GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה שנהב: היום זה שונה, אז רוצים לחזור לעולם הזה של חוסר אחריות אל מול הלקוח, לעומת מצב של אחריות מול הלקוח.
פנינה שנהב: פנינה שנהב:     עלה כאן הנושא של UNBUNDLING ו- CALL LOCATION, אז אולי באמת נבחן את זה באופן קצת יותר רחב ולמה שלא נעשה את זה על כל השוק.
פנינה שנהב: למה שלא נעשה את זה על התאים הסלולריים, כאשר שם באמת מבחינת שמירת איכות הסביבה וכל הדברים שקשורים בכך יש אינטרס מאד מאד גדול, אבל אף אחד לא מעלה את זה משום שזה נוח ויכול להיות שאת הטפילות הזאת אפשר לבצע באמצעות...
פנינה שנהב: אבי גבאי:     עובדה שכאשר פרטנר נכנסה לשוק, סלקום לא נתנה לה לשבת באתרים שלה, ואותה סלקום היום רוצה לשבת באתרים שלנו.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     ואתם נותנים לנו לשבת באתרים אצלכם?
פנינה שנהב: אבי גבאי:     אתם יושבים.
פנינה שנהב: פנינה שנהב:     חלק מהטענות שהתפרסמו לא פעם מפי חלק מהאנשים שיושבים כאן - למרות שהן לא עלו היום - אני חושבת שצריך להתייחס אליהן.
פנינה שנהב: מתייחסים לבזק כאל איזשהו נכס לאומי שעכשיו כולם יכולים להשתמש בו ולמצות את אותו נכס שהוא כאילו שייך לכולם.
פנינה שנהב: צריך להבין – בזק זו חברה שנכון שהיא מוגדרת כחברה ממשלתית – ויושב כאן נציג אחד הבעלים של בזק – בזק היא חברה שקרוב ל – 50% ממנה מוחזקים על ידי בעלים פרטיים ששילמו הרבה מאד כסף כדי להחזיק בבזק.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אבל הם לא קיבלו הבטחה שלא תהיה רגולציה אי פעם.
פנינה שנהב: הם לא קיבלו הבטחה שלא ישתנה שום דבר לעולם.
פנינה שנהב: אבי גבאי:     חבר כנסת פורז, תשובה להערתך.
פנינה שנהב: בסוף 1997 בזק היתה אמורה לבצע הנפקה כדי להרחיב את בעלי המניות הפרטיים.
פנינה שנהב: ההנפקה הזאת עוכבה על ידי רשויות המדינה שאמרו: קודם כל אדון רוזן יסיים את ועדת רוזן, יסכם את הדו"ח ורק לאחר מכן נעשה את ההנפקה, כי יכול להיות שמר רוזן יקבע כל מיני כללים שחשוב שבעלי המניות – לפני שהם קונים – יידעו מה הם קונים.
פנינה שנהב: בדו"ח רוזן כתוב: FACILITY BASED COMPETITION,   אין UNBUNDLING, ורק אחרי כן עשו הנפקה.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     ומה מצבנו בתור כנסת, שנניח שאנחנו חושבים ש- UNBUNDLING זה דבר טוב?
פנינה שנהב: מיכאל איתן:     לפי שיטתנו, בזק תרוויח יותר מזה.
פנינה שנהב: מי אמר שהיא תפסיד?
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     יכולה להיות טענה שזו פגיעה בחוק יסוד.
פנינה שנהב: פנינה שנהב:     אחד הדברים שבולטים מאד – ובולטים מאד גם בדיון הזה – זה שיותר ויותר מדברים על הנושא של ה- UNBUNDLING, אבל למעשה UNBUNDLING בעולם הוא לא הצלחה.
פנינה שנהב: גיל שרון:     אז אם זו לא הצלחה, מה את מודאגת כל כך?
פנינה שנהב: פנינה שנהב:     למה להיכנס להרפתקה שתזיק לכולם?
פנינה שנהב: דרך זה יש הרבה נזק לכל הגורמים בדרך, כולל חברות הבזק המקומיות.
פנינה שנהב: זה לא רק נזק של אותן חברות שיתמוטטו, אלא גם לחברת הבזק ייגרם הרבה נזק בדרך.
פנינה שנהב: צריך להבין דבר נוסף.
פנינה שנהב: הרגולציה הישראלית שונה לחלוטין בהשוואה לאירופה וגם בהשוואה לארצות-הברית.
פנינה שנהב: אם אנחנו רוצים להעתיק את הדברים הטובים מהעולם, בואו נבין שבעולם אנחנו לא מדברים על הפרדה מבנית כמו בארץ, ובעולם חברות הטלפוניה יכולות להחליט שהן מעבירות את האינטרנט שלהן ולא אינטרנט אחר.
פנינה שנהב: בעולם אין חברות נס"ר כמו במדינת ישראל שבה מנתקים את חצר הלקוח מחברת הטלפוניה ומחר ברק או סלקום יכולים להגיע עם סיב לעסק מאד גדול, להתחבר אליו, אין שום קשר לחברת הבזק.
פנינה שנהב: דרך אגב, דבר נוסף שבו מדינת ישראל שונה מהעולם זה שריכוזי העסקים כאן הם מאד מאד מסויימים, מאד מרוכזים.
פנינה שנהב: מיכאל איתן:     איפה לא למשל?
פנינה שנהב: בארצות-הברית.
פנינה שנהב: פנינה שנהב:     ארצות-הברית הרבה יותר  מבוזרת מאיתנו וגם אירופה הרבה יותר מבוזרת מאיתנו.
פנינה שנהב: אבי גבאי:     אבן יסוד בדו"ח רוזן זה נושא ה- FACILITY BASED COMPETITION.
פנינה שנהב: אם מזיזים את האבן הזאת, תבקשו ממשרד התקשורת שיסביר מה המשמעויות של הזזת האבן על שאר ההמלצות.
פנינה שנהב: הרי בדו"ח רוזן יש שלושים ומשהו המלצות.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     משרד התקשורת בחר היום להיות במקום אחר.
פנינה שנהב: הם לא רוצים להישמע, הם גם לא יישמעו יותר בנושא ה- UNBUNDLING.
פנינה שנהב: מיכאל איתן:     אני לא חושב שההערה שלך צודקת, אדוני היושב-ראש.
פנינה שנהב: אני חושב שמה שהיה היום זהו ביזיון של הכנסת, לא של בזק.
פנינה שנהב: אי אפשר לקבוע באותה שעה ישיבה – גם אני לא הייתי כאן כי היה דיון בתעריפי בזק.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     עם כל הכבוד, משרד התקשורת זה לא אופרציה של איש אחד.
פנינה שנהב: יש שם מחלקה משפטית, הם יכולים להתחלק.
פנינה שנהב: מיכאל איתן:     אבל אני אופרציה של איש אחד.
פנינה שנהב: עם כל הכבוד, יש לי זכות להשתתף כחבר כנסת בשני הדיונים כשהם חופפים, אבל מה אמר יושב-ראש ועדת הכספים – שמה שהכי חשוב זה שאסור לוועדת הכספים לוותר לוועדת הכלכלה.
פנינה שנהב: בואו לא נזרוק את זה על משרד התקשורת, הבעיה היא אצלנו.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     חבר הכנסת איתן, עם כל הכבוד, הדיון הזה נקבע לפני הרבה זמן.
פנינה שנהב: מיכאל איתן:     אני לא אומר שלא.
פנינה שנהב: ביקשתי מוועדת הכספים שידחו, הם לא רצו לדחות.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     חבר הכנסת איתן, לי אין טענות אליך.
פנינה שנהב: מיכאל איתן:     לוועדת הכספים יש לי טענות.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אתה איש אחד ואתה לא יכול להתפצל.
פנינה שנהב: נניח שוועדת הכספים החליטה כן לקיים דיון, משרד התקשורת יכול היה לשלוח חלק מהנציגים לכאן וחלק מהנציגים לשם.
פנינה שנהב: לפי דעתי, המשרד הזה הוא לא אופרציה של איש אחד, אבל אם הם לא רוצים – זכותם, אני לא מחייב אותם לבוא.
פנינה שנהב: הם יכולים מצידי גם מעכשיו עד סוף הדיונים לא לבוא.
פנינה שנהב: שלמה וקס:     אני רוצה לפתוח ולהגיד: תחרות היא לא חזות הכל.
פנינה שנהב: אגב, רק היכן שהרגולטור קבע שהמחירים יירדו – שם ירדו המחירים.
פנינה שנהב: לא ברק, מתום לב, ולא סלקום, מתום לב, הורידו את המחירים, אלא הרגולטור בתנאי המכרז קבע שזה יהיה על מחירים.
פנינה שנהב: מי שחושב שמחר UNBUNDLING יפתור את הבעיה של מחירים – הוא לא יפתור לא בירוחם וגם לא בכוכב יאיר, חבר הכנסת איתן.
פנינה שנהב: אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה לכך שבתשקיף שפורסם על ידי בזק – שעל בסיסו גד זאבי קנה את המניות – ב-27 בפברואר 1998 היה כתוב שהתחרות תיפתח, והיא תיפתח על בסיס FACILITY BASED COMPETITION.
פנינה שנהב: זו אחת מהמחשבות שהלכנו לפיה.
פנינה שנהב: אגב, גם בתנאים לרשיון למתחרה- וידענו שתהיה תחרות כי הרי אני כתבתי את הדוח הראשון - כתוב שתהיה תחרות.
פנינה שנהב: אני רוצה לקרוא שני קטעים מדו"ח רוזן שרצים עד לדו"ח האחרון, כולל התקף:     "בעל רשיון לתקשורת פנים ארצית נייחת לא יורשה לספק שירותים למי שאינם מנוייו ושאינם מחוברים למתקניו ברשת גישה עצמאית הנמצאת בשליטתו הטיפולית.
פנינה שנהב: "     "בסיס התחרות על תשתיות עצמאיות FACILITY BASED COMPETITION יביא להקטנת התלות של הלקוחות והמפעילים החדשים בחברת בזק ולהתפתחות תשתיות חליפיות.
פנינה שנהב: התשתיות העצמאיות יגדילו את חוסנן של תשתיות התקשורת בישראל, יאפשרו להתמודד עם משברים ואסונות טבע ויביאו להאצת המודרניזציה של התשתיות".
פנינה שנהב: אני לא יודע – כל זה כלא היה?
פנינה שנהב: זה מופיע.
פנינה שנהב: עם כל הכבוד וכל הרספקט למומחה של ה- FCC, גם בנתוניו: בארצות-הברית, בשנת 2000, לא ראיתי הצלחה חזויה למרות שזה  מרשים מ- 1.5 מיליון ל- 3.2 מיליון.
פנינה שנהב: באותו זמן  היה גם 1.5 מיליון מנויים לאחרים, זאת אומרת שאין FACILITY BASED COMPETITION.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     נכון, זה מה שהוא אמר.
פנינה שנהב: שלמה וקס:     לא בכדי רוצים את בזק, רוצים לקחת את התשתיות של בזק.
פנינה שנהב: הכבלים לא רוצים לתת ל-YES את התשתיות בתוך הבית – לא במקום אחר – בבית.
פנינה שנהב: סלקום לא רוצה לתת לפרטנר ופרטנר לא רוצה לתת לסלקום באתרים, למרות בעיות הקרינה, שאני מטיל בהן ספק אבל זה לא משנה.
פנינה שנהב: זה נושא בנפרד.
פנינה שנהב: לכן, הנושא של UNBUNDLING ייצור רק מהומת אלוהים, ואני מבטיח לשלוח לך היום כתבה שהתפרסמה במוסף "כסף" – אני מבקש להעביר זאת לכל חברי הכנסת – של יאיר קרני על תוצאות התחרות של UNBUNDLING ו- ADSN  בארצות-הברית.
פנינה שנהב: שווה לקרוא את הכתבה הזאת בעיון ולהבין מה יקרה.
פנינה שנהב: מה שמטריד אותי יותר כאזרח מדינת ישראל ולא כבעל מניות – כאיש מקצוע וכאזרח מדינת ישראל – רבותי, כמו שהכבלים, לפחות בתקופתי, לא הגיעו לפריפריה, התחרות לא תגיע לפריפריה.
פנינה שנהב: אני רוצה שמישהו יסביר לי איך היא תגיע לירוחם, איך היא תגיע לקרית-שמונה, איך היא תגיע לאביבים.
פנינה שנהב: נסים דהן:     האם גם לתקופה אתם תתנגדו?
פנינה שנהב: נניח שנקבע זאת לתקופה של חמש שנים, עד שהם יוכלו לפרוס באופן עצמאי.
פנינה שנהב: האם אתם מתנגדים ברמה העקרונית או מהחששות שאמרת?
פנינה שנהב: אפשר לפתור את זה בקלות.
פנינה שנהב: נותנים להם חמש שנים, בעוד חמש שנים מנתקים אותם, עד אז הם יפרסו לעצמם רשתות.
פנינה שנהב: שלמה וקס:     חבר הכנסת דהן, אם הרע במיעוטו זה לא לקבוע קטגורית בחוק שהתחרות היא על בסיס UNBUNDLING, הרע במיעוטו מבחינתי – ואני מייצג את דעתי המקצועית – זה השר רשאי לקבוע את התקנות ואת הכללים אם לא מתפתחת תחרות.
פנינה שנהב: רבותי, תנו סמכויות לשר, תנו סמכויות לממשלה.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     גברת ענבר – יו"ר המועצה לכבלים ולווין.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     אני רוצה להתמקד במקטע שבתוך בית המנוי ולדבר על נושא התיול ונושא הסכם הכבילה, כי זהו מקטע שבמכלול הדיון הזה קצת מתעלמים ממנו ולדעתי הוא חסם הכניסה הגדול ביותר למעבר בין חברות.
פנינה שנהב: בעניין הזה אני לא מדברת על YES כי נדמה לי שגם YES – כאשר היא תוכל ויהיה לה נוח – תקשה על המנוי בדיוק באותה מידה.
פנינה שנהב: אני חושבת שטובת המנוי בעניין הזה מחייבת שחסם הכניסה הזה יעבור.
פנינה שנהב: היום יש סעיף בחוק הבזק שקובע שמי שפרס את התשתיות בבית המנוי – התשתיות הללו הן שלו.
פנינה שנהב: ישנן קבוצות אוכלוסיה שונות – חלקן התשתית אכן לא נמצאת בבעלותן, חלקן היא כן בבעלותן, והכוונה בעיקר לבתים משותפים שמ- 1990 נבנו כך ששם זה חלק מהרכוש המשותף.
פנינה שנהב: ישנן כל מיני ורסיות, אין שום אפשרות למנוי הבודד להתמודד מול החברות הללו ולקבוע שזה שלו או להילחם על כך.
פנינה שנהב: זה גם ממש ברמת דמי מטרד.
פנינה שנהב: אף אחד לא יכול ולא יבזבז את זמנו – אפילו אם הוא כן מודע לבעיה וכן יכול להתמודד ברמת התיאומים – מול החברות הגדולות, והכוונה היא גם לחברת הכבלים וגם לחברת בזק, לגבי הוויכוח האם החוטים שקבורים אצלו בקיר הם שלו או לא שלו.
פנינה שנהב: הדבר שקובע בסופו של דבר הוא חוסר רצונו של מנוי פוטנציאלי שיקדחו לו תשתיות חלופיות בקיר, ולעניין הזה אין שום רלוונטיות לדו"ח רוזן ולתשתיות כפולות, אלא באמת הרלוונטיות הגדולה ביותר היא לטובתו של המנוי ולצרכיו של המנוי, וכאשר אותם חוטים שקבורים בתוך הקיר יכולים לשמש גם חברה מתחרה – צריך לאפשר ולמצוא פתרון לכך.
פנינה שנהב: גם זכות השימוש הזאת – אנחנו רואים כאן בתוך הסכם הכבילה הזה – אנחנו יכולים לחשוב גם בעתיד שעדיין זה יאפשר חסמי מעבר.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     גברת ענבר, לפי הידוע לך – ואני יודע שאת עורכת-דין – היום, בהנחה שחברת הלווין רוצה להעביר סיגנל דרך אותו חוט, בלי לנתק את החוט של הכבלים, אני שואל האם יש אפשרות לעשות חלוקה טכנולוגית של תחומי תדרים, בלי להיכנס לשאלה למי שייכת חתיכת החוט הזאת.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     אפשר באמצעות מפצלים להעביר את שניהם גם יחד.
פנינה שנהב: יש ויכוחים טכניים, טכנולוגיים, האם זה מוריד את רמת הסיגנל, לא מוריד את רמת הסיגנל.
פנינה שנהב: הנקודה היא שכאשר מנוי רוצה לעבור חברה, והוא רוצה לעבור חברה לחלוטין כי הוא לא יצפה – חלקם אולי כן – אבל בעיקרון, רוב המנויים לא ירצו לשלם דמי מנוי  לשם דוגמה גם ל- YES וגם לכבלים.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     זה ברור, אבל השאלה היא זאת: יש הרי כמה אפשרויות של פעולה.
פנינה שנהב: יש אפשרות אחת שאנחנו אומרים: החוט הזה שייך לכבלים, לא נוגעים בו – זכותם להגיד לא.
פנינה שנהב: אמנם הם הגיעו להסכם אבל נעזוב זאת כרגע.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     זה הדבר שעליו אני רוצה לדבר.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     הדבר השני, שאנחנו אומרים: הלקוח רשאי נניח לקנות את החוט הזה, בתוך המקרקעין של עצמו, הוא נניח צריך לפצות את חברת הכבלים כנגד הנחת החוט הזה שזה כמה עשרות שקלים ומאותו רגע ואילך הוא יכול להתחבר למי שהוא רוצה.
פנינה שנהב: האפשרות האחרת שאומרת: יש חלוקת תדרים.
פנינה שנהב: אם אתה איש כבלים, אתה עובד בתחום כזה וכזה של תדרים, וכל אחד – בהנחה חברת הלווין – יכולה לעלות על החוט הזה כל עוד היא משתמשת בתחום אחר של תדרים ולא מפריעה.
פנינה שנהב: היא יכולה לבוא ללקוח ולשכנע אותו: קח ממני ממיר, חבר אותו לחוט, מאותו רגע אני רואה אצלך, ומודיעים לחברת הכבלים: אני עברתי, אבל לא קורה כלום פיסית.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     התוצאה של הצעתו של אדוני היא שמתחיל דיון.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אלה שלוש אלטרנטיבות.
פנינה שנהב: מה מהן?
פנינה שנהב: דורית ענבר:     לגבי אותה הצעה שמדברת גם על שימוש משותף לפי תדרים וגם בשימוש בלעדי של חברה אחרת, התוצאה המיידית – וזה מה שקרה במקרה שראינו עכשיו – הוא שמתחיל ויכוח ראשית לגבי התשלום על דמי השימוש הללו, ושנית – מתחילה לוגיסטיקה שלמה ומאד מסורבלת של הודעות, של הודעות שכנגד, של חמישה ימים, של שבעה ימים, של שלושה שבועות, וכל הדבר הזה בסופו של דבר הופך להיות חסם מעבר מאד גדול ומאד מתיש מבחינת הצרכן.
פנינה שנהב: אני חושבת – וזה גם מה שאדוני אמר – שאין חולק על כך שהשווי הקנייני של הרכוש הוא נמוך יחסית.
פנינה שנהב: מדובר בכמה מטרים של חוטים בדירה ממוצעת.
פנינה שנהב: הוויכוח הוא לגבי חסם המעבר, זאת אומרת לגבי צוואר הבקבוק המונופוליסטי  הזה, לגבי קושי השימוש שנועד למנוע למעשה את השימוש של האחר ברשת.
פנינה שנהב: לכן, מי שצריך להיות בעל הבית על החוטים אצלו זה המנוי, ומי שצריך לבחור ולהחליט אם הוא רוצה לקבל רק אחד או את שניהם, או לעבור מאחד לאחד, זה צריך להיות המנוי.
פנינה שנהב: אם יש ויכוח – את העניין הזה אני חושבת החוק צריך לפתור כאן.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     מה את מציעה?
פנינה שנהב: אפשרות אחת היא שחברת הכבלים באמת מתחה את החוט.
פנינה שנהב: אפשרות אחרת שבבתים יותר חדשים הקבלן שבנה את הבניין שם חוטים בקיר וחברת הכבלים – כל מה שעשתה היא התחברה על זה משני הצדדים.
פנינה שנהב: בני איינהורן:     פשוט אין מצב כזה.
פנינה שנהב: שילמנו לכל קבלן.
פנינה שנהב: כל קבלן – גם בבית חדש – פונה אלינו ואנחנו משלמים.
פנינה שנהב: מוריאל מטלון:     כתוב בחוק: בבעלות מי שהתקין אותה, ואם הוא התקין אותה – גם אם שילמת לו...
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז: זו טענה לא רצינית.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     הנה אדוני, זו הוכחה.
פנינה שנהב: בוויכוח הזה הצדדים הללו עוסקים, וכל מי שמנסה לתווך ביניהם- זה נגע גם למשרד התקשורת, גם לממונה על ההגבלים העסקיים - לא צלחה דרכו והדבר הזה לא נפתר.
פנינה שנהב: המנוי הבודד לא מסוגל – כשהוא מכניס את ראשו בין שני ההרים האלה – למצוא את ידיו ואת רגליו.
פנינה שנהב: אני חושבת שבאמת הפתרון הוא לא להתחיל לברר לגבי כל מנוי ומנוי אם כן שילמו לקבלן או לא שילמו לקבלן.
פנינה שנהב: אני מניחה שיש גם בתים שלא שילמו.
פנינה שנהב: אני מניחה שהפתרון הנכון הוא על כן לקבוע איזשהו הסדר כולל לכולם שישלם את דמי המטרד האלה – ואני מניחה גם שכל חברה שירצו לעבור אליה תשמח לממן את זה עבור המנויים שעוברים אליה, תשמח לשלם תשלום מרוכז.
פנינה שנהב: אפשר לעשות מעין מסלקה כזאת, ובלבד שאחת ולתמיד כל מי שעבר דרך המסלקה הזאת פעם אחת, מוכרז שהכבלים אצלו בבית הם שלו.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     בהצעה הממשלתית לא ראיתי התייחסות לנקודה הזאת.
פנינה שנהב: האם יש משהו פרטני בעניין?
פנינה שנהב: דורית ענבר:     אין משהו פרטני.
פנינה שנהב: יש כאן הצעות שונות.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אתם דיברתם באופן כללי על כך ששר התקשורת יהיה רשאי לעשות משהו, אבל לא הצעתם.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     יש בהצעת החוק של אדוני.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     כן, אבל את בכל זאת יושבת-ראש המועצה לטלוויזיות בכבלים.
פנינה שנהב: אתם מוכנים להגיש לנו הצעה מגובשת איך הרעיון הזה נראה לכם?
פנינה שנהב: דורית ענבר:     בבקשה.
פנינה שנהב: אפשר בהחלט.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אני יודע שחברות הכבלים לא יאהבו את הרעיונות האלה, אבל בכל זאת כדאי.
פנינה שנהב: דורית ענבר:     אדוני, אבל זה בדיוק מה שאני אומרת.
פנינה שנהב: בסופו של דבר אני מוכרחה לומר לאדוני שכאשר היו דיונים עם חברת הלווין על הסכם המנוי שלה, אנחנו רצינו לקבוע שם שהיכן שהם מחברים, היכן שהם יוצרים תשתיות – בפריפריה למשל, היכן שהכבלים לא היו – זה לא שייך להם.
פנינה שנהב: התנגדו נוראות.
פנינה שנהב: לא התווכחנו איתם, כי באמת עיקר המדינה שייכת לכבלים ושם יש איזושהי נורמה מסוימת, צריך לשרש את הנורמה.
פנינה שנהב: זה לא נגד הכבלים ולא בעד הלווין.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     אני מבקש להציג את העמדה שלנו – של סלקום – מעבר לסקירה של המומחה, מתוך נקודת המוצא שבה אנחנו נמצאים כמתחרה חדש, כחברה שרוצה להיכנס לתחום חדש בשוק ונתקלת בהרבה מאד מכשולים בכניסה הזאת.
פנינה שנהב: אנחנו מאמינים שתחרות אמיתית יכולה להיות רק אם יש יותר משני מפעילים.
פנינה שנהב: ההנחה שמוליכה את המדיניות של המשרד לאורך השנים, שאנחנו מכבדים אותה, היתה שישנם שני מתחרים עיקריים: הכבלים והבזק, ואנחנו חושבים שגם בשוק הסלולרי – למרות שאני יכול להגיד: חברת סלקום בזמנו, אני לא עבדתי שם, אולי לא שמחה כשחברת פרטנר הצטרפה לשוק, אבל כולנו רואים מה שעשתה הצטרפות של שחקן שלישי לשוק הסלולרי.
פנינה שנהב: עכשיו יש שחקן רביעי והשוק הוא מאד מאד משוכלל, וזה ברור שתחרות בין שניים איננה כמו תחרות בין רבים.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     האם המחיר ירד אחרי שנכנסה פרטנר?
פנינה שנהב: עמית שכטר:     איזו שאלה.
פנינה שנהב: באופן דרמטי.
פנינה שנהב: כשבא מתחרה חדש, איך הוא יכול להגיע ללקוחות?
פנינה שנהב: או שהוא יבנה רשת פיסית בעצמו, או שהוא יניח תשתית גישה אלחוטית, או שיילך הפתרון הקיים היום בעולם לגבי התקופה הראשונה, שבו תמורת תשלום, באותם מקומות שהגישה היא בעייתית – המתחרה החדש יעשה שימוש בתשתיות קיימות, ואני מדגיש את כל האלמנטים.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אין לך בעיה שיעשו גם בתשתיות שלכם.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     אם יש חסם כניסה למתחרים חדשים, התשובה היא כן.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     בהנחה שיש מישהו שרוצה להיות מפעיל רביעי – מירס – רוצה להשתמש קצת בתשתית שלכם לצורך זה.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     קודם כל, מעולם לא פנו אלינו ממירס.
פנינה שנהב: אני לא רוצה להיכנס לנושא של מירס כרגע, אני מנוע מלהגיד.
פנינה שנהב: אני רוצה לענות לאדוני.
פנינה שנהב: אנחנו מציגים תזה שיש בה היגיון כלכלי מסוים.
פנינה שנהב: המטרה היא לא לפרק את השוק, המטרה היא לאפשר תחרות במקומות שבהם אין תחרות.
פנינה שנהב: בשוק הסלולרי לא רק שיש תחרות, יש תחרות פרועה.
פנינה שנהב: רוב החברות הסלולריות מפסידות.
פנינה שנהב: אם אתם רוצים להטיל איזשהן חובות על החברות הסלולריות – אגב, יש את הנושא של ריכוז האנטנות.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     כבר חברות הכבלים מפסידות.
פנינה שנהב: הטיעון הזה יביא למצב שאפשר "לקפל" את החוק הביתה.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     לא, לא.
פנינה שנהב: אין כוונה להוסיף תחרות בתחום הכבלים כרגע.
פנינה שנהב: אנחנו מדברים כרגע על כניסה של הכבלים לשוק חדש, שם הם מבקשים להיכנס.
פנינה שנהב: אנחנו מבקשים להיכנס לשוק חדש, שאין בו תחרות בכלל.
פנינה שנהב: לכן, ההשוואה היא לא ממן העניין.
פנינה שנהב: כל הזמן משווים את זה וכאילו מפילים עלינו איזה סלע.
פנינה שנהב: אני אומר שוב – אם אני יכול לצטט את בני איינהורן: כמו שאין בשום מקום בעולם UNBUNDLING של חברות הכבלים, גם אין בשום מקום בעולם UNBUNDLING  של חברות סלולר.
פנינה שנהב: יש הסכמים שבהם חברות סלולר נותנות לחברות אחרות לשבת על הרשת שלהן, מרצונן, כעניין עסקי, אבל בשוק שהוא תחרותי, אין צורך להתערב.
פנינה שנהב: בכלל, רגולציה צריכה להיות מינימלית.
פנינה שנהב: זו גם כן תפישת עולם, אני חושב שהיא מקובלת גם על אדוני, על חברי הוועדה ובכלל במדינת ישראל.
פנינה שנהב: היו"ר אברהם פורז:     אני חושב שהטיעון בעד UNBUNDLING אומר שזה מעט רגולציה.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     לא.
פנינה שנהב: דוברת:     זה הרבה הרבה יותר רגולציה.
פנינה שנהב: עמית שכטר:     אדוני, אם תהיה מעט רגולציה,  לא תהיה תחרות בתחום ה- UNBUNDLING.
פנינה שנהב: זה כמו שתכניס באולימפיאדה משקל נוצה עם משקל כבד.
פנינה שנהב: בכל זאת צריכים באיזושהי צורה לאפשר למתחרים להיות באותו משקל בשוק כדי שתיווצר תחרות אמיתית.
אבי גבאי: היקף ההכנסות של סלקום מתקרב לזה של בזק.
עמית שכטר: אין שום בעיה, אבל אני רוצה להזכיר שבזק היא בעלים ב- 100% של מפעיל סלולרי שמתחרה בסלקום, אז בוא נהיה מדוייקים בעניין הזה.
עמית שכטר: אין בחקיקה הנוכחית ולפי הבהרות שקיבלנו לאחרונה ממשרד התקשורת, אין כוונה אמיתית לתת למתחרים החדשים את מלוא הסמכויות והחסינויות שנתונות לחברת הבזק ולחברות הכבלים במה שקשור לפריסת תשתית ולזכויות במקרקעין.
דובר: מי אומר את זה?
עמית שכטר: בהבהרות למכרז ה- LMDS כתוב שלבעלי רשת גישה אלחוטית לא תינתנה אותן סמכויות וחסינויות, בהכרח, כמו של חברת הבזק.
עמית שכטר: כך כתוב.
מיכאל איתן: חבל על הוויכוח כרגע, אין מי שישיב על כך.
מיכאל איתן: אנשי התקשורת אינם כאן.
מיכאל איתן: זה היה דווקא מעניין לשמוע מה הם אומרים.
עמית שכטר: חבר הכנסת איתן, למה אני מעלה את הנקודה?
עמית שכטר: כי אני רוצה להראות לוועדה שהמפעילים החדשים שצריכים להגיש את המועמדות שלהם למכרז בעוד חודש, ניצבים בפני כל כך הרבה קשיים.
עמית שכטר: ה- UNB
עמית שכטר: UNDLING זה רק מקטע אחד שאנחנו נמצאים בו כרגע ויש לנו בעיית כניסה.
עמית שכטר: דבר שני – היה כאן דיון לגבי אנטנות LMDS ולגבי הנושא של הפטור מהיתרי בנייה.
עמית שכטר: הנושא הזה לא הוכנס לחקיקה המקורית של משרד התקשורת, של הממשלה, והממשלה אמנם תומכת בחקיקה הפרטית.
עמית שכטר: חברת סלקום – אחרי שישבה על תמסורת של בזק בראשית דרכה – יושבת היום על למעלה מ- 400 קילומטר של רשת תמסורת שהניחה בעצמה, כי זה יותר כדאי להניח תשתית עצמאית, ואת זה אמר גם המומחה.
איילת כהן-מעגן: לפי התכנית העסקית שלכם, כמה זמן זה לוקח?
אבי גבאי: כמה קילומטר תמסורת?
עמית שכטר: יש לנו היום 400 קילומטר תמסורת.
אבי גבאי: וכמה אתם יושבים על תמסורת של בזק?
עמית שכטר: אני מבטיח לך שאנחנו נשמח מאד, אבל זה לוקח זמן.
עמית שכטר: אני מבטיח לך שתכניתנו היא להיפטר ולהיפרד מכם לשלום.
עמית שכטר: על מה אנחנו מדברים?
עמית שכטר: על צווארי הבקבוק.
עמית שכטר: זה אותו מקטע - אותן מדרכות, אותן חצרות, אותם קירות של בתים.
עמית שכטר: תחשבו עכשיו מה יקרה.
עמית שכטר: ייפתח השוק לתחרות, תבוא חברת אופק, תבוא חברת ברק, נבוא אנחנו, כל אחד ירצה לחפור את המדרכה לבית המנוי.
עמית שכטר: אתם רואים עיריות נותנות לעשות זאת בשלב ראשון בלי שתהיה איזושהי הסכמה והסדרה של כל הדברים האלה?
עמית שכטר: הרי יהיה תוהו ובוהו.
אברהם פורז: אותו הסדר שהיה לגבי הנחת הכבלים.
עמית שכטר: אבל כבלים היה אחד בכל איזור, היה זיכיון בלעדי.
עמית שכטר: אני רוצה להזכיר לך שגם הרשת של בזק וגם הרשת של הכבלים – שאנחנו לא מבקשים UNB
עמית שכטר: UNDLING שלה – הונחו בתנאי מונופול.
עמית שכטר: אנחנו נכנסים בתנאי תחרות עם שתי חברות מתחרות כרגע, יש עוד אחת שמנסה להפריע לנו אז כנראה שהיא גם רוצה להתחרות – היא לא מיוצגת כאן – עם הכבלים, עם הבזק, כל אחד ירצה לחפור.
עמית שכטר: יתנו לכולנו לחפור?
אברהם פורז: לא חופרים תעלה בעומק שני קילומטר.
עמית שכטר: אבל מדובר על פתיחת מדרכה ברשות מקומית.
אתי בנדלר: העניין הזה מאד מאד בעייתי.
אתי בנדלר: צריך גם לזכור שיש מדרכות שהן מאד צרות, לא תמיד יש אפשרות לעבור לצד השני וצריך להיות מרחק מינימלי בין תשתיות שונות, כך שלא תמיד אפשר להסדיר את זה.
אתי בנדלר: עמית שכטר:
אברהם פורז: מי מתחזק את החוט הזה?
עמית שכטר: אפשר להגיע להסכמות בנושא הזה.
אברהם פורז: אתה יודע שחוטי הנחושת האלה אלה לפעמים חוטים ישנים שיש בהם ניתוק, ואז אם זה בזק, הם מחפשים זוג אחר של חוטים.
אריאל שרון: התשובה היא בזק, תמורת תשלום.
עמית שכטר: אני מעריך שבזק תמשיך לתחזק אותם, אנחנו נשלם לה עבור התחזוקה.
עמית שכטר: בכלל, כל היחסים בינינו הם יחסים כלכליים, אף אחד לא רוצה שום דבר בחינם.
אריאל שרון: מדובר על שכירות של קווים.
עמית שכטר: מר איינהורן עשה איזושהי חלוקה – אני לא מכיר את החלוקה שלו ואני אעשה חלוקה.
עמית שכטר: היום מוכרים בעולם בתחום הטלפוניה שלושה סוגים של UNB
עמית שכטר: UNDLING: UNBUNDLING מלא, זה כאשר החברה המתחרה מקבלת שימוש מלא בנחושת של המונופול הקיים.
מיכאל איתן: על אותו זוג נחושת?
עמית שכטר: כן, כי זה בתדרים שונים.
עמית שכטר: הפס הרחב זה בתדרים יותר גבוהים והטלפוניה בתדרים יותר נמוכים.
עמית שכטר: זה אפשרי באותו זוג נחושת.
עמית שכטר: כל הדברים האלה נקראים בצורות שונות UNBUNDLING.
אתי בנדלר: האם אתה יכול להסביר שוב את האפשרות השלישית?
עמית שכטר: האפשרות השלישית היא גישה לשירות האינטרנט המהיר.
עמית שכטר: המודם והרשת נשארים של בזק, אבל הפורטל, החיבור, החברה שאליה אתה מחובר היא חברת האינטרנט העצמאית.
מיכאל איתן: הפורטל גם נשאר של בזק.
עמית שכטר: זה מה שבזק רוצים, כמובן.
עמית שכטר: אנחנו מכירים את הבעיה הזאת, אבל אני לא ספק אינטרנט ואני לא רוצה להיכנס לבעיות של אחרים.
אברהם פורז: האם אתה יכול להעביר לנו את החוק?
דובר: לפני שנה אמרתם את אותו דבר.
עמית שכטר: לא.
עמית שכטר: אמרנו שיש החלטה של מועצת אירופה, ועכשיו יש לנו חוק מה- 5 בדצמבר, אני יכול לתת לך אותו.
אברהם פורז: האם אתה יכול להעביר לנו אותו מתורגם כדי שנוכל להפיץ לחברי הכנסת?
עמית שכטר: בהחלט, אעביר לכם את זה מתורגם.
עמית שכטר: נעביר לכם את החוק מתורגם וכן אנחנו יכולים להעביר את החוק האמריקאי מתורגם.
עמית שכטר: אנחנו סוברים ש- UNB
עמית שכטר: UNDLING איננו קישור גומלין, ולכן צריך להבחין בין הסוגיה הטכנית של קישור גומלין, שזה לאפשר לשתי רשתות להתחבר אחת עם השניה, לסוגיית ה- UNBUNDLING, שזה להסיר חסם כניסה לתחרות לשחקנים חדשים.
אבי גבאי: 50%.
איילת כהן-מעגן: ו- 30% ...
עמית שכטר: 50% ויש לה 30% בלווין – אני לא נכנס לכך, אלה בעיות של אחרים.
עמית שכטר: היא נמצאת בכל השווקים, שולטת בכל שווקי התקשורת.
עמית שכטר: אנחנו היום חברה סלולרית ואנחנו רוצים להיכנס להגיע לאותו מעמד שבזק נמצאת בו.
אבי גבאי: סליחה, דיסקונט השקעות וספרא לא נמצאים בכל השווקים?
עמית שכטר: ספרא בוודאי שלא.
עמית שכטר: ספרא, אין להם שום דבר אחר בארץ למעט סלקום, ודיסקונט השקעות איננה בעלת שליטה בסלקום.
דוידה לחמן-מסר: בתנאים שייקבעו.
עמית שכטר: הכל בתנאים שייקבעו, אבל חובת "קישור גומלין".
נסים דהן: "קישור הגומלין" בשבילכם זה מסלקה.
עמית שכטר: חבר הכנסת דהן, אני אסביר.
עמית שכטר: לא ייתכן מצב שיהיה לקוח חדש, שהצטרף לחברה חדשה לחברת אופק, והוא ירצה לטלפן ללקוח בזק ויגידו לו: חברת בזק לא רוצה שיתקשרו אליה.
עמית שכטר: צריכה להיות בחוק חובה – ולא בסמכות השר, למרות שהשר עדיין חייב את בזק – אבל אנחנו רוצים שזה יהיה בחוק.
עמית שכטר: אנחנו מציעים לכם שתהיה חובה בדין – אגב, לא כמו שכתוב כרגע בתיקון 26 חובה על השר לחייב - אלא פשוט בדין יהיה כתוב: חובה על חברת הבזק הקיימת, ישירות על החברה לחייב לתת שימוש למתחריה כל זמן שהיא "מפעיל מהותי".
עמית שכטר: זה הסטנדרט האירופי.
עמית שכטר: "מפעיל מהותי" היום מוגדר בחוק 25%.
אברהם פורז: יהיה לנו הרבה יותר קל אחרי שנראה את החוק האירופי וגם אולי את האמריקני.
עמית שכטר: בחוק האמריקאי זה בכלל לא מוגבל בזמן.
עמית שכטר: בחוק האירופי זה מוגבל כל זמן שהמפעיל הוא "מפעיל מהותי", ואנחנו הולכים לסטנדרט המינימלי.
מיכאל איתן: העניין של ה- 25% ברשת המקומית - מדוע רק ל"מפעיל מהותי" של 25% מהשוק, ומה זה מהשוק?
מיכאל איתן: מה זה ה- LOCAL LOOP?
מיכאל איתן: האם השוק זה השוק שמכסה את ה- LOCAL LOOP או השוק זה העולמי או האירופאי או הישראלי?
עמית שכטר: השוק הפנים ארצי.
מיכאל איתן: מה זה קשור?