GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: כל אחד יודע בדיוק מה הוא רוצה לראות והולך לראות את זה.
מיכל רפאלי-כדורי: אבל כשיהיה לו את הכל פתוח חינם, הוא לא צריך ---
דוידה לחמן-מסר: אדוני השר, אני רוצה להציע הצעת פשרה.
דוידה לחמן-מסר: כתוב שהשר רשאי "מטעמים מיוחדים ובתנאים שיקבע, באישור הוועדה".
דוידה לחמן-מסר: הרעיון הוא לקבוע תמלוגים.
דוידה לחמן-מסר: במובן הזה אני יכולה להסכים עם חברות הכבלים (אני מקווה שזה לא יהיה תקדים...), שאם ערוץ ייעודי משדר ישירות, תחול עליו חובת תשלום תמלוגים, בדומה לחובה שחלה עליהם.
יוסי עבאדי: הוא משלם תמלוגים.
יוסי עבאדי: השאלה היא האם יצטרכו לשלם דמי כניסה.
דוידה לחמן-מסר: אם הוא משלם את אותו שיעור אז זה בסדר.
ראובן ריבלין: אגיד לכם ממה אני מפחד.
ראובן ריבלין: במצב כזה, כשנותנים שיקול דעת לשר ומדברים על ערוצים ייעודים, יהיה לחץ פוליטי רב מאוד.
אברהם פורז: אני את עמדתי לא שיניתי, למרות שלפני 2-3 חודשים שיניתי את ערוצי החדשות מ-2 ל-1, כי ההחלטה הקודמת היתה פשוט פרוורטית והיתה בנויה לדעתי מאיזה סטייה.
אברהם פורז: במדינה קטנה כמו שלנו אני לא יודע כמה אנשים בכלל שומעים עברית.
אברהם פורז: יש כאן מיליון ערבים ומיליון רוסים.
דורית ענבר: 2.5 מיליון אנשים נולדו במדינה ו-4 מיליון שפתם העיקרית היא עברית.
אברהם פורז: אז רק ל-4.5 מיליון אנשים אולי יש עניין בכל העסק הזה.
אברהם פורז: ועל זה אנחנו רוצים לעשות גם ערוץ שני, גם ערוץ שלישי וגם ערוצים יעודיים.
אברהם פורז: חדשות זה לא מספיק, עוד מעט יהיה גם ערוץ ים- תיכוני וכן הלאה.
אברהם פורז: רוסית זה בסדר, זה מיועד למיליון האחר.
אברהם פורז: ובסוף גם אומרים שהם יהיו כלכליים ורווחיים וזה יהיה נפלא, שיהיו תוכניות איכות והמון הפקות מקור.
דורית ענבר: אני רוצה להגיד מה מהותו של הסעיף הספציפי הזה, מהי הסיבה שרוצים לתת סמכות לשר התקשורת.
דורית ענבר: דובר למשל על ערוץ כמו ערוץ הערבית, שצריך להתפרנס מפרסומות.
דורית ענבר: החדירה של הכבלים והלווין באוכלוסיה הערבית במדינת ישראל היא כל-כך נמוכה שהיא נאמדת בין 20%-40% מהאוכלוסיה הערבית, בהשוואה לאוכלוסיה היהודית שההערכה לגביה היא 75%, והאוכלוסיה הרוסית שמעריכים ששם זה 85%.
דורית ענבר: האוכלוסיה הערבית ככלל מחוברת מעט מאוד לכבלים וללווין.
דורית ענבר: ולכן לערוץ כזה, שצריך לחיות על פרסומות, לא יהיה קיום אם הוא יהיה מוצפן ויעבור רק דרך הכבלים והלווין.
דורית ענבר: כדי שערוץ כזה יוכל למכור פרסומות, הוא צריך להיות פתוח באוויר, כדי שתהיה לו זכות קיום.
דורית ענבר: מאחר ואנחנו חושבים שערוץ ערבי הוא ערוץ חיוני, ולגביו באמת יש כשל שוק, הוא לב ההחלטה של הממשלה ושל ועדת הכלכלה להוציא ערוצים יעודיים - לכן צריך לתת לו זכות קיום.
דורית ענבר: איך יתנו לו זכות קיום, כאשר הכלל בחוק הוא שהערוצים האלה יעברו רק בכבלים ובלווין?
אברהם פורז: ברגע שאין לו זכות קיום, אולי צריך להרוג אותו.
דורית ענבר: יתנו סמכות לשר לשדר אותו לא מוצפן.
דורית ענבר: לדעתי לא צריך כאן את ועדת הכלכלה.
דורית ענבר: צריך שיקול דעת לשר.
ראובן ריבלין: האם החדשות בערבית עוברות גם בערוץ 33?
דורית ענבר: אבל אתה יודע שאף אחד לא מסתכל על זה.
ראובן ריבלין: נדמה לי שאת טועה.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהחדשות בערבית מועברות בערוץ 33.
אברהם פורז: אתה יודע שהערוץ השלישי כולו לווייני מהסוג הזה.
אברהם פורז: רבותי, אנחנו נמשיך את הדיון בשבוע הבא ביום שלישי (20.3.01) בשעה 8:30 בבוקר.
אברהם פורז: אני מודיע לכם מראש שהישיבה תימשך עד שעה 16:00.
אברהם פורז: אני מקווה אז לגמור את כל מה שעוד נותר.
אברהם פורז: רצינו לדון היום גם על המשבר, וגם על הצעדים שחלקם מעוררי מחלוקת, כמו: ייבוש גינות ופארקים.
אברהם פורז: אחר כך רציתי לתת לכם מסמך שאומר שאפשר לחסוך מים רבים על ידי שימוש בברז עם ידית, שברגע שאתה עוזב אותה, מיכל ההדחה נסגר אוטומטית ולא מוריד את כל כמות המים.
שמעון טל: אני אסקור ממש בקצרה את מצב משק המים, ואסביר למה אנחנו מדברים במונחים של משבר, דברים שלא רק אותך מזעזעים, אלא גם אותי.
שמעון טל: קודם כל, ברור לנו שעוצמת המשבר היא כזאת שלא ידענו לפני כן.
אברהם פורז: האם השנה הזאת היא שנה שחונה?
שמעון טל: עוד מעט אומר לך.
שמעון טל: מקורות המים שלנו ריקים, וזו לא השנה הראשונה.
שמעון טל: אנחנו מתפעלים אותם מתחת לקווים האדומים, שהוגדרו על ידי המומחים כקווים שמתחתם אנחנו מסכנים את מקורות המים שלנו בגלל תהליכים בלתי הפיכים, שעלולים להביא נזק לאיכות המים במקורות ולנזק בלתי הפיך.
שמעון טל: במצב מקורות מים כזה איבדנו את כושר הוויסות של מקורות המים משנים שחונות לשנים ברוכות ולהפך.
שמעון טל: אנחנו בעצם חיים מהיד לפה.
שמעון טל: המצב הנוכחי של מקורות המים הוא עד כדי כך חמור, שאנחנו בפירוש מסכנים את אספקת המים לצרכים בסיסיים שיש לנו.
שמעון טל: כפי שאמרתי, אנחנו מתפעלים את מקורות המים במצב כזה שאנחנו מסכנים, לדעתי, אספקת מים לצרכים בסיסיים בעתיד.
שמעון טל: הדרישה למים עולה על יכולת האספקה שלנו, גם כיום וגם בשנים האחרונות.
שמעון טל: המצב שהגענו אליו נובע בעיקר בגלל שאיבות יתר שהיו לנו ממקורות המים, וכמובן כאשר מגיעים למספר שנות בצורת ברצף, אנחנו נשארים עם מקורות מים ריקים.
שמעון טל: אני אחלק את הטיפול במשבר לשניים: אחד – קודם כל מניעת המשבר העתידי על ידי ייצוב משק המים על ידי ייצור מים נוספים, התפלת מים, התפלת מי ים, מים מליחים, השבה של קולחים לצרכים חקלאיים וצרכים נוספים, הגמשת מערכת המים, טיפול בבארות שהזדהמו על ידי החזרתן לפעולה, חיבור של מפיקים פרטיים למערכת הארצית ועוד סדרה של פעולות, וגם כמובן על ידי התאמה של מחירי המים לעלויות האמיתיות, כדי שהצריכה תיעשה על בסיס רציונלי.
אברהם פורז: בכמה אחוזים מכלל המים משתמשת העיר והתעשייה?
אברהם פורז: בכמה אחוזים מכלל המים משתמשת החקלאות, וכמה מים מושבים לחקלאות?
שמעון טל: אם תסתכל על פוטנציאל המים הטבעיים שיש לנו - -
אברהם פורז: בואו נדבר על שנה רגילה.
שמעון טל: החקלאות והתעשייה צורכות למעלה מ-50% מפוטנציאל המים הטבעיים.
אברהם פורז: תן לנו את הנתונים.
אברהם פורז: בכמה מיליוני קוב בשנה משתמשת סך הכל ישראל?
אברהם פורז: כמה מתוך זה מופנה לבית, לתעשייה ולחקלאות, וכמה מים מושבים מופנים לחקלאות?
אברהם פורז: אני מניח שהאחרים לא משתמשים במים מושבים, אולי באופן שולי.
שמעון טל: בשנת 2000 סך כל צריכת המים היתה בערך שני מיליארד מטרים מעוקבים.
שמעון טל: הבית והתעשייה השתמשו בסדר גודל של כ-850,000,000 מטרים מעוקבים מים טבעיים, חלקם מליחים וברובם מים שפירים.
שמעון טל: החקלאות צרכה סדר גודל של כמיליארד ו-100,000,000 מטרים מעוקבים מכל סוגי המים.
אברהם פורז: מתוך המיליארד ו-100,000,000 מטרים מעוקבים, כמה מים הם טבעיים וכמה מים הם מושבים?
שמעון טל: 265,000,000 קוב מים מושבים.
שמעון טל: עוד 50,000,000 קוב בערך היו מי שטפונות, שפעם יש ופעם אין.
אברהם פורז: אפשר לומר שבמחצית מהמים משתמשים התעשייה והעיר, מחצית החקלאות, ובנוסף לזה החקלאות משתמשת במים שמושבים מהעיר.
שמעון טל: אמת, זאת בדיוק ההגדרה.
לאה ורון: כשדיברת על 265,000,000 קוב, על איזה סוג מים דיברת?
אברהם פורז: על מים מושבים, מים שטוהרו.
אברהם פורז: למה אנחנו מצליחים להוציא אחוז כל כך קטן של מים מושבים מהעיר לחקלאות?
שמעון טל: אני אומר שוב, שאם נסתכל על הנתונים בעבר, במהלך חמש השנים האחרונות אנחנו רואים שלא היה פיתוח של אותם קולחים מושבים, וחלק זורמים היום לים – סדר גודל של 100,000,000 קוב – ללא ניצול.
אברהם פורז: האם ההערכה שלכם היא שניתן להשיב רק עוד 100,000,000 קוב?
שמעון טל: שמטופלים היום.
אברהם פורז: האם אלה שפכים שמטופלים רק מהטעם האקולוגי ולא חוזרים לחקלאות?
שמעון טל: יש שפכים שמטופלים, אבל עדיין לא כל השפכים מטופלים.
שמעון טל: את חלקם אפילו עוד לא אספו, והם נמצאים בבורות סופגים וכן הלאה.
שמעון טל: חלקם נאספים, אבל עדיין לא מטופלים במכונים מסודרים.
שמעון טל: יש פעילות נרחבת בנושא הזה, אבל כרגע יש עודפי קולחים שלא ממוחזרים לחקלאות.
אברהם פורז: האם הם לא ממוחזרים כי הם לא ראויים, או שהטיפול לא מספיק טוב?
שמעון טל: כי לא נבנו מערכות השבה.
יעקב אפרתי: הטיפול צריך להיות במתקן טיהור ובהולכה והשבה.
אברהם פורז: אבל בכל מקרה זה יהיה יותר זול מהתפלה.
שמעון טל: ללא ספק.
יוסי ישי: יש שני מרכיבים.
אברהם פורז: מר טל, מה העלות הממוצעת היום לקוב של טיהור מי שופכים של העיר עד למצב שהם טובים לחקלאות ולא לשתייה?
שמעון טל: קיים נושא של איסוף וטיפול בביוב, שמגיע לסדר גודל של שקל עד 1.20 שקל לקוב מים.
אברהם פורז: זה עולה הרבה פחות מהתפלה.
אברהם פורז: התפלה עולה היום 50 סנט.
יוסי ישי: זאת הוצאה הכרחית.
יוסי ישי: אתה לא יכול לשפוך מים מהניאגרה לוואדי.
אברהם פורז: אתה אומר שאתה חייב לטהר את המים האלה גם ללא קשר לחקלאות.
אברהם פורז: אני מנסה להוביל את השיחה לאיזשהו נתיב.
אברהם פורז: למה עוד לפני שהגענו להתפלה ולייבוא מים מטורקיה, עוד לא הגענו למצב שאנחנו מצליחים לטהר כמעט את כל מה שניתן כדי להעביר את המים לחקלאות ולהקטין בזכות כך את כמות המים השפירים שהיא צורכת?
שמעון טל: בדיוק את זה אני עומד להסביר.
שמעון טל: בשמונה החודשים האחרונים התקבלו החלטות חשובות מאד על ידי הממשלה מבחינת משק המים.
שמעון טל: הוקצבו לנושאים האלה כספים רבים.
שמעון טל: מדובר במיליארדים של שקלים שעומדים לרשות המערכת, ואני מדבר על נתינת מענקים להקמה של אותן מערכות להשבת קולחים ועל החלטות לגבי התפלת מים וייצור מים נוספים.
אברהם פורז: מי צריך לעשות את זה?
אברהם פורז: הרשויות המקומיות?
שמעון טל: אני כבר אסביר.
שמעון טל: הממשלה גם החליטה שהיא תנסה לתת צ'אנס ליזמים פרטיים ותעודד אותם לפתח את מערכות השבת הקולחים.
שמעון טל: נעשות הרבה פעילויות.
שמעון טל: כבר שוחררו כספים למספר פרויקטים.
אברהם פורז: האם יש משהו שהתחיל?
שמעון טל: בוודאי.
שמעון טל: יש אור ירוק להרצת ארבעה פרויקטים.
אברהם פורז: אם הממשלה וועדת השרים החליטו, זה נחמד מאד בשביל ההיסטוריה, אבל השאלה היא האם הדברים מתקיימים.
יוסי ישי: יש ביצוע מואץ של ההחלטות האלה.
אברהם פורז: מה מתקדם כרגע?
שמעון טל: כל הפעולות מתקדמות.
שמעון טל: מתקדמות מערכות השבת קולחים.
אברהם פורז: איפה?
אברהם פורז: ברשויות המקומיות?
יעקב אפרתי: מהרשות המקומית לחקלאי.
שמעון טל: מתקדם הנושא של הטיפול בשפכים בעיר.
שמעון טל: יש פעילות נרחבת של מנהלת הביוב עם תקציבים של מעל לחצי מיליארד שקל לשנה.
שמעון טל: קיימים הפרויקטים של השבת הקולחים, לקיחת הקולחים המטופלים והבאתם לחקלאים.
שמעון טל: הדברים האלה מתקדמים בסדר גודל של ייצור בערך כ-120,000,000-150,000,000 קוב מים במהלך חמש השנים הקרובות.
שמעון טל: אני רוצה להזכיר לך שכל פעולה כזאת לוקח שנים לבצע.
שמעון טל: כשמדברים על הקמת מפעל של השבת קולחים, מדברים על סדר גודל של קרוב לשלוש שנים שמחייב תכנון, אישורים סטטוטוריים, ביצוע בשטח וכל הפרוצדורות הנלוות.
שמעון טל: כל הפעולות שהתקבלו לגביהן החלטות מייצבות לנו את משק המים בטווח של עוד שלוש שנים, בשנת 2004.
שמעון טל: אנחנו נוכל אז לייצר כמויות גדולות של מים ולייעל את השימוש במים הנוכחיים בשנים 2004-2005, ותהיה התפלה.
אברהם פורז: באיזה קנה מידה תהיה התפלה בשנת 2004?
יעקב אפרתי: בהחלטות שהתקבלו עד היום, הוחלט על 115,000,000 קוב.
יוסי ישי: בשנת 2003 ייגמר הפרוייקט הראשון, ואחר כך יתחיל הפרויקט השני.
שמעון טל: אושרו שלושה פרויקטים לשלושה מתקני התפלה בהיקף של 115,000,000 קוב שלושתם, כאשר יש אופציה להגדיל את אחד הפרויקטים ב-50,000,000 קוב נוספים.
שמעון טל: בנוסף לזה, התקבלה החלטה לייבא מים מטורקיה בהיקפים שבין 25,000,000 ל-50,000,000 קוב.
אברהם פורז: מיידית?
שמעון טל: בכל מקרה זה ייקח שנה וחצי מיום קבלת ההחלטה.
אברהם פורז: צריך להיות נמל שיקלוט את המים וכו'.
שמעון טל: גם.
שמעון טל: צריך ליצור תשתיות לקליטה ולהובלה.
שמעון טל: כל הפעולות האלה יאפשרו לנו לייצב את משק המים בעוד שלוש-ארבע שנים.
אברהם פורז: בינתיים, שלא נשתה.
שמעון טל: אנחנו צריכים לטפל במשבר הנוכחי.
יעקב אפרתי: בינתיים יש לנו בעיה קשה, לעבור את תקופת המעבר.
שמעון טל: התכנון המקורי שלנו בתחילת השנה היה שאפילו אם יהיו משקעים ממוצעים, נקצץ 50% מהקצאות המים השפירים לחקלאות - מההקצאות שהן הרבה יותר גדולות מהצריכה בפועל.
שמעון טל: גם זה עדיין נמצא בבג"צ שהגישו נגדנו החקלאים, והוא עדיין לא הסתיים.
שמעון טל: התכנית שלנו היתה לקחת 10% מהצריכה העירונית, לחסוך כ-70,000,000 קוב בצריכה העירונית, ולמרות שתי הפעולות האלה עדיין לשאוב שאיבות נוספות באקוויפר החוף, שהוא אחד משלושת מקורות המים הראשיים.
אברהם פורז: האם אתם לא פוחדים מהמלחה שם?