GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: מה דרוש על מנת שאפשר יהיה להחזיר את הקרונות לעבודה?
יריב לוין: אני חושב שבעניין הזה בהחלט הדיון הוא חשוב כי חשוב שנשמע תשובות לעניין הזה.
יריב לוין: יכול להיות שיש מקום שגם הוועדה תביע עמדה שבמכלול האיזונים הזה צריך לייצר כאן איזון קצת יותר נכון, ולחפש את הדרך לחדש את תנועת הרכבות לפחות בהיקף שהוא קרוב למלא במהירות הרבה יותר רבה, ובמועד שכולנו נדע מהו.
יריב לוין: המרכיב השני הוא באמת סוגיית הרזרבה.
יריב לוין: על פניו מתגלה כאן מחסור עצום בציוד ברכבת.
יריב לוין: הרי ברור לחלוטין שאי אפשר לצפות שכל הקרונות יעבדו כל הזמן במלואם.
יריב לוין: אני לא מכיר מערכת שלא צריכה להוציא קרונות, או כל דבר אחר לסבב של תחזוקה.
יריב לוין: אני לא מכיר מערכת שלא צריכה לפעמים תגבורים, ולכן צריכה תוספת.
אורי מקלב: גם את הרזרבה השביתו.
אורי מקלב: גם הרזרבה היתה מאותו סוג.
יריב לוין: אנחנו נמצאים הלכה למעשה במצב שבו משנוצר הצורך להשבית, אין שום אלטרנטיבה.
יריב לוין: אין רזרבה, אין אפילו רזרבה שיכולה לכסות חלק מסוים מהחוסר.
יריב לוין: אני חושב שגם הדבר הזה מחייב התייחסות גם מצד הרכבת, וגם מצד משרד התחבורה.
יריב לוין: חייבת להיות כאן איזושהי תוכנית הצטיידות שלוקחת בחשבון לא רק את מה שצריך לנסוע ביום יום, אלא גם איזושהי היערכות למצבים מהסוג הזה.
יריב לוין: נקודה שלישית שהיא חשובה – נדמה לי שהנושא הזה חושף באופן הברור ביותר את הבעיה שיש לנו בכלל בכל סוגיית התחבורה הציבורית, ושל מיקומה בסדר עדיפויות נמוך יחסית, הקצאת משאבים לא מספיקה, השקעה שנעשית כל הזמן אחרי האירועים, ובניסיון להדביק ביקושים, ולא כמענה ויצירת הרחבה של המערכת כדי לקלוט את העתיד לבוא.
יריב לוין: אם הנתונים הם שרק כ-3.5% מהשימוש באמצעי תחבורה יבשתיים נעשים ברכבת, הסיבה היא בוודאי לא שאנשים לא רוצים לנסוע ברכבת, אלא כנראה שהיקף השירות שהרכבת נותנת הוא לא מספיק, היקף הנגישות שלה הוא לא מספיק.
יריב לוין: כפי שאנחנו גם יודעים, היקף ואופן העבודה של אותם קווים שמזינים את הרכבת גם הוא לא מספיק טוב.
יריב לוין: לכן, הייתי מציע שהוועדה גם תבקש משר התחבורה ומהגורמים הנוגעים בדבר להביא בפניה באמת בתוך פרק זמן קצר איזשהן מסקנות ותוכנית עבודה מסודרת, הן לעניינה של הרכבת בפרט, והן בכלל, כדי לייצר תחבורה ציבורית כזאת שבאמת תענה לביקוש ולצרכים, ולא נימצא כאן במצב שבו המערכת כל הזמן עוברת על קצה גבול היכולת שלה, וגם קצה גבול היכולת הזה מספק בקושי חלק קטן מהצרכים.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני כמובן אשתדל להיות קצר, כמובן בגלל הדברים שנאמרו כאן על-ידי כל החברים.
עמיר פרץ: ראשית, אני בהחלט חושב שמנכ"ל הרכבת שהחליט להאריך את השירות שלו ברכבת, ראוי באמת לכל השבחים על העמידה שלו, ועל הראייה שלו את הרכבת כאחד הפרויקטים הלאומיים.
עמיר פרץ: זה אחד מהמשאבים שמשפיעים על הכול: על הכלכלה, על החברה, על היכולת שלנו לנהל את החיים בשגרה.
עמיר פרץ: יש לנו כמה בעיות בכמה רמות.
עמיר פרץ: הרמה הראשונה שאני שמח שהיא לא הרמה המרכזית היום, נוגעת בכל מה שקשור לסכסוכי עבודה.
עמיר פרץ: בסך הכול, אני חושב שיש שם גם הנהלה וגם ארגונים שיודעים יפה מאוד לשמור על רמת השירות שלהם לאזרח.
עמיר פרץ: זה דווקא תחום שגם כאשר יש בו מאבקים, בסופו של דבר האזרחים מקבלים את זה כחלק ממהות הדמוקרטיה.
עמיר פרץ: זה דבר שאיש לא יכול לצפות אותו מראש.
עמיר פרץ: מבחינת האזרחים זה אפילו הרבה יותר נסלח מכל דבר אחר.
עמיר פרץ: אבל, יש שני נושאים שעומדים היום באופן בוער.
עמיר פרץ: הדבר הראשון הוא כל נושא התכנון.
עמיר פרץ: באמת מוזר שפתאום מישהו קם בבוקר ואומר: לא תכננו מסילה מקבילה, אז כל הדרום מושבת, ואנחנו פועלים באופן כזה שבן רגע הדרום יוצא מתוך האחריות של מדינת ישראל.
עמיר פרץ: הדבר השני הוא כמובן התקלה שהתרחשה.
עמיר פרץ: אני חושב שבתקלה אתה והצוותים שלך הולכים רחוק מידיי.
עמיר פרץ: נכון, אתה בא ממסורת כזאת שכשיש תקלה מהסוג הזה אז משביתים פעילות.
עמיר פרץ: אבל, אם יש תקלה גם ביחידה המורכבת ביותר, לא משביתים פעילות מבצעית.
עמיר פרץ: יכולים להשבית פעילות אימונים לתקופה מסוימת.
עמיר פרץ: אתה מדבר כאן על מהלך חיים שאין לי ספק שאפשר למצוא בהחלט פתרונות.
עמיר פרץ: הוצעו כאן כמה פתרונות.
עמיר פרץ: למשל, להוסיף גורמים אנושיים נוספים שישגיחו.
עמיר פרץ: יש פה הפרת חוזה.
עמיר פרץ: אנשים בונים את החיים שלהם לפי הכלים שהמדינה מעמידה לרשותם.
עמיר פרץ: אדם מחליט לקנות רכב, או לא לקנות רכב, אדם בוחר לעצמו מקום עבודה מסוים כשהוא יודע שהוא יכול להגיע אליו.
עמיר פרץ: פתאום מישהו שירד בתחנה מסוימת ומגיע למקום העבודה שלו, מוצא את עצמו כאחד יכול לאבד את מקום עבודתו.
עמיר פרץ: אנשים בונים את מתווה החיים שלהם בכלל כשהתשתית התחבורתית מהווה חלק מהשיקולים שלהם.
עמיר פרץ: לכן, יש פה הפרת חוזה בין המדינה לבין האזרח.
עמיר פרץ: המדינה במידה מסוימת הבטיחה שירותי תחבורה בסיסיים לאזרח, והיא לא יכולה לבוא ולהתנער.
עמיר פרץ: אם לחברות תעופה יהיו תקלות, היקף התביעות נזיקין שיהיו שם יהיו בהיקף עצום.
עמיר פרץ: זה למעט האירוע האחרון של השלגים באירופה כשהם לא עמדו בהתחייבויותיהם.
עמיר פרץ: כל חברת תעופה לקחה את הנוסעים שלה, והלינה אותם וטיפלה בהם.
עמיר פרץ: היא נתנה להם דברים אלטרנטיביים.
עמיר פרץ: פה יש בעיה כי האזרח למעשה יכול לבוא בבוקר ויאמרו לו: בוקר טוב, אין רכבת.
עמיר פרץ: מה זאת אומרת אין רכבת?
עמיר פרץ: אם אין רכבת, אז תסיע אותי בכלי אחר.
עמיר פרץ: אתה אחראי לכך, אני קשרתי את גורלי איתך כל החיים.
עמיר פרץ: אני קשרתי את רמת הפעילות האישית שלי איתך בכל דרך.
עמיר פרץ: לכן, אני חושב שהמחויבות הזאת צריכה לבוא ביטוי.
עמיר פרץ: זה נכון שלרכבת יכולות להיות הוצאות מאוד גדולות בהפעלת אותם קרונות.
עמיר פרץ: אני בהחלט מסכים איתך, אסור להמר בבטיחותם של הנוסעים.
עמיר פרץ: זה ערך שעומד מעל כל דבר.
עמיר פרץ: גם שום נוסע לא ירצה לעלות לאף קרון כשיש סיכוי כזה ואחר שהוא יעלה באש.
עמיר פרץ: ברור לחלוטין שבטיחותו האישית של הנוסע צריכה לעמוד כדבר שהוא הנכון בהחלט מבחינתך.
עמיר פרץ: אבל, בסדר – משביתים את הקרונות האלה ליום, יומיים.
עמיר פרץ: אבל, תוך כדי כך מוצאים פתרונות אלטרנטיביים.
עמיר פרץ: לכן, הייתי באמת רוצה לשמוע הבהרות לגבי לוחות זמנים הרבה יותר ברורים.
עמיר פרץ: מה הם הפתרונות האלטרנטיביים גם בשאלת צמצום הפעילות בדרום, וגם בשאלת השבתת 200 הקרונות, כך נדמה לי.
עמיר פרץ: במספר הראיונות ששמעתי אותך מדבר, נדמה לי שמדובר על 200 קרונות.
עמיר פרץ: האם זה נכון?
יצחק חקי הראל: 200 מערכים כאלה יש בעולם.
יצחק חקי הראל: רבע מהם בישראל.
עמיר פרץ: שמעתי את המספר 200 מפיך.
עמיר פרץ: יש אצלנו 50 קרונות.
אופיר אקוניס: מערכים.
אופיר אקוניס: זה 3 קרונות.
יצחק חקי הראל: 150 קרונות.
עמיר פרץ: כל מערך הוא 3 קרונות, 150 קרונות.
עמיר פרץ: אני לא רחוק מה-200.
עמיר פרץ: היית נשאר איתי במספר הזה.
אופיר אקוניס: המצלמה הזאת מצלמת, לא נעים לי להגיד לך מתי הם הגיעו.
עמיר פרץ: תגיד, מה הבעיה?
עמיר פרץ: אלו עובדות.
עמיר פרץ: אי אפשר להתעלם.
עמיר פרץ: לכן, אני בהחלט חושב שאזרחי ישראל רשאים לקבל תשובות חד-משמעיות גם בשאלה  איך אתם הולכים להתמודד עם הקרונות, הרי אתם לא החלטתם להוציא אותם מהשירות לחלוטין.
עמיר פרץ: חברי המנכ"ל, לא יהיה הגיוני שבעוד שבוע מישהו מהרכבת יגיד: הנה מצאנו פתרון, ואנחנו הולכים לשים פתרונות טכניים על מנת להגביר את הבטיחות.
עמיר פרץ: מה שנכון לעוד שבוע, נכון גם היום.
עמיר פרץ: אם החלטת להשבית אותם לגמרי ואמרת: חבר'ה, אין מה לעשות.
עמיר פרץ: צריך לקבל החלטה אמיצה, הקרונות האלה הם סכנה, אני לא מוכן לסכן את הנוסעים - אוקיי, זו החלטה דרמטית שצריך להיערך מולה עם תקציבי ענק, ולקנות קרונות מהיקב ומהגורן וממקומות שונים בעולם שבהם יש קרונות פנויים.
עמיר פרץ: אבל, אם לא החלטת החלטה כזאת,  ואתה רק בודק ומתכוון בעוד זמן מה שאנחנו נתעורר ונמצא שמצאת פתרונות רק לחלק, רצוי שתמצא אותם עכשיו, ולא תמתין עוד שבוע-שבועיים.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת פרץ.
כרמל שאמה-הכהן: לפני שנראה את המצגת ונשמע את דבר מנכ"ל הרכבת אני אוסיף כמה מילים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו גם נגיע לכל מי שנרשם.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שנוכל פחות בדיון הזה לרדת לעומקם של דברים ולסיבות שהובילו לכשלים, לפחות בכל מה שנוגע לקרונות.
כרמל שאמה-הכהן: פיתוח התשתיות הוא דבר מבורך, וכנראה שאי אפשר להימנע מהפעולה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, אני רואה את הרכבת בעיקר כשירות חיוני שהוא שירות מונופוליסטי במובן החיובי של העניין.
כרמל שאמה-הכהן: אין שתי רכבות, יש רק רכבת אחת.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שהרכבת מסיבה זו או אחרת לא יכולה לתת את השירות ישיר והטבעי שלה לצרכנים, היא צריכה לעשות עד קצה יכולתה כדי שכל מי שרגיל להשתמש ברכבת, ובטח המשתמשים הקבועים, יהיה לו פתרון ראוי, זמין ונגיש, כמובן במגבלות האפשר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מצפים מאף אחד בעולם לעשות מה שלא ניתן לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, יש המון דברים שניתן לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שיכולנו להימנע מהמראות שנראו אתמול בתחנת הרכבת, או לפחות להוריד את מרבית העוצמה השלילית שהיתה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שהלקחים יופקו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נשמח לשמוע עכשיו את סקירת המנכ"ל.
יצחק חקי הראל: אחר הצהריים טובים.
יצחק חקי הראל: אני מאוד מברך על הדיון כי התחושה שלי היא שהדיון נערך עם בעלי המניות האמיתיים שלי.
יצחק חקי הראל: אני מאמין שההתרחשויות והדברים כפי שאני אתאר אותם, לכשהם יובנו, מכלול השיקולים יהיה ברור יותר, ויהיה ברור לכולנו שרכבת ישראל נוהגת באחריות, בראש ובראשונה כלפי קהל הלקוחות.
יצחק חקי הראל: הפתרון שקוראים לו רכבת אך הגיע לארץ-ישראל לפני 10 שנים, למרות שהרכבת יש כבר 118 קודם לכן בארץ-ישראל.
יצחק חקי הראל: חברת רכבת ישראל קיימת אומנם מעל 60 שנה, אבל באמת 10 שנים.
יצחק חקי הראל: מה שקרה ב-10 השנים האחרונות עם ההחלטה של הממשלה לפני עשור להשקיע מיליארדים בהקמת רשת מסילות, הוא שחברת רכבת ישראל צמחה פי 3 בכמות הנסיעות שלה.
יצחק חקי הראל: ב-2000 נסעו ברכבת 12 מיליון נסיעות.
יצחק חקי הראל: סיימנו את שנת 2010 השנה בכמעט 36 מיליון.
יצחק חקי הראל: אין לזה אח ורע בקצב הצמיחה בשום שירות אחר, ועל אחת כמה וכמה בשירות ממשלתי.
יצחק חקי הראל: חשוב לזכור שקצב ההצטיידות בצי נייד לא הדביק את שיעור הגידול, ואנחנו פותחים את שנת 2011 עם פער של כ-40% בין הצורך ברכבות לבין הביקוש.
יצחק חקי הראל: בד בבד עם התהליך הזה, אנחנו בתהליך מואץ של הקמת תשתית מסילתית למקומות שעד היום הרכבת לא הגיעה לשם.
יצחק חקי הראל: גם למקומות שאליהם היא הגיעה, אנחנו נמצאים בשירות שהוא פחות ממה שהיינו רוצים שהוא יינתן לאזרח.
יצחק חקי הראל: הדוגמה הכי טובה היא הכפלת הקו לבאר-שבע.
יצחק חקי הראל: הרכבת היום נוסעת לבאר-שבע שעה וחצי על מסילה אחת שהיא מפותלת, וכשיש רכבת אחת בשעה.
יצחק חקי הראל: בסוף השנה הזאת כאשר יסתיים הפרויקט של הכפלת המסילה ויישור המסילה, משך הזמן לרכבת מהירה מתחנת תל-אביב-דרום לבאר-שבע-מרכז הוא 50 דקות.
יצחק חקי הראל: זו באר-שבע אחרת, זה קשר אחר.
יצחק חקי הראל: לא תהיה רכבת אחת בשעה, אלא תהיינה שלוש רכבות בשעה ועד ארבע במעלה השנים, כשאחת נוסעת דרך נתב"ג 24 שעות ביממה עד כניסת השבת, ומיציאת השבת.
יצחק חקי הראל: דהיינו, השירות שאנחנו נספק לתושבי הדרום יהיה מהפכני.
יצחק חקי הראל: כשאנחנו מסתכלים רק על הקו הזה - אם נביט לאחור על האפשרויות שעמדו בפני חברת רכבת ישראל ב-2004 כאשר הפרויקט הזה יצא לדרך, אחת האפשרויות היתה לסגור את הקו לשלוש-ארבע שנים, ולפתוח אותו אחרי ארבע שנים.
יצחק חקי הראל: ואז ב-2008 - 2009 היינו מפעילים קו כזה.
יצחק חקי הראל: אבל, במשך חמש שנים השירות לא היה מתקיים.
יצחק חקי הראל: אני נפגש עם תושבי הדרום, ואני נוסע איתם ברכבת.
יצחק חקי הראל: הם מלינים על כך שאני סגרתי את הקו ב-2010 לכמעט 100 ימים.
יצחק חקי הראל: אבל, הם מברכים כאשר הם מבינים שבסוף המהלך הזה הם יקבלו רכבת אחרת.
יצחק חקי הראל: חברים, לבנות רכבת, להכפיל את המסילה, וליישר אותה – עד היום נגענו ב-150 ק"מ, ונשארנו לנו 40 ק"מ כדי לסיים את הפרויקט.
יצחק חקי הראל: במהלך השנה אנחנו נסגור מספר פעמים את הקו.
יצחק חקי הראל: אבל, בסופו נביא רכבת אחרת.
אופיר אקוניס: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אקטע את המנכ"ל.
אופיר אקוניס: אני חושב שבחדר הזה אין שום ויכוח על הרצון של כולם פה, שהוא חוצה מפלגות, על כך שהרכבת לדרום תיסע במהירות וביעילות יותר גדולה מכפי שהיא נסעה בין 97 שהיא השנה שבה חידשו את פעילות הקו, למצב היום.
אופיר אקוניס: אתם הולכים לסגור ל-100 ימים ב-2011?
יצחק חקי הראל: לא, פחות מ-100.
אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת מהי האלטרנטיבה שחברת הרכבת או משרד התחבורה נותנים בזמן הזה לנוסעי הרכבת?
אופיר אקוניס: איזה שירות חלופי מספקים להם כדי שלא נראה שוב את המראות שראינו אתמול?
אופיר אקוניס: אין לנו טענה נגד שכפול ושדרוג הקו.
יצחק חקי הראל: חבר הכנסת אקוניס, אני אענה בשם הרכבת.
יצחק חקי הראל: אני נותן שאטלים במקום רכבת בכל מקום שאני יכול.
יצחק חקי הראל: אני לא מתחרה בתחבורה הציבורית כי אני נותן שירות חינם.
יצחק חקי הראל: אני לא מתחרה בתחבורה הציבורית שגובה כרטיס, ולא נכון שאני אתחרה בה.
יצחק חקי הראל: צריך לזכור שרכבת ישראל שנוסעת לדרום ביום ראשון, מסיעה כ-1,200 נוסעים ברכבת אחת.
יצחק חקי הראל: אוטובוס מסיעה בערך 55, אם אני לא טועה.
יצחק חקי הראל: צריך לזכור שכשאני סוגר את הקו, קשה לחברת האוטובוס לתת שירות תחליפי כאשר היא מרכזת את כל האוטובוסים.
יצחק חקי הראל: אנחנו מוכנים לתת שאטלים, אנחנו נותנים במקומות מסוימים.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להבין, האם אין תשתית של אוטובוסים שיכולה לתת מענה?
יצחק חקי הראל: משרד התחבורה יכולים לענות.
כרמל שאמה-הכהן: אפילו חברות פרטיות.
אופיר אקוניס: האם אתה מתכוון לקו 380?
אופיר אקוניס: הקו הזה לא יכול לצאת פיזית מתחנת באר-שבע בתדירות יותר גדולה.
יצחק חקי הראל: אני שוכר אוטובוסים ומעמיד אותם לרשות הציבור.
אופיר אקוניס: האם ליד תחנת הרכבת?
יצחק חקי הראל: ליד תחנות הרכבת.
כרמל שאמה-הכהן: האם אתה עושה את זה חינם?
יצחק חקי הראל: כן.
כרמל שאמה-הכהן: למה אתה לא גובה על זה כרטיס?
יצחק חקי הראל: כי אני לא מפעיל אוטובוסים.
יצחק חקי הראל: אני לא יכול להפעיל אוטובוסים, ואני לא מפעיל - - -
אופיר אקוניס: שואל חבר הכנסת מקלב האם הנסיעה היא חינם לכולם?
יצחק חקי הראל: הנסיעה למי שהגיע לתחנת הרכבת וכל מערכת הפרסום לא עזרה לו, ללקוח הזה אני נותן אוטובוס חינם.
כרמל שאמה-הכהן: זה מי שהגיע.
כרמל שאמה-הכהן: אני הבנתי, ואני עדיין אגיע.
יצחק חקי הראל: בדיוק.
עמיר פרץ: גם אלה שמעולם לא נסעו ברכבת.
אורי מקלב: הבעיה היא שמשרד התחבורה לא מאפשר לך לקחת באופן זמני תשלום עבור האלטרנטיבה לרכבת?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שיש בעיה שתגבה תשלום אם אתה נותן שירות.
יצחק חקי הראל: יש.
יצחק חקי הראל: אני לא מפעיל תחבורה.
יצחק חקי הראל: אבל, האחרים יכולים לענות.
עמיר פרץ: אין לו רישיון להפעלת תחבורה.
עמיר פרץ: הוא צריך שמישהו אחר שהוא בעל רישיון להפעלת תחבורה, יעשה את השאטל הזה.
עמיר פרץ: אולי הוא צריך להסדיר את זה מול אגד, או מול חברה אחרת שיש לה רישיון.
אורי מקלב: הוא לא צריך למכור  כרטיס.
אורי מקלב: אבל, הוא יכול מנוי מראש.
אורי מקלב: יש לזה תחליפים.
יצחק חקי הראל: אני מפעיל שאטלים במקום שאני יכול.
יצחק חקי הראל: אגב, אם התנועה נעצרת בין קריית-גת לבאר-שבע, שם יותר טבעי שאני אפעיל שאטל.
יצחק חקי הראל: במקרים כאלה אני מפעיל שם שאטלים באופן מסיבי.
יצחק חקי הראל: אבל, במקומות האחרים אנחנו משתדלים לתת פתרון.
יצחק חקי הראל: הנקודה העיקרית - בעיניי, ההיערכות של חברות האוטובוסים לאותה תקופה היא לא פשוטה, וגם עם התראה מראש, וכל הדברים שנוגעים בדבר.
יצחק חקי הראל: כדי שנבין - אני לא קם בבוקר ומחליט שאני סוגר.
יצחק חקי הראל: יש לי תוכנית שנתית לסגירות ל-2011 מאושרת במשרד התחבורה.
יצחק חקי הראל: משרד התחבורה מכנס את המפעילים של התחבורה הציבורית.
יצחק חקי הראל: הדברים נעשים באופן מסודר ככל שניתן.
יצחק חקי הראל: הנקודה היא - להחליף רכבת אחת, בלתי אפשרי.
יצחק חקי הראל: אם כן, השבתות תהיינה.
יצחק חקי הראל: הבשורה הטובה היא שבסוף השנה אנחנו נסיים את ההכפלה, ניתן שירות אחר לגמרי.
יצחק חקי הראל: אני מניח שהנושא הזה ירד מסדר-היום, מדוע?
יצחק חקי הראל: כי זה הקו הלפני אחרון שנשאר להכפיל.
יצחק חקי הראל: נשאר להכפיל במדינת ישראל עוד קו אחד, הקטע בין יבנה לרחובות שיצא להכפלה בשנים הקרובות.
יצחק חקי הראל: אני יכול לומר לכם שבשנתיים האחרונות אני נלחמתי שקו הרכבת שנבנה בין אשקלון,שדרות,נתיבות,אופקים, באר-שבע, ייבנה כקו כפול, וזאת ההחלטה - - -
אופיר אקוניס: האוצר התנגד.
אופיר אקוניס: לא, אני הבנתי מראש עיריית נתיבות, ראש עיריית נתיבות אומר לי - אמורה להיות תחנה בנתיבות שמחברת בין אשקלון לבאר-שבע, ובתווך יש גם את אופקים ואת שדרות.
אופיר אקוניס: הדבר הזה נבנה כקו במסילה בודדת.
עמיר פרץ: לא השתנה, ההחלטה - - -
אופיר אקוניס: אה, שיניתם?
אופיר אקוניס: לא, הוא אומר שכן.
אופיר אקוניס: נציג האוצר אומר שכן.
עמיר פרץ: ראש הממשלה אמר שהוא קונה טייסת לזה, ו -  - -
אופיר אקוניס: לא, זה רציני.
אופיר אקוניס: זה למענך, למען תושביך.
עמיר פרץ: אני מדבר ברצינות.
עמיר פרץ: אתה לא מאמין לראש הממשלה, אני מאמין לו.
אופיר אקוניס: מאמין באופן מוחלט.
עמיר פרץ: היתה הודעה של ראש הממשלה – נכון, אדוני המנכ"ל?
עמיר פרץ: - שהוא מכפיל את הקו.
יצחק חקי הראל: חבר הכנסת אקוניס, ההודעה שאני קיבלתי- - -
לאה ורון: רק חצי דקה, ישיבת המליאה נפתחה בשעה ארבע, ואנחנו מחויבים לסיים את הדיון, אדוני היושב-ראש.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ממשיכים בדיון.
עמיר פרץ: אנחנו נחרוג קצת.
אופיר אקוניס: כן, נכון.
עמיר פרץ: תבקשו אישור מהיושב-ראש.
אורי מקלב: היושב-ראש הזה מקל קצת ב- - -
עמיר פרץ: לא, לא הוא צריך.
עמיר פרץ: תבקש שיודיעו שאתה ממשיך עוד רבע שעה, מה הבעיה?
זאב בילסקי: אני צריך ללכת.
זאב בילסקי: רק תגיד לי לגבי התורים, ואני אלך.
כרמל שאמה-הכהן: תבקשו אישור מרובי.
עמיר פרץ: תבקשו אישור, מה הבעיה?
עמיר פרץ: תעשי את זה.
לאה ורון: - - - לבקש אישור לישיבות ועדות הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: מי מבקש אישור?
לאה ורון: אני.
לאה ורון: אם זה מה שאתה מבקש, אז - -  -
כרמל שאמה-הכהן: כן - ברור, ברור.
לאה ורון: אוקיי.
אופיר אקוניס: לא הבנתי את התשובה.
אופיר אקוניס: האם הקו בין אשקלון לבאר-שבע בנוי כקו כפול?
אופיר אקוניס: כדי שלא תהיינה ישיבות נוספות פה בעניין הזה, אדוני.
אופיר אקוניס: הרי כולם הולכים.
זאב בילסקי: רק על התור, ואני הולך.
יצחק חקי הראל: באשר לסוגיה של תורים, אנחנו - - -
אופיר אקוניס: אין רכבת, מה זה קשור לתור?
יצחק חקי הראל: אנחנו ברכבת ישראל כמו ברכבות האחרות בעולם - - -
זאב בילסקי: ידעתי שתגיד - כשיהיו אלה של העולם, יבואו לפה נוסעים, זה יהיה אחרת.
יצחק חקי הראל: חבר הכנסת בילסקי, באשר ליום ראשון - אני חושב שיום ראשון זה בעיה שניתנת להיפתר.
זאב בילסקי: עם הצבא.
יצחק חקי הראל: ביום רגיל 130,000 - - -
זאב בילסקי: יש לך פה שר ביטחון, קח אותו איתך.
זאב בילסקי: תאמין לי – הוא יכול לשכנע.
יצחק חקי הראל: ביום רגיל אנחנו מסיעים 130,000 נוסעים.
יצחק חקי הראל: ביום ראשון אני מסיע 150,000.
יצחק חקי הראל: 20,000 הנוספים הם ביום ראשון בבוקר.
יצחק חקי הראל: רובם ככולם חיילים.
יצחק חקי הראל: אני פניתי לצה"ל יחד עם משרד האוצר.
יצחק חקי הראל: ביקשנו מהצבא שהחיילים יעלו על הרכבת בשעה שמונה וחצי כשלאזרח הרגיל שנוסע איתי קבוע כל יום למקום העבודה, יהיה מקום ישיבה.
יצחק חקי הראל: החייל יגיע לבסיס שעתיים יותר מאוחר.
יצחק חקי הראל: האוצר היה מוכן להוסיף לצבא ההגנה לישראל 30 מיליון שקל בבסיס התקציב, צה"ל לא הסכים.
יצחק חקי הראל: אני מקווה שאולי בתקופה הקרובה צה"ל ישנה את דעתו.
יצחק חקי הראל: אם הסוגיה הזאת היתה נפתרת, אז ביום ראשון בבוקר המצב היה כמו בשאר הימים.
יצחק חקי הראל: בשאר הימים הרכבת עמוסה, אבל לא עמוסה לעייפה.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מציע שוועדת הכלכלה בראשותך תפנה בעניין הזה של דחיית נסיעת החיילים ביום ראשון גם לשר הביטחון, גם לרמטכ"ל.
עמיר פרץ: לפי דעתי, לא יוכלו לסרב לזה.
עמיר פרץ: תהיה פנייה של הוועדה.
אופיר אקוניס: רעיון מצוין.
עמיר פרץ: גם החיילים ישמחו.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אופיר אקוניס העלה נושא.
אורי מקלב: כשמעלים נושאים בוועדה צריך יותר לפרט.
אורי מקלב: נראה לי שרב על הנסתר על הגלוי.
אורי מקלב: אני לא מבין את התשובות של המנכ"ל.
אורי מקלב: האם הבעיה היא במשרד התחבורה, ואתה עושה את זה בעדינות, ואתה אומר לנו: משרד התחבורה לא מצא לא מצא לי שום אפשרות - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש פה נציגים של חברת תחבורה, ואולי נשמע אותם.
אורי מקלב: אני רק רוצה להעלות את השאלה.
אורי מקלב: הרי יש עוד דרכים בלי גביית כסף מיידית כדי שתוכל להפעיל קו תחבורה ציבורית או למצוא אלטרנטיבה.
כרמל שאמה-הכהן: זה שזה בלי כסף זה מזמין יותר עומס – זו הבעיה.
אורי מקלב: אני מבין שאם יש לך קו לתחבורה ציבורית, אז קודם כל אולי אפשר לקבל זמני או לא זמני.
אורי מקלב: האם מוצו כל האפשרויות?
אורי מקלב: יש גם אפשרות לקנות כרטיס.
אורי מקלב: אם אתה לא מוכר בתוך האוטובוס, אלא מוכר בתחנה, אתה יכול עם כרטיס כזה לעלות על אנשים.
אורי מקלב: השאלה היא האם באמת נבדקו כל האפשרויות על מנת למצוא אלטרנטיבה בזמן שבו הרכבת מושבתת, כדי שהרכבת עצמה תיתן - לא לזרוק לתחבורות ציבוריות אלטרנטיביות.
אורי מקלב: על-פי רוב כאשר הרכבת עוברת, התחבורה הציבורית לא מפותחת מספיק כדי לתת מענה במשך חודשיים-שלושה.
עמיר פרץ: אבל, יש היגיון בדבריו של המנכ"ל.
עמיר פרץ: המנכ"ל אומר: אם יש השבתה מנקודת יציאה לנקודה סופית, אני לא יכול להתמודד עם זה.
עמיר פרץ: הוא אומר: אם נוסע עולה אצלי, והוא יורד בקריית-גת, אני מתחייב להביא אותו ליעד על חשבוני.
עמיר פרץ: זה גם יותר הגיוני, כי אם אני בתחנה המרכזית של באר-שבע, והתכוונתי לנסוע באוטובוס, ואני שומע שהוא נותן הסעות חינם, אז אני בא אליו גם אם לא התכוונתי קודם.
עמיר פרץ: אבל, אם אני עולה ברכבת ובקריית-גת הוא ממשיך איתי - - -
אורי מקלב: חבר הכנסת פרץ, אני קיבלתי את דבריך שאנשים קשרו את גורלם.
אורי מקלב: אדם נוסע ברכבת מסיבות שונות כמו: נגישות, חנייה, אי קניית רכב ועוד.
אורי מקלב: מי שמשלם לרכבת, ישלם לתחבורה ציבורית.
אורי מקלב: אבל, צריכה להיות אלטרנטיבה למיקום התחנה בדרך.
כרמל שאמה-הכהן: למי שזה בחינם זה יישאר בחינם.
אופיר אקוניס: רק לחיילים.
אופיר אקוניס: אדוני המנכ"ל, האם אתה יכול שלא לסגור את הקווים לדרום, ובשדרוג לפסוח על יום ראשון, ולעשות אותו בימים אחרים?
יצחק חקי הראל: בכל מקום שאני יכול להתחיל את העבודה ביום שני – דהיינו, ביום ראשון בשתים-עשרה בלילה – ולסיים אותה לפני חמישי, זה מה שאני עושה.
יצחק חקי הראל: ראשון וחמישי הם הימים הכי קשים.
כרמל שאמה-הכהן: אילן קרני, מנכ"ל חברת מטרופולין.
אורי מקלב: אני הייתי - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מקלב, אנחנו צריכים להתקדם בדיון.
עמיר פרץ: אבל, שייתן לנו תשובה לגבי הקרונות.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר לך שאין לו.
עמיר פרץ: מה זה "אין"?
עמיר פרץ: זו התשובה הכי חשובה.
יצחק חקי הראל: אם אני יכול להמשיך, אני ברשותכם אמשיך.
יצחק חקי הראל: באשר ל- - -
כרמל שאמה-הכהן: חשבתי שנמצה את הנקודה של ההסעות.
עמיר פרץ: הקרונות.
אופיר אקוניס: רגע, זה דיון משולב.
אופיר אקוניס: אגב, הכול יצא ביחד.
כרמל שאמה-הכהן: אילן קרני מנכ"ל חברת מטרופולין, בבקשה.
אילן קרני: צהריים טובים, אני בא בשם העובדים שלי, והנוסעים שלי שחוטפים את הריקושטים בימים ראשון וחמישי.
אילן קרני: מחוסר צניעות אני אומר שלפני שנה העלאתי את נושא השאטלים, ואז נפנפו אותי.
אילן קרני: אני שמח ששאטלים הם אחד מהפתרונות.
אילן קרני: אני פרו רכבת, עובדה היא שהרבה מאוד קווים שלנו הם קווים שהם מובילים לרכבת.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נהיה קונקרטיים, מה אתה מציע לפתרון הבעיה?
אילן קרני: אני מציע במפורש לחזק את אותו תהליך שהחלו בו ביום ראשון הזה.
אילן קרני: ביום ראשון הזה הרכבת באמת הציבה יותר אוטובוסים.
אילן קרני: לטעמי, לא מספיק.
אילן קרני: זה עם פחות סנכרון עם האוטובוסים.
כרמל שאמה-הכהן: מאיפה היא יכולה להביא יותר?
אילן קרני: היא יכולה להביא יותר מחברות שהן לא חברות תחבורה ציבורית, אלא הן חברות פרטיות.
אילן קרני: חברות תחבורה ציבורית נותנות את המקסימום שלהן ביום ראשון וחמישי, אין להם מאיפה להביא.
אילן קרני: ולכן, רכבת ישראל יכולה לשכור אוטובוסים בימי ראשון וחמישי.
אילן קרני: ושלא נתבלבל – מי שנוסע בדרך כלל - - -
עמיר פרץ: אבל, מי ייתן להם אישור לגבות כסף?
אילן קרני: אני אגיד לך למה אין פה כסף.
אילן קרני: כי מי שנוסע בראשון וחמישי, אותם אלה שאנחנו לא יכולים לתת להם שירות, הם החיילים שנוסעים בחינם.
אילן קרני: שימו בצד את כל נושא התשלום.
עמיר פרץ: אבל, אם יש אזרח אחד על האוטובוס, אז צריך להחליט.
עמיר פרץ: זה לא מדינת אנרכיה.
אילן קרני: הם צריכים לעבוד ולשלב את עצמם עם משרד הביטחון כי משרד הביטחון הוא הקליינט הגדול.
אילן קרני: מה שהם ניסו לעשות הפעם לא כל כך צלח.
אילן קרני: אבל, אם הם יעשו את זה יותר טוב ביום ראשון הבא כך שבקומה 2 בתחנה המרכזית יעמידו את האוטובוסים, והחיילים ירדו לקומה 2 וייסעו, הם יורידו את הלחץ ולא נראה את המחזות.
עמיר פרץ: רק חיילים.
אילן קרני: רק חיילים.
אילן קרני: כך לא נראה את המחזות שראינו ביום ראשון הזה.
אילן קרני: בימים שני, שלישי ורביעי חברות התחבורה שזה אגד תעבורה וזה מטרופולין שהן שתי החברות שעושות את הקו הזה בין באר-שבע לתל-אביב, יכולות לתת את המענה, גם לנתיבות, שדרות, ולכל המקומות האלה.
אילן קרני: אנחנו יכולים לתגבר שם.
אילן קרני: אנחנו מתגברים בערך 50 – 60 אוטובוסים כל יום כזה.
אילן קרני: בראשון וחמישי אנחנו לא יכולים.
אילן קרני: צריך לעשות איזשהו מטצ'ינג יחד עם משרד הביטחון שהוא הקליינט.
אופיר אקוניס: בנתיבות ובשדרות כרגע אין רכבות.
אילן קרני: לא, אני אומר שיכולים לשחרר אז גם אוטובוסים.
אילן קרני: גם נתיבות ושדרות צריכות תחבורה.
אילן קרני: כי מה קורה?
אילן קרני: מורידים מכל מקום אז.
אילן קרני: זה לא חוכמה גדולה.
אילן קרני: אנחנו בפירוש רוצים לשמור על כל אותה מעטפת שירות שאנחנו נותנים לכלל האוכלוסייה.
אילן קרני: אם יעשו ממשק תיאום הרבה יותר טוב, ואם לא ינפנפו אותנו, ואם כולנו נשב ביחד עם משרד התחבורה ועם משרד הביטחון, נוכל להגיע למצב שניתן יהיה לתת שירות סביר.
אילן קרני: הוא אף פעם לא יהיה טוב כמו במצב שהרכבת עובדת.
אילן קרני: אני פרו רכבת, אני לא נבהל מהם.
אילן קרני: זה בסך הכול שירות משלים, או שאנחנו שירות משלים שלהם – לא איכפת לי.
אילן קרני: זה שילוביות.
אילן קרני: יש לי הרבה מאוד קווים שהם מזינים לרכבת.
אילן קרני: ראש עיריית כפר-סבא וראש עיריית הוד השרון, פנו אליי כשהרכבת לא נתנה שירותים בנורדאו או בכפר-סבא.
אילן קרני: התחלנו מהרכבת את קו 29 שהוא קו מיתולוגי שם באזור.
אילן קרני: זה מה שנעשה בעוד שבועיים כשהם יחזירו חזרה את הקרונות לטובת באר-שבע.
אילן קרני: זאת אומרת, זה כל הזמן שילוב.
אילן קרני: אנחנו ניתן שירות ככל שאנחנו יכולים.
אילן קרני: אבל, אנחנו רק לא רוצים להיות אלה שחוטפים את הריקושטים מהציבור.
אילן קרני: זה לא מתאים לנו.
כרמל שאמה-הכהן: קובי כהן יושב-ראש מטה הפעולה של הנכים, בבקשה.
קובי כהן: שלום לכם, אני באתי לדבר כאן על ציבור שמהווה 10% באוכלוסייה, שהוא לצערי הרב שקוף לצורך הדיון הזה.
קובי כהן: אני מדבר כאן על אנשים שהם עם מגבלות.
קובי כהן: לצורך העניין, 100 ימים בשנת 2010 הם 100 ימים שבהם לא ניתן לנוע בין ערים במדינת ישראל, כי לצערי אמצעי התחבורה הבין-עירוני היחידי שמקיים נגישות במדינת ישראל זה רכבת ישראל.
קובי כהן: מבחינתנו, הדרך הציבורית היחידה לניידות מעיר אחת עיר אחרת במדינת ישראל, נעשית אך ורק באמצעות רכבת ישראל.
קובי כהן: בימי ההשבתה  אף אחד לא חשב על הציבור שלנו שעושה שימוש ברכבת.
קובי כהן: מדובר באנשים מקרב הציבור שלנו שעובדים, שלומדים, ואנשים שצריכים בדיקות רפואיות, והדרך היחידה לניידות ולהגיע מעיר אחת לעיר אחרת זה אך ורק באמצעות הרכבת.
אורי מקלב: בהזמנה של 24 שעות קודם?
אורי מקלב: ואם יש לך אחד שמעלה אותך לרכבת.
אורי מקלב: הרי אתם באתם לוועדה אצלי.
קובי כהן: זו בעיה בפני עצמה, זו צרה אחרת.
אורי מקלב: - - -בעיה מאוד מאוד גדולה - - -
קובי כהן: אבל, עדיין רכבת ישראל זה אמצעי התחבורה היחידי שקיים.
אורי מקלב: - - -שש שעות קודם.