GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: אומרים לבנק: "תוכל לממש את זה רק לאחר שיהיה מישהו אחר ויביאו ציוד אחר במקום".
מיכאל איתן: את קובעת מראש שאי אפשר לממש?
מוריאל מטלון: אפשר לכתוב שהמימוש יהיה באישור השר, על-מנת להבטיח המשך השידורים.
דוידה לחמן-מסר: המימוש יהיה בהתאם לאישור השר.
דוד ליבאי: התנאי של המשך השידורים עלול להיות לא מספיק מבחינת כוונת השר למנוע השתלטות גורמים עויינים באמצעות מתן הלוואות.
דוידה לחמן-מסר: קלעתי לדבריו של אדוני, ואכן הצעתי לא לקבל את התנאי של עו"ד מטלון.
דוידה לחמן-מסר: זה יהיה בכפוף לתנאים שייקבע השר.
דני רוזן: תפצלו את הסעיף הזה לשניים.
דני רוזן: יש את הקטע הראשון של רשיון שידור והזכיון שלו שלא ניתן להעברה, לשעבוד או לעיקול, והקטע השני של העברה ושעבוד של נכסים.
דני רוזן: אחרי כל מה שנאמר, מה רע במה שכתוב?
דוידה לחמן-מסר: הצורך באישור מראש.
אברהם פורז: הצעתי אומרת שהרשיון לא ניתן לעיקול, שיעבוד וכו'.
אברהם פורז: אשר לנכסים, אם המדובר בקבלת אשראי מתאגיד בנקאי הפועל בישראל לא צריך אישור השר, אבל אם רוצים לקבל אשראי מכל גורם אחר זה טעון אישור מראש של השר.
דני רוזן: למה להכניס את המגבלה הזאת?
דני רוזן: היום הם לוקחים הלוואות ממי שהם רוצים.
אברהם פורז: לגבי המימוש נאמר שלא ניתן לממש שיעבוד שהוטל בדרך שיש בה כדי לפגוע בקיום רצף השידורים.
נגה רובינשטיין: ומה עם גורמים עוינים?
אתי בנדלר: אין לי בעיה עם גורמים עוינים.
דוידה לחמן-מסר: הבנק מינה כונס נכסים ומכר את הנכס במכירה פומבית לגורם עוין שרכש אותו.
דוידה לחמן-מסר: זה מימוש.
אברהם פורז: לא ניתן לממש שיעבוד באופן שתהיה בו פגיעה בשידורים.
אברהם פורז: צריך למצוא מכניזם שאומר שאם בעל הזכיון מגיע למצב של מימוש, יש לו בעיה של הפרה של תנאי הרשיון.
מוריאל מטלון: אדוני, לבנק יש את הזכות ביחס לרשיון.
מוריאל מטלון: אם זו הפרה של הרשיון אז אין לבנק שום דבר שהוא יכול להעמיד נגדו את המימון.
אברהם פורז: הבנק נתן לכם שיעבוד.
אברהם פורז: הוא לא יכול לקחת את הציוד ולמכור אותו בחו"ל.
מיכאל איתן: מי אמר שהוא לא יכול?
אברהם פורז: הוא לא יכול כי זה פוגע בשידורים.
מיכאל איתן: אני מציע שברגע שהשר יראה להנחת דעתו שזה לא פוגע בשידורים, תנאי המימוש יתקיימו.
דני רוזן: אל תהפכו את העובדים הבודדים של משרד התקשורת למאשרי הלוואות.
מיכאל איתן: בשביל הלא רוצה הזה תזרוק הכל על הציבור ועל הצרכנים.
מיכאל איתן: אני חושב שזה לא הגיוני שהממשלה מעורבת באישור הלוואה לחברה מסחרית.
מיכאל איתן: אתה לא נותן הלוואה, תפקידך לדאוג להמשך השידורים.
דני רוזן: אני מבקש שהחברות יקחו הלוואות ממי שהן רוצות, בלי לשאול אף אחד.
דני רוזן: יש עם זה בעיה?
דני רוזן: אל תהפכו אותי למאשר הלוואות.
מוריאל מטלון: אדוני המנכ"ל, אם אתה מאשר שיעבודים אתה מאשר הלוואות.
מוריאל מטלון: מנסים לשחרר אותך מהנטל הזה.
דני רוזן: חברות לוקחות הלוואות ומשעבדות נכסים שמותר להן, אין עם זה בעיה.
דני רוזן: ממציאים בעיה שלא קיימת.
אברהם פורז: רבותי, אני חושב שהצעתו של חבר הכנסת איתן היא הצעה מצויינת.
אברהם פורז: אני מאמץ אותה בחום.
אברהם פורז: קודם כל תהיה הוראה כללית שאי אפשר לממש, אחר כך, במידת הצורך השר יקבע את דרך המימוש.
אברהם פורז: אנחנו נוריד לגמרי את התאגיד.
אברהם פורז: מה איכפת לי תאגיד בארץ או בחו"ל.
אברהם פורז: אם השר קובע את דרכי המימוש, אז כל הריישה יורדת.
אתי בנדלר: אז לא ניתן לממש אלא בהתאם לדרכים שקבע השר.
אברהם פורז: לא ניתן לממש על ידי פגיעה ברצף השידורים.
דני רוזן: זה אומר שאי אפשר יהיה לסגור חברה.
דני רוזן: אין לנו הרבה נסיון בסגירת חברות.
מיכאל איתן: אבל החברה יכולה להסגר גם בלי שיעבוד.
מיכאל איתן: מה זה שייך לשיעבוד?
דני רוזן: קרה לנו שכמה בעלי רשיונות מיוחדים סגרו, אבל לא קרה לנו אף פעם שבעל רשיון כללי נגמר לו האוויר וסגר.
דני רוזן: אם בעל רשיון כללי מבחינה כלכלית לא יוכל להתקיים וירצה להסגר, צריכים שיהיו לו כמה חלופות.
דני רוזן: מה שאמרת מונע את האפשרות לאפשר לו להסגר.
דני רוזן: יכול להיות שהשר יגיע למסקנה שצריך לסגור אותו.
דני רוזן: למה למנוע את זה?
מיכאל איתן: אתה לא צודק.
מיכאל איתן: אנחנו מדברים כרגע על נושא המימוש.
מיכאל איתן: זה לא פוסל את סמכותו של השר להפסיק את כל השידורים.
דני רוזן: אבל אם בכל מקרה הוא חייב להבטיח רצף..
מיכאל איתן: לא חייב להבטיח רצף בכל מקרה, רק לגבי מימוש של שיעבוד.
מיכאל איתן: מספר לנו המנכ"ל מה נעשה כשיום אחד תהיה מפולת, אבל זה בכלל לא קשור לשיעבודים.
מיכאל איתן: אם שועבד משהו, אנחנו לא רוצים שהשעבוד ימומש בצורה שתפגע ברצף השידורים.
מיכאל איתן: השר מעוניין שהבן אדם ישאר.
מיכאל איתן: אם הוא לא מעוניין, הוא יוציא אותו מסעיפים אחרים.
אריק רשף: התוצאה שלנו בסעיף הזה זה הרחבת הבירוקרטיה.
מיכאל איתן: אתה אומר: "יש לי שיטה למנוע את הבירוקרטיה, והיא שלא ניתן לאזרח לעשות כלום".
מיכאל איתן: אני אומר שניתן לו לעשות והשר יתן אישור.
מיכאל איתן: אין שיעבוד בלי דרכי מימוש.
אריק רשף: קודם קבעת עקרונות, עכשיו אתה ממש נכנס.
אריק רשף: .
מיכאל איתן: אם אתה אומר לו לדון בשיעבוד, אתה אומר לו לדון גם בדרכי המימוש.
אברהם פורז: חבר הכנסת איתן ואני מציעים את ההסדר הבא: ניתן לקחת הלוואה מכל גורם בנקאי ומכל גורם אחר, כאשר ניתן לשעבד לא את הרשיון רק את הציוד.
אברהם פורז: השר קובע דרכי מימוש ובלבד שלא יפגע רצף השידורים.
אברהם פורז: לגבי השאלה מה דינו של אחד שקרס לא בגלל הלוואה אלא בגלל כל מיני הפרות אחרות, אנחנו נמצא פתרון שאפשר לבטל רשיון.
דני רוזן: אני מבקש שבניסוח תנתן לו האפשרות לקבוע מראש ברשיון באיזה נכס מהנכסים מדובר.
אברהם פורז: אני לא רוצה שתקבעו.
אברהם פורז: ספציפית.
בני איינהורן: למה הכוונה המילים "בתנאים שיורה עליהם"?
דני רוזן: הכוונה היא שהשר יכול לא לאשר או לאשר בתנאים.
אברהם פורז: מה הכוונה במילה "מישק"?
דני רוזן: שינינו מציוד מישק לציוד קצה.
אברהם פורז: סעיף (3) זה שוב שינוי סמנטי כתוצאה משינוי הסטטוס.
אברהם פורז: 20.
אברהם פורז: "בסעיף 6יא לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, במקום "זכיון" יבוא "רשיון"; (2) בסעיף קטן (א) – (א) אחרי "השר רשאי", המילים "לאחר התייעצות עם המועצה" – יימחקו;" למה אתם רוצים להוריד את המועצה?
גדעון אביטל: גם לגבי שיעבוד ציוד הקצה צריך לחול אותו דין כמו שאמרנו קודם לגבי שיעבודים אחרים.
גדעון אביטל: אתה לא יכול לשעבד את זה לטובת ספק הציוד, למשל?
גדעון אביטל: זה סיפור של שני מיליארד שקל.
אברהם פורז: את ציוד הקצה אסור לך לשעבד?
גדעון אביטל: כך כתוב.
אברהם פורז: יש הבדל בין זה שהשר לא יוכל לאפשר להוציא לו את זה מהבית והוא ימצא איזו שהיא דרך להעביר את זה לבנק, לבין זה שהוא מראה נכסים מול שיעבודים לבנק.
דני רוזן: זה החוק הקיים.
דני רוזן: החוק הקיים אומר שציוד מישק יותקן בחצריו של מנוי.
דני רוזן: אנחנו לא משנים את החוק הקיים.
דני רוזן: זה חוק מאוד הגיוני, כי אני מנוי, יש לי ציוד קצה בביתי ועכשיו בשביל רציפות השירות לבעל הרשיון יש בעיה.
אברהם פורז: מר רוזן, מי שרוצה לקבל אשראי צריך לפעמים להראות לבנק מה הוא משעבד כנגד זה.
אברהם פורז: ברור שהבנק לא יעבור דרך בתי המנויים ויקח מכל אחד את הקופסאות.
אברהם פורז: השר צריך לקבוע איך מממשים.
אברהם פורז: השר לא יאפשר לבנק ללכת ולאסוף את הקופסאות.
דני רוזן: משרד התקשורת ומשרד המשפטים מתנגדים לאפשרות של שיעבוד או עיקול של ציוד שנמצא בבתי מנויים.
אברהם פורז: אילו המעקלים יכולים היו לבוא מחר בבוקר ולהוציא את הקופסאות היית צודק, אבל אם יש את השר באמצע אני מניח שהוא לא יגיד: "לך תוציא את הקופסאות מהבתים".
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 6י סעיף קטן (ב).
אתי בנדלר: מה שכתוב היום זה ציוד מישק שהותקן בחצריו של מנוי אינו ניתן.
אתי בנדלר: עכשיו כותבים את המילה "ציוד" במקום המילה "מישק".
אתי בנדלר: מה שאתם אומרים לי הוא למחוק את פיסקה (1).
אתי בנדלר: ההצעה שלך, אדוני היושב-ראש, אומרת שלא תהיה שום הגבלה על הזכות לשעבד או לעקל ציוד קצה שמותקן בחצריו של מנוי, כאשר לא ניתן יהיה לממש שיעבוד או לעקל על ידי תפיסה של ציוד הקצה אלא בהתאם להוראות שהשר קבע בתקנות, ברשיון השידור או בעת השיעבוד.
אברהם פורז: מבחינת הטרימינולוגיה של הפסקה ברצף השידורים, גם פגיעה במנוי משמעותה פגיעה ברצף השידורים.
אברהם פורז: במילים אחרות: אי אפשר ללכת ולהוציא את הקופסאות מהבתים.
אברהם פורז: מותר לשעבד אותן, אבל לא ניתן לממש את זה בשום אופן על ידי איסופן.
גדעון אביטל: הבעלות יכולה להשאר בידי המממש.
גדעון אביטל: המכשיר ימשיך להמצא בביתו של המנוי.
גדעון אביטל: יתכן רק שחלק מהתשלום צריך להיות מועבר למימוש.
יורם מוקדי: אם אנחנו רוצים לתת לחברות הכבלים לשעבד את זה זה דבר אחד.
יורם מוקדי: לא ניתן לגורמים חיצוניים שבאים לעקל אצל משפחה מסויימת לעקל את זה.
אברהם פורז: רבותי, כל אחד שעסק בנושאים עסקיים מבין שאם הבנק הולך לתת הלוואה של מיליונים, מבחינת הבנק זה בסדר גמור שיש לו שיעבוד על 100 אלף מכשירים.
אברהם פורז: ברור לגמרי שהמימוש לא ניתן להעשות בדרך שהמעקלים יעברו מדירה לדירה, יוציאו את הקופסאות האלה וימכרו אותן בשוק הפשפשים במכרז.
יורם מוקדי: כשבאים לעקל אצל משפחה פלונית, הממיר, מבחינתנו, הוא נכס כזה חשוב שלא מעקלים אותו.
יורם מוקדי: זה המצב החוקי היום.
גדעון אביטל: על עיקול אין מחלוקת.
אברהם פורז: אי אפשר לעקל, אבל הבעלים שלו יכולים לשעבד תמורת הלוואה.
אברהם פורז: לא ניתן לממש את ההלוואה בשום מקרה על ידי הוצאת הקופסא מבית המנוי.
אברהם פורז: מר רוזן, מה אתה רוצה שהבנק יקבל כנגד השיעבוד?
דני רוזן: אם אני חותם על חוזה עם "תבל" ומתחייב לשלם כך וכך כל חודש, את זרם המזומנים הזה אפשר לשעבד ולעשות מה שרוצים.
דני רוזן: את הציוד אי אפשר לשעבד או לעקל.
נגה רובינשטיין: החוק קובע אפשרות כניסה למקרקעין לגורם מסויים לשם התקנת ציוד קצה.
נגה רובינשטיין: לא בכדי יודעים מי הוא בעל הרשיון.
נגה רובינשטיין: עכשיו אתה מאפשר לגורם שלישי להכנס למקרקעין.
אברהם פורז: מה, אני רוצה שהבנק יבקר בדירה?
מיכאל איתן: אני מקבל ציוד אלי הביתה, כאשר מה ששילמתי זה שלי.
מיכאל איתן: הציוד הזה נרכש על ידי חברה מסויימת אבל במימון אותו בנק.
מיכאל איתן: כל זמן שלא שילמתי עבור הציוד, הוא לא שלי, נכון?
מיכאל איתן: מה פתאום יש לי זכות שאף אחד לא יבוא אלי ויקח לי את הציוד הזה?
מיכאל איתן: אני מוכן לעשות עיסקה שתתני לצרכן את הזכות הראשונית: אם הוא קנה במחיר מסויים והיה פנצ'ר, הוא יכול לפדות את זה.
מיכאל איתן: הוא יקח הלוואה בבנק ויקנה את המכשיר.
מיכאל איתן: הוא יצטרך לממש אותו באותם הרגעים.
מיכאל איתן: תני לו את הזכות הזאת.
מיכאל איתן: אם הצרכן שילם חצי, יבואו אליו ויגידו לו: "אדוני, או שאתה משלם את החצי וזה שלך, או שיקחו לך את זה".
נגה רובינשטיין: זאת אופציה שאפשר להוסיף.
נגה רובינשטיין: לא מדובר בשאלה קניינית של מי הציוד.
נגה רובינשטיין: זה שהציוד הוא של חברות הכבלים או של גוף אחר זאת שאלה אחת, אבל השאלה למי הזכות להכנס למקרקעין, לעשות את הטיפול בציוד הקצה, לעשות את כל העיסוקים שנוגעים לטיפול הקצה.
מיכאל איתן: אנחנו מדברים כעת על הזכות לכניסה?
נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים גם על זכות הכניסה, כי זאת המשמעות שנתן שיעבוד של ציוד קצה לגורם שלישי.
מיכאל איתן: אם אני נותן לגורם שלישי לשעבד משהו.
נגה רובינשטיין: אז אתה נותן לו את כל הסמכויות הרלוונטיות לאותו ציוד קצה שניתן מלכתחילה.
נגה רובינשטיין: זאת המשמעות של הסעיף.
דוידה לחמן-מסר: אם האיש לא פורע את ההלוואה אז צריכים לקחת את הנכס המשועבד.
מוריאל מטלון: כשבנק מממש נכס יש שתי אפשרויות: או למכור את הנכס בGOING CONCERN, או לקחת את הברזלים.
מוריאל מטלון: מה שאומר לך יושב-ראש הוועדה וחבר הכנסת איתן, שאת הברזלים אי אפשר לקחת ולצורך כך השר יקבע הוראות.
מוריאל מטלון: זו הכוונה.
מוריאל מטלון: מה ישאר לבנק?
מוריאל מטלון: האפשרות למכור GOING CONCERN.
מוריאל מטלון: יש 100 אלף יחידות של ציוד קצה שהשווי הכלכלי שלהן הוא דווקא שהן בבית, לא כשמוציאים אותן, ולכן ימכרו אותן.
מוריאל מטלון: למי ימכרו אותן?
מוריאל מטלון: ימכרו אותן במכרז כזה או אחר, כאשר לשר תהיה האפשרות על ידי קביעת דרכי המימוש לפקח.
אברהם פורז: סוכם שזה ניתן לשיעבוד אבל לא ניתן למימוש על ידי הוצאה מבית הלקוח.
אברהם פורז: סעיף 20 (1) "בכותרת השוליים במקום "זכיון" יבוא "רשיון"; (2) בסעיף קטן (א) – (א) אחרי "השר רשאי", המילים "לאחר התייעצות עם המועצה" – יימחקו; למה להוריד את המועצה, מר רוזן?
יורם מוקדי: בסוף הסעיף כתוב: "לעניין סעיף זה תחול הוראת סעיף 6ח(ו)(1)".
אברהם פורז: במילים אחרות: זה רק עובר דירה.
אברהם פורז: (ג) במקום פסקה (1) יבוא: "(1) בעל הרשיון לא גילה לשר, למועצה או לוועדת המכרזים, לפי העניין, מידע שנדרש לגלותו, או שמסר להם מידע לא נכון; (ד) אחרי פסקה (3) יבוא: "(3א) בעל הרשיון הפר תנאי ברשיון הפרה שאינה מהותית, ולא תיקן את ההפרה כי שהורה לו השר;" האם יכול להיות שבעל הרשיון הפר הפרה שאינה מהותית ולא תיקן את ההפרה כפי שהורתה לו המועצה?
דורית ענבר: כן.
אברהם פורז: אז צריך להוסיף ב(ד) את המילים "או המועצה".
אברהם פורז: רבותי, לגבי (ה) יש הערות?
אתי בנדלר: סעיף קטן (ז) יהיה בשינויים המתחייבים מהחלטות הוועדה.
אברהם פורז: לגבי הסעיף המתבטל אמרנו שמשעה שיעבור החוק בעל הזכיון לשידורי כבלים תוך 60 יום מיום שהחוק יאושר בכנסת יצטרך להודיע לשר או למועצה.
אתי בנדלר: מיום אישור החוק או מיום תחילת תוקפו?
אברהם פורז: מיום תחילת תוקפו.
אברהם פורז: הוא יצטרך להודיע לשר או למועצה האם הוא רוצה לקבל רשיון כללי.
אתי בנדלר: להודיע לשר או למועצה?
אברהם פורז: לשר.
אברהם פורז: הוא יצטרך להודיע לשר אם ברצונו לקבל רשיון כללי לפי הדברים האלה.
אברהם פורז: לא הודיע כאמור, יחול הדין הקודם.
בני איינהורן: עם אפשרות לשר להאריך.
אברהם פורז: מר איינהורן, תכנס כבר את כל המוסדות.
בני איינהורן: התשובה היא שלילית.
בני איינהורן: כל אחד שלא יודע לאן זה הולך יקבל החלטה?
אברהם פורז: אתה לא תדע את זה גם בעוד 60 יום.
אברהם פורז: אני נותן לכם חוק שאומר "ירצו יאכלו".
אברהם פורז: הרעיון הגלום בהצעת החוק אומר שאתם עוברים למשטר חדש ואיש לא שואל את דעתכם.
אברהם פורז: אני לא רוצה שיהיו אחר כך טענות שהחוק פוגע בזכות הקניין.
אברהם פורז: אתם רוצים להיות במשטר הישן, לא רוצים להיות חברת תקשורת, רוצים להשאר חברת טלוויזיה, רוצים לטעון שמילאתם בקפידה, שיפרתם את השירות.
גדעון אביטל: הבקשה שלנו היא שזה לא יהיה 60 יום מיום קבלת החוק, אלא 60 יום מקביעת תקנות אלה ואלה לפי החוק.
גדעון אביטל: כי השר יכול לקבוע את גורלה של החברה.
אברהם פורז: באיזה מובן?
גדעון אביטל: בכל המובנים שאישרתם או דנתם בהם לפני שעתיים.
אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך, מר אביטל, למה זה בלתי אפשרי.
אברהם פורז: רק לפני שבוע דנו פה בעובדה ששר התקשורת צריך להחליט לגבי הארכת הזכיון בעוד 4 שנים לפי הדין הקודם ובשאלה אם מילאתם בקפידה או לא.
אברהם פורז: השאלה הזאת מתייתרת אם אתם מחליטים לעבור למשטר החדש.
אברהם פורז: לעניות דעתי, אם הצעותי מתקבלות אתם כבר יודעים הכל.
אברהם פורז: מה אתם יודעים?
אברהם פורז: אתם יודעים שאתם הולכים לבעל רשיון כללי, שתעשו טלקומוניקציה, שתוכלו לשעבד מה שאתם רוצים ושההכרעה כמה אתם צריכים לשלם למדינה תהיה בידי גורם שלישי.
גדעון אביטל: אנחנו לא יודעים מה הכנסת תעביר בקריאה שנייה ושלישית.
גדעון אביטל: אנחנו לא יכולים להתחיל את התהליך היום.
אברהם פורז: אתם יכולים.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו הצענו להם להתחיל את תהליך הארכה של התמורה כבר היום.
דוידה לחמן-מסר: הויכוח היה, משום מה, אם זה יהיה עם השאלה המשפטית או בלי השאלה המשפטית.
אברהם פורז: נכון לרגע זה זה 60 יום.
אברהם פורז: אם לא הודיעו תוך 60 יום, יחול עליהם הדין הקודם.
אברהם פורז: ממילא, מר איינהורן, גורם אובייקטיבי יקבע.
אברהם פורז: אני בדיעה שלא צריך לכבול את ידיו יותר מידי.
בני איינהורן: לפי דעתי זה צריך להיות מישהו בעל שיעור קומה שיוכל לחשוב שאולי החוות דעת.
אברהם פורז: אבל ברגע שהחוק יעבור אתם תדעו שמישהו ישב בשביל לפסוק.
אברהם פורז: האם לא מספיק לכם 60 יום כדי להגיד "רוצה אני"?
בני איינהורן: אתה יודע מתי הייתי רגוע?
בני איינהורן: אם היו אומרים שהבורר, אותו מומחה או הצוות יכלול שופט עליון לשעבר.
בני איינהורן: כל אדם אחר בר דעת לא יהיה מסוגל להתמודד מול הטיעון של היועץ המשפטי לממשלה שזאת חוות הדעת.
דוידה לחמן-מסר: על הנושא של התמורה היועץ המשפטי לממשלה ביקש לבוא ולהופיע בפני הוועדה.
אברהם פורז: אנחנו רק דיברנו על ה-60 יום.
אברהם פורז: אני אציע לחברי הוועדה שיאמר שמי שהיה בעל זכיון לשידורי כבלים יהיה רשאי תוך 60 יום מיום כניסת החוק לתוקף לומר אם הוא רוצה להפוך לחברת תקשורת לפי הדין החדש או להשאר לפי הדין הישן.
אברהם פורז: אני חושב שהם יבחרו בחוק החדש.
איילת כהן-מעגן: מה משמעות תחולת הדין הקודם?
אברהם פורז: הדין הקודם הוא כמו כל חוק שנתון לויכוח על הפרשנות שלו.
אברהם פורז: יש חוות דעת של היועץ המשפטי, יש עתירה לבג"ץ.
בני איינהורן: אם אני אומר כן, אני מקבל רשיון אוטומטית?
דני רוזן: צריך להגיש בקשה וצריך לבדוק אותה.
אברהם פורז: בגדול אתה מקבל אוטומטית.
דני רוזן: זה לא אוטומטית.
דני רוזן: צריך להגיש בקשה.
בני איינהורן: כדי לחסוך זמן אני מוכן להגיש כבר את הבקשה.
אברהם פורז: זה ברור שמי שהיה לו זכיון מקבל רשיון כללי.
עמית שכטר: כל מי שמבקש היום להכנס לשוק המפ"א צריך לעבור תהליך מאוד אינטנסיבי מול משרד התקשורת.
אברהם פורז: ד"ר שכטר, תגיד לי מה אני צריך לעשות עם חברות הכבלים הקיימות?
עמית שכטר: אני מקווה שהתהליך שלהן יהיה קצר, אבל לא יתכן שיהיה פה מצב של עדיפות על פני כל מבקש רשיון אחר.
עמית שכטר: כשאנחנו מבקשים רשיון למפ"א, אנחנו גם.
אברהם פורז: מצבך שונה לחלוטין ממצבו של מישהו שב-10 שנים האחרונות נתן שידורי טלוויזיה בכבלים לציבור.
אברהם פורז: עזוב את הבירוקרטיה, כי אפשר לשגע את האנשים עם בירוקרטיה.
אברהם פורז: ברור לגמרי שחברות הכבלים הקיימות מקבלות רשיון לעסוק בטלקומוניקציה.
אברהם פורז: נכון שהשר יכול להתנות תנאים.
אברהם פורז: מישהו מעלה על הדעת שאחת החברות הללו לא תקבל?
עמית שכטר: אם זה היה כל כך פשוט, הייתי פונה למר רוזן במכתב והייתי מבקש ממנו להרחיב את שירותנו לשירותי מפ"א.
עמית שכטר: לא כך פני הדברים, כי יש תקנות, צריך להגיש תוכנית.
אברהם פורז: יש הבדל בין אחד שכבר יש לו בניין 10 קומות לאחד שמבקש היתר בנייה.
אברהם פורז: אתה עדיין מבקש היתר בנייה.
אברהם פורז: להם יש בניין.
עמית שכטר: גם לי יש בניין.
דני רוזן: בעל זכיון לשידורי כבלים במשטר החדש יצטרך לקבל שני רשיונות: רשיון כללי לשידור, ורשיון כללי למתן שירותי בזק.
דני רוזן: לגבי רשיון כללי למתן שירותי בזק יש תקנות שהוצעו בפני הוועדה, שלא מאפשרות לבעל זכיון לשידורי כבלים לקבל רשיון.
דני רוזן: שם יש חברה אחת שקיבלה רשיון.
דני רוזן: כללי בעלות צולבת על סלקום נועדו להבטיח תחרות ברשת הסלולר שחס וחלילה מוטורולה או בזק לא יהיו בעלים שלה.
דני רוזן: כללי בעלות צולבת בשוק של מפ"א הם אחרים.
דני רוזן: צריך לבדוק אם עובדים בכללי בעלות צולבת אחרים.
דני רוזן: התנאים שנקבעו בתקנות המפ"א יאפשרו לבעלי זכיון לקבל רשיון מפ"א.
דני רוזן: נדמה לי שיש פה בעיה לגבי רשיון שידור.
דני רוזן: אם הבנתי נכון את הדברים שנאמרו פה לגבי בעלויות צולבות, אני מתרשם שבעלי הזכיון למתן שירותי כבלים לא יוכלו לקבל לעולם רשיון שידור.
דני רוזן: זה נראה לי לא כל כך הגיוני.
בני איינהורן: למעט התיקון שהציע היושב-ראש, שהבעיה תהיה בתוכן ולא בתשתית.
דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים יקבלו שני רשיונות: רשיון כללי למפ"א ורשיון כללי לשידורים.
אברהם פורז: באמצעות חברה בת.
דוידה לחמן-מסר: ברשיון הכללי למפ"א כללי הבעלויות הצולבות לא יחולו.
דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים הגישו שתי בקשות: בקשה אחת של צילום המצב הקיים לגבי הרשיון הכללי לשירותי תקשורת, קרי אינטרנט, ובקשה לקבלת רשיון כללי לשידורים, ששם יהיו מגבלות בעלויות צולבות כאלה או אחרות שיכול להיות שייכנסו לתוקף בתקופה יותר מאוחרת, כפי שהציע חבר הכנסת פורז, ולא לאלתר.
אברהם פורז: מר איינהורן, אם החלטתם ללכת לפי הדין החדש, תוך 60 יום אתם צריכים להגיש בקשה.
אברהם פורז: אם תקבלו תשובה חיובית אין לכם דרך חזרה, אבל אם תקבלו תשובה שלילית חזרתם לדין הקודם.
דוידה לחמן-מסר: מר איינהורן שואל מה דינו בתקופת המעבר.
דוידה לחמן-מסר: בתקופת המעבר הוא יהיה רשאי להמשיך בשידוריו על פי הזכיון.
אברהם פורז: זה חייב להיות בקצב מזורז.
אברהם פורז: אתם לא יכולים להגיד לכנסת לעשות חוק תקשורת בחצי שנה, אבל לשר, בשביל לסגור בקשה של אחד, הוא צריך 5 שנים.
דני רוזן: יש לנו תקנות עם לוחות זמנים מדוייקים.
אברהם פורז: מה התקנות אומרות?
דני רוזן: אני לא זוכר מהן אומרות, אבל הצלחנו לתת רשיון אחד.
אברהם פורז: אם תראו לי אחר כך את התקנות אולי נעשה רוויזיה.
אברהם פורז: כרגע הבקשה צריכה להיות מוגשת תוך 60 יום, ומשרד התקשורת צריך לתת תשובה תוך 90 יום.
אברהם פורז: אם הוא נתן תשובה שלילית הם חזרו לדין הקודם, ואם הוא נתן תשובה חיובית אז תוך 90 יום כאילו קיבלו רשיון.
דני רוזן: משרד התקשורת יכול לעבוד רק לפי התקנות.
אברהם פורז: החוק גובר על התקנות.
אברהם פורז: מר רוזן, יש הבדל בין הוראות מעבר לגבי מי שהיה לו זכיון ועובר למשטר חדש, ובין שחקנים חדשים.
אברהם פורז: אלה שחקנים ישנים שאני רוצה להעביר אותם ממשטר אחד למשטר חדש.
אברהם פורז: צריך להעביר אותם בדרך מהירה, קלה ולא מסורבלת.
אברהם פורז: אי אפשר שנעשה פה חוק תוך כמה חודשים ושאתם לא תהיו מסוגלים לבדוק בקשה תוך שלושה חודשים.
דני רוזן: תלוי מה יוגש לי.
דני רוזן: אני מקבל עכשיו מחברות הכבלים בקשות להארכת זכיונות.
דני רוזן: חברה אחת מגישה לי טיפ טופ, וחברה אחרת מגישה לי שכל פעם אנחנו שולחים לה להשלים את החומר.
דוידה לחמן-מסר: 90 יום מיום שהוגש כל החומר שנדרש.
אברהם פורז: אם אנחנו לא נתחום אתכם זה יימשך.
בני איינהורן: אני יכול להגיש את הבקשה מחר.
דוידה לחמן-מסר: אם משרד התקשורת מבקש מהם מידע והם לא נותנים לו, תוך 90 יום הם מקבלים רשיון אפילו אם הם לא מסרו את כל המידע.
דוידה לחמן-מסר: זאת הסיבה שביקשתי שזה יהיה תוך 90 ימים מיום שנמסר כל המידע שנדרש.
אברהם פורז: אז שהשר יהיה גיבור ויגיד להם אחרי 90 יום שהוא לא נתן כי לא מסרו לו את כל המידע.
דוידה לחמן-מסר: אז אתה מוכן להגיד שזה יהיה תוך 90 יום ובלבד שנמסר כל המידע?
אברהם פורז: אני מניח שמדובר בגופים רציניים שלא רוצים צרות.
אברהם פורז: הם לא איזה חבורת פורעי חוק.
אברהם פורז: אנחנו רק נכתוב שהמבקש ישיב לשר תוך 15 יום מיום שהוא ביקש את המידע.
דני רוזן: חברות הכבלים הן לא הומוגניות.
דני רוזן: אפילו בדבר "שולי" מבחינת חברות הכבלים כמו הארכת זכיונות יש הבדל בין חברה אחת לחברה שנייה.
דני רוזן: צריך הרי בסופו של דבר לכתוב משהו.
דני רוזן: אם המשהו הזה איננו, איך אפשר לתת אותו?
דני רוזן: אני חושב שמערכת התקנות היא מאוד סבירה, לכן לא הייתי מציע לחרוג ממנה.
מיכאל איתן: יש לנו אמון רב במשרד התקשורת ועוד יותר במנכ"ל משרד התקשורת.
מיכאל איתן: אנחנו נותנים לך לוח זמנים שאתה צריך לעשות את המקסימום בו.
מיכאל איתן: קבל את זה כנתון.
מיכאל איתן: תחשוב איך תעשה את הטוב ביותר בלוח הזמנים הזה.
מיכאל איתן: בלוח הזמנים אל תיגע.
דני רוזן: אם לוח הזמנים הוא קבוע, אני מציע שברגע זה תקחו את חוק מיקי איתן, תעבירו אותו קריאה שנייה ושלישית ומחר הכבלים יתנו שירותי אינטרנט.
דני רוזן: אם אתה רוצה רשיון בזמן של חודשיים בכל מקרה, תכתוב בחוק שהם מקבלים רשיון בכל מקרה, לא משנה מה כתוב פה.
דני רוזן: משרד התקשורת יצטרך לעשות מאמץ גדול מאוד בשביל לעמוד בלוח הזמנים שכתוב בתקנות.
אריק רשף: המקרה של הכבלים הוא מקרה יותר מורכב מהמקרה של אופק, כי יש שאלה של פיצול בין החברות.
אריק רשף: להגיד שנעשה את זה יותר קצר זה פשוט אבסורד.
אברהם פורז: מאיתנו מצפים שנעשה תוך כמה חודשים חוק תקשורת שיטפל בכל הנושאים, ואתם לא מסוגלים לגבי 3 חברות כבלים, שאתם מכירים אותן.
בני איינהורן: שאדוני יאפשר לנו להגיש מחר את הבקשה.
דני רוזן: קבע גורם עליון שצריך לעשות שינוי חקיקה, וששינוי החקיקה מחייב הסדרת עולם התוכן.
דני רוזן: בתקנות של מתן הרשיון מחקנו את הכבלים.
דני רוזן: היינו שמחים לתת להם רשיון.
אברהם פורז: אנחנו קובעים את לוח הזמנים הזה.
אברהם פורז: אחרי שהחוק יעבור אני מוכן לעזור לך מול גורמי משרד האוצר.
דני רוזן: זה לא רציני.
דני רוזן: אני מבקש מאוד לא להטיל בחקיקה לוחות זמנים לא ריאליים על משרד התקשורת, שהמשמעות שלהם היא פגיעה בענף התקשורת ובצרכנים לדורות.
אברהם פורז: מר רוזן, תתחיל כבר להכין את הרשיון.
דני רוזן: הרשיון מוכן, השאלה היא מה המערכת שהם רוצים לעשות.
דני רוזן: את זה הם לא אמרו לי.
מיכאל איתן: אז שיגידו לך.
דני רוזן: כשיגידו לי אני אוכל לבדוק אם הם עונים לכל הדרישות של החוק.
דני רוזן: תהליך הבדיקה לוקח הרבה זמן.
גדעון אביטל: יש מניעה להגיש בקשה לרשיון מפ"א?
בני איינהורן: מחר?
דוידה לחמן-מסר: מבחינה משפטית אין אפשרות היום להגיש בקשה לרשיון מפ"א.
דוידה לחמן-מסר: אני מציעה שתכתבו טיוטה.
אברהם פורז: אתם מחר מגישים בקשה לרשיון מפ"א כאילו היה כבר החוק שמאפשר לכם לקבל, מתוך ידיעה של כולנו שנכון לרגע זה אתם לא יכולים לקבל את הרשיון.
אברהם פורז: זה נעשה רק כדי לחסוך זמן למשרד התקשורת.
אברהם פורז: תנהלו דיאלוג בלתי פורמאלי.
אברהם פורז: תתחילו לקדם את התהליך הזה כבר עכשיו.
בני איינהורן: אני מוכן להגיש את הבקשה המלאה, אבל הם לא יתנו לי את האישור לפני מעבר החוק.
אברהם פורז: הם לא יכולים לתת לך.
בני איינהורן: אני הרי צריך להגיש שתי בקשות.
בני איינהורן: אני מבקש להגיש את שתיהן.
אברהם פורז: תגיש את שתיהן.
אברהם פורז: תתחילו בתהליך הזה של בדיקת הבקשות כאילו כבר היה חוק.
אברהם פורז: לא יהיה חוק ותהיה פסיקה בבג"ץ שזה לא חוקי, אז ניהלתם מו"מ..
דוידה לחמן-מסר: אדוני, הם יכולים להגיש רק למפ"א, לא לשידורים.
דוידה לחמן-מסר: כי יש להם בלעדיות על השידורים.
דני רוזן: תהליך רשיון מפ"א הוא תהליך שהוכן ביסודיות והכל ברור לכולם.
דני רוזן: אין כך הדברים בנושא רשיון שידור.
דני רוזן: המועצה תצטרך לעבד מה זה רשיון שידור, מה התקנות למתן רשיון שידור.
דני רוזן: זה תהליך שאני מניח שיהיה צורך לעשות אותו בהתייעצות עם הציבור.
דני רוזן: הדבר הזה לא יכול לקחת פחות משנה.
דני רוזן: אנחנו נהיה מאושרים אם הוא יקח שנתיים.
מיכאל איתן: למה עד היום לא התחלתם את התהליך?
דני רוזן: אני לא המועצה.
דני רוזן: אני מניח שהתהליך הזה יקח בין שנה לשנתיים.
דוידה לחמן-מסר: דני רוזן אומר: "תעזבו את רשיונות השידורים, תנו רשיון למפ"א ושימשיכו הם לפי הזכיון שלהם".
אברהם פורז: הסיפור של השידורים הוא סיפור יותר מורכב.
אברהם פורז: מבלי להכנס לשאלה האם מגיעה להם הארכה של 4 שנים מכוח הדין הקודם, אנחנו נצטרך לקבוע בחוק הוראת מעבר האומרת שהם יוכלו להמשיך בשידורים במתכונת של הדין הקודם למשך תקופה מסויימת, עד אשר המועצה לכבלים תעשה רגולציה של המצב החדש לפי הדין החדש.
אברהם פורז: גברת כהן, מה לכם ולכל הסיפור הזה?
איילת כהן-מעגן: אנחנו רוצים להכנס לתחום השידורים.
איילת כהן-מעגן: למה אנחנו צריכים לחכות?
אברהם פורז: הגברת ענבר, שואל חבר הכנסת איתן את השאלה הבאה: עבר החוק, יש הוראת מעבר שנותנת אפשרות להמשיך לשדר במתכונת הקודמת בלי להזדקק לשאלה אם מגיעה להם הארכה של 4 שנים או לא, מה את עושה?
טל אופק: צריך לעשות תקנות.
אברהם פורז: מה זה שונה מהותית ממה שהיה להם בזכיון?
טל אופק: צריך לעשות הסדרים שמתאימים.
טל אופק: צריך לתקן תקנות שקיימות היום לגבי השידורים.
מיכאל איתן: מה צריך לעשות?
דורית ענבר: לנסח טיוטה של תקנות, לנסח טיוטה של רשיון ולהוציא אותם לשימוע.
מיכאל איתן: למה צריך שנה בשביל דבר כזה?
אברהם פורז: כמה אתם צריכים בשביל זה?
דורית ענבר: לדעתי שנה זה מינימום.
דורית ענבר: האינטרס של המועצה הוא לעשות את זה מהר ככל האפשר.
דורית ענבר: כשנתנו רשיון שידור ללווין ביולי, הסתבר שצריך היה לתקן באופן משמעותי את הרשיון שלהם מכיוון שהרשיון כפי שניתן להם שנה וחצי קודם לא תאם להרבה דברים.
דורית ענבר: הדבר הזה עוד לא נחתם על ידי השר.
דורית ענבר: צריך לתת לזה את הזמן, כיוון שיש המון גורמים.
מיכאל איתן: כמה זמן לוקח לעשות את הפעולה הזאת שתיארתם של תיקון התקנות, התקנת תקנות?
מיכאל איתן: שלושה, ארבעה חודשים אתם מסיימים את העבודה.
דורית ענבר: יכול להיות.
דורית ענבר: מה שתלוי בנו, כן, אדוני, אבל הפרוצדורה במלואה צריכה לקחת את השנה הזאת, כיוון שיש גם ועדת כלכלה, גם שר, גם יועץ משפטי.
מיכאל איתן: זאת לא עבודה שצריכה לקחת כל כך הרבה זמן.