GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: מר איינהורן, "ככל שהדבר נחוץ, המבקש יפעל לשם התאמתה של רשת הכבלים".
אברהם פורז: המלים האלה הן ניטרליות.
אברהם פורז: לגבי שאלת התמורה, היועץ המשפטי לממשלה רוצה בכבודו ובעצמו להופיע בפני הוועדה.
אברהם פורז: אנחנו נשמח לקבל פה את מר רובינשטיין.
אברהם פורז: אם היועץ המשפטי לממשלה רוצה לבוא ולדבר בפני הוועדה - אני אשמח בכל אחד מהמועדים שקבועים לנו.
לאה ורון: יש שני מועדים שקבועים לדיון של הוועדה.
אברהם פורז: אני מבקש מכם להתעניין בתום הישיבה במועדים הקבועים, להודיע ללשכתו על המועדים והוא יכול לבוא בכל אחד מהמועדים האלה.
אברהם פורז: ברגע שהוא יבוא אני אפסיק כל דבר אחר ואתן לו לדבר.
דני רוזן: אני מדלג על פסקה (2).
דני רוזן: "(3) (א) היה המבקש החברה בעלת הזיקה, יינתן לו הרישיון, ובלבד שבעל הזיכיון יעביר אליו את הזכויות ברשת הכבלים המשמשת לשידוריו.
דני רוזן: היום יש חברת כבלים אחת והיא תתפצל לשתי חברות: חברה שיש לה רשיון בזק וחברה שנותנת רשיון כללי למתן שידורי כבלים.
דני רוזן: נותנים לו לבחור מי הבת של מי.
אברהם פורז: הסעיפים האלה נתונים לניסוח מחדש.
בני איינהורן: בכפוף למה שכבר אמרת, שמוקד השידור שייך לתשתית, הרי ההפרדה הזאת נועדה לשמש רק את הנושא של הבעלויות הצולבות.
אברהם פורז: אלה שני סעיפים שטעונים ניסוח מחדש.
אברהם פורז: המטרה היא להפריד את חברת התשתית ולומר שזה עובר פעמיים בעצם באופן אוטומטי: המעבר ממשטר הזיכיון לכבלים למתן רישיון, והמעבר לחברת התשתית, בכפוף לתנאים שאנחנו נקבע, ולחברת התוכן.
דני רוזן: זה יכול להיות שני וריאנטים.
דני רוזן: או שלחברת הכבלים של היום תהיה חברת בת שתיתן שידורים, או להיפך, שהחברה של היום תהיה חברת השידורים ותהיה לה חברת בת לטלקומוניקציה.
אברהם פורז: אלה צריכות להיות מעין חברות אחיות, כי חברה בת לא פותרת את בעיית הבעלות הצולבת.
דני רוזן: האם עולה על דעתנו שאלה שנותנים שידורים היום יפסיקו לתת שידורים?
אברהם פורז: עד כמה שאני מבין את מה שאומרת המדינה, באמצעות משרד המשפטים, לגבי עניין התוכן ---
דני רוזן: המדינה לא אומרת את זה.
דני רוזן: המדינה הגישה הצעת חוק ממשלתית וזה מה שהמדינה אומרת.
אברהם פורז: אנחנו מדברים על 2 חברות שהן יהיו יורשות של חברת הכבלים הנוכחית.
אברהם פורז: חברה אחת תהיה חברת תשתית, שתעסוק גם בטלקומוניקציה, והחברה האחרת תהיה חברה שעוסקת בתוכן.
דני רוזן: הצעת החוק הממשלתית משאירה להם את האפשרות לבחור איזה חברה תהיה חברת האם.
דני רוזן: זה יכול להיות גם חברות אחיות מצידנו.
דני רוזן: יהיה להם חופש פעולה.
אברהם פורז: נדון בזה לאחר שנקבע את עמדתנו בשאלת הבעלויות הצולבות ומזה נגזור אחורה איך לעשות את ההתאמה.
בני איינהורן: אדוני צודק.
בני איינהורן: גם אם יעבור חוק בעלויות צולבות חריף, הגיוני שחברת הכבלים הנוכחית תצא מתחום התוכן ולא תצא מתחום התשתית.
אברהם פורז: זה מה שאני חשבתי.
אברהם פורז: אומר מר רוזן שיכול להיות אחרת, אבל מאחר שאני מכיר קצת את הבעלויות הנוכחיות אז זה לא הגיוני שיעברו דווקא לתוכן.
אברהם פורז: אבל הכל יכול לקרות בחיים.
דני רוזן: האם פה מדברים על אפשרות שחברת הכבלים שמשדרת היום לא תקבל רשיון להמשיך לשדר?
אברהם פורז: היא תצטרך להעביר את פעילות השידור לחברת-בת שתעסוק בתוכן.
דני רוזן: באותו מבנה בעלויות?
דוידה לחמן-מסר: לא בהכרח.
דני רוזן: אם זה לא באותו מבנה בעלויות, פירושו שחברת הכבלים הנוכחית לא תוכל להמשיך לשדר.
דוידה לחמן-מסר: יכול להיות.
דני רוזן: אני שואל אם זה הגיוני.
דני רוזן: אני מוכרח להדגיש שזאת לא הצעת החוק הממשלתית.
אברהם פורז: בשלב ראשון הם יקבלו אפשרות לשדר במבנה הבעלות הנוכחי.
אברהם פורז: הם יהיו חייבים לרדת, במשך תקופה מסויימת שתיקבע, ליעד החדש, רק בחברת התוכן.
אברהם פורז: זה לא יהיה מהיום להיום, גם לזה תינתן תקופת הסתגלות.
אברהם פורז: בשלב הראשון באותו מבנה בעלויות יהיו גם תשתית וגם תוכן.
דוידה לחמן-מסר: אצל מר איינהורן יש הבחנה בין תוכן, שידור ותשתית.
אברהם פורז: בעיני שידור ותשתית זה אותו דבר.
בני איינהורן: גם אני מסכים לזה.
אברהם פורז: ואז בחברת התוכן יצטרכו לרדת בהחזקות, על-פי מה שאנחנו אומרים בשאלת הבעלויות הצולבות, על פני איזה תקופה שנקבע.
דני רוזן: זה לא מה שכתוב בנוסח הכחול.
דני רוזן: אני מבין שזה רעיון לשיפור ההצעה.
דוידה לחמן-מסר: זה כתוב בהצעת החוק של חבר הכנסת פורז.
אברהם פורז: אנחנו כל הזמן או משפרים או מקלקלים.
דני רוזן: הדבר השני, שבכל אופן יש לו משמעות, שחברת השידור הנוכחית לא תוכל בסופו של דבר להמשיך בשידור אלא אם היא תעבור שינוי בעלות.
דני רוזן: אני לא יודע אם זה נכון.
דני רוזן: אני חושב שהכללים הנוספים שמופיעים בחוק, ואפשר גם אותם לשפר, אחד מהם הוא לדוגמא הגבלת כמות הערוצים שהוא מפיק באופן עצמי.
דני רוזן: כשיהיה פה open access זה ימנע את הצורך בדבר הזה.
דני רוזן: הדבר היותר נכון הוא פשוט לאפשר לחברה הנוכחית לשנות.
אברהם פורז: מר רוזן, מאחר שזה נוגע לשאלת הבעלויות הצולבות - זאת תיזה שאני לא שולל אותה, האומרת שדי בזה שנכריח אותם נניח לעשות outsourcing בהיקפים מסויימים ולא צריך לגרום להם לרדת בהחזקות.
אברהם פורז: זה תיזה לגיטימית.
אברהם פורז: תטען אותה כשנגיע לדון בנושא.
אבי (אברהם) גבאי: הם בלאו הכי יתמזגו וזה לא ישנה.
דוידה לחמן-מסר: על אחת כמה וכמה.
גדעון אביטל: בהמשך למה שנאמר בסעיף קודם שהוועדה כבר דנה בו, סעיף 6י', שמאפשר חריג לכלל איסור העברת רשיון למקרה של העברה אגב שינויים מבניים, היינו מבקשים שגם בסעיף הזה, של מתן הרשיון החדש - לא במצב של העברה אלא הרשיון הראשוני בעצם, מלכתחילה - שבגדר חברה בעלת זיקה תיכנס גם חברה שהיא בעלת זיקה לחברת כבלים אחרת.
גדעון אביטל: במלים אחרות, שאפשר יהיה מלכתחילה לתת את רשיון התשתית למשל לחברה משותפת של חברות הכבלים.
דוידה לחמן-מסר: במלים אחרות, את המיזוג פה בחוק.
דוידה לחמן-מסר: מה זה חברה משותפת?
גדעון אביטל: לאפשר להקים חברת תשתית שהיא בבעלות משותפת.
דוידה לחמן-מסר: זה מיזוג.
אברהם פורז: מר אביטל, האם בנוסח הנוכחי הדבר הזה נשלל?
אברהם פורז: האם יש משהו בנוסח שמונע את זה?
אברהם פורז: אם יש, תבדקו ותגידו.
אברהם פורז: מבחינת התשתית אין לכם עסק עם בעלויות צולבות.
אברהם פורז: הכל עומד מול משרד התקשורת.
אברהם פורז: אם הוא רוצה לתת לאותו חלק של חברות הכבלים שהוא תשתית להתאחד, אז שיאחד.
אברהם פורז: אולי לממונה על הגבלים עסקיים יש מה לומר, אולי למשרד התקשורת, אבל לנו ככנסת אין מה להגיד בעניין הזה.
בני איינהורן: צריך שהחוק לא ימנע את האפשרות הזאת.
גדעון אביטל: אם התוצאה תהיה שהחברה המשותפת, לגבי אחת מחברות הכבלים הנוכחיות, לא תתקיים לגביה זיקה של 25% - וזה לא בלתי אפשרי - כי אז אי אפשר יהיה להעביר שם את הבעלות בתשתית לחברה המשותפת.
גדעון אביטל: אנחנו מבקשים שבוועדה יימצא נוסח שיאפשר את זה, שלא ימנע את זה.
דרור שטרום: מר שאומר מר אביטל, שהחוק מאפשר העברת הרשיון מחברה קיימת לחברה אחרת ובלבד שיש ביניהן יחסים של בעלת זיקה.
דרור שטרום: בעלת זיקה זה אותה זיקה של 25%.
דרור שטרום: יכול מאוד להיות שאם הם יתמזגו ואם הם יקבלו אישור מיזוג - הם עדיין לא הגישו בקשה אבל כשהם יגישו, זה יהיה תלוי ועומד - במקרה כזה יכול להיות שבמסגרת המיזוג ידללו שיעורי ההחזקות שלהם כך שיהיו פחות מ-25%.
דרור שטרום: ואז המסלול האוטומטי שהחוק מאפשר, דהיינו העברה של רשיון מהבעלים הקיימים לחברה החדשה, לא יהיה קיים.
דני רוזן: הבעיה הזאת לא קיימת כי היום אפילו דירקטור אחד זה השפעה ניכרת, ובטח דירקטור אחד יהיה, כך שאין בעיה.
דני רוזן: בהגדרה "השפעה ניכרת" המופיעה היום הבעיה הזאת לא קיימת.
אברהם פורז: הייתי מציע שהנוסח ייתן גמישות ולא ישלול שום אפשרות.
בני איינהורן: אני מסכים שההגדרה הנוכחית מאפשרת אבל אנחנו חוששים שבדיון הבא היא לא תתקבל.
דרור שטרום: נראה בדיון הבא.
דני רוזן: אם יהיה שינוי בהגדרה של "השפעה ניכרת" אז נחזור ונדון גם בזה.
דני רוזן: הערה טובה.
אברהם פורז: בשלב הראשון אותן חברות כבלים הקיימות היום מתחלקות לשניים באותה בעלות והן מקבלות, כמעט אוטומטית, את שני הרשיונות, גם לתשתית, כמובן בכפוף לכל התנאים, וגם לתוכן.
אברהם פורז: בשלב ראשון הן מקבלות באופן אוטומטי.
אברהם פורז: בשלב השני חובה על בעלי המניות בחברת התוכן - שכרגע זהים לחברת התשתית - לדלל את ההחזקות שלהם, אם לא תתקבל התיזה של מר רוזן, שדי ב-outsourcing ו-open access.
אברהם פורז: אתה יכול להגיד: לא איכפת לי שזה יהיה אותה בעלות, אותו דבר, ובלבד שיקנו בחוץ.
אברהם פורז: אם התיזה שלך תתקבל, אגב, אז לא צריך להפריד אותם בכלל לחברת תוכן ולחברת תשתית.
דני רוזן: בכל מקרה צריך להפריד כי משטרי הרישוי הם שונים.
דרור שטרום: מה שאתה אומר הוא לא לגמרי מדוייק, בוודאי ככל שמדובר בחוק הזה.
דרור שטרום: יכול מאוד להיות שאם תוגש בקשה למיזוג של חברות הכבלים, בכל מה שקשור לבעלות מצרפית שלהם או בעלות משותפת שלהם בחברת התשתית, יכול להיות שאנחנו כן נשקול תנאים לעניין הזה.
דרור שטרום: אני רוצה להבהיר שהסיטואציה היא לא בלתי אפשרית.
דוידה לחמן-מסר: החוק לא מונע את זה, בכל מקרה.
אברהם פורז: החוק הזה גם לא משחרר אותם מתשלום מס הכנסה.
בני איינהורן: למרות שזה רעיון טוב ...
אברהם פורז: נניח שאנחנו מחליטים, בגלל הבעלות הצולבת, לבקש לרדת בהחזקות בחברת התוכן.
אברהם פורז: השאלה היא האם זה אירוע מס כפוי, ואם כך - האם אנחנו יכולים לעמוד מנגד.
דוידה לחמן-מסר: כמו בבנקים, ושם לא היו הקלות מס.
אברהם פורז: אתם יודעים למשל שבהפקעה לצרכי ציבור, כאשר מפקיעים ממך שטח, אתה משלם מחצית ממס שבח.
אברהם פורז: כי אומרים שזה נכפה עליך לא בעיתוי שנראה לך, באה המדינה וכופה עליך לבצע פעולה, אז היא צריכה להתחשב בך במיסוי שחל עליך.
אברהם פורז: אני לא שולל את הדבר הזה.
דרור שטרום: נדמה לי שפה אין בעיה כי אין מס שבח בחברות הכבלים.
דרור שטרום: עוד יצטרכו לתת להם כסף.
דוידה לחמן-מסר: הם רוצים לקזז את ההפסדים של החברה.
דני רוזן: אנחנו בסעיף 6יב3.
אברהם פורז: אני מציע שלא תעבור עליו כרגע כי את כל הסעיפים האלה צריך לנסח מחדש.
אברהם פורז: הייתי מבקש מכם עזרה בניסוח הסעיפים.
אברהם פורז: אנחנו אומרים שזה יעבור לשתי חברות, חברה אחת שהיא חברת התשתית, וחברה אחרת שהיא חברת התוכן.
דני רוזן: סעיף 6יב3 זה משהו אחר, זה הוראות המעבר.
דני רוזן: קודם קראנו את סעיף 6יב2(3).
בני איינהורן: יש את הזכויות במוקד השידור.
בני איינהורן: כל פעם אנחנו חוזרים על הנקודה הזאת.
אתי בנדלר: מר רוזן אומר שהדבר עליו מדבר חבר הכנסת פורז נמצא בפסקה (3) בסעיף 6יב2, בסעיפים קטנים (א) ו-(ב).
אברהם פורז: אני לא רוצה כרגע להיכנס לניסוח של הסעיפים.
אברהם פורז: אני שב ומבהיר ואני מבקש את עזרתכם בניסוח.
אברהם פורז: החברות שיש להן היום זכיון לטלוויזיה בכבלים יכולות להחליט שהן רוצות לעבור למשטר החדש לפי החוק הנוכחי, ואז הן מודיעות למשרד התקשורת ולמועצה לכבלים שהן רוצות לעבור למשטר הנוכחי.
אברהם פורז: יש את השלב שבו הן מקבלות בעצם שני רשיונות.
דני רוזן: לשתי חברות שונות.
אברהם פורז: תיכף נגיע לזה.
אברהם פורז: הן מקבלות שני רשיונות, שאחד הוא רשיון השידור - תיכף נראה מה קורה איתו - והשני רשיון להפעלת שירותי טלקומוניקציה.
אברהם פורז: אחר-כך נראה לכמה זמן אתם נותנים להם את הרשיון ונראה מה מגבלות הזמן, כי אנחנו באמת רוצים להתקדם.
אברהם פורז: שתי חברות קיבלו את הרשיון.
אברהם פורז: החברה שהיא בעלת זכות השידור, ככל שנחליט בשאלת הבעלויות הצולבות מה שנחליט, תצטרך להתאים את עצמה במשך הזמן לעניין הזה.
אברהם פורז: כמו כן יהיה עניין ה-outsourcing.
אברהם פורז: לגבי חברת התשתית, שגם מחזיקה במוקד השידור, לא תהיה שום מגבלה.
אברהם פורז: הם יקבלו מכם רשיון לטלקומוניקציה ויעסקו בכך.
אברהם פורז: אם זה כתוב - מה טוב.
אברהם פורז: אם לא - אז צריך לנסח.
אברהם פורז: חבל שתקרא עכשיו את הסעיפים.
אברהם פורז: אם זה כתוב ככה, אני עוד יותר שמח.
אברהם פורז: גברת בנדלר תעבור יחד אתכם על הניסוחים.
אברהם פורז: ככל שזה מה שכתוב אז בסדר.
דני רוזן: בסעיף 6יב3 מדברים על הוראות המעבר מזכיון לרשיון.
דני רוזן: 6יב3.
דני רוזן: - מעבר מזיכיון לרישיון "(א) התקיים האמור בסעיף 6יב2(3)(א), וביקש בעל הזיכיון רישיון כללי לשידור, יחולו לגביו הוראות סימן ג', בשינויים המחויבים כפי שיקבע השר; הוראות הזיכיון יוסיפו לחול על בעל הזיכיון, ככל שהן נוגעות לקיום שידורים ולהפעלת מוקד שידור ובכפוף להוראות השר, ממועד תחילתו של תיקון מס' 24 עד לקבלת רישיון כללי לשידור, ואם לא ניתן רישיון כללי לשידור, עד לתום תקופת הזיכיון או עד למועד שיקבע השר בהתאם לסמכותו לפי סעיף 6יב.
אברהם פורז: על פני הדברים כרגע זה בסדר.
דני רוזן: "(ב) התקיים האמור בסעיף 6יב2(3)(ב), וביקשה החברה בעלת הזיקה רישיון כללי לשידור, יחולו לגביה הוראות סימן ג', בשינויים המחויבים כפי שיקבע השר; השר רשאי להורות כי הוראות הזיכיון יחולו על החברה בעלת הזיקה, במקומו של בעל הזיכיון, ככל שהן נוגעות לקיום שידורים ולהפעלת מוקד שידור ובכפוף להוראות השר, ממועד תחילתו של תיקון מס' 24, עד לקבלת רישיון כללי לשידור, ואם לא ניתן רישיון כללי לשידור, עד לתום תקופת הזיכיון או עד למועד שיקבע השר בהתאם לסמכותו לפי סעיף 6יב.
אברהם פורז: פה כנראה נצטרך לעשות איזה אדפטציה.
אברהם פורז: נדמה לי שפה אולי צריך איזה שינוי.
דני רוזן: "(ג) לא ניתן רישיון כללי לשידור, או כל עוד לא ניתן, יחולו על בעל הזיכיון או על בעל הזיקה, לפי הענין, הוראות חוק זה, בשינויים המחויבים, כאילו היו בעל רישיון כללי לשידור, למשך המועדים כאמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב)."
אברהם פורז: אנחנו נעשה התאמה של הסעיפים האלה לאור העקרונות שאמרתי.
אברהם פורז: חבל עכשיו להתחיל בניסוח.
דוידה לחמן-מסר: מה זה "עד למועד שיקבע השר בהתאם לסמכותו לפי סעיף 6יב"?
טל אופק: זה רצף בשידורים.
אברהם פורז: אנחנו נשנה את הסעיפים האלה ונעשה בהם התאמות.
דני רוזן: 6יב4.
דני רוזן: - תקנות וכללים
אברהם פורז: אנחנו נעיין בסעיף הזה.
אברהם פורז: השאלה אם זה צריך להיות באמצעות צו שיוציא השר או שאנחנו נקבע את זה בחקיקה הראשית.
אברהם פורז: אתם תצטרכו להגיד לנו מה אתם חושבים.
דני רוזן: הבעיה היא רציפות עד שיהיו רשיונות, בכל תקופת המעבר.
דוידה לחמן-מסר: זה לא מפריע.
דוידה לחמן-מסר: הרעיון הוא שכל הרגולציה שקבעה המועצה תמשיך עד שלא ייקבע אחרת בצו או בתקנות.
אברהם פורז: אני לא יודע מה זה "המועד שיקבע השר בצו".
דני רוזן: זה היה בזמנו גם בדואר וגם כשעברנו ל"בזק".
אברהם פורז: אבל אם אני לא טועה, משעה שהם יחליטו לעבור למשטר החדש, הם יקבלו שני רשיונות.
דני רוזן: אבל כל התקנות והכללים לגבי בעל זכיון לוקחים זמן.
דוידה לחמן-מסר: אלה הכללים שאתה קבעת, אדוני היושב-ראש.
אתי בנדלר: למה צריכים שהשר יקבע צו לעניין הזה?
אריק רשף: את צריכה להחיל את זה על תקנות ועל כללים, לכן חייבת להיות הוראה.
דוידה לחמן-מסר: הרי ברגע שתקבע תקנות חדשות אז הן יבטלו את התקנות הקיימות.
דני רוזן: יש תקופת מעבר.
אברהם פורז: לדעתי המלים "עד למועד שהשר יקבע בצו" - זה לא בדיוק הסידור הנכון.
אברהם פורז: נדון בזה בהמשך.
אתי בנדלר: אני חושבת שזה פשוט מיותר.
דוידה לחמן-מסר: תיאורטית יכול לקום שר ולקבוע בצו שכל התקנות והכללים בטלים ואין משהו אחר תחליפי.
דוידה לחמן-מסר: אני בטוחה שחברות הכבלים יעתרו כנגד זה.
אתי בנדלר: אם הם שונו או תוקנו אז ניתן להחיל את אלה.
אתי בנדלר: אם הם לא משנים ולא מתקנים, אז מה זה מוסיף?
אברהם פורז: המלים "עד למועד שהשר יקבע בצו" צריכות לרדת - זולת אם בוטלו או שונו קודם לכן.
דני רוזן: 6יב5.
דני רוזן: - זיכיון הנותר בעינו
דני רוזן: (א) בעל זיכיון ימשיך לפעול על פי זיכיונו עד תום תקופת הזיכיון, ולענין זה יחולו הוראות החוק כנוסחן ערב תחילתו של תיקון מס' 24, ותקנות וכללים שנקבעו על פיו.
דני רוזן: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א) - (1) במקום סעיף 6יא(ב) כנוסחו ערב תחילתו של תיקון מס' 24 יבוא: "(ב) בוטל או פג תוקפו של זיכיון, ימכור מי שהיה בעל הזיכיון את תחנת השידור ששימשה לשידוריו לבעל רישיון שזכה במכרז, ובלבד שהיא ראויה לשמש, תוך התאמה סבירה, כרשת בזק ציבורית; באין הסכמה בין בעל הזיכיון לבעל הרישיון בדבר מצבה של תחנת השידור כאמור, או בדבר גובה התשלום בעדה, יכריע השר במחלוקת, ורשאי הוא לפטור מרכישת תחנת השידור, כולה או חלקה; על החלטת השר ניתן לערור לפני בית משפט מחוזי בתוך 45 ימים מיום שהודע לצדדים דבר ההחלטה.
דני רוזן: ";"
אברהם פורז: בסעיף הזה אתם משנים את הסעיף הקודם?
דני רוזן: בסעיף הקודם נאמר שיש למכור לבעל הזכיון הנכנס בנעליו, אבל לא נכנס בעל זכיון בנעליו.
אברהם פורז: אגיד לך מה פה, לדעתי, הכשל.
אברהם פורז: אתה אומר כך: אם הוא רוצה לעבור למשטר החדש, אז עוד מעט נראה מה נעשה איתו.
אברהם פורז: אם הוא רוצה להישאר במשטר הישן, אז אני משנה לו את כללי המשחק.
דני רוזן: אגיד לך למה, כי אין בעל זכיון שנכנס בנעליו.
דני רוזן: הוא לא יכול למכור את זה לבעל זכיון חדש.
דני רוזן: החדש שנכנס הם שניים: בעל רשת בזק ציבורית ובעל רשיון שידור.
בני איינהורן: צריך להשאיר את סעיף קטן (א) בלבד וכל סעיף קטן (ב) הוא מיותר.
דוידה לחמן-מסר: לא נכון, כי לא יהיה בעל זכיון שיחליף את הקיים.
אברהם פורז: נניח שחברות הכבלים מחליטות - בגלל הבורר, בגלל ה-outsourcing, בגלל כל מיני דברים - שהן רוצות להישאר במשטר הקודם.
אברהם פורז: בתום תקופת הזכיון - בין אם היא פלוס 4 או בלי 4 - אומרת המדינה שמאותו מועד ואילך היא רוצה לעבור למשטר של רשיונות.
אברהם פורז: השאלה היא מה קורה אז.
דני רוזן: יש שני רשיונות.
דני רוזן: במקום שבעל זכיון אחד מוכר לבעל זכיון אחר, בעל הזכיון מוכר לשניים: חלק לבעל רשיון בזק וחלק לבעל רשיון שידור.
בני איינהורן: זה בדיוק הנושא שנמצא בבג"ץ, שינוי הסטטוס.
בני איינהורן: זה בדיוק ההפקעה.
בני איינהורן: הטענה שלנו היא שהיום התשתית היא שלנו ואין לנו חובת מכירה.
בני איינהורן: בשום מקום בחוק הקיים לא כתוב שיש לנו חובה למכור.
אברהם פורז: תענה על מה שמטריד אותי.
אברהם פורז: אם היינו מחליטים שבתום תקופת הזכיון המדינה רוצה להוציא את זה מחדש לזכיון של מישהו - אז העסק פשוט.
אברהם פורז: אתה אמנם לא מקבל את הפרשנות הזאת אבל נניח את זה כרגע הצידה.
אברהם פורז: היו עושים מכרז חדש, מישהו היה זוכה ואז היינו מתמקחים בשאלה האם אתה חייב למכור לו או לא חייב למכור לו.
אברהם פורז: זה סיפור אחר.
אברהם פורז: בהנחה שהמדינה בתום תקופת הזכיון שלך, מה שלא יהיה, לא רוצה יותר בעלי זכיון, היא רוצה בעלי רשיון, מה המצב אז?
בני איינהורן: אז אני מגיש בקשה.
בני איינהורן: לצורך העניין, אני יכול להגיש שתי בקשות באותו רגע, בואו נגיד לפי השיטה של אדוני:
בני איינהורן: בקשה אחת לקבלת רשיון מפ"א (מפעיל פנים ארצי) על בסיס התשתית שלי, ובקשה שניה להפעלת שידורי תוכן על גבי התשתית.
בני איינהורן: ישקול המשרד אם הוא רוצה לתת לי רשיון מפ"א.
בני איינהורן: נניח שהוא יענה כן לבקשה הראשונה שלי לרשיון מפ"א - אני אוכל להפעיל שידורי בזק על גבי התשתית.
בני איינהורן: ישקול אם הוא רוצה לתת לי רשיון לשידור.
בני איינהורן: היה ונתן לי - אני אמשיך להפעיל גם שירותי תשתית וגם שירותי תוכן.
בני איינהורן: אם לא ישיב לי בחיוב על הבקשה השניה - לא אפעיל שידורי תוכן.
אברהם פורז: אם זה כל-כך טוב, איך אני מוודא את זה שאתה בכלל לא --- ואומר: טוב לי ככה?
אברהם פורז: איך אני דוחף אותך בכל זאת ללכת לדבר החדש?
אברהם פורז: אמנם זה יהיה רק בעוד 4 שנים.
בני איינהורן: בעוד 4 שנים אין לי שוק.
בני איינהורן: ראינו כבר בעבר ---
דני רוזן: מי אמר שיאריכו?
אברהם פורז: מר רוזן, בואו נעזוב לרגע את החוק הזה בצד.
אברהם פורז: נניח שלא עושים חקיקה בכלל.
אברהם פורז: עוברות לצורך העניין עוד 4 שנים.
אברהם פורז: נניח שהם מילאו בקפידה את חובותיהם.
אברהם פורז: הגענו למועד.
אברהם פורז: מה קורה אז עם החובה למכור ולקנות כשאתה עובר למשטר של רשיונות?
דני רוזן: לפי הפרשנות של היועץ המשפטי לממשלה - ומה שהיועץ המשפטי לממשלה קבע הוא שמחייב אותנו - יש להם חובת מכירה.
דני רוזן: זה מה שלא מוצא חן בעיניהם ולכן הם מערערים לבג"ץ.
אריק רשף: זה מה שמשנים כאן.
אריק רשף: זה לבעל רשיון ולא לבעל זכיון.
בני איינהורן: אתה משנה את החובה לקנות והחובה למכור.
אברהם פורז: אם יש אחד - זה פשוט.
אברהם פורז: יש אחד שקיבל רשיון והזכיין חייב נניח למכור לו.
אברהם פורז: ומה קורה אם יש שלושה שקיבלו רשיונות?
נגה רובינשטיין: יש אפשרות לעשות מכרז לקבלת הרשיון.
דוידה לחמן-מסר: נעזוב לרגע את הנוסח.
דוידה לחמן-מסר: בעל זכיון צריך, כמו שאמרת, לבחור במועד אחד.
דוידה לחמן-מסר: 60 יום אחרי תחילת החוק הוא צריך להחליט.
דוידה לחמן-מסר: הוא לא יכול לגרור את המדינה קודם כל ל-4 שנות הארכה ואז ללכת.
דוידה לחמן-מסר: אני לא מסכימה לניתוח של מר איינהורן, שבתום תקופת הזכיון הוא רשאי להחליט.
דוידה לחמן-מסר: הוא חייב להחליט פרק זמן סביר אחרי תחילת החוק.
אברהם פורז: על זה הוא כבר הסכים איתך.
דוידה לחמן-מסר: הוא לא כל-כך הסכים.
דוידה לחמן-מסר: מדבריו האחרונים נראה שלא.
בני איינהורן: הסכמתי.
דוידה לחמן-מסר: חלפו 60 ימים והוא הודיע שהוא לא רוצה לעבור למשטר החדש.
דוידה לחמן-מסר: אז הוא רשאי להמשיך על-פי זכיונו עד תום תקופה הזכיון.
דוידה לחמן-מסר: הסתיימה תקופת הזכיון - עם הארכה או בלעדיה - התשתית לפי גישתנו צריכה לעבור לזוכה החדש במכרז, אילו היינו מפרסמים מכרז לשידורים.
אברהם פורז: אבל אין מכרז.
אברהם פורז: עם בלעדיות?
דוידה לחמן-מסר: בלי בלעדיות.
דוידה לחמן-מסר: הבלעדיות בוטלה בסעיף אחר.
דוידה לחמן-מסר: זה לא רלוונטי בכלל.
אברהם פורז: תעני על מה שמטריד אותי.
אברהם פורז: באותה עת, עוד לפני שזכיונם פג, 5 אנשים ביקשו רשיון, ענו על כל הקריטריונים וקיבלו רשיון.
אברהם פורז: אין להם כרגע עדיין אף סמכות.
אברהם פורז: יש 4-5 אנשים שיש להם רשיון, גם למפ"א וגם לטלוויזיה וכן הלאה.
אברהם פורז: איך מתמודדים מול 5 כאלה?
דוידה לחמן-מסר: קודם כל, כדי להרגיע את מר גבאי, אין יותר בלעדיות.
דוידה לחמן-מסר: הבלעדיות בוטלה בסעיף 6יט.
דוידה לחמן-מסר: ברגע שהוא בחר להיוותר במשטר הקודם, הוא בחר להיוותר כבעל זכיון ללא בלעדיות.
בני איינהורן: עם בלעדיות.
בני איינהורן: אמר היושב-ראש שאין כוונה לפגוע בזכויות שלנו עד תום תקופת הזכיון.
בני איינהורן: יש קשר לוגי במה שהיא אומרת.
בני איינהורן: אם לא פוגעים לי בזכויות היא לא יכולה לממש את מה שהיא אומרת.
אברהם פורז: רבותי, אתם לא מאפשרים לי לקבל החלטות.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה לנסות לסיים את התיזה שלי ואני רוצה אחר-כך להגיד איפה אפשר לתקן אותה גם.
אברהם פורז: אני רוצה שתסבירי לי לשיטתכם.
אברהם פורז: בגמר תקופת הזכיון - תעזבי לרגע את השאלה האם בתוך התקופה הזאת אפשר לתת לאחרים.
אברהם פורז: נניח לרגע לשיטתם שאי אפשר לתת לאחרים.
אברהם פורז: אני לא אומר שזה כך, אבל לשיטתם.
אברהם פורז: חלפה התקופה.
אברהם פורז: עוד לפני שהיא חלפה 10 אנשים קיבלו רשיונות, חלק לטלוויזיה, חלק לזה וחלק לזה.
אברהם פורז: עכשיו הם עומדים מול התשתית של זכיין הכבלים.
אברהם פורז: מה קורה כשהזכיון שלו פג?
דוידה לחמן-מסר: על זה עושים מכרז לפי החוק הזה.
דוידה לחמן-מסר: עושים מכרז שבו התשתית שלו עומדת למכרז, שלא בתנאי בלעדיות.
דוידה לחמן-מסר: גם אם יש לו בלעדיות עד אז, היא תפוג והמכרז יהיה למי שרוצה לרכוש את התשתית של מר בני איינהורן.
דוידה לחמן-מסר: ואז נבוא, אתה ואני וכולם, וייבחר הזוכה.
דוידה לחמן-מסר: התשתית בינתיים אצלו.
דוידה לחמן-מסר: המכרז ייעשה קודם.
בני איינהורן: המדינה עושה מכרז לתשתית שלי?
דוידה לחמן-מסר: אני יכולה לעשות מכרז גם לתשתית של ערפאת לצורך העניין.
דוידה לחמן-מסר: מה זה משנה עכשיו?
אברהם פורז: ומה יהיה עם אחרים שקיבלו רשיונות ולא זכו במכרז?
דוידה לחמן-מסר: האחרים קיבלו רשיון לפי תקנות המפ"א.
דוידה לחמן-מסר: אדם לא יכול לקבל רשיון מפ"א אם אין לו התחייבות להקמת תשתית כלשהי.
דוידה לחמן-מסר: אתה לא יכול מחר להגיש בקשה לרשיון מבלי שתראה שאתה עומד להקים תשתית ותתחייב.
דוידה לחמן-מסר: לכן אנשים לא יסתובבו עם רשיונות בכיס ואחרי המכרז יתחילו למכור את הרשיונות.
אברהם פורז: איפה כתוב שהוא חייב להקים תשתית?
אברהם פורז: אולי טכנולוגית הוא יכול "להתעלק" על אחר?
דוידה לחמן-מסר: בתקנות המפ"א כתוב במפורט שהוא צריך להוכיח או שבמועד קבלת הרשיון יש לו תשתית או שתוך פרק זמן שקבוע בתקנות תהיה לו תשתית בפריסה רחבה.
בני איינהורן: אחרי ה-unbundling הוא יוכל גם "להתעלק" על "בזק" ולא להקים מטר אחד של תשתית.
אבי (אברהם) גבאי: יסתובבו אנשים עם רשיון.
אבי (אברהם) גבאי: צריך לאפשר את זה.
דוידה לחמן-מסר: אני מבקשת לא לגרור אותי לסוגיית ה-unbundling כי אנחנו לא עוסקים בה עכשיו.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו עוסקים עכשיו בתום תקופת הזכיון של חברות הכבלים.
דוידה לחמן-מסר: הם יטענו אז שהתשתית שלהם, ונלך אולי קודם לפסק דין הצהרתי ונגיד שהתשתית לא שלהם.
דוידה לחמן-מסר: אני מבינה שמר איינהורן לא אוהב את המלה "ימכור", אז אולי יהיה כתוב "ירכוש".
גדעון אביטל: מר איינהורן מבקש שיישאר הנוסח הקיים.
דוידה לחמן-מסר: אני מבקשת להסביר למה אי אפשר.
דוידה לחמן-מסר: הנוסח הקיים מדבר על מכירה לבעל זכיון.
דוידה לחמן-מסר: עם כל הכבוד לחברות הכבלים, גם בהנחה שהם לא מקבלים את הפרשנות שלנו, נגיד שהם צודקים, אז התשתית נשארת אצלם ואין בעיה.
דוידה לחמן-מסר: בהנחה שהפרשנות שלנו מתקבלת, התוצאה היא שהתשתית עוברת.
דוידה לחמן-מסר: לגבי השאלה למי היא עוברת - הם לא יכולים להכריע לנו למי היא עוברת.
דוידה לחמן-מסר: לכן היא לא עוברת לבעל זכיון אלא היא עוברת לבעלי רשיונות, שהם המחליפים של בעלי הזכיונות הקודמים.
אברהם פורז: רבותי, לחברות הכבלים אין זכות קנויה בגמר תקופת הזכיון לקבוע שהמדינה לא יכולה להחליט שהיא רוצה לעבור למשטר של רשיונות.
אברהם פורז: אתם לא יכולים להגיד שיש לכם חובה להעביר רק לבעל זכיון ומשעה שאין בעל זכיון אחר אז אתם לא תעבירו לאף אחד.
בני איינהורן: הזכויות שלנו נוגעות רק לתשתית שלנו.
בני איינהורן: היה והמדינה שינתה משהו, אין לנו בעיה עם כך שהמדינה עוברת ממשטר זכיונות למשטר רשיונות, זה בסדר, אבל היא לא יכולה לשנות כתוצאה מזה את הסעיף שקשור לתשתית שלנו.
בני איינהורן: אם היא החליטה לעשות שינוי בעצמה, היא צריכה להבין את המשמעות.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו נגן על זה בבג"ץ, על זכות הקניין.
אברהם פורז: אני יכול לומר לכם שהסעיף הזה הוא סעיף מאוד מאוד קריטי.
בני איינהורן: זה מיליארד דולר על השולחן.
אברהם פורז: מיליארד דולר זה לא הרבה בשבילנו.
דוידה לחמן-מסר: אדוני, תיראה למה תביא הפרשנות של מר איינהורן.
דוידה לחמן-מסר: זה יוביל לכך שהוא 4 שנים ישאר בעל זכיון ויתווכח על הבלעדיות, אם היא בוטלה כדין או לא - תיכף נדבר על זה, האם צריך לבטל אותה - ובתום 4 השנים הוא יגיד: עכשיו היא נשארת אצלי, ועכשיו נראה אתכם.
דוידה לחמן-מסר: ואז כולם יבואו ויתחננו לפניו שיפעיל את השידורים, שלא יעשה מסך שחור, שיעשה טלפוניה ואינטרנט.
דוידה לחמן-מסר: כולם יעמדו על הברכיים ויאמרו: מר איינהורן, אנא.
דוידה לחמן-מסר: ואז מר איינהורן יגיד: בסדר, אתם רואים שזה שלי אז אני אעשה את זה עכשיו.
דוידה לחמן-מסר: לא יכול להיות שההחלטה איך ייראה שוק התקשורת תהיה החלטה של מר איינהורן או בעליו במועד שיהיה להם נוח.
קריאה: כזה תיאור ציורי ודרמטי אבל לא נכון.
אברהם פורז: רבותי, אני עוד אציע לכם איזה נוסח לסעיף הזה.
אבי (אברהם) גבאי: אני חושב שהסוגייה של הבלעדיות לא חודדה כאן.
אבי (אברהם) גבאי: במכרז התיאורטי הזה, אין לנו שום הבנה וידע או עניין בו אבל יש פה בעיה של הבלעדיות.
אבי (אברהם) גבאי: הכבלים טוענים שהבלעדיות שלהם חלה גם בתקופת ההארכה, כלומר הבלעדיות שלהם חלה עד שנת 2009.
בני איינהורן: לפי החוק הנוכחי זאת המציאות.
אבי (אברהם) גבאי: לנו ב"בזק" ביטלו את הבלעדיות.
דוידה לחמן-מסר: יכולתם לעתור על זה לבג"ץ, על פגיעה בזכות הקניין, וחבל שלא כך עשיתם.
דוידה לחמן-מסר: הפסיקה בבג"ץ היתה יכולה להיות חשובה.
אברהם פורז: באופן עקרוני, אם אני מכיר טוב את חוק הבזק במתכונתו הקודמת, אם הם מקבלים תקופת הארכה של 4 שנים לזכיון אז זה באותם התנאים של 12 השנים הקודמות.
גדעון אביטל: בלעדיות קבועה בהוראת חוק והדעת נותנת שההארכה לא כרוכה בשינוי המסגרת של החקיקה הראשית.
גדעון אביטל: חוץ מזה, אם אתם רוצים לשנות בלעדיות, אנחנו מוכנים לשקול את זה אם נקבל מכתב ממשרד האוצר על הבטחת איתנות פיננסית.
אברהם פורז: לדעתי יש להם זכות אוטומטית להארכת הזכיון אם הם מילאו את התנאים.
דוידה לחמן-מסר: רק אם השר ישוכנע.
דוידה לחמן-מסר: אין קשר בין הדברים.
דוידה לחמן-מסר: כשאנחנו משתמשים בביטוי "שכנוע" בחקיקה, זה שכנוע סובייקטיבי.