GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי יונדלר: זה 10 מנויים?
צבי יונדלר: זה 50 מנויים?
אברהם פורז: כמה משלמת סוכנות ידיעות שמקבלת ממכם שירותים?
צבי חלפין: "רויטרס" משלמת משהו כמו 25 דולרים לחודש, קרוב ל-100 שקלים למנוי.
אברהם פורז: על כל מנוי?
אברהם פורז: על כל אחד שמחובר?
צבי חלפין: על כל אחד שמקבל הודעות קבוצתיות.
צבי חלפין: בוודאי.
צבי חלפין: הביטו, אני מתחזק את התשתית.
צבי חלפין: אם מר חיים דידובסקי היה בוחר למשל ב"סלקום" או ב"פרטנר" או במישהו אחר להפיץ את הודעותיו, הוא היה משלם עבור ההודעות 22 אגורות להודעה.
צבי חלפין: בתעריף שאני קבעתי ובהסדרים שיש לו, הוא משלם פחות מ-12 אגורות להודעה, ולא הוא משלם אלא משלם מקבל ההודעה.
צבי חלפין: השיטה של השרשור - ברגע שהמנוי הוא מנוי קבוצתי יש לי דרך לגבות ויש לי דרך לקיים את הביזנס שלי.
צבי חלפין: אבל ברגע שמר דידובסקי אומר שהוא אזרח מהישוב - אזרחים מן הישוב יכולים להעביר פעם בתקופה מסויימת הודעה ל-15-20 מנויים.
צבי חלפין: אבל אדם שמעביר עשרות הודעות ביום לפעמים, או לשבוע, זה לא משנה, יש לנו מניין ברור של כמה הודעות הוא שולח - - -
זבולון אורלב: אני יכול למצוא חברי כנסת שמעבירים פי שתיים הודעות ממה שמעביר מר דידובסקי.
זבולון אורלב: האם אתה תהפוך גם אותם לסוכנות?
זבולון אורלב: אתה בדקת את זה?
צבי חלפין: קודם כל, בקריאות קבוצתיות - ויש חברי כנסת שמעבירים הודעות, ואנחנו יודעים את מניין ההודעות - לכל מפעיל תקשורת יש זכות אלמנטרית להתפרנס מזמן האוויר.
זבולון אורלב: אין לך זכות להפלות.
צבי חלפין: אין פה אפליה.
צבי חלפין: אינני מפלה.
זבולון אורלב: למה לי אתה מרשה?
זבולון אורלב: אני מעביר המון הודעות במקבצים של 10.
זבולון אורלב: הוא לא רוצה יותר מזה.
צבי חלפין: אני רוצה להגיד משהו לגבי המקבצים של 10 ומדוע ביטלתי את המקבצים של 10.
לימור לבנת: ביטלת לחלוטין לכל הלקוחות שלכם?
יגאל ביבי: ביטלת רק למר דידובסקי, שגר בישוב מרוחק.
יגאל ביבי: אין לכם בושה.
יגאל ביבי: אין לכם דרך ארץ.
יגאל ביבי: ביטלת רק למר דידובסקי, שמעביר מסר לאנשים שיזהרו כי יש במקום מסויים פיגוע.
יגאל ביבי: אתם אטומים.
לימור לבנת: ביטלתם רק למר דידובסקי?
לימור לבנת: אדוני יושב-ראש הוועדה, הוא אומר דבר מאוד חשוב, שהוא ביטל את המקבצים של 10 רק למר דידובסקי.
יגאל ביבי: וללימור לבנת לא, וליגאל ביבי לא.
צבי חלפין: אסביר מדוע ביטלתי.
צבי חלפין: בהסכם שלנו עם מר דידובסקי יש איזכור לעובדה שאפשר להעביר שני מקבצים של 10 בשעתיים.
צבי חלפין: מר דידובסקי הצהיר שהוא יודע שיש איזכור כזה.
צבי חלפין: את ההגבלה של שני מקבצים של 10 הודעות אנחנו עשינו כדי שלא ישלחו כמויות גדולות של הודעות ויסתמו את המערכת.
צבי חלפין: מה עשה מר חיים דידובסקי שבוע-שבועיים אחרי שההסכם נחתם?
צבי חלפין: רוח ההסכם היתה שהמנויים ייצברו ונשלח בקבוצות גדולות.
צבי חלפין: יש לנו שני מוקדים, בחיפה ובתל-אביב.
צבי חלפין: הוא היה מתקשר לחיפה ומעביר מקבצים, ומתקשר במקביל לתל-אביב ומעביר מקבצים.
צבי חלפין: הוא הוריד את מספר ההודעות מ-10 ל-9.
צבי חלפין: יש פירצה כביכול בתקנות של "ביפר", מכיוון שכתבנו עד 10.
צבי חלפין: רוח העניין היתה לא לגרום לסתימת המערכת ולא לשדר הודעות קבוצתיות במקבצים.
צבי חלפין: הוא התחיל לשדר 9 הודעות 5 פעמים בשעה וכדומה.
צבי חלפין: הוא היה משנה תג ופסיק בהודעה וקורא לזה בשם אחר "קול ...".
יגאל ביבי: ואם הוא היה משלם, אז המערכת לא היתה נסתמת?
צבי חלפין: שלחנו לו מכתב אחד, ושלחנו מכתב שני וכתבנו לו שיכבד את ההסכם.
לימור לבנת: אפשר לראות את המכתבים?
צבי חלפין: הם ישנם.
צבי חלפין: אנחנו גם נגיש אותם לבית-המשפט.
צבי חלפין: אני מוכן שמחר כל יהודי באיזור יש"ע ייקח "ביפר" וייסע.
צבי חלפין: אני אומר דבר אחר: למה שהמדינה לא תסבסד את השירות הזה או תורמים?
לימור לבנת: עזוב את המדינה.
לימור לבנת: אתה חברה ואנחנו רוצים לדעת אם אתה מפלה לקוחות שלך או לא מפלה.
צבי חלפין: אני לא מפלה.
אברהם פורז: הזמן שלנו קצר ואנחנו לא מסוגלים כנראה כרגע לרדת לעומק העניין.
אברהם פורז: אותנו מטריד רק דבר אחד - לפחות אותי - וזה שאלת האפליה.
אברהם פורז: אני חושב שלא מגיעה לו זכות-יתר אבל גם לא זכות-חסר.
אברהם פורז: מה שאתם נוהגים לגבי כולם, אתם צריכים לנהוג גם לגביו.
אברהם פורז: האם הייתם מסכימים שחבר הכנסת אורלב, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, ואני נהיה מעין מפשרים-מגשרים ביניכם וננסה למצוא מוצא?
צבי חלפין: אנחנו מסכימים בהחלט.
אברהם פורז: האם יש עוד מישהו מחברת "ביפר" שרוצה להגיד משהו?
אברהם פורז: נשמע את נציג משרד התקשורת.
צבי יונדלר: אני רוצה לומר שני דברים.
צבי יונדלר: על-פי המידע שבידינו הנושא הזה כרגע נתון בערכאה משפטית.
צבי יונדלר: יש תביעה של מר דידובסקי כנגד חברת "ביפר" שעכשיו הגיעה לבית-המשפט המחוזי.
צבי יונדלר: אנחנו רואים בנושא הזה קונפליקט עסקי בין שני גופים, בין נותן שירות ומקבל שירות.
צבי יונדלר: עניינית, שאלת קודם לגבי הרשיון.
צבי יונדלר: אנחנו נדרשנו החל משנת 1999 לסוגיה הזאת.
צבי יונדלר: התכתבנו גם עם מר דידובסקי וניתחנו בהרחבה את מהות ההודעות הקבוצתיות.
צבי יונדלר: בבדיקה דאז הגענו למסקנה שאכן לא היתה שום אפליה מבחינת "ביפר" כלפיו וכלפי קבוצות אחרות של מקבלי שירות.
צבי יונדלר: הבדיקה שלנו נערכה במהלך שנת 1999.
צבי יונדלר: אדגיש ואומר שהוצגו בפנינו הסכמים נוספים עם גופים נוספים גדולים, כמו סוכנויות ידיעות, שמקבלים שירות וגם שם ההסכם היה שזכותם להעביר פעמיים במשך שעתיים מקבץ של 10 הודעות קבוצתיות וזה חל על כולם.
צבי יונדלר: ראינו שלגבי גופים גדולים שמעבירים כמות הרבה יותר גדולה יש הסדרים נפרדים.
לימור לבנת: אבל הם ביטלו למר דידובסקי את האפשרות להעביר הודעות ל-10 נמענים.
לימור לבנת: על זה מדובר כרגע.
צבי יונדלר: לא נדרשנו לסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: למה לא נדרשתם אתם לסוגיה?
זבולון אורלב: האם אתם לא מקשיבים לכלי התקשורת?
זבולון אורלב: האם אתם לא ערים לכך?
זבולון אורלב: הרי כל העולם מדבר על זה.
זבולון אורלב: אתה ממונה מטעם המדינה, כנאמן ציבור, לכך שגוף שנתת לו רשיון לא ייפלה.
זבולון אורלב: אתה שומע את הדברים.
זבולון אורלב: האם לא נדלקה לך נורה אדומה שעליך ללכת לבדוק, לראות מה קורה?
צבי יונדלר: כאשר זה נודע לנו - פנינו ונמסר לנו שהנושא הזה נתון בערכאה משפטית.
זבולון אורלב: האם בדקת אם זה נמצא בערכאה משפטית?
זבולון אורלב: האם פנית ליועץ המשפטי?
צבי יונדלר: לא.
זבולון אורלב: לא פנית.
זבולון אורלב: אני רוצה לעדכן אותך שזה לא הגיע עדיין לבית-המשפט המחוזי.
זבולון אורלב: אני מצטער שאני צריך לעדכן אותך כי אני חושב שאתה היית צריך לעשות את הבדיקה המינימלית הזאת.
זבולון אורלב: אני מציע שתבדוק את הדברים.
צבי חלפין: גם אנחנו לא ידענו שזה לא הגיע לבית-המשפט המחוזי.
אברהם פורז: מר יונדלר, לאותה ישיבה שאליה נזמין את מר דידובסקי ואת אנשי "ביפר" - נזמין גם אותך.
אברהם פורז: אנחנו רוצים למצוא פורמולה שתהיה שלא על בסיס מפלה.
אברהם פורז: אתה לא חייב לחשוף בפנינו, אם כי אולי מוטב, אבל היינו רוצים לקבל ממך גם נתונים.
אברהם פורז: אגב, "איתורית" ו"ביפר" היום באותה בעלות, נכון?
צבי יונדלר: אפשר לתת נתונים בלי למסור שמות.
לימור לבנת: הממונה על ההגבלים העסקיים הכריז רק לפני כמה חודשים על "בזק" כמונופול.
לימור לבנת: תהליכים כאלה לפעמים לוקחים שנים.
לימור לבנת: דה פקטו אתם מונופול, גם אם דה יורה לא.
זבולון אורלב: האם יש עוד חברה אחת בארץ שהיא פרוסה כמוכם?
צבי חלפין: כל מפעיל סלולרי שמעביר הודעות SMS.
צבי חלפין: הייתי שמח אם בגלל שאנחנו מונופול היינו הולכים מחיל אל חיל.
צבי חלפין: המצב שלנו הוא בדיוק הפוך.
צבי חלפין: אנחנו לא הולכים מחיל אל חיל ואנחנו מאבדים מנויים במהירות רבה.
לימור לבנת: הכל בגלל מר דידובסקי?
לימור לבנת: לכן אתם מאבדים מנויים?
לימור לבנת: עוד מעט תתמוטטו ותקרסו ...
שאול יהלום: חבר הכנסת פורז, אולי אפשר לקבל על זה חוות דעת מהממונה על ההגבלים העסקיים.
צבי חלפין: זה לא רק עניין של מר דידובסקי.
צבי חלפין: חברת הכנסת לבנת, שרת התקשורת לשעבר, התקשרו אלינו ממטה ברק, שהוא לא בדיוק מהצד של מר דידובסקי, וביקשו גם כן כל מיני הטבות כאלה ואחרות ולא קיבלו אותן.
לימור לבנת: מה זה שייך בכלל?
צבי חלפין: חבר הכנסת אורלב מדבר על כלי התקשורת.
צבי חלפין: בכל כלי התקשורת כתוב שבעצם יש ל"ביפר" רק מניע אחד מאחר ש"ביפר" היא חברה "שמאלנית".
צבי חלפין: אני עכשיו על תקן שאני צריך להוכיח שאין לי אחות.
לימור לבנת: לא שאין לך אחות.
לימור לבנת: רק שאתה לא מפלה, זה הכל.
לימור לבנת: אל תפיל על חברי הכנסת, או על הוועדה, או על הימין או על מר דידובסקי את הבעיות הכלכליות של "ביפר" או את מה שכתוב בכלי התקשורת כי זה לא לעניין.
צבי חלפין: אני לא מפיל על אף אחד שום דבר.
צבי חלפין: אני רק אומר, והדברים צריכים להירשם: לא היה לי אף לקוח אחר שלקח את התקנה הזאת - לגבי שני מקבצים של 10 - ועשה אותה פלסתר בראש חוצות וניסה להעביר 50, 60 ו-70 הודעות.
צבי חלפין: זה הכל.
צבי חלפין: זה המקרה היחיד.
צבי חלפין: אי אפשר להסתכל על צד אחד ולבוא ולהגיד: אתה מפלה.
צבי חלפין: אם ענייננו הוא להפלות אז למה שאני אכתוב בחוזה עם מר דידובסקי שהוא רשאי להעביר 2 הודעות, ואחרי חודש ימים אני אבטל את זה?
צבי חלפין: אלא אם כן יש לי סיבה טובה, שכנראה קשורה לא בהכרח במחדלי "ביפר" אלא במעשיו של מר דידובסקי.
צבי חלפין: אני מבין שזה קשה ואני מבין שאני לא יכול להתחרות עם מצבו האישי וכל מה שקשור בזה.
צבי חלפין: חס וחלילה.
צבי חלפין: אני בסך הכל חברה.
צבי חלפין: אני בכלל לא מבין למה העניין הזה משורבב לדיון הזה.
צבי חלפין: זה דיון עסקי.
לימור לבנת: כנראה שמישהו מכם שרבב את זה.
צבי חלפין: אנחנו לא שרבבנו את הדבר הזה.
צבי חלפין: אם היית יושבת פה בתחילת הדיון היית שומעת איך נפתח הדיון.
צבי חלפין: הדיון לא נפתח בטיעונים על "ביפר" אלא הוא נפתח בתיאור מה שקרה ביום הרצח הזכור לדראון.
צבי חלפין: בזה התחיל הדיון, וזה מקומם אותי.
צבי חלפין: מה זה קשור?
זבולון אורלב: קצת לב.
צבי חלפין: אין לי בעיה של לב.
צבי חלפין: "ביפר" תורמת לכל מיני גופים.
דוד זילברשלג: אני צרכן של שני הצדדים, גם של "ביפר" וגם של מר חיים דידובסקי ואני מיודד עם שני הצדדים ומכיר את הסוגיה הזאת מיום שהתחילו ניצניה.
דוד זילברשלג: יש פה בעיה אחת בסיסית, שאנחנו מתעלמים ממנה.
דוד זילברשלג: מר חיים דידובסקי הוא איש שלא עושה שום עושר מהעניין הזה.
דוד זילברשלג: הוא איש ששיקע את עצמו בעניין של הודעות מיש"ע, שמספקות בטחון לחלק מהתושבים.
דוד זילברשלג: נמצא פה מר יהודה משי-זהב מזק"א והוא יודע איזה שירות נותן מר דידובסקי למתנדבים של זק"א בכל אירוע.
דוד זילברשלג: זהו שירות אדיר ברמה הלאומית לציבור במדינת ישראל ולבטחון של אנשי יש"ע.
דוד זילברשלג: יש פה נקודה מרכזית, שאותה אני רוצה להדגיש.
דוד זילברשלג: חלק גדול ממנויי "ביפר" נמצאים שם הודות למר חיים דידובסקי, מכיוון שהם צרכנים של אותו שירות.
דוד זילברשלג: אני אומר לכם בוודאות שחברת "ביפר" יודעת את זה היטב.
דוד זילברשלג: יש פה בעיה אחת - ואין לי כל עניין לפגוע בכם:
דוד זילברשלג: אם היתה עוד חברה מתחרה בשוק, המצב הזה לא היה קורה.
דוד זילברשלג: על זה צריך להתנהל הדיון בוועדה.
צבי חלפין: האם שאלת את עצמך למה אין עוד חברה, אם זה כזה נכס גדול?
צבי חלפין: עמדתי לפני פשיטת רגל.
דוד זילברשלג: נכון שאין לכם הרבה יכולות לנצל את המונופול אבל יש פה דוגמא קלאסית קטנה של ניצול המונופול שלא לטובת הציבור.
צבי יונדלר: אני מודה שאני לא בקי בסוגיה, למדתי אותה רק בימים האחרונים ושמעתי צד אחד.
צבי יונדלר: היום שמעתי צד שני.
צבי יונדלר: אני נזהר מאוד לקבוע קביעות מוחלטות.
צבי יונדלר: אבל אני חייב להגיד דבר אחד, וסליחה שאני מדבר משפט או שניים על רגש, למרות שאנחנו מדברים על ביזנס.
צבי יונדלר: אני חי במקום שבו המצב הבטחוני בזמן האחרון הורע מאוד.
צבי יונדלר: נושא של קבלת נתונים בזמן אמת, או קרוב לזמן אמת, מאוד מאוד משמעותי אצלנו.
צבי יונדלר: היחיד שמנקז הודעות מהסוג הזה הוא מר חיים דידובסקי.
צבי יונדלר: אני מדבר אליכם עכשיו אפילו בחשיבה עסקית.
צבי יונדלר: העניין מתקבל אצלנו - לצורך העניין אני מדבר לא כחבר כנסת אלא כמתנחל - בצורה מאוד בלתי מובנת.
צבי יונדלר: אם יש אדם שעושה עבודה כה חשובה - ואני עוד לא בדיוק מבין מאיפה הוא מרוויח את כספו ומי משלם לו.
צבי יונדלר: אני בוודאי לא משלם לו ו"ביפר" בוודאי לא משלם לו וגם לא זה שסותם את הכביש וגם לא "חסד של אמת".
קריאה: אף אחד לא משלם לו.
צבי יונדלר: זה מין שירות וולונטרי שעוזר מאוד בנקודות הכי רגישות אצלנו כרגע.
צבי יונדלר: זה נוגע לחיי אדם, ובאמת הדבר האחרון שאני רוצה הוא לקשור אתכם בעניין הזה.
צבי יונדלר: אבל מאחר ואני בא בין השאר מעולם העסקים, יש לפעמים שיקול של חברה כלכלית, שיש לי הרגשה שאתם מפספסים אותו בצד שלכם.
צבי יונדלר: זאת אומרת, הרווח הצפוי מ"ייקוב הדין את ההר" - ואני נזהר בלשוני בגלל שלא נכנסתי לעומק העניין, ואולי זה תלוי ועומד בבית-משפט - יגרום להפסד הרבה יותר גדול, בתחושה של הציבור כנגד "ביפר" בהקשר של הנושא המסויים הזה.
צבי יונדלר: לכן אני אומר, משפט אחרון, ההצעה של יושב-ראש ועדת הכלכלה ויושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, שהם ייכנסו כמתווכים, כגוף אובייקטיבי, לנסות לעשות סדר, עם מוכנות שלכם שלא ייקוב הדין את ההר - מקובלת עלי.
צבי יונדלר: קשה מאוד למצוא את ההבחנה המוחלטת בין סוכנות ידיעות לבין אדם כמו הדובר של חבר הכנסת צבי הנדל שמעביר 10 הודעות בשעה (ואם הוא לא מעביר 10 הודעות בשעה אז אני אפטר אותו).
צבי יונדלר: אני מציע שתיגשו לעניין הזה עם לב פתוח.
צבי יונדלר: המתח הזה לא תורם הרבה.
צבי יונדלר: אני אומר את זה כאחד שנהנה מ"ביפר".
יורי שטרן: קודם כל אני מתנצל, פשוט הוועדה שאני יושב-ראש שלה ישבה עד כה ולא יכלתי לבוא לכאן קודם לכן.
יורי שטרן: ראשית אני רוצה להודות לחבר הכנסת זבולון אורלב שיזם את הישיבה הדחופה הזאת.
צבי יונדלר: אני מצטרף לתודה לחבר הכנסת אורלב.
יורי שטרן: כשחזרתי מהלווייתה של גברת רינה דידובסקי ז"ל לא יכולתי לתאר לעצמי שיכולה להיות כעבור מספר ימים תגובה כמו זאת של פקידת חברת "ביפר".
יורי שטרן: אני חושב שהדבר המזעזע ביותר בסיפור הוא באמת היחס הזה אל חלק מתושבי המדינה, כאילו יש פה איזה גזע אחר שלו קורים דברים, שנהרגים, נופלים ונפגעים, והם יושבים ויכולים לזרוק מלה ולהחזיר להם.
צבי חלפין: הבן שלי, אגב, סיים עכשיו שירות של 3 שנים בסיירת אגוז.
צבי חלפין: הוא לא מגזע אחר.
יורי שטרן: אני הייתי קודם כל מעיף את מי שנתן את התשובות לפנייתו של מר חיים דידובסקי, כחלק משיפור השירות בחברה.
גבי תוראל: מאחר ואני מצוטט אני מבקש להגיב על העניין הזה.
יורי שטרן: דבר שני, אני מקווה שאחרי הישיבה לפחות מסגרת היחסים תתוקן.
יורי שטרן: עבודת הקודש שעושה מר דידובסקי, באמת בושה וחרפה שהוא עושה את זה כהתנדבות ושלא באו גופי סיוע שונים לקדם אותו.
יורי שטרן: אבל אנחנו מהסיפור הזה, כוועדת כלכלה, גם צריכים להסיק מסקנה מנקודת ראות הממונה על ההגבלים העסקיים.
יורי שטרן: אני חושב שיש פה בהחלט מקום לבדוק האם חברת "ביפר", מאז שהיא רכשה את "איתורית", איננה מונופול.
יורי שטרן: ואם כן, אז שהיא תוכרז ככזאת ויחולו עליה כל התנאים וכל הדרישות שיש ממונופול.
יורי שטרן: הדבר השלישי הוא העניין של קיבולת.
יורי שטרן: גם זה קשור לכך שהם מונופול.
יורי שטרן: אני צרכן גדול של "ביפר".
יורי שטרן: אני חושב שאם הם היו במצב של תחרות הם לא היו נותנים כל יום למנויים הודעות עם התנצלות על כך שפה נפלה מערכת, שם נפלה מערכת, ואלה צריכים לעבוד עכשיו דרך מוקד כך וכך וכולי.
יורי שטרן: אם הם נותנים שירות אז שישקיעו כסף בהגברת הקיבולת שלהם.
יורי שטרן: אנחנו כצרכנים, שמשלמים לא מעט כסף, לא צריכים לסבול.
יורי שטרן: לא יתכן שכל פעם אלו הזכאים לקבל את ההודעות לא יקבלו אותן בזמן.
יגאל ביבי: את הקיבולת של "איתורית" ו"ביפר" שמו על תשתית אחת, התשתית של "ביפר".
צבי חלפין: זה לא נכון.
גיורא איגר: אני נציג הממונה על הגבלים עסקיים פה.
גיורא איגר: בראשית דברי אני רוצה להגיד שמר דידובסקי טרם פנה אל הממונה על הגבלים עסקיים באופן ישיר.
גיורא איגר: אם תוגש תלונה מצידו, היא תיבדק כמו תלונה של כל אזרח אחר מן הציבור, אבל טרם נדרשנו לכך.
זבולון אורלב: האם אתם בודקים רק אם מגישים לכם תלונה?
גיורא איגר: לא.
גיורא איגר: אני אגיע לזה.
יורי שטרן: כשהם רכשו את המתחרים שלהם.
גיורא איגר: דבר שני, נשמעו פה טענות לגבי אפליה וניצול מעמד לרעה של מונופולין.
גיורא איגר: בעבר הממונה על הגבלים עסקיים נדרש לשאלה האם "ביפר" היא בעלת מונופולין.
גיורא איגר: זה היה לפני כשנתיים.
שאול יהלום: לפני הרכישה של איתורית?
גיורא איגר: אחרי.
גיורא איגר: הוא נדרש לשאלה.
גיורא איגר: בנקודת הזמן שבה נבדק העניין הוחלט שלא להכריז על "ביפר" כבעלת מונופולין בגלל ההתפתחויות שהיו צפויות באותו זמן בשוק הסלולרי.
גיורא איגר: לא היה ברור האם אלה שווקים נפרדים.
גיורא איגר: באותה תקופה לא היה ברור כיצד יתפתחו ההודעות-טקסט במסגרת השוק הסלולרי ולכן הוחלט לא להכריז על "ביפר" כבעלת מונופולין.
גיורא איגר: יכול להיות שהיום, אם יבדקו הדברים, כאשר די ברור לאיזה כיוון הולך השוק הסלולרי, אולי נגיע למסקנה אחרת.
גיורא איגר: אבל כפי שאני אומר, לא נדרשנו לכך.
שאול יהלום: מה היתה הדרישה?
שאול יהלום: מדוע נדרשתם בפעם הראשונה?
שאול יהלום: מי ביקש מכם?
גיורא איגר: היתה פנייה של "קו חם לצרכן"
אביעד ויסולי: אני ביקשתי.
אביעד ויסולי: הם טענו שהתיק נסגר.
אביעד ויסולי: הסתבר אחר-כך שהם הטילו מגבלות על "ביפר" ולא סיפרו לנו על כך שהטילו מגבלות.
אביעד ויסולי: רק היום, אחרי הדיון המשפטי, התברר שיש מגבלות של הממונה על ההגבלים העסקיים על "ביפר" שאף אחד לא יודע מהן.
גיורא איגר: יש מגבלות במסגרת מיזוג.
אביעד ויסולי: מגבלות במסגרת ההודעות הקבוצתיות.
שאול יהלום: מר איגר, אתה אומר שלפני שנתיים בדקתם והיו תחזיות מסויימות שאישרו את הבדיקה.
שאול יהלום: לא קבעו מסקנה בגלל שלא ידעתם מה קורה בהעברת ההודעות בשוק הסלולרי.
שאול יהלום: אבל אם אין דיון ולא פונים, האם יעברו 100 שנים ולא תבדקו עוד פעם?
גיורא איגר: המשאבים של הרשות להגבלים עסקיים הם מוגבלים.
גיורא איגר: על שולחני למשל מונחות בסביבות 70 פניות מאזרחים.
גיורא איגר: אלה הפניות שאנחנו נדרשים אליהן קודם כל.
גיורא איגר: יואיל האדון הנכבד לפנות אלינו ואנחנו נבדוק.
גיורא איגר: אנחנו מתייחסים אל כל פנייה במלוא הרצינות.
גבי תוראל: אני מנהל המכירות בחברת "ביפר".
גבי תוראל: אני רוצה להזים פה איזה שקר גס שמר חיים דידובסקי פתח בו ולצערי חבר הכנסת יורי שטרן נתן לזה לגיטימציה.
גבי תוראל: העניין הזה של השימוש בשכול: אני גם כן שכלתי אשה וגם לי יש ילדים ומעולם לא נפנפתי בזה כשדיברנו על ענייני עסקים.
גבי תוראל: השקר הזה הוא שקר גס.
אברהם פורז: אתה לא מועיל לנו.
אברהם פורז: ההערה שלך מיותרת לגמרי.
אברהם פורז: חשבתי שאתה רוצה לתקן איזה עניין עובדתי.
אביעד ויסולי: אפילו בבית-המשפט לא הכחשתם את זה.
יהודה משי-זהב: אני מארגון המתנדבים זק"א.
יהודה משי-זהב: אני לקוח גדול של "ביפר", שמשלם להם הרבה מאוד כסף כל חודש, למרות השירות הגרוע שאנחנו מקבלים, כמו שאמר חבר הכנסת יורי שטרן.
צבי חלפין: אתה גם עומד למשפט על סחיטה באיומים של אחד העובדים שלנו.
יהודה משי-זהב: שקל אחד הם לא משקיעים בתשתית.
יהודה משי-זהב: בזמן אמת, באירועים הגדולים, הכל קורס, אין עם מי לדבר וחבל על הזמן.
צבי חלפין: שקר וכזב.
יהודה משי-זהב: אני יכול להעיד שיותר מפעם אחת אני סיכנתי מתנדבים בגלל ההתנכלות הזאת למר חיים דידובסקי.
יהודה משי-זהב: גם במקרה של מות אשתו של מר חיים דידובסקי סיכנתי מתנדבים.
יהודה משי-זהב: לא פעם אני שולח מתנדבים שלנו לאיזורים מאוד מסוכנים וכבר נפצעו לנו מתנדבים בשל ידויי אבנים ונפגעו רכבים בגלל ההתנכלות למר דידובסקי, כי אנחנו לא מקבלים מידע בזמן.
צבי חלפין: אני רוצה שיהיה ברור שהאיש שדיבר עכשיו עומד עכשיו למשפט פלילי על סחיטה באיומים מעובדת של החברה שלי.
יהודה משי-זהב: מה הקשר?
יהודה משי-זהב: תענה לעניין, על העובדות.
יהודה משי-זהב: אתה מסכן מתנדבים יום יום.
יגאל ביבי: המסקנה היא מלה אחת - be-fair.
יגאל ביבי: שתהיו הוגנים, זה הכל.
צבי חלפין: אני מנהל חברות 32 שנים.
צבי חלפין: יש לכל אחד מאיתנו את הרקורד שלו וכל אחד יכול להתגאות בו.
צבי חלפין: לא עשיתי מעולם אפליה בעניין של "הקול מהשטח" או בעניין של מישהו אחר על רקע כלשהו.
צבי חלפין: אני רק רוצה לומר, יש כאן דברים שלא באים לידי גילוי.
אברהם פורז: אנחנו קובעים שביום רביעי הבא בשעה 11:15 יבואו לחדר הזה מר דידובסקי (אם אתה רוצה לבוא עם עורך-דינך, אתה יכול), אנשי "ביפר" ומר יונדלר ממשרד התקשורת.
אברהם פורז: חבר הכנסת אורלב ואני נשתדל להיכנס קצת יותר לעומק העניין הטכני ובסוף נציע לכם פתרון.
אברהם פורז: עד אז, מר חלפין, אני רוצה לבקש ממך בקשה.
אברהם פורז: תשמע אותה ותחליט לפי מה שאתה רוצה.
אברהם פורז: בשבוע הזה תהיה "בית הלל" עד כמה שאתה יכול.
צבי חלפין: חבר הכנסת פורז, אני רוצה להגיב על פנייתך ועל פנייתו של חבר הכנסת אורלב.
צבי חלפין: אני מוכן לחזור להעברה של 10 הודעות פעמיים בשעה עד שיתקיים הדיון.
צבי חלפין: אני רוצה שכל הנוכחים כאן, מכל מקום ממנו הם מגיעים, יידעו שבמידה והעניין הזה של 10 הודעות ייהפך פלסתר ויהפוך להיות ל-8 הודעות 5 פעמים בשעה, או 7 הודעות 6 פעמים בשעה או משהו כזה, אני ארים טלפון לשניכם ואגיד לכם שהעניין הופך לפלסתר.
צבי חלפין: אלולא זה נהפך לפלסתר, לא היינו יושבים פה.
אברהם פורז: הצעתך מקובלת עלינו, היא הוגנת.
זבולון אורלב: גם עלי.
אברהם פורז: מר דידובסקי, אנחנו מבקשים ממך שתעמוד במגבלות שנקבעו.
אברהם פורז: אנחנו מאוד מודים לכם.
אברהם פורז: הפגישה תהיה בפורום מצומצם ביום רביעי הבא.
אברהם פורז: לגבי אנשים מחוץ-לארץ שרוצים לדבר בשפה אחרת שאיננה עברית – תינתן להם האפשרות לדבר ומיד יהיה תרגום במקום ויירשם התרגום.
אברהם פורז: הפרוטוקול יירשם בעברית ומאחר שאני יודע קצת אנגלית, אני אנסה לוודא שהתרגום הוא אכן נאמן למקור.
אברהם פורז: הנושא שעומד בפנינו היום הוא נושא ה- UNBUNDLING.
אברהם פורז: איך זה נקרא בעברית?
אברהם פורז: עמית שכטר: פירוק רשת הגישה.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: אני מוכן לשמוע כל מי שרוצה לדבר.
אברהם פורז: יש מישהו שיש לו עניין?
אברהם פורז: מוריאל מטלון: עורך-דין מטלון, מטעם חברת YES.
אברהם פורז: אני רוצה להציג את התשתית המשפטית של הסעיף הקיים ואת הצעתנו לשינוי.
אברהם פורז: אנחנו צריכים לזכור – הבסיס הקונסטיטוציוני הוא שסעיף 12 לחוק המקרקעין קובע את הכלל הידוע שהבעלות במקרקעין כוללת גם את הבעלות בכל המחובר חיבור של קבע למקרקעין.
אברהם פורז: זה כלל גדול, ואנחנו בדקנו את דברי ההסבר לחקיקת חוק המקרקעין מ- 1970, ובדברי ההסבר אמרו שזה לא חידוש גדול.
אברהם פורז: זה כלל שהולך לפי העיקרון של MY HOME IS MY CASTLE.
אברהם פורז: ב-1986, כשהגיעו לחקיקת חוק התקנת הכבלים, בסעיף 6לב לחוק הבזק סטו מההסדר הבסיסי וקבעו שרשת כבלים שהונחה כדין במקרקעין של אחר, תהיה בבעלותו של מי שהתקין אותה, דהיינו בתוך ביתי, בתוך חצריי, יש בעלות בחיווט לפי הוראת אותו חוק למי שהתקין אותה.
אברהם פורז: הטעם שהובא אז לתיקון היה טעם כפול.
אברהם פורז: קודם כל אמרו: אנחנו רוצים למנוע שימוש פירטי ברשת הכבלים לשם שידורים של כבלים שלא על פי הזיכיון.
אברהם פורז: זה היה אז חשש מאד רציני.
אברהם פורז: הדבר השני שהועלה כנימוק היה כדי לאפשר תחזוקה נאותה של הרשת.
אברהם פורז: הייתי אומר שבמונחים של המשפט הקונסטיטוציוני שנוהג היום זו היתה אמורה להיות התכלית הראויה שלשמה הלכו וחרגו מהעיקרון הבסיסי בדיני הקניין שהקניין הוא של הבעלים של הדירה, ואמרו: הקניין לא יהיה שלהם.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: מר מטלון.
אברהם פורז: בתור מבוא לתורת המשפט זה שיעור נפלא, אבל זו לא המטרה.
אברהם פורז: אני מציע שתתקדם ותסביר לנו מה אתם בעצם רוצים, מעבר לכל חוק המקרקעין.
אברהם פורז: מוריאל מטלון: מה שקרה בפועל הוא שהכבלים היום, במצב שבו פתחנו את השוק לתחרות, הגיעו למצב שבו החיווט – במקום לשמש לתכלית ראויה – משמש לתכלית בלתי ראויה.
אברהם פורז: הוא משמש כדי לאפשר לכבלים לעשות מלאכת שימור ולמנוע את התחרות שצריכה היתה להיות בתחום, כאשר מגיעה חברת YES לבית ורוצה למנוע מהלקוח את הצורך לחצוב בביתו פעם נוספת.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: מה אתם מבקשים שאנחנו נעשה?
אברהם פורז: שנעביר את הבעלות לבעל המקרקעין, או שאנחנו נאפשר גם לכם לעבור דרך זה?
אברהם פורז: מוריאל מטלון: אני רוצה להגיד מהו הדין בקנדה ומהו הדין בארצות-הברית.
אברהם פורז: ההסדר הקנדי אומר שכאשר מנוי הודיע בעצמו או באמצעות הגוף שאליו הוא עובר, שהוא מבקש להתנתק מחברת הכבלים, נאסר על חברת הכבלים למנוע את המעבר ולעשות כל פעולת שימור.
אברהם פורז: בארצות-הברית, ההוראות של ה- FCC אומרות שהלקוח יכול לרכוש את התשתית.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: אתה מציע לנו לעשות בחקיקה את מה שאתם לא הצלחתם לעשות בהסכם.
אברהם פורז: אגב, לא קיבלתי את ההסכם ביניכם.
אברהם פורז: בני איינהורן: אדוני, נתת לך את זה לפני שבועיים.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: אם נתת לי ולא ראיתי – אני מתנצל.
אברהם פורז: מוריאל מטלון: ההסכם נעשה כשהיה לנו אקדח ברקה, כשהיה צו מניעה בבית משפט.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: אז למה אתם לא פונים לבית משפט לבטל אותו, מחמת כורח, אילוץ?
אברהם פורז: מוריאל מטלון: לא, סליחה.
אברהם פורז: האקדח ברקה נבע ממצב של חקיקה, מחקיקה שלדעתנו היא לא קונסטיטוציונית.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: החקיקה הזאת היתה קיימת כשאתם כבר קיבלתם את הרשיון שלכם, לא?
אברהם פורז: מוריאל מטלון: החקיקה הזאת פוגעת בזכות הקניין של כל אזרח ואזרח, כל אזרח שרוצה לעבור מחברה אחת לחברה שנייה, והשאלה היא האם אנחנו צריכים לקדש את החריג לדיני הקניין, שהלך ונתן זכות בתוך ביתי לחברת הכבלים, או לאפשר תחרות.
אברהם פורז: מה שקורה לגבי פעולת השימור – הנתונים הם מדהימים.
אברהם פורז: עשרות רבות של אחוזים מהאנשים שפונים ומבקשים להתחבר לחברת YES, כאשר הם מודיעים לכבלים – בהתאם להסדר- על כך שהם רוצים לעבור לחברת YES, הם מקבלים הצעות שחורגות באופן משמעותי מההצעות שניתנות לכלל הציבור, וכתוצאה מכך אנחנו נתקלים באחוזים מאד מאד גבוהים של אנשים שמבטלים את המעבר שלהם ל- YES על רקע של הפניה של חברות הכבלים למה שקרוי פעולת השימור.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: האם זה לא דבר טוב?
אברהם פורז: נוצרת תחרות וחברת הכבלים משפרת את ההצעה למנוי.
אברהם פורז: מיכל רפאלי-כדורי: רק לאלה, לא לכלל המנויים.
אברהם פורז: מוריאל מטלון: גם "דמפינג" זה דבר מצוין, אבל כשזה מכוון רק לאדם שרוצה לעבור, זה ברור לגמרי איפה היו הכבלים עשר שנים, מה קרה ביום ש- YES הגיעה ומה יקרה אם זה ימשיך כך.
אברהם פורז: אם זה ימשיך כך, YES עלולה להיות במצב שבו היא נסוגה יותר ויותר, ואז הכבלים יחזרו לסורם.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: מה שאתה מציע, מר מטלון, לאפשר לכם שימוש גם בלי רשות, או להחליט שזה בבעלות בעל הנכס?
אברהם פורז: מוריאל מטלון: הגשנו לאדוני הצעה קונקרטית.
אברהם פורז: אנחנו אומרים שני דברים.
אברהם פורז: קודם כל, הבעלות צריכה לחזור לבעלים תמורת העלות.
אברהם פורז: שר התקשורת יקבע את העלות, בדיוק לפי ההסדר של ה- FCC, ואנחנו אומרים זאת אגב על כל הרשתות.
אברהם פורז: היו"ר אברהם פורז: זה מין מס?
אברהם פורז: חברת הכבלים חייבת למכור את התשתית.
אברהם פורז: מוריאל מטלון: לא.
אברהם פורז: אני המנוי – מה שהותקן בחצריי, מה שהותקן עד לנקודה שבה יש את הפיצול, גם מחוץ לדירה עצמה – הקו הזה צריך להיות בבעלות המנוי, ושר התקשורת יקבע את המחיר ההולם.
אברהם פורז: אנחנו גם אומרים ששר התקשורת, בהחלט צריכה להיות לו סמכות לקבוע הסדרים לשימושים משותפים.
אברהם פורז: ההצעה שאדוני הציע בהצעה הפרטית – בשיפורים מסויימים, בהגדרות מסויימות, בהחלט נותנת פתרון.
אברהם פורז: מה שאנחנו מבקשים הוא לקבוע במקביל גם סמכות של השר להסדיר שימוש משותף וגם את הזכות של האזרח לרכוש את הבעלות.
אברהם פורז: מיכל רפאלי-כדורי: הוועדה הזאת מתכבדת בכך שהיושב-ראש שלה, במקרה, מכיר את תולדות החקיקה הזאת.
אברהם פורז: נעמי חזן: לא במקרה.
מיכל רפאלי-כדורי: תכלית החקיקה של הסעיף הזה לפני 12 שנה לא היתה למטרה הזאת, היא היתה למטרות אחרות: היא היתה לשמור על חברות הכבלים מפני פירטים, היא היתה למטרות אחרות לגמרי, והיום חברות הכבלים משתמשות בכך לדבר אחר.
מיכל רפאלי-כדורי: זאת לא היתה הכוונה לפני 12 שנה ואתה יודע זאת.
מיכל רפאלי-כדורי: היו"ר אברהם פורז: היכן האורח מחוץ-לארץ?