GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוידה לחמן-מסר: אם יש מנגנון הכרעה על המחיר והמחיר יהיה מפוקח, אז יש לנו מצב כזה: שישית שטח ציבורי פתוח.
דוידה לחמן-מסר: כי שטח ציבורי פתוח זה גם יכולת לעשות מכרז.
דוידה לחמן-מסר: אני על ערוצים שלו לא יכולה לעשות מכרז.
אברהם פורז: אגב, זה לא שטח ציבורי פתוח, זה שטח לתכנון בעתיד, אם בכלל.
דוידה לחמן-מסר: בשטח הציבורי המיועד לתכנון אנחנו נעשה מכרזים.
דוידה לחמן-מסר: בשיטה של מר איינהורן, שהיא שיטה שמקובלת עלי, השישית היא שטח ציבורי.
אברהם פורז: מה זה שטח ציבורי?
דוידה לחמן-מסר: שטח ציבורי זה משאב הציבור, דהיינו: הציבור צריך להחליט איזה שימוש יעשה בו.
דוידה לחמן-מסר: איך הציבור מחליט?
דוידה לחמן-מסר: עושים מכרז.
אברהם פורז: פה יאמר: "ובלבד שלא יעלה על שישית".
אברהם פורז: הם צריכים לאפשר להעביר כל שידור שהם מקבלים הוראה, כאשר אי אפשר יהיה לתת להם הוראות להעביר ערוצים בשיעור העולה על שישית מהקיבולת שלהם.
צבי הנדל: ההבדל בין ההצעה שלך ובין הצעתו של מר איינהורן, שהוא אומר: "תראה, אם אתה אומר לי שמדובר בערוצים ישראלים אז אני מוכן ללא הגבלה".
צבי הנדל: אתה בא ואומר: "אני רוצה להגביל את זה בשישית נוספת, לאו דווקא ישראלית".
צבי הנדל: אם אני צריך להעדיף בין שניכם, אני מעדיף אותו, אבל מאחר ואתה חושש שבעלי הכבלים ישארו ללא פרנסה בעתיד, אני מוכן שהשישית הנוספת היא באישורם ובתנאי שזה ישראלי.
אברהם פורז: חבר הכנסת הנדל, נניח שמחר הקהילה היהודית בארצות הברית עושה ערוץ באידיש והיא רוצה לשדר אותו פה.
אברהם פורז: לפי מה שאתה אומר זה מחוץ לגדר.
אברהם פורז: אל תלך דווקא לישראליות.
יגאל ביבי: או ערוצים ישראליים, או שהמועצה הגיעה למסקנה שהם ערוצים חיוניים וחינוכיים.
דני רוזן: כל המטרה שלנו היא להבטיח פלורליזם בשידור.
דני רוזן: כשאנחנו באים לנתח איך יוצרים פלורליזם, אנחנו מאוד מודאגים מהשוואת הכוחות בין השחקנים השונים, בעיקר של אלה ששולטים בתשתית שישפיעו יותר מידי על התכנים.
דני רוזן: אנחנו מנסים איכשהו לצמצם את ההשפעה.
דני רוזן: זה אחד הסעיפים שעוסק בזה, אבל יש גם סעיפים אחרים.
דני רוזן: כשנדון בסעיפים האחרים, צריך לזכור שפה צמצמנו את התחום ל12.5%.
בני איינהורן: האם אדוני חושב שזה שישית מעבר לשישית?
אברהם פורז: אמרתי שזה נשאר פתוח לדיון.
אברהם פורז: לא השתכנעתי לפי שעה שזה קניין הציבור.
נסים דהן: השישית היעודית זה קניין הציבור.
דוידה לחמן-מסר: זה מה שניסיתי להגיד.
נסים דהן: צריך להיות ברור שבזה לא נוגעים.
נסים דהן: יש שישית שעל פי החוק היא חלק מקניין הציבור.
דני רוזן: היא לא קניין הציבור, הציבור קובע מה יעשו איתה.
דני רוזן: חבר הכנסת דהן, אני מבטיח לך שנדון בהרחבה בסעיף הזה.
נסים דהן: עכשיו אתה מדבר על שישית אחרת, זאת אומרת שישית ועוד שישית.
אברהם פורז: שישית אחת יכולה להיות חופפת לשישית השנייה.
אברהם פורז: זאת שאלה פתוחה.
אברהם פורז: כרגע אמרנו שאי אפשר לתת להם הוראות להעביר ערוצים יותר מהשישית.
אברהם פורז: לגבי קניין הציבור נדון בנפרד.
אברהם פורז: זה יכול להיות חופף לשישית, לא חופף, חופף בחלקו.
נסים דהן: לא יכול להיות שאותה שישית שהיא קניין הציבור תהיה אותה שישית שתגרום לתחרות.
נסים דהן: קניין הציבור הוא לא נושא לתחרות.
נסים דהן: הוא יכול להיות אפילו ערוץ מפסיד, אבל הוא קניין הציבור.
אברהם פורז: יכול להיות מצב שכל השישית הזאת תהיה קניין הציבור, חלק מהשישית תהיה קניין הציבור או שתהיה עוד שישית.
נסים דהן: לעוד שישית אני מתנגד.
בני איינהורן: אני לא מעלה אף ערוץ ביוזמתי.
בני איינהורן: המועצה מחליטה איזה ערוצים להעלות.
צבי הנדל: חבר הכנסת יגאל ביבי שואל אם הוא יזום והמועצה תאשר זה יעבוד.
דורית ענבר: זה יכול לעבוד רק אחרי שהחוק יעבור, כי נכון להיום ערוצים עצמאיים אינם יכולים לבוא אלי ולומר לי: "בקשה, אשרי אותי".
בני איינהורן: אנחנו מתחננים לערוצים.
בני איינהורן: אף אחד לא בא עם יוזמות של ערוצים.
בני איינהורן: יש מקרה שבא אליך מישהו עם ערוץ, את אישרת ואני אמרתי לך לא?
דרור שטרום: הדבר הזה לא אפשרי היום.
דורית ענבר: אף אחד לא בא אלי ולא יכול לבוא אלי.
דורית ענבר: הדרך היחידה להעלות ערוץ היום היא שבעל הערוץ, מפיק הערוץ מתקשר עם חברת הכבלים והלווין.
דורית ענבר: והיה והגיע איתה להסכמה, פונה אלי חברת הכבלים או הלווין ומבקשת את אישורי להעלות את הערוץ.
דורית ענבר: לפי החוק החדש יש שני מסלולים: המסלול האחד זה המסלול הקלאסי, שבו אתה מתקשר לאחת החברות והיא מבקשת את אישורי ואני מאשרת, והמסלול השני הוא שאתה פונה ישר אלי, אני נותנת אישור שידור מיוחד ואתה בא אל החברה עם רשיון השידור ומבקש ממנה שתעביר אותך.
דורית ענבר: בשביל זה צריך מקום.
אברהם פורז: ברור לגמרי, לפחות מבחינת הניסוח, שהסמכויות הן בידי המועצה לכבלים, כולל התעריפים, כולל הכל.
אברהם פורז: תכתבי שהצעת היושב-ראש היא שכל הסמכויות הן בידי המועצה.
אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לך שכשדנו בסעיף 6ח, שדן בנושא מתן רשיון שידור, התקבלה כאן החלטה לפיה חתימת השר תהיה מעין חתימת קיום.
אתי בנדלר: בסייפה של הסעיף הקטן שאנחנו מדברים עליו, כלומר "לעניין סעיף קטן זה, על קביעת תנאים ברשיון שידור, תחול הוראת סעיף 6ח(ו)(1)", נכתוב: "תחול הוראת סעיף 6ח(ו)".
דני רוזן: חתימה ליופי?
דני רוזן: אני לא מכיר הרבה שרים שמוכנים לחתום ליופי.
דני רוזן: אני ישבתי עם שרים מכל קצוות הקשת הפוליטית שחקרו, התעניינו ורק אז היו מוכנים לחתום.
אתי בנדלר: כשדנו בתיקון לחוק ההגבלים העסקיים דנו רבות בנושא של מה היו סמכויות השר לעומת סמכויות הממונה.
אתי בנדלר: בסופו של דבר נמצאה שם נוסחה יפה: השר נדרש לחתום על הכללים, כאשר הוא יכול לא לחתום עליהם אם הוא שוכנע מטעמים מיוחדים שאין לעשות כן.
אתי בנדלר: חשבתי שזאת נוסחה ראויה.
נסים דהן: החתימה של השר מעכבת?
אברהם פורז: למה נשיא המדינה חותם על חוקי הכנסת?
אברהם פורז: הוא יכול לעכב חוק שלא נראה לו?
אתי בנדלר: הסמכות של השר הרבה יותר רחבה מאשר סתם חתימת קיום.
אתי בנדלר: אם אין חתימה אין תוקף.
אתי בנדלר: אומרים לשר: "חתום על זה, אלא אם כן יש לך נימוקים טובים שלא לחתום על זה".
דני רוזן: ההסדרה של ענף התקשורת היא הסדרה מורכבת.
דני רוזן: אחד ההיבטים שלה הוא נושאי התוכן שעליהם מופקדת המועצה.
דני רוזן: יש לה גם היבטים אחרים – צרכניים, טכנולוגיים, כלכליים וכו'.
דני רוזן: השר צריך לשקול את כל ההיבטים.
דני רוזן: המועצה שוקלת רק את נושא התוכן.
דני רוזן: יש כמה גישות להסדרת ענף התקשורת, כאשר גישה אחת אומרת: "בואו נקים מערכת של מן רשות ציבורית בלי פוליטיקאים".
דני רוזן: הגישה השנייה אומרת: "יש ממשלה שקובעת מדיניות ותפקיד השר לבצע את המדיניות".
דני רוזן: הוא נעזר, בין היתר, בנושאים מסויימים במועצה ציבורית.
דני רוזן: כל מתכונת החוק היא מתכונת שאני אמרתי.
דני רוזן: אם אתם רוצים לעבור לגישה אחרת, זה בסדר, אין לי בעיה נפשית עם זה, רק זה לא החוק הזה.
דני רוזן: לעשות מן שעטנז זה דבר בעייתי, שיוביל לכאוס מוחלט.
אברהם פורז: אני בעד להרחיק את השרים ואת הפוליטיקאים מהשידורים ומתכני השידורים.
דני רוזן: זה לא מה שאתה עושה.
דני רוזן: הבעיה היא שאנחנו צריכים קוהרנטיות בחוק.
דני רוזן: אם בכל קטע תהיה לנו תזה אחרת, יהיה לנו בסופו של דבר חוק בלתי קוהרנטי.
דני רוזן: אם רוצים שהמועצה תקבע, אין לי בעיה, אבל צריך לראות בדיוק מה, ולצמצם את מה שכתוב שמתייעצים איתה כי זה לא יעבוד.
דרור שטרום: אתה לא חושב שבתחום התוכן המועצה צריכה להיות הגוף המוביל?
דני רוזן: רק בתוכן.
דני רוזן: האם ערבויות לקיום תנאי רשיון הן תוכן?
אברהם פורז: אנחנו רוצים לתת את העניין הזה לעצמאות המקסימאלית של המועצה.
אברהם פורז: אנחנו רוצים להפוך אותה ליחידת סמך, שיהיו לה גורמים כלכליים.
דני רוזן: אם רוב חברי הוועדה חושבים שצריך לבנות מועצה עצמאית אז צריך לתקן את החוק, לא רק לתקן שני סעיפים.
דני רוזן: אתה עושה שעטנז טוטאלי שיתקע גם את ענף התוכן וגם את ענף השידורים.
אברהם פורז: אנחנו נראה.
אברהם פורז: (ב) "לעניין רשיון כללי לשידור, תנאים בנוגע למוקד שידור, לרבות בנושאים: (1) הטכנולוגיה שתשמש לצורך השידורים ודרכי הקליטה והגישה לשידורים אלה;
גדעון אביטל: אם בסופו של דבר מוקד השידור יהיה בידי בעל רשיון תשתית ולא בידי בעל רשיון שידור, אז צריך לעשות התאמה של הניסוח בסעיפים האלה.
אברהם פורז: ההערה במקומה.
דני רוזן: הוא אמר שאם הופכים את החוק אז החוק הפוך.
אברהם פורז: הוא לא אמר את זה.
אברהם פורז: (2) "האמצעים והדרכים להעברת השידורים, להפצתם ולקליטתם בידי המנויים, לרבות מפרטי מוקד השידור ועמידתו בתקינה, ומספר מזערי של אפיקי שידור שניתן לקיים באמצעותו; (3) חיבורו של מוקד השידור לרשת בזק ציבורית;" אגב, יש לכם התנגדות שנקרא לחוק הזה חוק התקשורת במקום חוק הבזק?
דני רוזן: הוא לא עוסק בתקשורת, הוא עוסק בהרבה מאוד נושאים.
אברהם פורז: יש בעיה בכך שיש חברת בזק וחוק הבזק.
גדעון אביטל: אני חושב שהשינוי הזה מתחייב נוכח הוספת סעיפים ב(1) וב(2).
אברהם פורז: (4) "קצב הפיתוח של מוקד השידור, בהתחשב במגבלות רשת הבזק הציבורית המשמשת את בעל הרשיון הכללי לשידור; (5) דרכי הפעלתו של מוקד השידור וניהולו; (6) אפשרות ביצוע פעולות בזק הדרושות לצורך קיום שידוריו של בעל הרשיון, באמצעות אחר מטעמו.
אברהם פורז: לעניין סעיף קטן זה, על קביעת תנאים ברשיון שידור, לא תחול הוראת סעיף 6ח(ו) (1)."
יזהר טל: יש פה את בעיית הקוהרנטיות.
יזהר טל: בכל סעיף שאנחנו עוברים הבעיה של חוסר קוהרנטיות הולכת וגוברת.
יזהר טל: אם, לדוגמה, עברנו על הסעיף הזה, זאת אומרת שהסעיף מקובל.
יזהר טל: אם את מוקד השידור העברתם לרשת הבזק הציבורית, אז כל ההקשר של הסעיף הזה משתנה ועל כל אחת מההוראות צריך לחשוב מחדש.
יזהר טל: זאת הסכנה בשינויים האלה.
יזהר טל: אני רוצה להזהיר בפני התוצאה שעושה רושם, לצערי, שהוועדה הולכת לקראתה.
אברהם פורז: אני מבטיח לך שיהיה draft שיצא מתחת ידינו.
אברהם פורז: שם נשתדל להיות קוהרנטיים.
אברהם פורז: נשתדל, לאור התיקונים שהכנסנו, להתאים גם את הסעיפים.
אברהם פורז: אנחנו נעביר את הdraft הזה לעיונכם, ואתם תבדקו בין היתר את שאלת הקוהרנטיות.
אברהם פורז: 18.
אברהם פורז: "אחרי סעיף 6ט לחוק העיקרי יבוא: 6ט1 (א) בעל רשיון שידור יקיים את השידורים באורח תקין וסדיר במסגרת הרשיון שהוענק לו ועל פי התקנות והכללים שנקבעו לפי חוק זה.
אברהם פורז: (ב) ראה השר כי בעל רשיון שידור פועל באופן העלול לגורם לפגיעה בביצוע תקין וסדיר של השידורים, או כי יש בפעולותו כד לגרום לפגעיה משמעותית בתחרות בתחום השידורים, רשאי הוא להורות לבעל הרשיון בדבר צעדים שעליו לנקוט כדי למנוע את הפגיעה.
דוד ליבאי: אי אפשר שהשר ינקוט אמצעים בלי שיתן זכות שימוע.
אברהם פורז: מקובל עלי.
אברהם פורז: אנחנו נאמר: "לאחר שנתן לבעל הרשיון אפשרות לטעון את טענותיו".
נגה רובינשטיין: יש פה בעיה, כי זה כבר קיים בהוראות חוק אחרות.
דרור שטרום: אצלינו בחוק, למשל, יש לנו סמכות לתת מתן הוראות למונופולים.
דרור שטרום: זה ברור שכל פעם אנחנו שומעים את העמדות.
דרור שטרום: לא כותבים בכל מקום שמחייב סמכות מינהלית שחייבים לשמוע.
דוד ליבאי: השאלה היא גם מה הזיקה בין שני הסעיפים.
אברהם פורז: אני חושב שהסמכות צריכה להיות גם לשר וגם למועצה, עם אפשרות שימוע.
אברהם פורז: אפשר לכתוב: "ראה השר או ראתה המועצה.
אברהם פורז: ." היא יכולה להורות לו לאחר ששמעה אותו.
אברהם פורז: השר בתחום הטכנולוגי, המועצה בתחום התכני.
יזהר טל: זה כולל גם בעל רשיון כללי לשידור.
נגה רובינשטיין: חבר הכנסת פורז, האם לפני שאתה מוסיף את המשפט הזה אפשר להתייעץ עם אנשים אצלינו?
אברהם פורז: תתייעצו עם מי שאתם רוצים.
אברהם פורז: לכאורה יש פה שתי מערכות שפועלות: יש פה אחריות של המועצה בתחום התכני ואחריות של השר בתחום הטכנולוגי.
דני רוזן: יש רשיון אחד שנתן השר.
דני רוזן: הרשיון של השר הוא לא רק בתחום הטכנולוגי, הוא גם בתחום התוכן.
אברהם פורז: סמכויותיו של השר בתחום התוכן הרבה יותר מוגבלות.
אברהם פורז: אני לא הייתי רוצה שהשר יזמן את בעל הזכיון וידבר איתו על תכנים.
דני רוזן: יכול להיות שאתה רוצה שברשיון כללי/מיוחד השר לא יהיה בעסק, המועצה תתן את הרשיון.
דני רוזן: זה בסדר אם זה מה שאתה רוצה, אבל צריך להתאים את החוק לזה.
אברהם פורז: תראה, עשו בשעתו איזו שהיא טעות שלא נתנו עצמאות מוחלטת למועצה.
דני רוזן: אולי עשו טעות שהקימו את המועצה.
דני רוזן: אולי זאת היתה טעות שלא חיברו את מועצת הרשות השנייה עם מועצת השידורים.
אברהם פורז: זה נכון.
דני רוזן: אני חושב שיש צורך לעשות שינוי מהותי בהסדרת השידורים.
דני רוזן: המטרה של החוק הזה היא להניע תהליך, לתת רשיון בזק לכבלים בשביל לספק שירותים מהירים ותחרות בבזק בעדיפות ראשונה.
דני רוזן: היינו צריכים לעשות תיקון להסדרה של עולם התוכן.
דני רוזן: התיקון שנבחר פה, בהצעת החוק הזאת, הוא לאפשר במבנה הקיים, בכלים הקיימים לטפל ביצירת תחרות בתוכן.
דני רוזן: זה לא פותר את ההידרשות לשינוי מהותי בכל הסדרת הענף.
דני רוזן: בהצעת החוק הזאת אין שינוי מהותי בהסדרת הענף, יש רק פתרון לבעיה של הסדרת התוכן בעולם החדש.
נגה רובינשטיין: אני רוצה לחזור לשני דיונים אחורה.
נגה רובינשטיין: עלתה שם שאלה אם להכניס את המילים "עבר עבירה בארץ או בחו"ל".
נגה רובינשטיין: בסופו של דבר הוחלט לא להוסיף את המילה "בארץ ובחו"ל", כיוון שיש בחקיקה אחרת את המילה "עבירה" בלי המילים "בארץ ובחו"ל".
נגה רובינשטיין: יש כללים מינהליים שמחייבים מתן שימוע במסגרת זכויות שנפגעו.
נגה רובינשטיין: בשביל מה יש צורך להוסיף את המילים "לאחר שנשמע"?
נגה רובינשטיין: ברור שהכללים המינהליים חלים כאן.
אברהם פורז: מה איכפת לך שזה יתווסף?
אתי בנדלר: גברת רובינשטיין צודקת.
אברהם פורז: לאחר שההערה נשמעה מפיו של פרופ' ליבאי, שאני מניח שגם הוא יודע משהו במשפטים, האם העדר המילים הללו מאפשרות לשר בלי שימוע, בלי כלום לעשות את זה?
דוד ליבאי: לכאורה מאפשרות, אבל למה שהדברים לא יהיו ברורים?
דוד ליבאי: אני חושב שבדרך כלל הדברים כן כתובים.
אברהם פורז: פרופ' ליבאי, אנחנו נשאיר את הטקסט כמו שהוא, אבל אני במליאה, כשאציג את החוק, אסביר שהסעיף הזה נדון וקיבלנו הסבר מנציגי משרד המשפטים ומנציגי משרד התקשורת למה לא צריך להוסיף את המילים.
אברהם פורז: אני חושב שאנחנו כן צריכים לתת למועצה את הסמכות המקבילה לסמכות השר בנושא הזה, בעיקר לגבי התחום התכני.
דני רוזן: לא יכול להיות שאני נותן רשיון ואתה קובע כל מיני הוראות לגבי.
דני רוזן: יש אחד שנותן את הרשיון והוא בעל האחריות כלפי בעל הרשיון.
אברהם פורז: מר רוזן, יש כמה דרכים לתת עצמאות לגוף ציבורי.
אברהם פורז: אחת הדרכים היא להפוך אותו לרשות עצמאית, כמו הרשות השנייה, רשות הנמלים, רשות שדות התעופה.
אברהם פורז: האפשרות השנייה, שנבחרה במקרה הזה, היתה שזה יהיה גוף עצמאי בתוך משרד התקשורת.
אברהם פורז: אנחנו רוצים להפוך אותה ליחידת סמך ולתת לה כמה שיותר עצמאות.
אברהם פורז: זה עדיין מאפשר לשר לפזר את המועצה ולהתערב בפעולתה.
דני רוזן: המועצה הוקמה כגוף מייעץ ללא מנגנון.
דני רוזן: המנגנון של המועצה כולל את היושב-ראש ואת המזכירה.
דני רוזן: כל הפעילות היא באחריות משרד התקשורת ובאמצעות המנגנון של משרד התקשורת.
דני רוזן: אנחנו כמשרד התקשורת רצינו שיהיה לה יועץ משפטי משלה אבל משרד המשפטים התנגד.
דני רוזן: הרבה יותר הגיוני מה שהשר בן-אליעזר העלה: לאחד את המועצה עם הרשות השנייה לגוף אחד לשידור מסחרי.
דני רוזן: אין לי בעיה שיקחו את הטיפול בתכנים ויוציאו אותו ממשרד התקשורת.
אתי בנדלר: אני מציעה להוסיף בסוף הסעיף הקטן הזה תוספת שתאמר: "ובלבד שאם פעולתו של בעל הרשיון היא בתחום הנוגע לסמכויות המועצה לפי סעיף כך וכך, יורה השר כאמור לבעל הרשיון לאחר שהתייעץ עם המועצה".
אברהם פורז: אנחנו מקבלים את זה.
גדעון אביטל: כתוב בנוסח: "העלול לגרום לפגיעה בביצוע תקין וסדיר של השידורים".
גדעון אביטל: אני, כדי שהדברים לא יתפרשו לא נכון, מבקש להוסיף את המילה "משמעותית" אחרי המילה "פגיעה".
אברהם פורז: מה זה משמעותית?
גדעון אביטל: יש מערכת פיקוח טבועה בתוך מערכת החקיקה שאפשר להטיל קנסות, להגביל רשיון, לטעון ערבויות.
גדעון אביטל: פה מדובר בנושא מאוד חריג: מתן הוראות לגורם מסחרי.
גדעון אביטל: זה מקרה מאוד קיצוני.
גדעון אביטל: אפשר לספור על ידיים מועטות מתי הממונה על ההגבלים העסקיים, בתוקף סמכות מיוחדת שיש לו לפי סעיפים 30,31, נתן הוראות.
גדעון אביטל: זה מקרה מאוד חריג שצריך להשתמש בסנקציה הזאת.
גדעון אביטל: זה כמעט נטילת המפתחות.
גדעון אביטל: אני מבקש להוסיף כאן מילים שיסבירו שזה רק בנסיבות מאוד חמורות ודחופות.
אברהם פורז: אני לא יודע אם יש משהו באמצע בין המילה "משמעותית" לבין המילים "שאינה זניחה".
גדעון אביטל: אני מבקש שלא יהיה כאן שימוש לרעה בסמכות, שהשר יתחיל לנהל את חברת הכבלים או את חברת הלווין.
גדעון אביטל: זה עלול להיות.
אברהם פורז: אני פוחד שהכנסת המילים שאתה אומר עלולה לומר שאם רבע מדינה לא רואה טלוויזיה זה לא נורא כי זה לא משמעותי.
גדעון אביטל: מי נושא באחריות לפעילות או לאי פעילות כתוצאה ממתן ההוראות?
דני רוזן: אתה מציע לגרום לכך שהשר אף פעם לא יוכל לתת הוראה על פגיעה בתחרות.
אתי בנדלר: גברת ענבר הפנתה את תשומת ליבי לכך שבריישה לסעיף קטן (ב) צריך להיות כתוב: "ראה השר או ראתה המועצה".
אתי בנדלר: הסמכות בסופו של דבר היא של השר.
מוריאל מטלון: אני מפנה את תשומת ליבכם לכך שבסעיף 6י"א לחוק, שהוא סעיף קיים כתוב: "ובלבד שניתנה לבעל הזכיון הזדמנות להשמיע את טענותיו".
אתי בנדלר: אנחנו צריכים להחליט אם להוסיף בכולם או לבטל.
מוריאל מטלון: אני מציע שתהיה קוהרנטיות.
אברהם פורז: מר מטלון, האם הסעיף הזה חל גם על הלווין?
מוריאל מטלון: לדעתי, כן.
אברהם פורז: 19.
אברהם פורז: "בסעיף 6י לחוק העיקרי – (1) במקום סעיף קטן (א) יבוא: "(א) רשיון שידור, לרבות זכות מהזכויות המוקנות בו, אינו ניתן להעברה, לשעבוד או לעקול; העברה, שעבוד או עיקול של נכס מנכסי הרשיון שלא הותרו במפורש ברשיון, טעונים אישור השר.
אברהם פורז: על אף האמור, רשאי השר, לאחר התייעצות עם המועצה, ולאחר ששקל את השיקולים המפורטים בסעיף 6ח1, להתיר העברת רשיון שידור אגב שינויים מבניים בתנאים שיורה עליהם, אם שוכנע שמתקיימים בבעל הרשיון הנעבר כל התנאים שהתקיימו במעביר.
אתי בנדלר: נדמה לי שדנו בסעיף דומה שבו דובר על נכס מנכסי הרשיון.
אברהם פורז: הגברת לחמן-מסר, חברת כבלים רשאית להתיר שירות צף על נכסיה?
דוידה לחמן-מסר: היא רשאית אם השר יתיר.
דוידה לחמן-מסר: השר יתיר לה למהלך העסקים הרגיל.
מיכאל איתן: מה זה נכס מנכסי הרשיון?
אתי בנדלר: בדקנו את זה והגענו למסקנה שזה תקין, כי יש הגדרה חדשה שאושרה: "נכסי הרשיון והנכסים הדרושים להבטחת מתן שירותי בזק בידי בעל רשיון בהתאם לרשיונו או להבטחת קיום שידורים בידי בעל רשיון לשידורים בהתאם לרשיונו".
אתי בנדלר: מדובר רק באותם נכסים שדרושים לצורך קיום השידורים.
אתי בנדלר: מכונית המנכ"ל לא דרושה.
מיכאל איתן: מי קבע?
מיכאל איתן: אם לא תהיה מכונית למנכ"ל, הוא יגיע מאוחר.
אתי בנדלר: הוא יכול לנסוע במונית.
מיכאל איתן: האם אדם שמגיש בקשה לקבל רשיון צריך שיהיו לו את כל הנכסים האלה?
דני רוזן: הבעיה שלנו בכל התהליכים של השיעבודים היא איך מבטיחים רציפות שירותים.
דני רוזן: אם מאיזו שהיא סיבה הוא החליט להפסיק את השירותים, עדיין אנחנו צריכים לקבוע כל מיני כללים שיאפשרו תהליך מסודר של טיפול בלקוחות, העברתם לאחר, מתן שירותים לתקופה עד שהדברים יסודרו וכך הלאה.
דני רוזן: אם בחרתי את חברת פרטנר במכרז, לא התכוונתי שמי שיהיה בעל הרשיון מחר בבוקר יהיה בנק לאומי.
דני רוזן: זאת לא היתה כוונתי.
דני רוזן: התהליך הזה של זהות בעל הרשיון ושמירת רציפות השירותים זה מרכיב בכל הרשיונות.
אברהם פורז: חבר הכנסת איתן, אם אתה מעקל ומשעבד מותר לך למכור.
אברהם פורז: אם אני, למשל, מטיל שיעבוד על המקרר אצלי בבית, אז בעיקרון אם אני לא פורע את ההלוואה אפשר לבוא, לקחת את המקרר ולמכור.
אברהם פורז: המטרה היא שאף נושה לא יוכל לבוא לקחת מכונה שמשמשת לשידור ולהשאיר חושך.
דרור שטרום: אבל זה נכון רק לרשיון כללי.
יזהר טל: הריישה נשארת לשני הסוגים.
מוריאל מטלון: אני מבין שזה לא חל על רשיונות שכבר ניתנו.
מוריאל מטלון: אנחנו כבר שיעבדנו, כפי שהיה מותר לנו, חלק מהנכסים.
מוריאל מטלון: ברור שאי אפשר לפגוע בזכויות מותנות.
מוריאל מטלון: אני מזכיר לאדוני שאמר בישיבה הקודמת: "אני אומר באופן מוצהר, חד משמעי, חגיגי ודקלרטיבי: מי שקיבל משהו לפי הדין הקיים לא נפגע בזכויותיו הקנייניות".
אברהם פורז: נניח יש לך 100 אלף מנויים שחלקם התנתקו מהכבלים ואתה מחר הולך לשעבד איזו שהיא קופסא או ציוד אחר, יבוא איזה שהוא נושה, יוציא את הקופסאות האלה ויעשה חושך.
מוריאל מטלון: אין בעיה כזאת, מפני שברשיון שקיבלנו המועצה קבעה שתנאי לכך שיינתן שיעבוד הוא שמקבל השיעבוד יאשר שהוא יכול לדאוג להעברת נכסים למישהו אחר שיפעיל, הוא לא יכול להפסיק את ההפעלה.
מיכאל איתן: שיעבוד הוא לפעמים דבר חיובי על-מנת להמשיך את השירות.
מיכאל איתן: חבר הכנסת פורז, אתה אמרת מקודם שלשעבד אסור לו אבל למכור מותר לו.
אברהם פורז: באישור.
מיכאל איתן: איפה כתוב באישור?
מיכאל איתן: איפה קיימת חובה לקנות?
מיכאל איתן: השאלה היא אם לא כדאי לנסח את זה לא בכיוון של השיעבוד ומי הבעלים של הנכסים האלה, אלא בעובדה שהם צריכים להשאר שם ולהמשיך לתת שירות.
אתי בנדלר: נניח שהם יוכלו לשעבד את זה לגורם שיוכל לתת את השירות.
דני רוזן: סעיף 6ט1 מחייב את בעל הרשיון לתת את השידורים באורח תקין וסדיר.
דני רוזן: אי אפשר לשעבד לבעל רשיון שחייב ציוד ואם הוא לא משלם באים ולוקחים לו, כי אז השירותים לא ניתנים.
מוריאל מטלון: בפרוייקטים של BOT יש בדיוק את אותה סוגייה.
מוריאל מטלון: אם אתה הולך ומקים פרוייקט במעל מיליארד דולר, למשל חוצה ישראל, הפרוייקט חייב להיות במימון בנקאי של 80% ומעלה.
מוריאל מטלון: המדינה הכירה בכך שצריך לאפשר שיעבוד.
מוריאל מטלון: יצאו באחרונה הנחיות של משרד האוצר לחוזים בתחום הBOT.
דני רוזן: זה לא BOT.
מוריאל מטלון: דומה מאוד.
אברהם פורז: מר מטלון, מה רע בסעיף כפי שהוא מנוסח?
מוריאל מטלון: צריך לאפשר שיעבוד כדי לאפשר לגופים הכלכליים לממן את עצמם.
מוריאל מטלון: צריך לקבוע תנאי לשיעבוד, והתנאי לשיעבוד צריך להיות כפול: א.
מוריאל מטלון: שמי שיקבל במסגרת מימוש את הרשיון זה יאושר על ידי השר, על ידי המועצה.
מוריאל מטלון: ב.
מוריאל מטלון: שיהיה תנאי שמי שיקבל את הזכויות במכירה או בהעברה יתחייב להמשך השירות.
גדעון אביטל: אנחנו מסכימים עם מה שאומר עו"ד מטלון כי השתנו המצבים.
גדעון אביטל: כל גורמי השידור בישראל זקוקים לאשראי בנקאי.
גדעון אביטל: אנחנו היינו מבקשים שלא תהיה הגבלה על שירות ושהנושה ידע שדרכי מימוש השירות יהיו מותנים באישורים של שר התקשורת.
דוידה לחמן-מסר: המחלוקת בינינו היא לא גדולה.
אברהם פורז: מה את אומרת על ההצעה של מר אביטל, שהשיעבוד מותר רק שדרכי המימוש נקבעים.
דוידה לחמן-מסר: התוצאה היא זהה, למעט נקודת הפתיחה.
דוידה לחמן-מסר: אני מציעה להשאיר את הנוסח הקיים.
גדעון אביטל: אם תדעי שבקשת אישור שיעבוד שהגשתי למשרד התקשורת בשם אחת החברות לקח 11 חודש עד שקיבלתי את התשובה, אולי תשתכנעי שהמסלול של מטלון הוא יותר יעיל.
דוידה לחמן-מסר: הבעיה שלי היא אחרת.
דוידה לחמן-מסר: השר אמר שהוא רוצה לדעת מי הנושה.
אברהם פורז: למה השר צריך לדעת מי הנושה?
דוידה לחמן-מסר: יש נושים שונים.
אברהם פורז: איזה כלים יש לשר לדעת אם הנושה הוא מוסד בנקאי?
אברהם פורז: אומר מר אביטל שלקח להם 9 חודשים כדי שהשר יאשר.
אברהם פורז: למה שלא תהיה אפשרות לומר שיהיו מגבלות עד אחרי המימוש?
אברהם פורז: צריך לומר שלא ניתן לממש שיעבוד כזה על ידי פעולה שיש בה לגרום להפסקת שידורים או להפרעה.
דוידה לחמן-מסר: יוצא שמיקי איתן הופך להיות למי שמפעיל את השידורים כי הוא הנושה של מר איינהורן.
דוידה לחמן-מסר: החברה פשטה את הרגל, הנושה נכנס, תופס את הנכסים ומפעיל את השידורים.
דוידה לחמן-מסר: יוצא שמי שמשדר הוא לא זה שקיבל את הרשיון.
יורם מוקדי: בעל הרשיון הכללי צריך לדעת מה מותר לו לשעבד, מה אסור לו לשעבד ובאיזה תנאים הוא יכול לשעבד.
יורם מוקדי: בהוראת החוק הזאת צריך להיות ברור שהוא לא יכול לשעבד נכסים.
אברהם פורז: אנחנו נשאיר את הסעיף ונאמר שאם השר תוך שלושה חודשים לא נתן תשובה הוא יהיה רשאי לשעבד, ואולם לא ניתן לממש שיעבוד באופן שיש בו כדי לגרום להפסקה או להפרה בפעולת השידורים.
דרור שטרום: וכל זה חל רק על רשיון כללי.
גדעון אביטל: קיבלנו גם את הגירוש מהעיר וגם את הדגים המסריחים, כי אנחנו צריכים גם לפנות לשר לאישור וגם יש דברים שאי אפשר לממש.
יורם מוקדי: למה שברשיון לא יגידו להם מה מותר להם ומה אסור להם?
אברהם פורז: כי זה מחייב אותך לראות את הנולד.
אברהם פורז: אף פעם אתה לא חושב על כל האפשרויות.
אברהם פורז: לא ניתן לממש שיעבוד באופן כזה שמישהו יבוא לתחנת השידור, יחתוך כמה חוטים, יקח איזו שהיא קופסא וילך משם.
גדעון אביטל: אז למה בנוסף צריך את אישור השר?
אברהם פורז: אולי זה עולם תחתון.
אברהם פורז: אני מניח ש90% מהמקרים הוא יאשר.
אברהם פורז: לא איכפת לי לכתוב ששיעבוד לטובת מוסד בנקאי בארץ לא טעון אישור השר.
דני רוזן: הרשיון מגדיר במפורש מה הם אותם נכסי הרשיון הרלוונטיים שאותם אי אפשר לשעבד.
דני רוזן: אני מניח שיש דברים שאפשר לשעבד ויש דברים שאי אפשר לשעבד.
דני רוזן: למרות זאת, אפשר גם את הנכסים שלכאורה אסור להעביר, באישור מיוחד כן להעביר.
דני רוזן: הם אומרים שàם האישור לא מגיע תוך כמה חודשים זה אוטומטי עובר.
דני רוזן: זה דבר שלא יכול לעבוד.
דני רוזן: קבעו ברשיון שהדבר הזה והזה הוא חיוני לקיום השידורים.
דני רוזן: מה אם זה יקח 4 חודשים במקום 3 חודשים?
אברהם פורז: אם זה מוסד בנקאי בארץ אז לא צריך שום אישור מאף אחד.
אברהם פורז: בעל השיעבוד לא יכול לממש את השיעבוד על ידי הפסקת פעולת השידור.
אברהם פורז: צריך למצוא איזה מנגנון שמקרה כזה זה הפרת תנאי הרשיון.
דוידה לחמן-מסר: מימוש השיעבוד נחשב להפרת הרשיון.
גדעון אביטל: אל תקחו להם את הרשיון.
דני רוזן: בפרטנר כתוב בפירוש ברשיון איזה דברים אסור לעקל.
דני רוזן: על סמך זה פרטנר קיבל את ההלוואות מהבנקים.
אברהם פורז: מר רוזן, כשתגיעו לפשיטת רגל של החברה הראשונה תראו אם עשיתם טוב או לא.
מיכאל איתן: תפריד בין עניין השיעבוד לעניין הניהול.
דני רוזן: יום אחד חברה יכולה לפשוט רגל ואז יש לי בעיה, כי מצד אחד באים הנושים ורוצים לגבות את כספם, לקחת את מה שעוקל, ומצד שני אני חייב להמשיך את השירות לציבור.
דני רוזן: בשביל להבטיח את המשך השירות לציבור יש דברים שמוגדרים כנכס שאותם אסור לשעבד, כל היתר לא מעניין אותי.
מיכאל איתן: לך איכפת שהם יהיו בתחנה ויתפקדו, לא שאסור לשעבד.
מיכאל איתן: אתה רוצה להבטיח שהם יהיו שם ויתפקדו.
גדעון אביטל: את נכסי הרשיון אפשר לשעבד, כאשר בכל כתב שירות יהיה כתוב שדרכי מימוש השיעבוד מותנות באישור שר התקשורת.
יגאל ביבי: רבותי, אני לא מבין למה כתוב "אינו ניתן להעברה, לשיעבוד או לעיקול" ביחד.
יגאל ביבי: העברה צריכה להיות בסעיף אחר.
יזהר טל: אדוני, תבחין בין רשיון לנכסים.
יגאל ביבי: אין דבר כזה לקבל הלוואה בלי שיעבוד.
יגאל ביבי: אדם שרוצה לשעבד לא ילך ל-10 רשויות לקבל אישור כדי לשעבד כסף.
יגאל ביבי: יש להפריד בין השיעבוד למימוש.
יזהר טל: יש נכסים שמותרים מראש לפי הרשיון, אין איתם בעיה, ויש נכסים - אלה אותם נכסים כמו שהוגדרו כאן - שהם חיוניים לפעולות ולגביהם נדרש אישור השר.
יזהר טל: מתי אישור השר יינתן?
יזהר טל: כאשר הוא יהיה שקט שיש הוראה בהסכם השיעבוד שמבטיחה שלא יהיה כאן מימוש ללא אישורו.
יזהר טל: יש גם הוראה נוספת ברשיונות שמתייחסת לאשראי בנקאי.
יגאל ביבי: האם כשהוא ירצה לשעבד ציוד או בית שהוא חלק מהרשיון הוא יצטרך אישור מהשר?
יזהר טל: נכסי הרשיון מוגדרים כאותם נכסים שהם חיוניים למתן השירות.
יזהר טל: אם הוא רוכש מכונית כזאת או אחרת זה בכלל לא שייך לעניין.
דרור שטרום: האם אתה מתנגד לזה שהמגבלה של אישור השר תהיה בשלב המימוש?
יזהר טל: אני רוצה שלגבי אותם נכסים שהם נכסי הרשיון תהיה בקרה של השר, שאכן הוראות הסכם השיעבוד מבטיחות שלא יהיה מימוש ללא אישור השר.
דרור שטרום: הם אומרים לך שהם יכתבו בחוק שלא יהיה מימוש אלא באישור השר.
דוידה לחמן-מסר: מראש השיעבוד לא יהיה אלא בתנאים שהשר יאשר מראש, כי הנושה לא יתן הלוואה בלי שהוא ידע באיזה תנאים הוא יכול לממש.
דוידה לחמן-מסר: יש הבדל בין נכסי בעל הרשיון הכללי לשידורים ובין סוגיית התשתית.
דוידה לחמן-מסר: על סוגיית התשתית היה דיון ממצה.
דוידה לחמן-מסר: סוגיות התשתית הן סוגיות מאוד רציניות.
לאה ורון: האם המשמעות היא שתעבירו לוועדה נוסח לסעיף 19?
מיכאל איתן: יכולות להיות דרכים שונות למימוש.