GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: דיונים אני יכול לעשות בלי סוף.
יפעת קריב: לא. רב שיח - -
יצחק וקנין: את אומרת לי לא לעשות חקיקה.
יצחק וקנין: את רוצה דיונים?
יצחק וקנין: אני אתן לך כמה שאת רוצה.
יפעת קריב: רב שיח משמעותי עם הצעירים ויחד אתם להוביל לחקיקה - -
לאה ורון: רב שיח לא מביא אף דירה.
יצחק וקנין: את יודעת למה הצעת חוק שלי עברה?
יצחק וקנין: אני אגלה לך סוד.
יצחק וקנין: אני הגשתי הסתייגות תקציבית בהצבעה על התקציב.
יצחק וקנין: הודעתי שאני מצביע על ההסתייגות שלי – 400 מיליון לפריפריה, לבינוי, למענקי מקום.
יצחק וקנין: ואז שר האוצר בלילה, דיבר אתי, ואמרתי: על הראש שלכם אני מעביר את ההסתייגות, או שתקבלו את החוק שלי, או את ההסתייגות.
יצחק וקנין: ואז, ראש הממשלה מתערב, ואני מספר פה דברים שיכולים לבדוק אותם, ובסופו של דבר ראש הממשלה החליט שהוא כן מקבל את החוק שלי.
יצחק וקנין: אחרי כן, בשבוע שעבר בא שר האוצר ואומר לי : לא סיכמתי אתך שאני מגיש הסתייגות לממשלה על החוק?
יצחק וקנין: שאלתי אותו – אתה סיכמת אתי דבר כזה?
יצחק וקנין: לא היה ולא נברא.
יצחק וקנין: ראש הממשלה קרא לו ולידי הוא אמר לו: אנחנו ממשיכים את החקיקה בחוק של וקנין או שנביא חלופה לחוק שלו.
יצחק וקנין: אחת מהשתיים.
יפעת קריב: - -
יצחק וקנין: אמרתי לך  - אני לא מחפש - -
יפעת קריב: אם אתה תתפטר אנחנו נלך אחריכם.
יצחק וקנין: זה לא עניין של להתפטר.
יצחק וקנין: אני, מדיונים לא ייצא לי כלום.
יצחק וקנין: אין לי ברירה.
יצחק וקנין: הכלי שנשאר בידיי הוא לחוקק חוק שחייבת הממשלה לממש אותו.
יצחק וקנין: אין לי דרך.
יצחק וקנין: אתם כבר שנתיים בפיתוח הגליל - -
יפעת קריב: ומשקיעים השקעה עצומה.
יצחק וקנין: אני יודע במה אתם משקיעים.
יצחק וקנין: אתם נותנים עוד מיליון שקל לרשות כזו בדבר כזה, עוד מיליון או עוד חצי מיליון.
יצחק וקנין: לא פתרון מערכתי.
יצחק וקנין: זה פתרון נקודתי, לא מערכתי.
יצחק וקנין: אני מכיר את הדברים, תאמיני לי, אני יושב עם ראשי רשויות.
יצחק וקנין: אני מכיר את זה ישר והפוך.
יצחק וקנין: הפתרון המערכתי לבינוי לא נעשה במדינת ישראל.
יצחק וקנין: אין פתרון מערכתי, וחבל לנו לספר סיפורים.
יפעת קריב: יש עוד כמה נושאים.
יפעת קריב: בואו ניתן לאחרים לדבר, ואם יישאר זמן- נמשיך.
אהרון אריה לביא: אני מפורום יזמי הקהילות והתאחדות הסטודנטים.
אהרון אריה לביא: אני אגיד ממש בקצרה את הפתרון שאנחנו יכולים להציע, שהוא ישים, יש גם ניסיון מוכח.
אהרון אריה לביא: תמריצים לבד זה לא מספיק.
אהרון אריה לביא: - - של גרעין "שובה", שגר בעוטף עזה, אזור עם תמריצים, עם פיתוח בחצי מחיר, אין שם מס הכנסה, יש שם ארנונה בחצי מחיר, ועדיין לא באו אנשים, במשך 12 שנים.
אהרון אריה לביא: מה שהביא אנשים בסופו של דבר זה כשבאה קבוצה קטנה של 7 משפחות - -
יצחק וקנין: אתה יכול להמשיך לדבר, תאמין לי אני עושה צעד לא פחות חשוב.
יפעת קריב: לא, אנחנו רוצים שגם ראובן קוגן ישמע את זה.
ראובן קוגן: גם אני, אותו הדבר, בחלוקת קשב.
אהרון אריה לביא: למשל, שוב – בתחילת השנה שעברה, קבוצה של 7 משפחות אחרי ש12 שנים היו שם הרחבות עם תבע"ות, חלק מהמגרשים מפותחים כבר מראש על ידי משרד השיכון, מה שראובן אמר – קרה, אבל אף אחד לא קנה.
אהרון אריה לביא: כשהגיעו המשפחות האלה, תוך 3 חודשים נמכרו 200 מגרשים.
אהרון אריה לביא: לי, אישית, בגרעין שלי, יש 98 משפחות ברשימת המתנה.
אהרון אריה לביא: זה הגרעין השלישי.
אהרון אריה לביא: אנחנו מדברים על עוטף עזה.
אהרון אריה לביא: יורים שם.
אהרון אריה לביא: השקעה מינימלית – גרעין עולה משהו כמו 300-400 אלף שקל בשנה, ולדבר הזה יש בהחלט מכפיל עצום גם של תעסוקה, רווחה וחינוך, וגם של דיור.
אהרון אריה לביא: זה דבר שהיינו מציעים אותו כסוג של פתרון.
אהרון אריה לביא: יש את השדולה למען הקהילות שחבר הכנסת אורי אריאל עומד להקים.
אהרון אריה לביא: דרושה הסדרה בתחום, הסרה של חסמים.
אהרון אריה לביא: זה לא הפתרון הכולל להכל, אבל זה יכול להיות משהו מאד משמעותי שיקדם את התחום, גם של הדיור, וגם התחום החברתי, בכלל.
אהרון אריה לביא: רוני הלך, ואני רוצה לומר תודה לתנועת אור שעושה את רוב העבודה בנושא הזה.
איתי פיינה: אני מהנהגת התנועה החברתית למען דיור לזוגות צעירים והייתי יושב ראש שולחן דיור בכנסת ישראל לצעירים.
איתי פיינה: כתבתי פה המון דברים ואני לא הולך לומר אותם.
איתי פיינה: אני הולך להגיד דבר מאד פשוט: אנחנו תנועת מחאה.
איתי פיינה: אני מאד התלבטתי אם להגיע לכאן.
איתי פיינה: עשינו עיר אוהלים ברעננה, עשינו הפגנות, הגענו לתקשורת, זה עניין, זה פיקנטי.
איתי פיינה: נגמרו המשחקים, ואני מתחבר אליך.
איתי פיינה: אנחנו מתכוונים בשנה הקרובה לייצר לעצמנו שאלטר.
איתי פיינה: לצעירים במדינת ישראל אין היום שאלטר.
איתי פיינה: הרשויות – יש להן שאלטר.
איתי פיינה: ראש הממשלה קורא להם ב-2 בלילה וסוגרים את העניינים.
איתי פיינה: הסתדרות המורים או ארגון המורים, יש להם שאלטר, קוראים להם ב-2 בלילה, ונותנים להם מה שהם רוצים.
איתי פיינה: הפרקליטים – לקח להם חודש, בסוף קראו להם, סגרו את העניינים.
איתי פיינה: לצעירים אין מי שיסגור את המדינה, אין מי שישבית.
איתי פיינה: אז אני אומר לכם כאן, ואני מודיע לכם חד משמעית: התנועה הזו כבר מונה קרוב ל-10,000 צעירים, ואנחנו כבר מתחברים לכל הארגונים שקיימים היום בארץ בתחום הזה, ואנחנו נעשה שאלטר.
איתי פיינה: הצעירים, עמוד השדרה של מדינת ישראל יסגור את המדינה, וישבית את המדינה.
איתי פיינה: ביבי נתניהו ישים על עצמו אפוד וילך למילואים, כי הצעירים לא יילכו יותר ולא יהיו פריירים שלכם יותר.
איתי פיינה: אתם ועדת כלכלה ואתם חברי כנסת.
איתי פיינה: אתם לא מסוגלים לפתור את הבעיות?
איתי פיינה: - תתפטרו.
איתי פיינה: תעשו שאלטר למען הצעירים.
איתי פיינה: תשביתו את המדינה הזו בשביל הצעירים.
איתי פיינה: ראשי הרשויות כאן, ואני לא רוצה יותר מדי להרחיב בדברים, אבל גם קיבלנו את ברכת הדרך של השלטון המקומי.
איתי פיינה: אני אומר לכם שיהיו עוד הרבה הפתעות בשנת 2011 כי אנחנו הפסקנו לשחק.
איתי פיינה: אנחנו נסגור את המדינה אם לא יהיה פתרון אמיתי לעניין הזה, ואז יקראו לנו ב-2 בלילה ונפתור את בעיית הדיור של הצעירים.
אתי אלוני: אני נציגת השלטון המקומי.
אתי אלוני: ראשי הרשויות – מרביתם כבר קפצו לוועדות אחרות אבל אני רוצה לברך ולומר שהאזרח הקטן לא פוגש את ביבי ולא את ידידנו שר האוצר, הוא פוגש את ראש העיר.
אתי אלוני: כשהבן שלו אומר לו: אבא, אני רוצה לעזוב, אז זה בא אליו, או כשהבן שלך השכן שלו בא ואומר לו – אני עוזב את יוקנעם או עוזב את בית שאן – הוא לא בא לביבי, והוא גם במקרה הטוב לא בא לשום חבר כנסת אלא אם כן הוא חבר שלו.
אתי אלוני: כלומר, אני רוצה לומר שהסוגיה שעולה כאן היא סוגיה שתעצב את פני החברה, היא עולה כאן והיא תעצב את פני החברה כבר מחר בבוקר.
אתי אלוני: אני מאד שמחה שאולי יש קולות זעקה, אני מקווה שהם גם יתממשו, משום שהצעירים, לצערי, היו קצת רדומים בעניין הזה, אבל אני חושבת שיושבים פה ראשי ערים וישבו פה מיטבם, וחלקם גם - -
לאה ורון: 4 משפטים לסיכום, אנחנו חייבים לסיים את הדיון.
אתי אלוני: אני רוצה לומר שאם הנושא הזה הוא מאד חשוב, תקראו לו לחרום.
אתי אלוני: כמו שהוקמה ועדה לנושא המים ל-45 יום בהשתתפות ראשי רשויות לראש ממשלה, תקים ועדת חירום עם ראשי הרשויות המובילים בפריפריה, הם יהיו לצדך, כי זו זעקתנו.
אתי אלוני: עם הצעירים.
אתי אלוני: הזעקה הזו היא לא בעיה פרטית של אלפסי ולא של קצרין, היא בעיה חברתית כוללת.
אתי אלוני: וראשי הרשויות פה  לצדך בעניין הזה, עם הצעירים, כי כולנו זועקים את העניין הזה, כי גם ברמת גן נגמרים הקרקעות ל-70 מ"ר, כמו שצבי בר טוען.
אתי אלוני: גם אצלו זה נגמר.
אתי אלוני: וכמה כבר יכולים לגור בחגורה הזו?
אתי אלוני: בסופו של דבר, אנחנו, ראשי הרשויות, יכולים להתייצב בעניין הזה לצדך, ללא רק באיום לפיטורין, אלא בזה שאו שתוקם ועדת שרים לחירום, והיא תקום ותפתור, שייצא עשן לבן.
אורי ארנון: שכני, יצחק וקנין, באתי מהגליל בין היתר כדי לדבר אליך, כחבר בוועדה, ואני שמח שאתה יושב ראש הדיון הזה, כי אנחנו  - אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו כאן, אבל זעקת הצעירים זועקת לשמים.
אורי ארנון: אני אומר לך את זה כיושב ראש ועדת קבלה ביישובים אצלנו.
אורי ארנון: אני רואה מי מתקבל כבר לבתים צמודי קרקע ביישובים.
אורי ארנון: אלה לא זוגות צעירים.
אורי ארנון: הילדים שלנו נעלמים לנו מהפריפריה, אנשים בעלי יכולת מהמרכז, או מהקריות ומחיפה, קונים עוד בית בגליל.
אורי ארנון: לא לזה התכוונו.
אורי ארנון: אתה חייב להישאר במקומך, ובחקיקה – לדאוג למענקי מקום, דבר שני – לחברך, מימינך, ממשרד האוצר, להפקיע מהם את  היכולת, מהזרוע המבצעת שלהם, שנקראת "מנהל מקרקעי ישראל", שהוא זרוע ביצועית של האוצר, פשוט הם סוחרים באדמות המדינה, ולתת לכל אזור הפריפריה פטור מתשלום דמי היוון על הקרקע  לזוגות צעירים שעושים עסקה ראשונה, לא רק ליישובי קו העימות.
אורי ארנון: לכל אזור הפריפריה.
יצחק וקנין: זה מה שקבענו- עדיפות לאומית - - החוק שלי - -
אורי ארנון: אבל זה לא קורה, משום שבעדיפות לאומית הכנסנו את כל היישובים - -
יצחק וקנין: אנחנו נכניס יישובים ספציפיים מעבר לקטגוריה של  - -
אורי ארנון: הכנסנו את כל היישובים לאזור א' – משרד השיכון לא קיבל תוספת של שקל בתקציב והוא לא תומך בשקל בתשתיות ביישובים שאינם יישובי קו עימות.
אורי ארנון: זה פשוט לא קורה.
אורי ארנון: אז הקמנו משרד גליל- נגב משרד צעירים ומרכז צעירים במועצה האזורית, לחבר את הצעירים אלינו אבל כשאני מגיע לרגע האמת, איך אני יכול לאפשר לו דיור?
אורי ארנון: אני תקוע.
אורי ארנון: המחירים בלתי אפשריים ורק בחקיקה – גם למענק מקום וגם למחיר קרקע אפס לעסקה ראשונה לזוג צעיר.
אורי ארנון: ימכור אותה?
אורי ארנון: – שישלם את מחיר ההיוון.
אורי ארנון: החליט להישאר - -
יצחק וקנין: זו הכוונה שלנו.
שחר בוצר: אני סגן יושב ראש התאחדות הסטודנטים.
שחר בוצר: תכננו להגיד הרבה מאד דברים, יש לנו ניירות עמדה מפה ועד הודעה חדשה, ומחקרים שעשינו בנושא הזה, ואני חושב שכל אחד מהדוברים כאן מיצה את כל מה שאפשר להגיד.
שחר בוצר: אז אני אתן שני נתונים פיקנטיים בנושא של סטודנטים, ספציפית, ואז אני אגיד מה אנחנו מתכוונים לעשות.
שחר בוצר: אחד – בתל חי נעשה סקר בקרב כל הסטודנטים במכללה.
שחר בוצר: 65% מהסטודנטים מעוניינים להמשיך לגור ולבנות את חייהם באזור.
שחר בוצר: הם פשוט לא יכולים לעשות את זה.
שחר בוצר: כששואלים אותם למה, הסיבות הן – דיור ותעסוקה.
שחר בוצר: אלה שתי הסיבות שמונעות זאת מהם.
שחר בוצר: דבר שני, במסגרת מחקר שגם נעשה בשנה שעברה, נמצא שדיור הוא החסם העיקרי של צעירים מבחינה כלכלית.
שחר בוצר: בפריפריה זה גורם להם לעבור לאזור המרכז, ולחברה' מהמרכז זה גורם לעזוב את הארץ.
שחר בוצר: הרבה מאד צעירים איכותיים במדינת ישראל בוחרים לבנות את עתידם במדינות שבהם מעוניינים שצעירים יהיו אזרחים אפקטיביים ומשמעותיים בחברה.
שחר בוצר: מדינת ישראל, לצערנו הרב, היא לא מדינה כזו.
שחר בוצר: זו לא מדינה שמעוניינת שאנחנו נישאר פה, היא לא מדינה שמעוניינת לתת חזרה לאזרחים שלה.
שחר בוצר: זו מדינה שמנוהלת כאילו שאנחנו, האזרחים, מפריעים לממשלה לקיים קואליציה.
שחר בוצר: או אולי אנחנו מפריעים למשרד האוצר לבדוק תיאוריות כלכליות, לעשות בדיקות מה כן עובד ומה לא.
שחר בוצר: אז אנחנו מודיעים: נושא הדיור הוא נושא מרכזי בפעילות של התאחדות הסטודנטים שמייצגת 300 אלף סטודנטים בשנה הקרובה, זה נמצא בתכניות העבודה שלנו.
שחר בוצר: אנחנו בקשר עם כל הגורמים הרלבנטיים שפועלים בתחום, ואנחנו גם מציגים חלופות מה אפשר לעשות.
שחר בוצר: אנחנו פתוחים- אם לא הפתרונות שלנו, אפשר למצוא פתרונות אחרים.
שחר בוצר: יושב ראש הוועדה – אתה אתי?
יצחק וקנין: אני אתך, שומע כל מילה.
שחר בוצר: אני כבר משאיר לך הזמנה פתוחה- אדוני היושב ראש, לעוד כמה חודשים.
שחר בוצר: אם לא תהיה התקדמות, אתה מוזמן לעיר האוהלים שאנחנו נקים.
יצחק וקנין: נכון שהצעת החוק שלי עברה בקריאה הטרומית, היא בימים הקרובים תתחיל את מהלך החקיקה שלה בוועדה, כנראה בוועדת הכלכלה, הוועדה הזו.
יצחק וקנין: אני מקווה שהדבר הזה יהיה בצורה מהירה.
יצחק וקנין: אני מתכוון עוד לשפר את הצעת החוק, להכניס עוד את הנושא של 100% תשתיות בקו העימות, להכניס גם יישובים ספציפיים שהיו פעם בקטגוריה של אזור עדיפות א' ולהכניס אותם בתוך החקיקה.
יצחק וקנין: אנחנו נכניס יישובים ספציפיים, זו הכוונה שלנו – כמו יוקנעם, ויישובים אחרים, שהיום הם אולי לא באותה קטגוריה, ואני חושב שזה יכול להוות פתרון.
יצחק וקנין: זה לא כל הפתרון.
יצחק וקנין: הממשלה צריכה לחשוב על עוד צעדים כמו בניה ציבורית רוויה באזורי אוכלוסייה צפופה.
יצחק וקנין: המדינה חייבת לעשות את זה.
יצחק וקנין: ברור שיש דברים שגם המנהל צריך לעשות אותם.
יצחק וקנין: יש בעיות אחרות של תכנון ובניה שאני מקווה שעליהם יתגברו בחלק מהמקומות, אבל בכל מקרה, רבותיי, המדינה והממשלה חייבת לעשות צעדים שיביאו לפתרון כי מה שאנחנו שומעים פה זו תחושת בטן שאני אמרתי אותה בתחילת הישיבה, שזו זעקה אמיתית.
יצחק וקנין: זה לא סתם קולות שרוצים פה לאיים.
יצחק וקנין: זו לא הכוונה.
יצחק וקנין: אני חושב שאם זה לא קרה עד היום זה גם פלא.
יצחק וקנין: אני מקווה מאד שהממשלה תתעשת והפקידים, וכל אחד בחלקו יבין מה גודל הבעיה שאנחנו ניצבים בפניה, וכולי תקווה שנלך קדימה עם הצעת החוק, כמה שיותר מהר, וצריך במקביל לזה עוד מספר דברים שיהיו במכלול של כל הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: צהרים טובים.
כרמל שאמה-הכהן: חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה השנייה להיום, שעניינה הצעת חוק איסור תיקון רכב במוסך בלתי מורשה, התש"ע-2010, של חברי הכנסת: איתן כבל, אברהם מיכאלי ואורי אורבך (פ/2482).
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזו אושרה בקריאה מקדמית ב-2 לנובמבר 2010.
כרמל שאמה-הכהן: לא עבר הרבה זמן מאותה קריאה.
איתן כבל: נכון, כל הכבוד.
איתן כבל: הבנתי את הרמז.
אברהם מיכאלי: זה מראה שאדוני היושב-ראש קשוב לכלל הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: מי מהיוזמים מציג את החוק?
איתן כבל: ברשותכם, כיוזם החוק אציג את הצעת החוק.
איתן כבל: חבר הכנסת מיכאלי הצטרף, ואני אשמח אם הוא יוסיף כמה מילים.
איתן כבל: אני אומר את הדברים באופן הכי קצר שאני יכול לגייס.
איתן כבל: באמת לא נדרשות יותר מידיי מילים, או אין צורך להכביר מילים בעניין הזה.
איתן כבל: הצעת החוק באה לנסות להסדיר את אחד השווקים או העיסוקים היותר פרוצים שקיימים היום במערכת.
איתן כבל: יש עוד מערכות רבות שהן פרוצות.
איתן כבל: ההבדל הגדול בין כל המערכות הוא שהמערכת הזאת נוגעת לחיי אדם בסופו של התהליך.
איתן כבל: זה אולי הקשר שאותי יותר מכל דבר אחר הכניס לתוך הדיון הזה.
איתן כבל: חשוב לי לציין כי יש קצת בלבול.
איתן כבל: כשאנחנו מדברים על מוסך מורשה, הכוונה היא למוסך שיש לו הרשאה של משרד התחבורה.
איתן כבל: אין הכוונה כאן שאם יש לך פג'ו אז אתה חייב לתקן את הרכב או לעשות לו את כל הטיפולים במוסך המיוחד של חברת פג'ו.
איתן כבל: זוהי שאלה שנשמעת יותר מפעם אחת, ויש אנשים החושבים שמישהו עכשיו בכנסת מכריח אותם לפנות רק למוסכים של החברות.
איתן כבל: הכוונה היא שייעשה סדר בתוך כל המערכת הפרוצה הזאת שיש לה שתי משמעויות.
איתן כבל: המשמעות הראשונה – באופן הזה יש לנו מחשבה שזה יוריד באופן מאוד משמעותי את הסחר בחלפים גנובים.
איתן כבל: העובדה שהמוסכים הם לא מורשים יוצרת כמעט השתוללות בלתי נגמרת של שימוש בסחר בחלפים גנובים שהם לא בהכרח תקינים כי אין מי שיעקוב.
איתן כבל: המשמעות הנוספת – דמו בנפשכם שמתחילות לקום קופות חולים או שמתחילים לקום בתי חולים, או שישנם רופאים יותר זולים שהם לא מורשים לעסוק בתחומים כאלו ואחרים.
איתן כבל: למשל, רופא שיניים שגובה מאה שקלים במקום אלף שקל על עקירה של שן.
איתן כבל: לכן, הצעת החוק הזאת באה להסדיר את הנושא הזה.
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, כדי לא לעכב אני רוצה לומר שאני חושב שישנה הסכמה שהיא די נדירה, דרך אגב, כמעט בין כל הגופים: משרד התחבורה שאיתו ישבתי בפגישה, וכל הגורמים העוסקים בעניין.
איתן כבל: אני מניח שיש עוד כמה אלמנטים שהם מחייבים.
איתן כבל: אני גם הסבתי את תשומת הלב של משרד התחבורה לדברים שונים שיש לחדד אותם, להאיר אותם, להבהיר יותר מי אחראי, מי מפקח על הדברים, מה המשמעות של מוסך מורשה, איך האזרח יודע שמדובר בכלל במוסך מורשה, או לא מורשה, או דברים מהסוג הזה.
איתן כבל: אלו בדיוק הדברים שלשמם התכנסנו כאן.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר להתחיל בהקראה.
אתי בנדלר: לא, יש הערות כלליות.
אתי בנדלר: היושבת מימינך - - -
איתן כבל: אני רמזתי בתוך דבריי על הערות הכלליות.
כרמל שאמה-הכהן: למי יש הערות כלליות?
יוסף נעים: שמי יוסף נעים, ואני יו"ר ענף הצמיגיות בלשכות המסחר.
יוסף נעים: בעבר הייתי עשרות שנים באיגוד המוסכים.
יוסף נעים: למען הגילוי הנאות, לא קיבלתי השתתפות על הכסף.
יוסף נעים: פרשתי מאיגוד המוסכים.
יוסף נעים: מבחינתנו, ומבחינתי באופן האישי, החוק הזה לא ישים בכלל.
יוסף נעים: אין להעלות על הדעת - כאשר נכון להיום משרד התחבורה, ומשטרת ישראל, והמפקח על הביטוח, והכול מגובה במסמכים, כשאנחנו מדברים על מוסך ללא רישיון, ואנחנו מבקשים מסרוסי לגשת כי יש מוסך ללא רישיון, אז קודם כל נתחיל בזה שהוא אומר: בסדר.
יוסף נעים: מגיעים למוסך, ומבררים שאין לו רישיון.
יוסף נעים: אם אין רישיון, הוא רושם לו דוח.
יוסף נעים: המשפט מתנהל חמש-שש שנים.
יוסף נעים: המוסך הלא מורשה הזה יש לו שלטים, והוא מקבל חומרים, והוא מקבל חלקי חילוף והכול.
יוסף נעים: הוא לא מורשה, אבל הוא ממשיך לעבוד.
יוסף נעים: האזרח לא מודע לכך.
יוסף נעים: הוא רואה שילוט יפה ומוסך יפה.
יוסף נעים: הוא רואה גם תעודה של מוישל'ה בן 80 שהוא במושב זקנים.
יוסף נעים: אבל, התעודה היא מושכרת.
יוסף נעים: שנית, ניקח דוגמה, סיטואציה, פורום התיקון הבטוח.
יוסף נעים: אוטו נכנס עם תאונה למוסך.
יוסף נעים: הפחח מתקן לו את המשולשים כשזה אסור לו, הוא מחליף לו רדיאטורים עם גז כשזה אסור לו, מחליף לו רדיאטור מים כשזה אסור לו, מתקן לו את הריפוד כשזה אסור לו.
יוסף נעים: הוא מוסמך רק להחליף את - - - ואת מכסה המנוע.
יוסף נעים: האם גם אותו אזרח יעמוד למשפט פלילי כי הוא פנה למוסך לא מורשה?
יוסף נעים: יש לי פה בג"ץ משה ימיני נגד משה צלניקר – מכירת צמיגים של אופנועים.
יוסף נעים: היום אין חנות  לאופנועים שלא מתקנת צמיגים, ולא מוכרת פנימיות, ולא מוכרת צמיגים, כשמשרד התחבורה יודע שאסור.
יוסף נעים: יש לי פה סיכום דיון עם מנהלי אגף הרכב.
יוסף נעים: אף אחד לא ניגש אליהם.
יוסף נעים: למה אנחנו מתחילים מאותו אזרח מסכן שרוצה לתקן את האוטו שלו?
יוסף נעים: אם אני נתקע בנתניה היום, ויש לידי מוסך, ואני רוצה להביא את הילדים שלי הביתה.
יוסף נעים: האם אני אבדוק את הרישיון שלו?
יוסף נעים: אלו דברים שצריכים להיכנס לפרופורציה נכונה.
יוסף נעים: זה לא בדיוק רופא שיניים, זה לא חלקי חילוף.
יוסף נעים: אם ההצעה תבוא ותגיד שבמקרה ואין למישהו רישיון לא יקבל חלקי חילוף, ואז שהמשטרה תגיע ולא משרד התחבורה.
יוסף נעים: כי אם משרד התחבורה מגיע אז המוסך עובד עוד חמש שנים, ועוד שבע שנים ועוד עשר שנים.
יוסף נעים: במקרה בו אין למישהו רישיון, המשטרה צריכה מייד להגיע.
יוסף נעים: זה בדיוק כמו המקרה שהמשטרה מכניסה אותי למעצר אם אני נוהג ללא רישיון.
יוסף נעים: בפעם השנייה זה בכלל עד תום ההליכים.
יוסף נעים: אבל, לגבי מוסך זה לא כך.
יוסף נעים: מוסך יכול לעבוד כאוות נפשו.
יוסף נעים: צריך להבהיר את הנקודה הזאת, ולשים אותה על השולחן.
יוסף נעים: אם נתייחס לכל הדברים האלה, נתייחס לכל.
רונן לוי: שמי רונן לוי, ואני יושב-ראש איגוד המוסכים.
רונן לוי: איגוד המוסכים מייצג 5,000 מוסכים בישראל.
רונן לוי: חברים באיגוד 2,200 מוסכים מכל מקצועות הרכב.
רונן לוי: בישראל היו תמיד מוסכים לא חוקיים.
רונן לוי: אבל, בשנים האחרונות יחד עם הופעת הליסינג – אבל לא רק עם הליסינג, אלא בכלל -  התפתח ביקוש די מטורף, והתפתח שוק משני של מוסכים לא חוקיים.
רונן לוי: כשאנחנו אומרים היום מוסך לא חוקי, אנחנו מדברים על אנשים שמתקנים במדרכות.
רונן לוי: אנחנו רואים הרבה בחצרות של בתים.
רונן לוי: לדוגמה, לאחד מהחבר'ה שלנו שעובד כאן בכנסת מטעם אחת מחברות הלובינג, יש רכב בליסינג.
רונן לוי: היתה לו איזושהי תקלה, ואמרו לו: תתקשר למישהו בראש-העין.
רונן לוי: הוא התקשר אליו, והוא היפנה אותו למישהו במושב כלשהו.
רונן לוי: הוא הלך למושב הזה, ושם במושב בתוך בית פרטי תיקנו לו את האוטו.
רונן לוי: יש שם אפילו חדר המתנה.
רונן לוי: הוא נכנס תחת העמודים.
רונן לוי: לאותו אדם אין ודאי רישיון, אף אחד לא מפקח עליו.
רונן לוי: הוא בתוך בית פרטי, הוא לא במקום מוסדר.
רונן לוי: למוסכים בלתי חוקיים ולמתקנים בלתי חוקיים יש הרבה היבטים.
רונן לוי: קודם כל, זה בטיחות.
רונן לוי: כשמדברים על תיקון רכב אז הדבר הראשון זה בטיחות.
רונן לוי: תקנת התעבורה מטילה את האחריות על נסיעה ברכב תקין קודם כל על בעל הרכב.
רונן לוי: לכן, אנחנו מדברים כאן על איזושהי הטלת אחריות על בעל הרכב.
רונן לוי: בעל הרכב הוא גם אחראי על תקינות הרכב, והוא גם אחראי על השאלה איך הוא עושה את תקינות הרכב.
רונן לוי: לדוגמה, לפני כשנה יצא גזר דין על משפחה שהיה לה עסק של משאית בטון.
רונן לוי: משאית הבטון הזאת היתה בבעלות האבא.
רונן לוי: הבן היה זה שנוהג על המשאית, והגיס היה מתקן את המשאית בבית.
רונן לוי: הגיס הזה תיקן ברקסים בגלגלים האחוריים – תיקן, ולא החליף.
רונן לוי: אחר כך זה נחקר על-ידי המשטרה.
רונן לוי: משאית הבטון הזאת נסעה בירידה ליד כרמיאל, ומישהו חתך אותה.
רונן לוי: נהג המשאית נתן ברקס.
רונן לוי: מכיוון שהברקסים של משאית הבטון לא תוקנו במקום מפוקח ותקין אלא בחצר הבית, הרכב סטה.
רונן לוי: מולו נסע סטודנט מכרמיאל בשם אשר אוחנה בן 23,  והוא נהרג.
רונן לוי: אלו הן התוצאות של הדברים האלה.
רונן לוי: הרי אין להם את הכלים הטכניים, אין ציוד, אין מי שמפקח על המקום וגם לא על הציוד.
רונן לוי: אין מי שמפקח בכלל ומוודא שלאותו אדם יש את הציוד הנדרש.
רונן לוי: כשאתה בא היום לבדוק רכב – אם זה רכב דו-גלגלי, משאית, או רכב פרטי -  אתה צריך הוראות יצרן ואת הדאטה על מנת להיכנס לכל רכב.
רונן לוי: לאותם מתקנים פיראטיים אין שום דבר, וגם אף אחד לא יכול לפקח עליהם.
רונן לוי: יש כמובן היבטים של זיהום אוויר וקרקע.
רונן לוי: הם שופכים את השמנים לתוך הביוב או לניקוז.
רונן לוי: כמובן שהמוסכים החוקיים נדרשים לשים מפרידי שומנים, ומפרידי אבק.
רונן לוי: המדינה מטילה עלינו הרבה היטלים.
רונן לוי: אנחנו צריכים להיות במקומות מוסדרים.
רונן לוי: אנחנו צריכים לשלם ארנונה, יש לנו חוקי עבודה, פנסיות.
רונן לוי: אגב, לאיגוד המוסכים יש כבר משנת 93 הסכם קיבוצי עם תנאי פנסיה הכי טובים במשק.
רונן לוי: לעומת זאת, אותו מתקן פיראטי לא נדרש לעשות שום דבר.
רונן לוי: הוא לא צריך לתחזק אף אחד, אין לו חוקי עבודה, אין לו עלות של פנסיות.
רונן לוי: הוא לא משלם מס בכלל.
רונן לוי: לכן, בוודאי שזה יהיה זול.
רונן לוי: אנחנו מדברים על הפרשים של פי 10 כאשר מדובר בשימוש בחלקים גנובים.
רונן לוי: הם גם יוצרים ביקוש.
רונן לוי: אנחנו רואים את תופעת גניבות הרכב.
רונן לוי: אתי היועצת המשפטית יודעת שאנחנו מנסים פה להילחם בגניבות הרכב כבר חמש שנים.
רונן לוי: ברגע שאתה יוצר ביקוש לחלפים זולים ויש זמינות להבאת החלקים האלה, אתה יוצר ביקוש לגניבות רכב.
רונן לוי: ישנו גם עניין זיהום האוויר שאנחנו נדרשים אליו היום.
רונן לוי: אם אתה שם שמן לא תקין ברכב, אתה מזהם אוויר.
רונן לוי: שימוש בפילטרים שלא מתאימים לרכב יוצר זיהום אוויר.
רונן לוי: אנחנו עושים היום הרבה תקנות מסביב על מנת לשפר את התנאים בכביש – גם בהיבט הבטיחותי, גם בזיהום אוויר, גם בזיהום קרקע.
רונן לוי: צו הפיקוח נכתב בשנת 60 ומשהו, ולאותם מפקחים אין היום כלים עדכניים.
רונן לוי: גם לפקחים של עיריות, וגם  לשוטרים אין כלים עדכניים במתן סנקציות נגד הדבר הזה, ולמעשה מתפתח כאן שוק, ואף אחד לא עושה שום דבר.
רונן לוי: ישנו גם ההיבט של הפגיעה בנו, במוסכים החוקיים.
רונן לוי: מי שחותם חוזה עם המדינה על מנת להיות חוקי, צריך ללמוד חמש שנים ושבע שנות ותק.
רונן לוי: יש הכשרות, יש מסלול.
רונן לוי: זה כמובן פוגע במוסכים החוקיים שמשקיעים הון רב וכסף רב, וזאת במיוחד עכשיו כשהמכוניות הן עם טכנולוגיה, והציוד עולה הון כסף.
רונן לוי: אתם גם בוודאי יודעים שגם הארנונות עולות כל שנה.
רונן לוי: זוהי פגיעה חמורה מאוד בעוסקים החוקיים.
רונן לוי: לדעתי, זוהי הפרת חוזה קשה מאוד מצד המדינה מול אותם עוסקים חוקיים.
רונן לוי: המדינה צריכה לטפל בזה.
רונן לוי: זוהי הפרת חוזה בצורה בוטה כי השוק הזה פרוץ בצורה בוטה.
רונן לוי: אלה הם הדברים העיקריים.
רונן לוי: אנחנו מנסים למצוא את הכלים על מנת לצמצם את התופעה הזאת בהיבטים השונים שלה.
צבי יוזנט: שמי צבי יוזנט.
צבי יוזנט: בעבר הייתי סמנכ"ל משרד התחבורה, וגם מנהל אגף הרכב.
צבי יוזנט: היום אני מנכ"ל איגוד קציני בטיחות.
צבי יוזנט: פעם הייתי רגולאטור, והיום אני נמצא בצד השני, ואני חושב שיש כאן סגירת מעגל.
צבי יוזנט: המלחמה נגד מוסכים בלתי חוקיים היא כל הזמן, ואני אתן דווקא דוגמה מקציני בטיחות שמתלוננים אצלנו.
צבי יוזנט: כאשר הם באים לבעלי מפעלים והם אומרים להם שצריך לתקן את המשאית.
צבי יוזנט: אבל, הם שולחים את זה למוסך לא מורשה.
צבי יוזנט: כשקצין הבטיחות אומר לו: למה אתה שולח?
צבי יוזנט: הוא אומר לך: זה לא עסק שלך, אין חוק שאוסר עליי.
צבי יוזנט: אתה אחר כך תבדוק אם הרכב.
צבי יוזנט: אם הוא בסדר – תשאיר אותו.
צבי יוזנט: אם הוא לא בסדר - - -     	אני דווקא מתפלא פה על ידידי נציג הצמיגים.
צבי יוזנט: אני חושב שאלו שני קווים שצריכים להיפגש כשאחד מהם הוא האכיפה.
צבי יוזנט: גם האזרח צריך לדעת שאסור לו להיכנס.
צבי יוזנט: זה בוודאי יצמצם גם את הגניבות.
צבי יוזנט: לכן, האיגוד תומך בזה בכל מאודו.
אבי גלנצר: שמי אבי גלנצר, ואני יושב-ראש איגוד מכוני הרישוי והבדיקה בישראל.
אבי גלנצר: אני רוצה להאיר קצת את הצעת החוק מהיבט נוסף.
אבי גלנצר: אנחנו מדברים לא רק על מוסך בלתי מורשה, אלא גם על בודק בלתי מורשה.
אבי גלנצר: ישנה תופעה נפוצה היום.
אבי גלנצר: חברות הביטוח שרוכשות את הרכב לאחר תאונה, מוציאות אותו במכרזים לשוק סוחרי הרכב והמאכרים.
אבי גלנצר: הרכבים האלה מתוקנים כמובן במוסכים לא מורשים.
אבי גלנצר: חלקם מתוקנים בכלל מעבר, בגדה, או במקומות אחרים.
אבי גלנצר: הם חוזרים לישראל,  וכשהם מוצאים למכירה על-ידי אותו סוחר שלא מזהה אותו אף פעם כסוחר, מוזמנות ניידות בדיקה לרכבים אלה וזאת כאשר אין להם רישיון רכב, אין להם רישיון עסק.
אבי גלנצר: מדובר בחבר'ה שהם לא מיומנים, אין להם שום תואר במכונאות.
אבי גלנצר: הם מבצעים בדיקה, ובעצם הרכב הזה נמכר לאזרח תמים מבלי שהוא יודע שמי שבדק לו את הרכב בדק לו את זה ללא רישיון.
אבי גלנצר: לא אחת ולא פעמיים פנינו למשרד התחבורה בעניין.
אבי גלנצר: הוגשו תביעות משפטיות שנמשכו שנים, כפי שאמר מר נעים.
אבי גלנצר: אבל, סך הכול, אותם חבר'ה שממשיכים לבדוק את הרכבים עד היום צומחים כפטריות.
אבי גלנצר: יש היום עשרות כאלה שמסתובבים בכבישי הארץ עם ניידת ללא שום רישיונות, ובלי מיכשור ובלי מיומנות.
אבי גלנצר: בסופו של דבר, האזרח התמים רוכש את הרכב מבלי שהוא יודע שהוא קנה רכב שלפעמים בנוי משניים או משלוש.
אבי גלנצר: הצעתי היא שאנחנו נחיל את החוק הזה כתיקון ו/או בדיקת רכב, ואז זה יכסה גם את נושא בדיקות הרכב שנעשות בכבישים.
קריאה: לנו אין התנגדות.
אלכס בוגטיקוב: שמי אלכס בוגטיקוב, ואני ראש תחום שירותי תחזוקה במשרד התחבורה.
אלכס בוגטיקוב: אנחנו עברנו על הצעת החוק, ואנחנו מברכים עליה, ותומכים בקבלת חוק שייתן כלים נוספים למאבק נגד מוסכים בלתי מורשים.
אלכס בוגטיקוב: אנחנו עובדים היום יחד עם האיגודים המקצועיים על מנת להקטין כמה שיותר את התופעה של קיום מוסכים בלתי מורשים.
אלכס בוגטיקוב: החוק החדש הזה ייתן כלים נוספים, והוא יאפשר לקצר את זמן הטיפול במוסכים בלתי מורשים.
אלכס בוגטיקוב: ישנן כמה הערות בנושא זה ואותן העברנו לחבר הכנסת איתן כבל.
אלכס בוגטיקוב: אני רוצה לציין שני דברים.
אתי בנדלר: סליחה שאני מתפרצת לדבריך.
אתי בנדלר: יושבים כאן נציגי ממשלה - אני מאוד מבקשת שכאשר מעבירים הערות לגבי הצעות חוק פרטיות, להעביר העתק גם למזכירות הוועדה, או ליועץ המשפטי של הוועדה לפי העניין.
אתי בנדלר: תודה וסליחה.
אלכס בוגטיקוב: בסדר.
אלכס בוגטיקוב: קודם כל, הערה אחת לגבי יישום החוק.
אלכס בוגטיקוב: אנחנו לא רוצים לסכן את חיי המפקחים ממחלקת האכיפה שיבצעו את החוק בפועל, ורוצים שאת גביית הקנסות יעשה בית-משפט, ולא המפקח עצמו.
קריאות: זה מה שהחוק אומר.