
שרון פליישר: יצחק וקנין:     	את זה הבנתי מהרגע הראשון.
שרון פליישר: תסבירי לי: למה העליתם את המחירים.
שרון פליישר: הם העלו את המחירים.
שרון פליישר: אני החלטתי, שאני רוצה שהלקוחות שלי יתחילו לעבוד עם גופים אחרים.
שרון פליישר: הם לא חייבים לשלם דווקא בבנק הדואר.
שרון פליישר: מצאתי ללקוחות שלי אלטרנטיבות אחרות בפריסה ארצית, בחינם.
יצחק וקנין: את היית צריכה להעלות את הדלתא, את ההפרש, והוספת על זה גם את המע"מ.
שרון פליישר: מע"מ זה מע"מ.
ניר ימין: אבל הוא שואל: למה במקום 3 שקלים לא גביתם את ההפרש בלבד.
שרון פליישר: הבנתי את השאלה.
מיכל פליישר: אני רוצה לומר מילה על הנושא של השוואה של בזק לשאר חברות התקשורת והשאלה האם החוק הזה הוא חוק בזק.
מיכל פליישר: אני חושבת, שצודקת מאוד הוועדה כי לא מדובר בחוק בזק.
מיכל פליישר: יש פה הבחנה.
מיכל פליישר: נקבע פה תעריף לפי דין.
מיכל פליישר: הוט בשירותים האנלוגיים שלה מחויבת לפי דין בתעריפים.
מיכל פליישר: ברגע שהיא מחויבת לפי דין, היא מחויבת גם לאפשר לשלם במזומן, היא מאפשרת תשלום בבנק הדואר והיא לא העלתה את העמלה.
מיכל פליישר: כלומר, ההבחנה שנעשית כאן היא הבחנה בין שירותים שהמחוקק קבע.
מיכל פליישר: שר התקשורת החליט לקבוע תעריפים עבור בזק, והחליט שלא לקבוע תעריפים מפוקחים עבור הוט טלקום בשירותי הטלפוניה.
מיכל פליישר: ברגע שהמחוקק קבע תעריפים לפי דין, אז אלה יהיו סוג השירותים בהם מתבקש לאפשר תשלום במזומן.
מיכל פליישר: אנחנו לא עוסקים פה בכלל בשאלה של חברות התקשורת אלא בשאלה של שירותים בסיסיים, ולכן חברת החשמל נכנסת להצעת החוק וחברות אחרות לא.
מיכל פליישר: לנסות להרחיב את זה וליצור פה השוואה שאינה מן העניין, זה לקחת את ההצעה הזו למקום אחר.
מיכל פליישר: נושאים כאלה ואחרים נדונים במקומות אחרים, אבל הם לא נושא ההצעה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: מר קשני, בבקשה.
דוד קשני: לפני 9 חודשים הגשתי בקשה לחה"כ אורי מקלב, לנוכח זה שקיבלנו בראשון לינואר 2010 חשבון ולמטה היה כתוב: אם תשלם בבנק הדואר תחויב ב-5.80 שקלים.
דוד קשני: פניתי בבקשה לחה"כ אורי מקלב, שייכנס את הוועדה בדחיפות.
דוד קשני: לא ייתכן שתושבי שכונת התקווה או תושבי שאר השכונות החלשות ילכו לשופרסל על מנת לשלם במזומן.
דוד קשני: אגב, אי אפשר לשלם בצ'ק.
דוד קשני: לאנשים בשכונות לפעמים יש פנקס צ'קים, והם רוצים לשלם בצ'ק ולא במזומן.
דוד קשני: אי אפשר לשלם בשופרסל בצ'ק.
כרמל שאמה-הכהן: האם הדואר מקבל צ'ק?
דוד קשני: הדואר מקבל והשופרסל לא מקבל.
דוד קשני: בנוסף,  תושב שכונת התקווה שרוצה לנסוע לשופרסל שנמצא באיכילוב לוקח קו 7, משלם 5.80 לאוטובוס ומשלם את החשבון.
דוד קשני: בחזרה הוא צריך גם כן לשלם 5.80 שקלים.
דוד קשני: מדובר ב-11 שקלים.
דוד קשני: איפה אנחנו נמצאים?
דוד קשני: לכן, אני מברך את חה"כ אורי מקלב וחה"כ כרמל שאמה, על מנת שתלמדו לא רק את בזק אלא את כל אלה שהולכים נגד השכונות החלשות.
דוד קשני: באותו יום שקיבלתי את החשבון הגעתי לבנק הדואר בשכונת התקווה.
דוד קשני: אנשים הגיעו עם החשבון ושאלתי אותם, האם הם קראו מה כתוב למטה בחשבון.
דוד קשני: האנשים אמרו לי: לא, אנחנו לא יודעים לקרוא.
דוד קשני: יש גם כאלה אנשים.
דוד קשני: לא רק זה שלא יודעים קרוא וכתוב, הם לא ידעו בכלל שהם יחויבו בעמלה.
דוד קשני: לכן, פנינו אל הוועדה לפניות הציבור.
דוד קשני: אני מבקש, להעביר את החוק הזה כמה שיותר מהר, על מנת שנלמד לקח את אלה שגוזלים לנו את כספנו.
זאב פרידמן: אני נציג המועצה הישראלית לצרכנות.
זאב פרידמן: אני רוצה להוסיף נקודה מאוד חשובה אפרופו דיונים שהתנהלו בבית הדין לחוזים אחידים בעניין של החוזה של חברת הוט.
זאב פרידמן: הועלתה שם טענה, שסעיף הגבלה על מתן השירותים על ידי חברות גדולות שמונעות מאנשים לקבל שירותים אלא אם ימסרו אמצעי תשלום, שלא לכולם יש: כרטיסי אשראי, הוראות קבע בנסיבות בהן לא לכולם יש הוראות קבע, זה סעיף מקפח.
זאב פרידמן: אנחנו מקווים, שבבית הזה יכריעו את הסוגיה הזו הרבה לפני שבית הדין יזדקק לה.
זאב פרידמן: אנחנו חושבים, שלהגביל את הזכות הזאת, במיוחד כאשר מדובר בשירותים שהם כל כך חיוניים, זה לא בסדר.
זאב פרידמן: אמרו כאן, שאנשים יכולים היום להימנע משימוש בפלאפון.
זאב פרידמן: אנחנו כבר לא בטוחים שזה כל כך פשוט היום.
זאב פרידמן: אנחנו מקווים לא רק שהחוק הזה יעבור, אלא שגם החוק שישלים אותו – חוק הקובע איסור הגבלה של שיווק של שירותים מאוד חיוניים במסירת אמצעי תשלום – יבוא על מקומו ויחוקק.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעבור לקריאת הצעת החוק.
ניר ימין: 13 ה: "נקבע, לפי דין, תעריף לטובין או לשירותים, לא יהיה עוסק רשאי לגבות מצרכן תשלום בנוסף לתעריף שנקבע כאמור.
ניר ימין: מספרי הסעיפים ישתנו, כי היה תיקון לחוק הגנת הצרכן בעניין שירותי רפואה דחופה".
ניר ימין: אני רוצה להגיד, שכפי שהבנתי מהיו"ר, מחברי הוועדה ומהלך הרוח בוועדה, ההוראה לא אומרת שאסור לגבות בניגוד לחוק.
ניר ימין: זה ברור שאם נקבע תעריף מסוים אסור לגבות מעבר לו.
ניר ימין: הכוונה היא שאסר שהתשלום עצמו יהיה כרוך בתשלום נוסף.
ניר ימין: כלומר, שלא תהיה עמלה הכרוכה בביצוע התשלום הזה.
איילת כהן-מעגן: צריך להדגיש, שזה תשלום עבור ביצוע התשלום, ולא אם יש הפרשי הצמדה וריבית.
תמר פינקוס: אני הממונה על הרשות להגנה על הצרכן.
תמר פינקוס: הסעיף הזה לא צריך להופיע בחוק הגנת הצרכן.
תמר פינקוס: הסעיף הזה אומר: אם יש מחיר מפוקח, אסור לגבות מעבר למחיר המפוקח.
תמר פינקוס: יש חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, שקובע שאסור לגבות מעל המחיר המפוקח.
תמר פינקוס: זה כולל הכל.
ניר ימין: אבל מדובר על אמצעי התשלום.
תמר פינקוס: הסעיף הראשון לא מדבר על אמצעי תשלום.
תמר פינקוס: הסעיף הראשון הוא מאוד ברור.
תמר פינקוס: הסעיף הראשון אומר: אסור לגבות מעל המחיר המפוקח.
תמר פינקוס: הסעיף הזה קיים, והעונש של מי שגובה מעל המחיר המפוקח הוא עד 3 שנות מאסר.
תמר פינקוס: לכן, זאת כפילות שלא צריכה להיות בחוק הגנת הצרכן.
ניר ימין: איפה כתוב שאסור לגבות עמלה כאשר גובים את המחיר המפוקח?
תמר פינקוס: כתוב שאסור לגבות מעל למה שיש.
ניר ימין: אנחנו מדברים על מצב בו נקבע מחיר מפוקח.
תמר פינקוס: אם נקבע מחיר לחם 2.50 שקלים ואני רוצה לשלם אותו, אסור לגבות עמלה על זה משום שזה מחיר מפוקח.
ניר ימין: העובדה היא שעד היום לגבי בזק כן גבו.
הילה דוידוביץ: זה העניין של הרגולטור.
תמר פינקוס: זה העניין של הרגולטור.
תמר פינקוס: בחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים קובעים כל מיני משרדים.
יצחק וקנין: היא בכלל מחדדת את זה לכיוון אחר לגמרי.
ניר ימין: אבל חוק הפיקוח להבנתי, כמו שאומרת עו"ד מנדלסון, מדבר על התעריף ולא על אמצעי התשלום.
ניר ימין: כאן מדובר על אמצעי התשלום.
תמר פינקוס: אנחנו מדברים רק על הסעיף הראשון.
ניר ימין: אבל רגע לפני שהצגת את הדברים אנחנו הבהרנו שאנחנו מדברים על איסור לגבות רק בשל אופן התשלום, ולא בשל פיקוח.
תמר פינקוס: זה לא מה שכתוב כאן.
ניר ימין: אבל אמרנו שנתקן את הנוסח, כך שיובהר שאסור יהיה לגבות עמלה בגלל אמצעי תשלום מסוים.
תמר פינקוס: זה עדיין מעל המחיר המפוקח.
מיכאל איתן: חוק הפיקוח על מחירי מצרכים אומר: "לא ימכור אדם במהלך עסקו מצרך, ולא יעשה במהלך עסקו שירות במחיר העולה על המחיר הקובע".
מיכאל איתן: צווי הפיקוח על המחירים אומרים: טובין מסוימים, המחיר המרבי לצרכן הוא איקס.
מיכאל איתן: זה ברור לגמרי, שאתה לא יכול באמצעות אמצעי תשלום להעלות את האיקס.
כרמל שאמה-הכהן: אבל עובדה שזה מה שהם עושים.
מיכאל איתן: לא כל הטובין והשירותים מפוקחים באמצעות חוק הפיקוח על המחירים.
מיכאל איתן: השירותים האלה הם במסגרת דינים אחרים, דינים של רגולטורים שונים שאני לא מכיר אותם.
מיכאל איתן: מה שפה יקרה, זה שיהיה כפל רגולציה.
מיכאל איתן: את הפיקוח על המחירים לגבי מוצרים שבפיקוח – אין לי שום בעיה לאכוף כאשר מישהו מנסה להתחמק מזה ולהעמיס עמלה, דרך תשלום וכו'.
מיכאל איתן: לעומת זאת, בחוק הגנת הצרכן יהיה עוד רגולטור שיוכל לאכוף.
מיכאל איתן: כאשר יש שני רגולטורים שיכולים לאכוף הוראה אחת, המציאות היא שאף אחד לא אוכף.
מיכאל איתן: לכן, חוק הגנת הצרכן הוא לא האכסניה.
מיכאל איתן: האכסניה היא מצד אחד חוק הפיקוח על המחירים – ואני לא מתנגד שנחשוב על שכלולים, אם רוצים להגיד: לא ימכור במישרין ובעקיפין, אם נותר ספק בידי מישהו, ושנתמודד עם הדינים הרלוונטיים גם בתחום הרגולציה האחרת.
מיכאל איתן: כפל הרגולציה הזאת לגבי הסעיף הראשון בחוק הגנת הצרכן הוא לא בריא לצרכן.
תמר פינקוס: הוא לא טוב, כי זו לא האכסניה הנכונה שלו.
כרמל שאמה-הכהן: מה קורה אם מחדדים את זה לעניין תוספת עמלה: "לא יוסיף גוף עמלה"?
תמר פינקוס: עדיין זה מיותר, כי יש שני רגולטורים: גם חוק מצרכים ושירותים וגם את חוק בזק.
כרמל שאמה-הכהן: האם החוק שאתם מדברים עליו חוסם את האפשרות להוסיף עמלה?
כרמל שאמה-הכהן: אז איך נכון להיום הדואר כן מוסיף את העמלה?
תמר פינקוס: משום שזה ברגולציה שלו, אז הוא צריך לעשות את אותו הסעיף.
מיכאל איתן: המחיר של שירותי הדואר מפוקח לא מכוח הפיקוח על המחירים.
מיכאל איתן: חוק הפיקוח על המחירים הוא על הלחם, החלב והדלק.
כרמל שאמה-הכהן: אז הסעיף שלכם לא חל על כל המוצרים.
מיכאל איתן: אמרתי שהוא לא חל על כל המוצרים, אבל כפל הרגולציה יוצר לגבי אותם מוצרים שאנחנו כן אוכפים.
כרמל שאמה-הכהן: אז אפשר לעשות את הסעיף הזה, למעט המוצרים שכלולים בחוק שלכם.
תמר פינקוס: אבל יש גם למשרד החקלאות מחירים מפוקחים.
תמר פינקוס: יש גם לדלק מחירים מפוקחים.
תמר פינקוס: יש המון רגולטורים.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לומר: למעט מוצר המפוקח בחוק אחר.
תמר פינקוס: צריך לסדר את זה בחוק שלו ולא בחוק הגנת הצרכן.
תמר פינקוס: זה מה שאנחנו אומרים.
תמר פינקוס: כמו שהדלק עשה את הפיקוח אצלו.
תמר פינקוס: במחירי מצרכים ושירותים עשו את הרגולטורים שישנם שם.
תמר פינקוס: הרגולטור של משרד התקשורת יעגן את זה שם.
תמר פינקוס: חוק הגנת הצרכן הוא לא סל שזורקים לשם, כי רגולטור אחר לא עשה.
מיכאל איתן: אפשר לעשות רשימה של תיקונים עקיפים לכל החוקים.
אורי מקלב: האם מחיר השיחה מפוקח על ידכם?
תמר פינקוס: זה שייך למשרד התקשורת.
תמר פינקוס: זה כמו שמשרד החקלאות מפקח על הביצים והחלב.
תמר פינקוס: יש רגולטורים במשק.
תמר פינקוס: הדלק מפוקח על ידי משרד התשתיות, המוצרים של החלב מפוקחים על ידי משרד החקלאות, הלחם והפסטה על ידי משרד התמ"ת, שיחות הטלפון על ידי משרד התקשורת.
תמר פינקוס: חוק הגנת הצרכן הוא לא סל, שאם מישהו לא רוצה משהו הוא שם אותו שם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל החוק הזה לא מדבר רק על מוצרי תקשורת.
תמר פינקוס: לכן, זו כפילות.
מיכאל איתן: אם היום רוצים לעשות את זה נקי, היה צריך לעשות שורה של תיקונים עקיפים לכל הדינים המסדירים פיקוח כזה או אחר על מחיר של מוצר שירות.
מיכאל איתן: אז אפשר היה לדון בכל אחד והספציפיקציות שלו.
מיכאל איתן: הצורה הזאת, לפחות לגבי חלק מהמוצרים, יוצרת כפל רגולציה ובלבול בקרב הצרכן: למי פונים במצב כזה.
מיכאל איתן: מדובר בשלושה רגולטורים: שניים במשרד שלי ועוד הרגולטור של משרד התקשורת, וכל זה בשביל לתת כתובת ברורה לצרכן.
מיכאל איתן: זה ממש נהדר.
תמר פינקוס: ועוד משרד התשתיות ומשרד החקלאות.
תמר פינקוס: מדובר ב-5 רגולטורים.
תמר פינקוס: אף אחד לא יידע מה הוא אוכף.
תמר פינקוס: זה מופיע 3 פעמים.
ניר ימין: האם שנקבע מחיר לפי חוק הפיקוח של 5 שקלים נניח, והעוסק אומר: בסדר, אבל תשלם רק בבנק מסוים, כאשר הבנק עצמו גובה עמלה מסוימת.
ניר ימין: העוסק עצמו לא קיבל את העמלה הזאת, אבל הוא מחייב אותי לשלם באמצעי מסוים.
תמר פינקוס: אל"ף, לפי חוק הפיקוח הוא לא יכול לחייב אותי, משום שאז מדובר בעבירה.
תמר פינקוס: בזה דן הסעיף השני.
ניר ימין: אנחנו מדברים בלי החוק הזה.
תמר פינקוס: אפשר להתחיל אותו מהסעיף השני.
תמר פינקוס: אל תכניסו את הסעיף הראשון לכאן.
ניר ימין: הסעיף השני מדבר רק על עסקאות מתמשכות.
ניר ימין: הוא לא מדבר על תשלום חד פעמי.
תמר פינקוס: אפשר לתקן את הנוסח, כך שהוא יהיה גם לגבי תשלום חד פעמי.
תמר פינקוס: אי אפשר בגלל זה להכניס את הסעיף הראשון.
ניר ימין: האם אפשר לומר: "נקבע תעריף לפי דין, למעט תעריפים שנקבעו לפי חוק הפיקוח"?
מיכאל איתן: זה פותר רק חלק מהכפל.
הילה דוידוביץ: לכל מוצר בפיקוח יש רגולטור ספציפי שהוא אחראי עליו בחקיקה.
הילה דוידוביץ: אפשר לקבוע את התיקון, ולבחון את אותו שוק או את אותו מוצר.
הילה דוידוביץ: אין צורך לקבוע גם את הרגולציה של הגנת הצרכן וגם את הרגולציה הספציפית.
ניר ימין: אבל כל הרגולטור עצמו לא קבע, מי עושה את זה?
הילה דוידוביץ: הוא.
ניר ימין: אבל הוא לא קבע את זה.
תמר פינקוס: אז תתקנו את החוק שלו?
מיכאל איתן: האם זה הופך את חוק הגנת הצרכן לחוק יסוד כזה?
תמר פינקוס: חוק הגנת הצרכן הוא לא סל.
הילה דוידוביץ: חוק הגנת הצרכן לא מתעסק במחירים לאורך כל הדרך.
תמר פינקוס: זו לא האכסניה הנכונה.
תמר פינקוס: הסעיף צודק, אבל הוא לא באכסניה הנכונה.
כרמל שאמה-הכהן: איפה הוא צריך להיות?
מיכאל איתן: אמרתי.
מיכאל איתן: ברשימת תיקונים עקיפים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומחר שיבוא מישהו אחר ולא בזק, אז נעשה חוק שלו?
מיכאל איתן: כיוון שאלה תעריפים לפי דין, זה אומר שיהיה לו דין.
מיכאל איתן: כאשר יעשו לו דין, יצטרכו להוסיף אותו לפה.
כרמל שאמה-הכהן: האם אי אפשר לעשות את הסעיף הזה עם החרגה לכל מה שקיים כבר?
הילה דוידוביץ: אבל לא נשאר כלום.
הילה דוידוביץ: כל מה שמפוקח יש לו דין.
תמר פינקוס: מחיר מפוקח תמיד נקבע תמיד על ידי איזשהו רגולטור.
מיכאל איתן: אני מציע הצעה אופרטיבית: אפשר לקחת פסק זמן, לעשות רשימת חיקוקים רלוונטיים, ולעשות שם תיקונים עקיפים לכל אחד מהם, להתדיין עם כל אחד מהם מול הרגולטור שלו.
ניר ימין: השאלה היא, מה קורה לגבי חוקים, שלא נקבע לגביהם עדין צו פיקוח.
ניר ימין: חוקים שקבעו תעריפים מסוימים.
מיכאל איתן: כאשר יש תעריף לפי דין, זה אומר שיש חוק גג שמפקח עליו.
מיכאל איתן: את החוק גג הזה אפשר לתקן כך שיגיעו לתוצאה, שהמחיר לא יכול להיות מועמס בכל מיני עמלות.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא נכון להגיד את זה לגבי כל החוקים המפוקחים?
מיכאל איתן: זה לא חוק יסוד, שמי שצריך לאכוף אותו זה אני.
מיכאל איתן: המהות היא, שהרגולטורים השונים צריכים לקבוע מגבלה מסוימת על מי שקובע להם תעריפים, ואני כהגנת הצרכן צריך להתחיל להיכנס לחצרות של כולם.
מיכאל איתן: בסופו של דבר אף אחד לא יאכוף כלום.
תמר פינקוס: זה לא חוק סל.
תמר פינקוס: חוק הגנת הצרכן הוא חוק ייעודי.
תמר פינקוס: הוא לא חוק סל.
הילה דוידוביץ: אנחנו באמת נזהרים בחקיקה שלא ליצור את הכפל הזה, כי זה בסופו של דבר פוגע באכיפה עצמה ובצרכנים.
תמר פינקוס: הצרכן לא יודע למי לפנות, ואני אתחיל לריב עם כל רגולטור מי עושה מה.
מיכאל איתן: זה לא שאני לא מציע פתרון.
מיכאל איתן: צריך לשבת ולעשות רשימת מכולת של הסעיפים.
הילה דוידוביץ: כפי שמיכאל אמר, בחוק הפיקוח לא צריך אולי להבהיר כי זה מספיק מפורש ועולה מן הסעיף הרלוונטי.
הילה דוידוביץ: כל רגולטור שאצלו לא ברור מהסעיף הרלוונטי, שקובע את האיסור לגבות סכום נוסף מעבר למחיר המפוקח, צריך לבדוק אם יש או אין צורך לתקן את אותו סעיף.
מיכאל איתן: אני אגיד יותר מזה.
מיכאל איתן: אם כבר עושים את החקיקה הזאת, לא איכפת לי שבשביל שלך לא יהיה ספק, איפה שכתוב: "לא ימכור", נוסיף את המילים "במישרין ובעקיפין".
ניר ימין: אני מבין את מה שהם אומרים, אבל אני לא מבין איך זה מתיישב עם החלטת הממשלה לתאם את הנוסח, כשלא הובא נוסח לוועדה שמציע את כל התיקונים האלה כדי לשקף אותו.
מיכאל איתן: זה אומר שבמהות אנחנו מסכימים, אבל לגבי הפירוטכניקה של הניסוח אנחנו לא מסכימים.
תמר פינקוס: הסעיף הזה הוא טוב, אבל הוא לא באכסניה הנכונה.
ניר ימין: אבל החלטת הממשלה אמרה שאתם תומכים.
מיכאל איתן: האם השאלה היא, מי צריך לתאם ומי צריך ליזום את התיאום.
הילה דוידוביץ: אצלנו במשרד המשפטים, לא ברור מי אחראי על התיאום המשרד עם חבר הכנסת או חבר הכנסת עם המשרד.
תמר פינקוס: אנחנו נשב ונדון בזה.
מיכאל איתן: אתמול ישבתי בלשכה של חבר כנסת אחר, שזימן את כל המשרדים שצריכים לתאם הצעת חוק פרטית איתו, כדי לקדם את ההצעה שלו וכדי להביא את ההצעה לדיון בנוסח מבושל.
מיכאל איתן: זה עניין של סגנון אישי איך להתקדם בתיאום הזה.
הילה דוידוביץ: כנציגת משרד המשפטים אני יכולה לומר, שאולי זה היה מאוחר מדי – אבל באיזשהו שלב לא היה ברור לנו אם הדיון יתקיים – אבל בבוקר פניתי לעוזרת לבנת.
לאה ורון: ולא מצאת לנכון להעביר את זה לוועדה או ללשכה המשפטית?
הילה דוידוביץ: לא שלחתי נוסח, אלא רציתי להתדיין כדי לנסות ולהגיע למשהו מוסכם.
הילה דוידוביץ: אולי זה היה מאוחר מדי.
הילה דוידוביץ: ביום חמישי עוד חשבתי שהדיון לא יתקיים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא נאשר היום את סעיף 13 ה היום לקריאה ראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית נוסיף את ההתאמות לנוסח.
ניר ימין: נציין בדברי ההסבר, שאנחנו נבחן בהכנה לקריאה שנייה ושלישית את הצורך לעשות תיקוני חקיקה אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: נשב אתכם, ונתאם את הכל באופן מלא.
הילה דוידוביץ: צריך לזמן כל רגולטור, על מנת שיגיד מהי העמדה שלו.
כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו לא מאשרים את סעיף 13 ה לקריאה ראשונה, ועוברים לקריאה של סעיף 13ו'.
ניר ימין: קורא סעיף 13 ו':  בלי לגרוע מהאמור בסעיף 13ה, נקבע לפי דין תעריף לטובין או לשירותים בעסקה מתמשכת, יאפשר עוסק לצרכן לשלם בעד הטובין או השירותים גם בדרכים האלה: חיוב כרטיס אשראי העברה לחשבון בנק תשלום בבנק הדואר     השאלה היא, האם רוצים את זה רק בעסקה מתמשכת או גם בעסקה חד פעמית.
כרמל שאמה-הכהן: גם בחד פעמית.
ניר ימין: לא כתוב כאן, אבל הכוונה היא לתשלום במזומן בבנק הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: בכל דרך.
כרמל שאמה-הכהן: אין הגבלה.
כרמל שאמה-הכהן: גם במזומן.
כרמל שאמה-הכהן: אין פה הגבלה.
נילי יבניאלי: אבל אם אנחנו קובעים את ההוראה הזו ולא קובעים את ההוראה הראשונה, אז היא חסרת משמעות.
נילי יבניאלי: ספקי שירותים יוסיפו על זה את העמלות.
נילי יבניאלי: מה עשינו אז?
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שעד הקריאה השנייה והשלישית נסגור את הפרצה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: נאמר: תשלום בנק הדואר, לרבות במזומן.
ניר ימין: לרבות במזומן או בצ'ק.
תמר פינקוס: יש כאן הערה של משרד האוצר.
אוצר: שיניתם עכשיו את העסקה המתמשכת לכל עסקה.
אוצר: מחיר מפוקח הוא גם מחיר של אוטובוס.
אוצר: האם יהיה ניתן לחייב בתשלום בדואר או בכרטיס אשראי באוטובוס?
כרמל שאמה-הכהן: לא. זה לא הגיוני.
כרמל שאמה-הכהן: נשאיר את זה "מתמשכת".
אורי מקלב: אבל אז זה לא נותן את המענה של אדם שבא עם חשבון אחד של בזק.
כרמל שאמה-הכהן: חשבון של בזק זו עסקה מתמשכת.
תמר פינקוס: חשבון של בזק זו עסקה מתמשכת.
תמר פינקוס: נילי  יבניאלי:     	אבל צריך לומר: "במקום שיש חשבון".
תמר פינקוס: באגד לא מוציאים לך חשבונית.
תמר פינקוס: אנחנו מדברים כל דבר שיש בגינו חשבון, גם אם הוא חד פעמי.
תמר פינקוס: למה?
תמר פינקוס: את מקבלת חשבונית.
נילי יבניאלי: אבל את חייבת לשלם אותו על התער.
תמר פינקוס: גם כרטיס אשראי זה על התער.
כרמל שאמה-הכהן: האם אפשר להגיד: עסקה לא מתמשכת כאשר החשבון נשלח ללקוח?
תמר פינקוס: לא. נשאיר את זה "עסקה מתמשכת".
ניר ימין: עכשיו צריך להחליט: האם לציין במפורש שמדובר בבנק הדואר, או לקבל חלק מההצעות שהיו כאן: באמצעות גוף אחר בעל פריסה ארצית או בעל פריסה דומה לזו של בנק הדואר.
ניר ימין: פריסה ארצית זה מונח מאוד רחב, שיכולים לזרוק לתוכו משהו שמישהו יראה אותו ארצי ואחר לא יראה אותו ארצי.
כרמל שאמה-הכהן: אני שאלתי: איזה חלופות, שאנחנו יכולים לחיות איתן, יש לדואר.
כרמל שאמה-הכהן: שופרסל זה מבחינתי לא חלופה.
שרון פליישר: למה?
שרון פליישר: אם אתם רוצים שנעשה עבודה מסודרת, אני מוכנה לעשות את זה עבור הוועדה, לבדוק כמה סניפים יש לדואר.
שרון פליישר: אני חושבת, שנדרש לאפשר פה אופציה אחרת ולאו דווקא את בנק הדואר, ולהגדיר מה האופציה.
שרון פליישר: אם מספר הסניפים הוא הפרמטר הרלוונטי, תגידו כמה סניפים יש היום לבנק הדואר ואז יימצא פתרון אחר שנותן את אותו מספר סניפים.
שרון פליישר: אפשר לומר איזו פריסה רוצים: שבכל עיר שיש בה איקס תושבים יהיה לפחות מספר סניפים.
שרון פליישר: אין שום בעיה למצוא הגדרה שתהיה פריסה דומה לזו של הדואר, אבל לא תיתן לדואר את האפשרות להיות לבד ואז הוא לא רק יעלה את המחיר ל-6 שקלים אלא גם ל-12 שקלים.
נילי יבניאלי: הוא לא לבד.
נילי יבניאלי: הוא לא קובע את המחירים.
שרון פליישר: אמר פה עכשיו יועץ מנכ"ל משרד התקשורת, שבקרוב יורידו את הפיקוח והדואר יוכל לקבוע איזה תעריף שהוא רוצה.
נילי יבניאלי: זה לא מה שהוא אמר.
נתי ביאלסטוק-כהן: זה לא מה שאמרתי.
איילת כהן-מעגן: התעריפים החדשים של הדואר אמורים להגיע לוועדת הכלכלה עד סוף החודש.
נתי ביאלסטוק-כהן: באמצעות תקנות.
איילת כהן-מעגן: עוד אין לנו נוסח סופי שלהן.
שרון פליישר: היות ולי אין שליטה על הדבר הזה, אני לא חושבת שאפשר לתת את זה.
כרמל שאמה-הכהן: עד שלא תוצג לוועדה פריסה מקבילה אמיתית...
שרון פליישר: אני חושבת שהפריסה הנוכחית היא המענה.
שרון פליישר: אנחנו נציג אותה.
כרמל שאמה-הכהן: תציגי אותה.
כרמל שאמה-הכהן: כרגע אני משאיר את זה רק לבנק הדואר, כי אני לא רואה בעיניים פריסה אחרת, ואין לי מחויבות בעניין הזה לדואר.
כרמל שאמה-הכהן: אם תביאו פריסה מקבילה וסבירה, פלוס מינוס 10% אבל לא נופלת באופן משמעותי מזו של הדואר, אנחנו נבחן את זה.
נילי יבניאלי: זה לא רק מספר, אלא גם מקום.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הדואר צריכה להיות רגועה שאנחנו נבחן את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכלל צריך להגיד את זה?
כרמל שאמה-הכהן: אם יש לאיזה גוף פריסה דומה לזו של הדואר, אין סיבה להגיד רק בדואר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכלל להגיד דואר או לא דואר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא להגיד שאין עמלה, נקודה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכלל צריך לשלם בכלל עמלה על כך שאני משלמת חשבון?
כרמל שאמה-הכהן: אין עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: גם בשופרסל אין עמלה, אבל את מטריחה את האנשים.
כרמל שאמה-הכהן: יש אנשים שבשביל להגיע לשופרסל הם צריכים לקחת אוטובוס ולבזבז עוד כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא להגיד, שלא משנה איפה משלמים, אין עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: זו לא בעיה של עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: זו בעיה של נגישות.
כרמל שאמה-הכהן: בשופרסל לא גובים עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: היום גובים מהדואר עמלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך להגיד דואר או לא דואר ולפרט, במקום להגיד שכל תשלום שישולם עבור אותם טובין לא תילקח עמלה נוספת מהמשלם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שזה ייסגר בין בזק לבין דואר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בן אדם צריך לשלם עמלה על זה שהוא משתמש בשירותים של בזק, הוט  וכו'?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכלל צריך להגיד, פה כן ושם לא?
אורי מקלב: גם בבנקים המסחריים?
אורי מקלב: שהם יתחייבו לתת את השירות הזה בחינם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי, שירות צריך להיות בחינם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שצריך לשלם לאותו בנק זה בזק, הוט או כל מי שיש לו כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הציבור צריך לשלם עמלה כאשר הוא משלם חשבון?
ניר ימין: אני מבין, שאת מתייחסת לסעיף הראשון שירד, שאומר שאי אפשר לגבות עמלה רק בשל האופן שבו אני מבצע את התשלום.
תמר פינקוס: אבל זה רק במחירים מפוקחים.
תמר פינקוס: חברת הכנסת רוצה את זה על כל מחיר לא מפוקח.
תמר פינקוס: אלה שני דברים שונים.
תמר פינקוס: אנחנו מדברים על מחירים מפוקחים.
תמר פינקוס: המחיר של הוט היום אינו מפוקח.
תמר פינקוס: אם הוא יהיה בפיקוח, אז יש רגולטור שיסדיר את זה וזה ממילא יוסדר.
תמר פינקוס: חברת הכנסת אמרה, שבמקום לכתוב כאן "תשלום בבנק הדואר" יהיה כתוב תשלום בכל מקום בפריסה ארצית או לא בפריסה ארצית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה למה הציבור צריך לשלם עמלה כאשר הוא משלם חשבון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא קשור לבנק הדואר.
תמר פינקוס: בתקנות אחריות ושירות אומרים מה זו פריסה ארצית.
נילי יבניאלי: אנחנו מכירים את הפריסה של חברת דואר ישראל, ומכירים את האפשרויות בפריפריה ובכל מקום אחר.