GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: קראה דידי לחמן-מסר את הצעת החוק הממשלתית שבמבטאת את סיכומו של היועץ המשפטי לממשלה.
מיכאל איתן: האם למישהו מחברי הכנסת יש הצעה אחרת?
מיכאל איתן: האם אני יכול לראות נוסח של ההצעה?
אברהם פורז: אתה לא יכול לראות נוסח מדוייק.
אברהם פורז: יש את התזה הבסיסית האומרת שבתום תקופת הזכיון המערכת כולה שייכת למדינה והמדינה צריכה לפצות את חברות הכבלים על ההשקעות שלהן.
אברהם פורז: אם אתה רוצה להוציא למכרז את המערכת שלהן למרבה במחיר, כולל אפשרות להעביר שירותי טלפון ואינטרנט, זה שני מיליארד דולר.
אברהם פורז: המדינה אומרת: "אם אני יכולה לקבל שני מיליארד דולר במכרז כאשר 500 מיליון זה עלה לחברות הכבלים, כל מה שאני צריכה לתת לחברות הכבלים זה 500 מיליון בחזרה ואת המילארד וחצי להכניס לקופה שלי".
מיכאל איתן: אני מבין מה שאתה אומר, רק אני מנסה לא להכנס לשאלות שעמדו בעימות מול היועץ המשפטי לממשלה.
מיכאל איתן: אני מנסה לקחת את נקודת המוצא של היועץ המשפטי לממשלה כבסיס.
מיכאל איתן: אנחנו מדברים כעת על כתב מינוי לאותו מעריך.
אברהם פורז: הקונספציה אומרת שזה שייך למדינה, המדינה מחזירה להן את ההשקעה ומוכרת את זה למרבה במחיר.
דוידה לחמן-מסר: זאת לא הקונספציה.
דוידה לחמן-מסר: אף אחד לא טוען שזה שייך למדינה.
דוידה לחמן-מסר: טענו שעל פי הדין הקודם זה היה אמור לעבור, רק מאחר שזה נותר בידם נעשה כאילו יש פה מכרז והמעריך צריך לקבוע את האחוז.
מיכאל איתן: "המומחה יקבע את התמורה בשיעור יחסים מתאים מתוך הערך הכלכלי שנצמח לבעל הזכיון בעקבות ביטולו של סעיף 6יא(ב), והענקת האפשרות להמשיך ולהפעיל את התשתית של מתן שירותי בזק.
מיכאל איתן: בלא מכרז..".
מיכאל איתן: מה רע בניסוח הזה?
אברהם פורז: הויכוח בעיני חסר משמעות, כי ממילא כל פוסק יפסוק מה שהוא רוצה.
אברהם פורז: חברות הכבלים טוענות: "נכנסנו בשעתו לענף עם הרבה סיכונים.
אברהם פורז: היום, אם יש רווחים כתוצאה מזה אנחנו צריכות להרוויח את הדברים האלה".
אברהם פורז: המדינה אומרת: "אני זאת שצריכה לנצל את הדבר הזה בתום תקופת הזכיון ומה שמגיע לחברות הכבלים זה החזר ההשקעה".
מיכאל איתן: מקובלת עלי עמדתו העקרונית של היועץ המשפטי לממשלה שמותקפת על ידן בבג"ץ.
מיכאל איתן: אם נפגעה כאן זכות יסוד, כנראה שהיא יותר חזקה מהחוק.
מיכאל איתן: בואו נהיה פרקטיים.
מיכאל איתן: לטעמי הניסוח הזה מתאים.
מיכאל איתן: זאת האינדיקציה שלפיה הבורר יצטרך לקבוע.
מיכאל איתן: אולי יימצא מוסד אחר שבפניו חברות הכבלים יוכלו להעלות טענות אחרות.
מיכאל איתן: אנחנו צריכים להתקדם.
מיכאל איתן: גם את המעריך הזה אנחנו צריכים להגביל בזמן.
יואל נווה: מה טוענות חברות הכבלים?
יואל נווה: שהעסק שאנחנו מדברים עליו הוא עסק מפסיד מאוד, עסק בעייתי, שהערך הכלכלי הנצמח מעצם העובדה שמחזיקים את הדבר הזה הוא ערך כלכלי מאוד נמוך.
יואל נווה: זאת הטענה של חברות הכבלים.
יואל נווה: אם זהו המצב, מה הבעיה שלהן בהערכה שאומרת שזהו הערך הכלכלי?
יואל נווה: יבוא פרופ' סוארי כנציג הכבלים לאותו מעריך, ישטח בפניו את כל הדוחות הכספיים של הכבלים ויראה שהעסק הזה אין לו תרומה כלכלית.
בני איינהורן: אתה יודע שהיישום הנוכחי של טלוויזיה רב ערוצית הוא יישום מפסיד.
בני איינהורן: אתה רוצה שהמעריך יעריך על סמך היישום העתידי של תחרות בבזק וטלפוניה, כאשר אף אחד, כולל פרופ' סוארי, לא אמר שהיישום של תחרות בבזק הוא הפסדי.
בני איינהורן: אנחנו נלחמים פה לא בשביל להמשיך ביזנס מפסיד.
יואל נווה: צוטט פה סכום של מיליארד או מיליארד וחצי דולר.
יואל נווה: אנחנו לא קבענו סכום שאותו צריך לשלם, אנחנו רוצים ללכת לתהליך של הערכה.
יואל נווה: כל התהליך הוא תהליך של הערכה.
יואל נווה: תהליך הערכה נסמך על הערכות שקשורות במצב שוק כזה או אחר.
יואל נווה: אין ספק שמצב השוק בעולם הזה של טלקומוניקציה וכבלים ותחרות שונה היום מהותית מהמצב שהיה בנקודת המוצא.
יואל נווה: כולם מעריכים את זה כך.
יואל נווה: המעריך הכלכלי יוצא מנקודת המוצא הזאת, ועל סמך האינפורמציה והערכות הקיימות הוא יעריך את התמורה.
יואל נווה: אין פה איזה שהוא כיוון למספר נתון כזה או אחר אלא לתהליך הערכה שמבוסס על עקרונות משפטיים.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו טוענים פה לזכויות של הציבור.
דוידה לחמן-מסר: משנים פה באופן טוטאלי את כללי המשחק על ידי כך שנותנים למי שהיה מונופול 12 שנה להשתמש בתשתית שלו לנצח.
דוידה לחמן-מסר: הוא יהיה תאורטית הגורם העיקרי בתחרות מול בזק.
מיכאל איתן: לא נותנים לו מונופול לנצח.
דוידה לחמן-מסר: אם אף תשתית אחרת לא תהיה מסוגלת לתת מבחינת הציבור את כלל השירותים כמו שמסוגלת תשתית חברות הכבלים לתת, השווי של התשתית שהם מקבלים תהיה הרבה יותר גדולה.
דוידה לחמן-מסר: אף תשתית אחרת, נכון לרגע זה, לא מסוגלת להציע את אותה רמה.
דני רוזן: תשתית בזק.
דוידה לחמן-מסר: אף תשתית אחרת, חוץ מתשתית של חברת בזק, לא מסוגלת לתת את אותה רמה של שירות.
דוידה לחמן-מסר: יהיה לנו מצב של שני ענקים שמתחרים על הציבור הישראלי, שזה יותר טוב מאחד.
דוידה לחמן-מסר: העובדה שמשרד התקשורת אמר: "פתחנו לתחרות ויינתן רשיון לכל דורש", וחברות הכבלים אמרו: "תנו לנו רשיון כמו לכל אחד אחר", מעוררת מידה מסויימת של תהייה, כי לא יהיה בטווח של ה-3,4,5 שנים הקרובות תשתית באיכות של חברות הכבלים או זו של בזק שתוכל להתחרות.
דוידה לחמן-מסר: הן בעצם מקבלות את הזכות להיות דו-אופול, כלומר שוק שנשלט על ידי שני גורמים עיקריים.
דוידה לחמן-מסר: מה אומרות חברות הכבלים?
דוידה לחמן-מסר: אל מול היתרון הכלכלי הזה תקזזו לי את הפסדי התחרות עם הלווין.
יצחק סוארי: אבל הנזק נמשך.
דוידה לחמן-מסר: הנקודה היא המנדט של המעריך.
דוידה לחמן-מסר: זה א' ב' של החוק הזה.
דוידה לחמן-מסר: אם המנדט של המעריך הזה ייקבע כרוחב הגבולות של היצירה הניסוחית של חברות הכבלים, אנחנו נכנס למצב שאנחנו נשלם להם.
דוידה לחמן-מסר: פורז רוצה לפתוח את הכל.
מיכאל איתן: לא שמעתי שום נוסח.
דוידה לחמן-מסר: בהצעה של פורז יש נוסח.
דוידה לחמן-מסר: בהצעת החוק של חבר הכנסת פורז, שבאה כדי להציף את הבעיה, רואים את רוחב היריעה.
דוידה לחמן-מסר: אם אתה נותן מנדט אין סופי למעריך, לפי דעתי בשנת 2025 המדינה תצטרך לשלם לכבלים.
מיכאל איתן: אנחנו מכירים את הצעות החוק הללו.
מיכאל איתן: אם הייתם מספיק זריזים, היינו מאחורי כל הדברים האלה.
דוידה לחמן-מסר: אבל אנחנו מנסים.
דוידה לחמן-מסר: רצינו למנות מעריך על יסוד הנוסחה הזאת כבר לפני חודשיים.
דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים לא מוכנות כי הן רוצות להגיע למצב שבשנת 2025 נצטרך לשלם להן.
יורם טרובוביץ: זה לא מה שאנחנו רוצים.
דוידה לחמן-מסר: אני מבקשת שהנושא לא ילך לבוררות משפטית, אלא ילך לבוררות כלכלית של מעריך שיקבע בהתאם לנושא הזה.
מיכאל איתן: התחושה שלי היא שהממשלה כשלה בטיפול.
מיכאל איתן: הממשלה היתה צריכה לעשות את זה, זו לא פעולה בשמיים.
מיכאל איתן: הזמן הוא לרעת חברות הכבלים.
מיכאל איתן: תעשו יותר כסף אם העסק יצא יותר מהר לדרך, המשק יתפתח והתשתיות יתחילו להניב פירות.
מיכאל איתן: אל תבדקו את השנים הראשונות, תבדקו את השנה החמישית, השישית, השביעית.
מיכאל איתן: צריכים להתייחס לכל העניין הזה בראייה ארוכת טווח.
מיכאל איתן: ללא ספק אנחנו הולכים לעידן חדש שמזמן אתכם לחלון הזדמנויות בלתי רגיל.
מיכאל איתן: הזמן כאן קובע.
בני איינהורן: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה אמרה שאם הכל יהיה פתוח כנראה הכבלים צודקים והמדינה תצטרך לשלם להן.
בני איינהורן: היא חוששת מללכת לבירור מלא, היא רוצה ללכת רק על סמך חוות הדעת שהיא כתבה.
בני איינהורן: לפי הנוסחה שהיועץ המשפטי לממשלה קבע יצא סכום שאין אפשרות כלכלית לעמוד בו.
בני איינהורן: לא יכול להיות שהמעריך יצטרך להציב מספרים במשוואה שקבע היועץ המשפטי לממשלה, כי התוצאה תהיה שלא ייפתח השוק לעולם.
בני איינהורן: תשתית הכבלים בשיטה הזאת תצא מהמשחק, היא לא תהיה אלטרנטיבה לבזק.
בני איינהורן: למה היועץ המשפטי לא רוצה עימות בבג"ץ?
בני איינהורן: כי אולי יחליטו שמה שהם טוענים שהתשתית צריכה לחזור למדינה לא נכון.
אברהם פורז: חבר הכנסת איתן, הכדור בידינו, אנחנו צריכים לגמור את זה.
דני רוזן: 14.
דני רוזן: בכותרת סימן ג' לפרק ב'1 לחוק העיקרי, במקום "זכיון לשידורי כבלים" יבוא "רשיון שידור".
דני רוזן: 15.
דני רוזן: בסעיף 6ז לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, במקום "זכיון ופטור מחובת רישוי, יבוא "חובת רשיון"; (2) במקום סעיפים קטנים (א), (ב) ו-(ג) יבוא: "(א) לא ישדר אדם שידורי כבלים, אלא אם כן קיבל מאת השר רשיון שידור לפי פרק זה; (ב) לא יקים אדם, לא יקיים ולא יפעיל מוקד שידור לצורך קיום שידוריו, אלא אם כן קיבל מאת השר רשיון כללי לשידור; השר רשאי להתיר לבעל רשיון כללי לשידור, בתנאים שיקבע, כי הקמה, קיום או הפעלה של מוקד השידור ייעשו באמצעות אחר; בשביל לשדר שידורי כבלים צריך רשיון.
דני רוזן: יש רשיון כללי ויש רשיון מיוחד.
דני רוזן: רשיון כללי לשידור מחייב מוקד שידור.
יגאל ביבי: כל אחד יכול לקבל רשיון לשידור?
דני רוזן: כל מי שיעמוד בקריטריונים יכול לקבל רשיונות שידור.
דני רוזן: יש שני סוגים של רשיונות שידור: רשיון כללי לשידור ורשיון מיוחד לשידור.
יגאל ביבי: טכנית זה אפשרי?
דני רוזן: אין שום בעיה.
אברהם פורז: מר רוזן, זה ברור שיכול להיות יותר מבעל רשיון כללי אחד.
דני רוזן: אוטומטית יהיו שניים, 4 אפילו.
אברהם פורז: הגברת בנדלר, צריך שלא תהיה מניעה ליותר משניים.
דני רוזן: אין מגבלות טכנולוגיות על כמות בעלי רשיונות כללים לשידור או כמות הרשיונות המיוחדים לשידור.
דני רוזן: יש מגבלות כלליות, כמו לדוגמה אם ניקח את שוק העיתונות שאין בו מגבלה טכנולוגית אבל כנראה שכל הנסיונות להקים עוד עיתון יומי כשלו.
דני רוזן: יכול להיות שיווצרו כל מיני צווארי בקבוק ברשת, ולכן סעיף 5 נותן לשר סמכויות לטפל בצווארי הבקבוק.
אברהם פורז: מר רוזן, האם אנחנו צריכים נוסח שמאפשר על אותה תשתית יותר מבעל רשיון כללי אחד?
דני רוזן: לעניות דעתי הנוסח הקיים עונה על זה.
אברהם פורז: אנחנו מנסחים את זה באופן שאפשר יהיה על אותה תשתית יותר מבעל זכיון אחד.
גדעון אביטל: זה בלתי אפשרי, אדוני.
גדעון אביטל: מה שכתוב היום בחוק זה שיכול להיות בעל רשיון מיוחד לשידורים.
גדעון אביטל: לפי מה שכתוב בחוק הוא יכול להפעיל ערוץ שידור וצריך לאפשר לו לנסוע בתשתית של בעל הרשיון הכללי לשידורים.
גדעון אביטל: אם אני זוכר נכון, לבעל הרשיון הכללי לשידורים אין שום דבר זולת מוקד השידור.
דני רוזן: הוא מתחבר לרשת בזק ציבורית.
גדעון אביטל: הוא מתחבר לרשת בזק ציבורית שהיא בבעלות הבן שלו, האבא שלו או האח שלו.
גדעון אביטל: לא יתכן שבמוקד של בעל הרשיון, שזה מה שיש לו מבחינת הברזלים, יפעל בעל רשיון כללי אחר.
גדעון אביטל: כל מה שהוא צריך לעשות זה להקים מוקד שידור, לא להקים רשת נוספת כי הרשת איננה של בעל הרשיון לשידורים.
דוידה לחמן-מסר: שני מוקדי שידור על אותה רשת, אפשר?
דוידה לחמן-מסר: השאלה האמיתית היא אם ניתן שיינתנו מספר רשיונות כלליים לשידורים, שפירושם הקמת מספר מוקדי שידור לגבי אותה תשתית בזק ציבורית שהיא תשתית הכבלים.
אברהם פורז: כרגע אנחנו רוצים שהסעיף יאפשר את זה.
גדעון אביטל: אבל השאלה אינה נוגעת לכאן.
גדעון אביטל: זה שייך לסעיף 5, זה לא שייך לכאן.
אברהם פורז: ברגע זה הסעיף יאושר באופן כזה שזה יאפשר את זה.
אתי בנדלר: זאת אומרת שאי אפשר יהיה לתת לבעל רשיון כללי אישור להשתמש במוקד שידור כללי אחר, אלא לאפשר לו להשתמש ברשת הבזק הציבורית.
דוידה לחמן-מסר: אני אציע את הנוסח שהיושב-ראש רצה: "השר רשאי ליתן יותר מרשיון כללי אחד לשידורים לגבי תשתית הבזק הציבורית של בעל רשיון מעבר".
דני רוזן: אנחנו לא מתווכחים על המהות כי על המהות אנחנו מסכימים.
דני רוזן: אנחנו מסכימים שעל רשת בזק ציבורית אפשר יהיה לחבר כמה מוקדי שידור, שכל אחד הוא בעל רשיון כללי לשידור.
דני רוזן: מקובל עלינו גם שאפשר יהיה לחבר לבעל רשיון כללי לשידור בעלי רשיונות מיוחדים לשידור.
דני רוזן: אין לנו ויכוח על העקרונות.
דני רוזן: הסעיף שקובע שיש רשיון שידור ואיך נותנים אותו וכל הפרטים זה סעיף 1.
אברהם פורז: מר רוזן, לא צריך להכנס כרגע לשאלה הניסוחית כי נפתור את הבעיה.
אברהם פורז: הגברת לחמן-מסר, האם בסעיף הזה יש מעמד למועצה לשידורי כבלים?
דוידה לחמן-מסר: צריך להיות מעמד למועצה במתן רשיון כללי לשידורים.
דני רוזן: כל הדברים האלה מופיעים בסעיף 17.
אברהם פורז: תרשמי לך בסוגריים, הגברת בנדלר, שנצטרך לבדוק אם לשנות את זה פה לאור מעמדה של המועצה.
דוידה לחמן-מסר: הסעיף הזה מדבר על חובת הרישוי.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה להבהיר למה חשוב להגיד שאפשר לתת מספר רשיונות כלליים לשידור.
דני רוזן: (3) "סעיף קטן (ד) – יימחק.
דני רוזן: 16.
דני רוזן: במקום סעיף 6ח לחוק העיקרי יבוא: מתן רשיון שידור.
דני רוזן: 6ח. (א) השר רשאי להעניק רשיון שידור ולקבוע בו תנאים, ורשאי הוא להורות כי הרשיון יוענק בדרך של מכרז; רשיון השידור יכול שיהיה כללי או מיוחד; אין במתן רשיון כללי לשידור כדי למנוע מתן רשיון מיוחד לשידור לסוג שידורים הכלול ברשיון הכללי לשידור.
דני רוזן: (ב) השר רשאי לאשר בקשה לרשיון שידור, להתנות מתן רשיון שידור בתנאים שיש לקיימם לפני מתן הרשיון או לאחריו, לרבות לעניין תשלום אגרות ומתן ערבויות והדרכים למימושן, ורשאי הוא לדחות בקשה לקבלת רשיון שידור, תוך מתן נימוקים בכתב לדחיה.
דני רוזן: (ג) השר רשאי לשנות את תנאיו של רשיון שידור, לרבות בדבר מחירי השירותים, להוסיף עליהם או לגרוע מהם, ובלבד שניתנה קודם לכן הזדמנות לבעל הרשיון להשמיע את טענותיו; לעניין זה יובאו בחשבון, בין השאר, השיקולים האמורים בסעיף 6ח1 וכן השינויים שחלו בטכנולוגיה הנוגעת לשידורים.
דני רוזן: (ד) השר רשאי לקבוע את ההליכים למתן רשיון שידור, בין במכרז ובין שלא במכרז, לרבות דרכי הגשת בקשה והטיפול בה, מידע שעל מבקש רשיון לגלות ומסמכים שעליו להמציא.
דני רוזן: (ה) הורה השר כי רשיון יוענק בדרך של מכרז, כאמור בסעיף קטן (א), רשאי הוא להורות כי בחירת הזוכה תתבסס, בין השאר, על גובה סכום דמי הרשיון או שיעור התמלוגים שיציעו מתמודדים במכרז.
דני רוזן: (ו)(1) לעניין סעיפים קטנים (א) עד (ג) ו-(ה), הפעלת סמכויות השר טעונה התייעצות עם המועצה לגבי רשיון כללי לשידור, והסכמת המעוצה לגבי רשיון מיוחד לשידור.
דני רוזן: (2) קביעת השר לפי סעיף קטן (ד) תהיה בהתייעצות עם המועצה".
יגאל ביבי: הבנתי מהסייפה שבלי המועצה השר לא יכול לעשות שום דבר.
דני רוזן: יש דברים שהוא לא יכול בלי המועצה ויש דברים שהוא מתייעץ איתה.
דורית ענבר: המועצה היא הגורם המקצועי המייעץ לו.
יגאל ביבי: אם אני רוצה לעשות ערוץ לאיכות סביבה השר צריך לתת לי.
דני רוזן: אין שום סיבה שלא.
יגאל ביבי: יש כללים כמה כסף צריך לשלם למדינה.
דני רוזן: אנחנו רוצים שזה יהיה בהסכמה של המועצה.
יגאל ביבי: איך אני גובה את הכספים?
דני רוזן: אתה מפיץ את השידור שלך דרך בעל רשיון כללי לשידור.
דני רוזן: על כל מנוי שלוקח אותך תקבל דולר לחודש.
דני רוזן: אם אתה לא מגיע להסדר מסחרי עם בעל הרשיון הכללי, לשר יש סמכות, על פי סעיף 5, להתערב ולקבוע.
גדעון אביטל: התשובה אינה עונה על השאלה.
גדעון אביטל: חבר הכנסת ביבי שאל איך הוא מקבל כסף בעד השימוש בערוץ.
גדעון אביטל: בערוץ שהוא ערוץ שלו הוא רשאי לגבות דמי מנוי מהלקוח שלו.
גדעון אביטל: הוא יכול לבקש מבעל הזכיון שיגבה את זה עבורו.
אברהם פורז: חבר הכנסת ביבי, היום כשאתה מצלצל מהטלפון שלך בבית לטלפון נייד של סלקום, בזק מחייבת אותך עבור העברה לסלקום.
אברהם פורז: אין סיבה שמי שמחזיק את התשתית לא יוכל לגבות את הכסף.
יגאל ביבי: היום זה בלתי אפשרי.
בני איינהורן: מ-20 לאפריל זה יהיה אפשרי.
בני איינהורן: ברגע שעוברים לתשלום לפי ערוץ הבעיה נפתרת.
אברהם פורז: האם מקובל עליך, מר רוזן, שכל מה שנוגע לרשיונות לתחום השידור יהיה בתחום המועצה לכבלים ומה שנוגע לטלקומוניקציה יהיה בסמכות שר התקשורת?
דני רוזן: יש טישטוש גבולות.
דני רוזן: צריך להיות ערים לבעיה הזאת.
דני רוזן: כנראה שאי אפשר יהיה לפתור דבר כזה בשלב של התפתחות הדברים האלה.
דני רוזן: בעיה שנייה היא שהמועצה היא מועצה ציבורית, ההתמחות שלה הוא תוכן.
דני רוזן: משרד התקשורת הוא משרד טכני.
דני רוזן: אני לא מרגיש שיש לי סמכות לקבוע אם צריך לשדר ערוץ ירדני או צריך להוריד ערוץ רומני.
דני רוזן: אני לא חושב שלמשרד התקשורת יש את הכישורים לעשות את זה, ולכן הקימו את המועצה לשידורי כבלים ולווין שמורכבת מאנשי ציבור.
דני רוזן: אני חושב שהם עושים עבודה טובה מאוד בכל התחום של התוכן.
דני רוזן: טוב שדבר כזה יהיה בידי גוף ציבורי ולא בידי הפקידים.
דני רוזן: עכשיו באים לחובת רישוי.
דני רוזן: הסמכות של הרישוי היא סמכות של השר.
דני רוזן: היא צריכה להיות של השר, היא לא יכולה להיות של מישהו אחר.
דני רוזן: יש פה נסיון לעשות חלוקה שמה ששייך לתוכן יהיה בסמכות המועצה, ומה ששייך לדברים אחרים יהיה בסמכות השר.
דני רוזן: ניסינו להגדיר מה בסמכות המועצה, מה בסמכות השר ואיפה המישק המקיף שצריך התייעצות או הסכמה.
דני רוזן: אני חושב שהצלחנו.
דני רוזן: זאת הצעת החוק הממשלתית.
דני רוזן: הכנסת יכולה להציע משהו אחר.
אברהם פורז: אני מציע לחברי שנקבע עיקרון שכל מה שנוגע לשידורי טלוויזיה נשאר בסמכות המלאה של המועצה, וכל מה שנוגע לטלקומוניקציה נשאר בידי השר.
אברהם פורז: השאלה היא מה קורה כשזה גם וגם.
אתי בנדלר: כשאתה מדבר על סמכות המועצה מה זה כולל?
אתי בנדלר: הענקת רשיון שידור תהיה בסמכות המועצה?
דני רוזן: אבל זה לא גוף שנותן רשיון.
אברהם פורז: המועצה קבעה לגבי חברות הכבלים שהיו להם מכרזים.
דני רוזן: המועצה שימשה כוועדת מכרזים.
דני רוזן: הרשיון ניתן על ידי השר, לא על ידי המועצה.
אברהם פורז: ממילא המועצה איננה גוף סטטוטורי, היא יחידת סמך במשרד התקשורת.
אברהם פורז: ברור שהשר בסוף חותם כי הוא אחראי, אבל הקביעות המהותיות הן של המועצה.
אתי בנדלר: אז אנחנו חייבים, אדוני היושב-ראש, לראות מה אתה רוצה להשאיר אצל השר, מה אתה רוצה להעניק למועצה.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ו) שקרא מר רוזן אומרים שכל הסמכויות של השר לפי סעיפים קטנים (א) עד (ה) טעונות התייעצות עם המועצה, למעט הענקת רשיון מיוחד שזה בהסכמת המועצה.
אברהם פורז: הגברת בנדלר, אני לא רוצה לנסח כרגע סעיף סעיף.
דני רוזן: רוב הכללים האלה הם בסעיף 17.
אברהם פורז: אני אעשה נסיון, לקראת הישיבה הבאה, להציע לכם נוסח, כשהמטרה היא שכל מה שנוגע לתכנים ולקביעה מי משדר יהיה בידי המועצה לכבלים והשר הוא זה שחותם על הרשיון הסופי, ואילו בתחום של הטלקומוניקציה השר והפקידות של משרדו יהיו הגורם המחליט.
דני רוזן: זה כתוב במפורש בסעיף 17.
אתי בנדלר: זה ממש לא אותו דבר.
אתי בנדלר: התייעצות זה משהו אחר.
דני רוזן: הסמכות היא של השר.
אברהם פורז: מר רוזן, יש שני סוגים של סמכות השר.
אברהם פורז: בנושאי טלוויזיה חתימת השר היא חתימה שבאה לאשרר את החלטת המועצה, ואילו בנושאי טלקומוניקציה השר והפקידות שלו הם המחליטים.
אתי בנדלר: עד עכשיו איש לא הצליח לתת לנו איזו שהיא הגדרה יותר ברורה בנקודות המישק שבין טלקומוניקציה ובין שידורים.
אתי בנדלר: יש דברים שאי אפשר להגדיר אם הם שידורים או טלקומוניקציה.
אתי בנדלר: היתה דוגמה של ערוץ שידור שמשדר מידע על מניות.
דני רוזן: זה לא נורא שלמישהו יהיו שני רשיונות.
אברהם פורז: אנחנו ננסח את זה.
דני רוזן: ללווין, למשל, יש רשיון שידור שהוא משדר, ויש רשיון אחר לכל השידור הלוויני.
דני רוזן: זה לא מפריע לו.
יגאל ביבי: האם יכול להיות שהמועצה תתן לו רשיון אבל אתה לא תתן לו רשיון לשדר?
דני רוזן: יכול להיות שהוא יצטרך לקנות את השידורים האלה ממישהו.
אברהם פורז: רבותי, בואו נתקדם.
גדעון אביטל: סוגיית המישק לא פשוטה כשמגיעים לשידורים אינטראקטיביים.
גדעון אביטל: עד שתהיה רשות פיקוח משותפת, כמו שיש בארצות הברית, תצא הנשמה.
אברהם פורז: מר אביטל, יש לזה פתרון.
אברהם פורז: השר חותם גם כשזה החלטת המועצה לכבלים.
אברהם פורז: אם הוא יחשוב שמדובר בטלקומוניקציה הוא יחתום.
אברהם פורז: היה ומישהו יטען שזה חריגה מסמכות, זה ידון.
אברהם פורז: הוא יצטרך לבחון אם זה טלוויזיה או שזה מעבר לזה.
אברהם פורז: אם הוא יחשוב שזה לא רק טלוויזיה הוא יתן, ואם הוא יחשוב שזה רק טלוויזיה הוא יפנה אותם למועצה לכבלים.
דני רוזן: פה יש, אגב, הרחבת סמכויות המועצה.
גדעון אביטל: אדוני היושב-ראש, לגורם המפוקח יש אינטרס מובהק לא להכנס בין שני הדברים האלה.
גדעון אביטל: אם המועצה היא זאת שנותנת רשיון כללי והשר רק חותם את חתימת נשיא המדינה כרשיון קיום, אז המועצה היא גם זאת שקובעת את המחירים המירביים והמחירים המסחריים למנוי.
גדעון אביטל: אנחנו צריכים לדעת שיש לנו גורם מעניש אחד.
דני רוזן: מדברים על עולם של טלקומוניקציה, שזה עולם עם צמיחה מאוד מהירה.
דני רוזן: כל השידור זה כמה מאות מיליוני דולר מהדבר הזה, שזה דבר שלא יגדל.
דורית ענבר: תחום התוכן, אדוני, הוא תחום מאוד מצומצם.
דני רוזן: מכיוון שלתחום התוכן יש חשיבות ערכית תרבותית מעבר לערכו הכלכלי, נתנו למועצה ציבורית לטפל בזה.
דני רוזן: לא צריך לכופף את כל הדברים הכלכליים הגדולים על הפינה הזאת כי אז תפגע בכלכלה.
דני רוזן: כל הרעיון הוא לתת מצד אחד לכל אחד להתפתח, ומצד שני לשמור על כל הצד הערכי, תרבותי, חינוכי שמאוד מאוד חשוב.
דני רוזן: מצד אחד רוצים להשאיר את הפיקוח הציבורי על הדבר הערכי, ומצד שני לא לפגוע בהתפתחות של ענף שירותי הבזק למשק.
דני רוזן: מה שקורה בשנתיים האחרונות זה נזק בלתי ניתן לתיקון בהתפתחות ענף הבזק.
אברהם פורז: בלתי ניתן לתיקון?
דני רוזן: בלתי ניתן לתיקון בגלל התעסקות אין סופית בדבר שולי מבחינה כלכלית אבל חשוב מבחינה ערכית.
דני רוזן: 6ח1 שיקולים במתן רשיון.
דני רוזן: "במתן רשיון שידור ובקביעת תנאים בו, יובאו בחשבון, בין השאר, שיקולים אלה: (1) מדיניות הממשלה בתחום הבזק ובתחום השידורים; (2) שיקולים שבטובת הציבור; (3) התאמתו של מבקש הרשיון לשדר שידורי כבלים; (4) תרומת מתן הרשיון לתחרות בתחום השידורים, ריבויים וגיוונם, ולרמת השירותים בהם.
דני רוזן: כשירות לרישיון 6ח2.
דני רוזן: לא יינתן רשיון שידור, אלא אם כן נתקיימו במבקש הרשיון לפחות תנאים אלה: (1) הוא אזרח ישראלי או תושב ישראל, או הוא תאגיד רשום בישראל, ולעניין רשיון כללי לשידור, 51% לפחות מאמצעי השליטה בתאגיד כאמור, מוחזקים בידי אזרח ישראלי ותושב כאמור, או בידי תאגיד שמתקיים בו התנאי האמור.
דני רוזן: ."
אברהם פורז: למה זה חשוב כל הפטריוטיזם הזה?
בני איינהורן: דידי הסכימה להוריד ל20%.
דני רוזן: לגבי רשיון בזק איפשרנו עד היום 80% בעלות זרה.
דני רוזן: עכשיו אנחנו פועלים לשנות ל-100% בעלות זרה.
דני רוזן: לגבי רשיון כללי לשידור רצינו לשמור על ישראליות של הגופים המשדרים כי חשבנו שזה חשוב.
אבי (אברהם) גבאי: אדוני, גם הקפה שמגיע מחו"ל נארז בארץ.
אברהם פורז: רבותי, נוריד את זה ל-25%.
דני רוזן: ראינו הבדל בין אריזה של תכנים ואריזה של טלקומוניקציה.
בני איינהורן: דידי הסכימה ל-20%.
עפרה שלוסמן: הסכמנו בפעם הקודמת על 20% כי זה משפיע על הפרטת בזק.
אברהם פורז: בסדר, נוריד ל-20%.
דני רוזן: "אזרח ישראלי" – כמשמעותו בחוק האזרחות, התשי"ב-1952; "תושב" – כהגדרתו בחוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה-1965; (2) המבקש לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חמורתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל רשיון כאמור, ואם הוא תאגיד – נושא משרה בו או אדם שהוא בעל עניין בתאגיד לא הורשע כאמור.
אברהם פורז: מי קובע שהעבירה הזאת מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה?
אברהם פורז: האם זה שר התקשורת?
דני רוזן: השר שבסופו של דבר חותם על הרשיון צריך להשתכנע.
אברהם פורז: איך זה פועל?
אברהם פורז: האם זה השר בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה?
אתי בנדלר: זה קצת בעייתי.
אברהם פורז: לדעתי זה צריך להיות לאחר התייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.
אתי בנדלר: הנוסחים הקודמים בחקיקה היו בהתייעצות היועץ המשפטי לממשלה, אבל ירדו מזה.
אתי בנדלר: הוא לא רוצה את הסמכות הזאת באופן סטטוטורית.
טל אופק: יש הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה שהניסוח יהיה כזה ולא קביעה של היועץ המשפטי לממשלה.
אתי בנדלר: מדברים על מי יהיה בעל הסמכות להחליט שהעבירה היא כזאת.
אברהם פורז: נניח שאני המבקש ויבוא שר התקשורת ויגיד שלדעתו אני לא ראוי בגלל שחניתי על המדרכה לפני שנתיים.
אברהם פורז: האם במקרה כזה תגנו עליו?
דוידה לחמן-מסר: או שכן או שלא.
דוידה לחמן-מסר: העבירות נבחנות על ידי היועץ המשפטי של המשרד שמלווה את המועצה.
דוידה לחמן-מסר: במקרה של שאלות נגיע אליהן, אבל זה לא יכול להיות קביעה של היועץ המשפטי לממשלה.
דוידה לחמן-מסר: יש אין סוף גופים שמתמנים להם חברים.
דוידה לחמן-מסר: צריך שני יועצים משפטיים לממשלה כדי לשבת ולבדוק את מידת הכשירות של כל מועמד ומועמד בשים לב לעבירות שהוא עבר.
דוידה לחמן-מסר: אני מבקשת שהנוסח ישאר כפי שמוצע כאן.
דוידה לחמן-מסר: הסכמנו ל-20% לתשתית של בעל רשיון כללי.
דוידה לחמן-מסר: בסוגיית השידורים יש גישה שהיא גישת רוחב.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו סבורים שישראלים צריכים לדבר אל ישראלים.
דוידה לחמן-מסר: הג'רוזלם-פוסט, למשל, הוא בבעלות זרה.
דוידה לחמן-מסר: אם מחר כל העיתונים בישראל יהיו בבעלות אזרחים זרים, התכנים שיעסקו בהם אותם עיתונים יכול להיות שיהיו מושפעים מחוסר הקשר בין הבעלים לארץ.
אברהם פורז: אני לא מסכים איתכם.
אברהם פורז: הצעתי תהיה 20%.
אברהם פורז: תשכנעו את חברי הכנסת להסכים לאחוז יותר גבוה.
אברהם פורז: אני בעד זה שיהיו השקעות זרות בארץ.
דוידה לחמן-מסר: בתשתית, למה בתכנים?
אברהם פורז: כי אני לא פוחד מהסעודים או מהתאילנדים.
אברהם פורז: אני רוצה שיבואו וישקיעו.
אייל מלובן: אף מפיק שיבוא מארצות הברית לא ישקיע בתוכן בארץ.
אברהם פורז: כמות ההפקה לא שייכת לבעלות.
אתי בנדלר: יש לי שאלה לעניין פיסקה (2).
אתי בנדלר: האם מדובר על הרשעות בארץ בלבד או גם הרשעות בחו"ל?
אברהם פורז: גם בחו"ל.
דוידה לחמן-מסר: אז צריך להוסיף: "המבקש לא הורשע בעבירה בישראל או בחו"ל".
דוד ליבאי: אם תכתבי כאן את המילים "או בחו"ל", אז להבא אנחנו נטען כשיש הרשעה שזה רק בישראל.
דוד ליבאי: מקובל שהרשעה היא בכל מקום.
אברהם פורז: פרופ' ליבאי, בהנחה שאתה צודק, האם ייפסל מישהו מחמת הרשעה בחו"ל כך שהוא לא יוכל לבוא לבית משפט ולומר שהנוסח אומר על ישראל?
דוד ליבאי: אני סומך על כל בית משפט שיראה בהרשעה בחו"ל הרשעה.
דני רוזן: 6ח3.
דני רוזן: "השר ידחה בקשה לרשיון שידור, אם לדעתו – (א) מתן הרשיון עלול להיות נוגד את טובת הציבור; (ב) מתן הרשיון עלול להוות סיכון לביטחון המדינה; (ג) המבקש הוא מפלגה או שליח של מפלה, במישרין או בעקיפין, אשר עלול להשתמש בשידורים לקידום מטרותיה של המפלגה.
דני רוזן: על החלטת השר לפי סעיף זה, תחול הוראת סעיף 6ח(ו)(1).
מוריאל מטלון: פה, בנקודה הזאת צריך יהיה להתווסף סעיף שאומר שלא יינתן רשיון אלא אם כן בעל הרשיון הסכים להעברת הבעלות ללקוח ברשת בזק ציבורית ששימשה את הלקוח.
אתי בנדלר: אדוני היושב –ראש, השר ידחה בקשה לרשיון שידור?
אתי בנדלר: הוא צריך להתייעץ בנושא הזה עם המועצה?
יורם מוקדי: 6ח(ו)(1) זה סעיף ההתייעצות.
יורם מוקדי: הנוסח כרגע מחייב היוועצות עם המועצה.
אברהם פורז: אני מציע שזה יהיה לאחר התייעצות עם המועצה.
אברהם פורז: לגבי (ב) ו(ג) אין לי בעיה, אבל לגבי נוגד את טובת הציבור, כל אחד חושב שטובת הציבור היא אחרת.
עמית שכטר: מצד אחד כתוב למתן רשיון יש מדיניות הממשלה, טובת הציבור, התאמתו וכו', ומצד שני אחר כך כתוב שהוא ידחה את הרשיון אם זה נוגד את טובת הציבור.
עמית שכטר: למה זה צריך להעשות פעמיים?
דוידה לחמן-מסר: יש לזה הסבר.
אברהם פורז: זה לא מהותי.
דני רוזן: 17.
דני רוזן: במקום סעיף 6ט לחוק העיקרי יבוא: 6ט "תנאים למתן רשיון ולביצוע שידורים.
דני רוזן: השר רשאי לקבוע, בתקנות או במכרז, לפי העניין, או ברשיון – (א) לאחר התייעצות עם המועצה, תנאים למתן רשיון שידור ולביצוע שידורים, לרבות בנושאים אלה: (1) מתוך מגמה להביא לריבוי הגורמים המעורבים בשידורים – תנאים והגבלות בדבר החזקה, העברה או רכישה של אמצעי שליטה במבקש הרשיון, מינוי נושאי משרה, וקיום מערכת חשבונאית נפרדת או קיומם של תאגידים נפרדים, כאמור בסעיף 4(ד2) לחוק, בשינויים המחוייבים;
אברהם פורז: זה סעיף הבעלות הצולבת.
אברהם פורז: אנחנו רוצים ללכת להפרדה בין תשתית לתוכן.
אברהם פורז: הצעתי לחברים תהיה שחברות הכבלים יוכלו להחזיק גם חברות תוכן.
אברהם פורז: בחברת התשתית אין לי בעיות של בעלויות צולבות.
אברהם פורז: לדעתי לאחד שיש 100% עיתון יכול להיות גם 100% תשתית.
אברהם פורז: בטלקומוניקציה אין לי בעיה.
אברהם פורז: בתחום של חברת התוכן נצטרך לקבוע מגבלות של בעלויות צולבות, ואז נראה איך אנחנו משחקים עם העניין הזה – כבלים, לווין, ערוץ 2, ערוץ 3, עיתון.
אברהם פורז: אני אשתדל להביא לכם הצעה.