GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר גרסון: אם אפשר להרחיב קצת –אני רוצה - -
אתי בנדלר: ודאי, ודאי.
אתי בנדלר: אני חושבת שמר גרסון עומד להצביע על הבעיות המהותיות שצריך לתת להן מענה לפני שמנסחים את הצעת החוק.
ניר גרסון: אני מהרשות  למשפט, טכנולוגיה ומידע.
ניר גרסון: אנחנו אמונים על הגנת הפרטיות, יותר נכון – על הגנת מידע במאגרי מידע.
ניר גרסון: היושב ראש אמר קודם שהמידע גלוי.
ניר גרסון: הבעיה היא שהמידע היום גלוי רק באופן מסוים.
ניר גרסון: הצעת החוק, בנוסח הנוכחי, לפחות, מציגה באמת איום ממשי לפרטיות.
ניר גרסון: אם אגע על קצה המזלג – מדובר באופן חיפוש המידע.
ניר גרסון: היום, יכולת החיפוש היא רק לפי שם.
ניר גרסון: מי שרוצה לחפש מנוי, מחפש את שמו ויכול לקבל את מספר הטלפון שלו.
ניר גרסון: אלה הציפיות של המנויים היום, ולכן הם מסכימים, או חלקם הגדול לפחות לא מתנגדים לפרסום שמם.
ניר גרסון: אם יופץ הקובץ לגורמים, בטח לכל דורש ובטח אם זה לא מורשה, קיים חשש כבד מאד שיעשו  - -
כרמל שאמה-הכהן: הבנתי את הטענה.
כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר ליצור גישה רק למאגר המידע שמצוי אצל בזק עם הגבלות של חיפוש ספציפי, כמו שעושים באתר האינטרנט?
כרמל שאמה-הכהן: חברה שתקים מרכז יהיה לה חיבור למאגר, היא תשלם עליו כסף, ויש מאגרים דומים שיש חיבור אליהם - -
ניר גרסון: אם אנחנו  מדברים על מתכונת של שאילתות – זה משהו אחר לגמרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רותחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יודעים שהחוק הזה מגיע לפה, זה לא סוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה פתאום שאחרי שחבר כנסת מגיע לפה להקריא את החוק שלו אתם מגיעים ואומרים - -      ליאת גלזר:     	לא, לא נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו ניהלנו דין ודברים עם חבר הכנסת כהן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו שלחנו לו מכתב ובו ביקשנו שינויים שיבוצעו בנוסח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הוצג נוסח חלופי משני הצדדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - אין נוסח חלופי בוועדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו מתקנים את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ליאת גלזר:     	אנחנו הלכנו לוועדת שרים והתננו את התמיכה שלנו בוועדת השרים בכך שהליכי החקיקה יהיו מתואמים אתנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קריאות:     -
כרמל שאמה-הכהן: אם זה קורה פעם בכמה זמן - -
אמנון כהן: זה כל דיון ככה.
כרמל שאמה-הכהן: זה קורה כל דיון?
כרמל שאמה-הכהן: אז נמצא גם לזה תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל שאלתי – אם החוק יספק גישה למאגר המידע עם הגבלות על דרכי החיפוש.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, חברת תקשוב – תהיה לה גישה, אבל לא יהיו לה אפשרויות לעשות חיתוכים בעייתיים.
נתי ביאליסטוק: חברת תקשוב - יש להם היום גישה - - -
כרמל שאמה-הכהן: הרי מה שאנחנו רוצים זה לא לספק אפשרויות מורכבות שלא אפשריות היום דרך 144.
כרמל שאמה-הכהן: רוצים ליצור תחרות ל-144.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה נותן לחברה אחרת – לא משנה מי – את הגישה למאגר המידע עם ההגבלות האלה, לא נפרצה פה שום חומה.
אתי בנדלר: השאלה – מה הן ההגבלות האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אותן הגבלות שקיימות היום.
אתי בנדלר: השאלה - האם תהיה להם גישה לכל מאגר המידע - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, גישה מוגבלת.
אתי בנדלר: אז שם-שם, אחד-אחד.
קריאה: שאילתה.
כרמל שאמה-הכהן: אותה גישה שיש לכל טלפן בבזק שיושב מול המסוף, רק המסוף יהיה מרוחק.
כרמל שאמה-הכהן: היום, הגישה שיש באתר האינטרנט – אתה לא יכול לשלוח חברה להסתמך על אתר אינטרנט של חברה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: אתר אינטרנט עובד או לא עובד, והוא עדיין לא יעיל כמו המסך שיש למוקדן בבזק.
כרמל שאמה-הכהן: אותו מסך שרואה המוקדן בבזק – יראה, אולי בעיצוב אחר, המוקדן של חברת התקשוב.
אתי בנדלר: אבל מה שהוא רואה כולל את כל הדאטה.
ניר גרסון: כדי להסיר את החשש, אז במקרה כמו - -
כרמל שאמה-הכהן: הוא דיבר על אפשרות חיפוש, כלומר – שיהיה אפשר למצוא אדם לפי הכתובת.
אתי בנדלר: אני לא רוצה לדעת למשל – כמה בוזגלו יש במקום מסוים או כמה רוטנשטיין יש במקום אחר.
אתי בנדלר: כלומר, כל מיני חתכים מאד מסוכנים.
ניר גרסון: - -אבל במקרה כזה, כדי להסיר את החשש שהצבעתי עליו - - יצטרכו לאסור גם על החברות המסחריות לשמור את המידע שהן שואבות בשאילתה.
ניר גרסון: ההסדר צריך להיות הרבה יותר  - -
כרמל שאמה-הכהן: כשאני פונה היום ל – 144 אני שואל שאלה ספציפית, נכון?
כרמל שאמה-הכהן: זו הגבלה, בצורה כזו או אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: שם וכתובת.
ניר גרסון: כן, אבל אתה מברר על מנוי מסוים, עושה את השיחה ולא שומר.
ניר גרסון: גם אם תאפשר לחברה מסחרית לתקשר באמצעות שאילתות ולא לקבל את הקובץ, הרי צריך לוודא שהיא לא שומרת אצלה את כל השאילתות, כי ממילא נוצר קובץ נוסף, קובץ משנה, שגם עליו אפשר לעשות חיתוכים.
כרמל שאמה-הכהן: מה, יעשו עכשיו מיליוני שאילתות כדי ליצור - -
ניר גרסון: היו דברים מעולם.
ניר גרסון: למשל - -     ירון שילת:     	הטעות בטרמינולוגיה פה היא שאם ניתן לחברה מסחרית - - בזק היא חברה מסחרית היום, לכל דבר.
ניר גרסון: יוסי כהן:     	ואין הגבלות ברישיון.
ניר גרסון: קריאות:     - -     היו"ר כרמל שאמה: 	 	חבר הכנסת כהן ימשיך במלאכת התיאום.
ניר גרסון: משפט לסיכום, ונסכם את הדיון כי יש לנו סעיף נוסף על סדר היום.
אמנון כהן: אני רוצה שלדיון הבא שבזק יעביר לוועדה נתון על כמה פניות מגיעות בשנה לשירות 144.
אמנון כהן: אני רוצה נתונים של כמה שנים אחורה, 5 שנים, כדי שנראה- אם זה באמת יורד, אני בטוח שזה יורד, אולי כמה שנים לא יצטרכו אותו לגמרי.
אמנון כהן: כמו כן – מה המחזור, מחזור הרווחים בסעיף הזה של 144 וכמה רווחים, שאמרו שזה רק על שירות, אז את זה הייתי רוצה לדעת.
אמנון כהן: ואדוני, אני מבקש שתתחום בלוח זמנים את התיאומים בין הגופים, כי אחרת זה לא יזוז.
אמנון כהן: כבודו יתחם בלוח זמנים כפי שיחליט.
אמנון כהן: זו הפריבילגיה שלך, אתה היושב ראש.
כרמל שאמה-הכהן: כל עוד מבחינתך – אתה התחייבת להיות מתואם עם הממשלה, אני לא חייב בעניין הזה שום דבר לממשלה, אני לא התחייבתי להם בכלום.
כרמל שאמה-הכהן: אתה תנסה לעשות את התיאום.
כרמל שאמה-הכהן: אם תבוא אלי ותגיד שעשית את כל מה שאתה יכול ואתה לא מצליח להגיע לכדי תיאום - נקבע דיון וכל עוד הממשלה לא מושכת את תמיכתה מהצעת החוק, אנחנו מתקדמים, על כך אין ויכוח.
כרמל שאמה-הכהן: אבל כרגע תנסה להגיע אתם להסכמות.
אמנון כהן: בכל מקרה, אם תוך חודש לא התקדמנו, אנחנו יכולים להעלות את זה לכאן?
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתי- אין בעיה.
אמנון כהן: אני אעשה את כל ההשתדלות שלי, אבל לפעמים זה לא הולך.
אתי בנדלר: אני מציעה, ברשותך, חבר הכנסת כהן – שמשרד התקשורת ירכז את התיאום בין משרדי הממשלה, יעביר לנו, לאחר שהם יגמרו את התיאום הזה תוך פרק זמן שהיושב ראש יקציב נוסח מוצע, אני אראה אם יש לי לגביו הערות וכמובן – הנוסח המוצע הזה יועבר לוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: שלום לכולם, אני פותח את הדיון השני של הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום, הצעת חוק פרטית - הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים)(תיקון – שיגור דבר פרסומת באמצעות מערכת חיוג אוטומטי), התש"ע-2010, של חה"כ אורי מקלב, חה"כ משה גפני, חה"כ יוליה שמאלוב ברקוביץ, (פ/2478).
כרמל שאמה-הכהן: זו הכנה לקריאה ראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה עברה קריאה טרומית ב-27 לאוקטובר, 2010.
אורי מקלב: תודה לך, אדוני.
אורי מקלב: שותפים להצעת החוק חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ, וחבר הכנסת גפני גם שותף בהצעה זו ורצה להגיע לישיבה אך הוא עסוק בניהול ועדת הכספים.
אורי מקלב: החוק הזה בעצם הוא חוק להגנת הצרכן, במהותו.
אורי מקלב: הכוונה היא להגן על הצרכן על פרצה בחוק שקיימת היום.
אורי מקלב: סעיף 30א לחוק התקשורת אוסר על באמצעות פקס, בהודעה אלקטרונית או מסרון SMS לצרכנים, כאשר בהודעה רוצים להודיע לו, להשפיע עליו או להציע לו הצעה מסחרית כזו או אחרת.
אורי מקלב: החוק לא אוסר התקשרות לאחר מכן וניתוק.
אורי מקלב: מה שנקרא אצלנו "צינתוק " – שמורכב משתי מילים: צלצול וניתוק.
אורי מקלב: התופעה שאנחנו עדים לה היא תופעה שמתרחבת, שחברות מסחריות, חברות שמתמחות בנושא הזה,  משדרות צלצולים במערכת אוטומטית למנויים רבים בחברות הסלולר.
אורי מקלב: על פי רוב הם קונים לעצמם מספרים מיוחדים כאלה ואדם מקבל צלצול שמישהו חיפש אותו, שיחה שלא נענתה, אז רוב רובם של האנשים חוזרים למספר שהתשר אליהם והנה, להפתעתם, הם מגלים שבעצם מי שהתקשר אליהם היתה חברה מסחרית שבאה לשדל אותם לקנות מוצר כזה או אחר, או הצעה כזו או אחרת.
אורי מקלב: לא ניכנס  לכך שלא תמיד האדם המבוגר שעומד מאחורי המכשיר.
אורי מקלב: את הטלפון מחזיקים כל בני המשפחה, כולל ילדים, כולל נערים, וגם אנשים מבוגרים, ובעצם – החוק שאסר על הפצה מסחרית דרך הטלפון לא חשב על התחכום הזה שכאשר אתה מתקשר לאדם מייד המערכת האוטומטית מנתקת, המנוי קורא על הצג שמישהו חיפש אותו וחוזר אל המספר.
אורי מקלב: בעצם אנשים לוקחים בכפליים.
אורי מקלב: ככה עד עכשיו רק הציעו להם הצעות מסחריות.
אורי מקלב: עכשיו זה גם עולה להם כסף.
אורי מקלב: אז יש כאן שיתוף.
אורי מקלב: החברות הסלולאריות כנראה גם ניהנות מהעניין וגם החברות המסחריות, ומי שניזוק זה בעצם האנשים.
אורי מקלב: הצעת החוק הזו באה לאסור שיגור הודעות מסחריות על ידי צלצול וניתוק - צינתוק.
כרמל שאמה-הכהן: זה צינתוק מסחרי.
כרמל שאמה-הכהן: יש גם צינתוק פרטי.
אורי מקלב: אנחנו רק חוסמים את הנושא המסחרי.
כרמל שאמה-הכהן: הרעיון הוא מבורך, והוועדה תקדם את הצעת החוק.
אורי מקלב: זכות התגלגלה לידינו שאתה יושבר אש הוועדה וזו הצעת חוק שמגיעה אליך, והגנת הצרכן מאד קרובה ללבך.
אורי מקלב: זה חלק מהגנת הצרכן.
פאדיה זידאן: אני מהלשכה המשפטית במשרד התקשורת.
פאדיה זידאן: רציתי רק להבהיר נקודה אחת שאנחנו לא חושבים שיש כאן פרצה בחוק.
פאדיה זידאן: קיבלנו מספר תלונות בעניין הזה והתשובה שלנו היתה שלגישת המשרד, הפרקטיקה של צלצול וניתוק מהווה איסור של הוראות החוק.
פאדיה זידאן: הונחה הצעת החוק והמשרד חשב שאין מקום להתנגד לה, כי לא יזיק ואף יכול להיות שיועיל להבהיר את הנקודה הזו במסגרת חקיקה.
פאדיה זידאן: אבל שוב – לא מדובר לדעתנו בפרצה בחוק.
פאדיה זידאן: גם יש תובענה ייצוגית שמתנהלת בבית המשפט בעניין הזה, ובית המשפט אמר בהחלטת ביניים שלדעתו הפרקטיקה הזו מנוגדת לחוק.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אנחנו לא מסתמכים רק על הלכות שנקבעות בבתי משפט.
כרמל שאמה-הכהן: מעדיפים חקיקה.
פאדיה זידאן: אנחנו לא מתנגדים לזה.
לאה ורון: אבל מסרת שקיבלתם מספר תלונות בנושא.
לאה ורון: האם טיפלתם באותן חברות שנוהגות בשיטת הצינתוק?
נתי ביאליסטוק: קודם כל, אנחנו שותפים לכעס שבוטא על ידי מציעי ההצעה, זה גם אותנו מרגיז.
נתי ביאליסטוק: אני מזכיר שהחוק הזה לא חל בעלי הרישיונות.
נתי ביאליסטוק: חוק האנטי ספאם, שאותו אתם רוצים להבהיר כרגע.
נתי ביאליסטוק: כמו שאמרה עורכת הדין זידאן – אנחנו תומכים בהצעת החוק, לא מתנגדים לה בכל אופן - בא למנוע מגופים מסחריים כלשהם, לעשות פרסומת,  אני לא אזכיר שמות – אבל החוק בא למנוע מגופים מסחריים לפנות לגורמים פרטיים באופן שמטריד את מנוחתם וגורם להם לשמוע פרסומת בניגוד לרצונם, בין אם בדרך של שיחה או בדרך של משיכה,  כמו שהחוק הזה מנסה למנוע, לא כנגד בעלי רישיונות.
נתי ביאליסטוק: בעלי הרישיונות פה הם שקופים, הם בסך הכל אמצעי, ולכן אנחנו לא יכולים לפעול כדי לטפל בעניין הזה.
נתי ביאליסטוק: החוק הזה מציג מצב של אכיפה עצמית, מה שנקרא – ולפיו, כל אדם שנפגע – נדמה לי שאפילו לא צריך להוכיח נזק, אלא רק להוכיח את עצם העובדה שאירע לו המקרה הזה, רשאי לפנות לערכאות ולקבל פיצוי של – אם אינני טועה, אלף שקל על כל אירוע כזה, גם בלי להוכיח נזק.
נתי ביאליסטוק: כדי להבהיר עד כמה אני שותף לכעס שמובע פה אני אגיד את העמדה האישית שלי - לדעתי במקרה של צינתוק צריך לעשות כאן כפל קנס, כי הוא גם משלם על השיחה.
נתי ביאליסטוק: אבל זו אמירה אישית שלי, לא של המשרד.
נתי ביאליסטוק: לכן, אם צריך להבהיר, באמצעות הצעת החוק, אנחנו מברכים על זה.
אורי מקלב: אבל אתה ער לכך שיש היום חברות מסחריות, כאלה ואחרות, שיש להן שותפות עם החברות הסלולאריות, כשהמטרה שלהן היא להתקשר לאיזה מספר, ויש חלוקה ברווחים בדמי הקישורית  - אתה יכול להאזין למסר והתשלום הוא לחברות על ידי זה שחברות התקשורת מעבירות להם כספים.
עומר וייץ: החל מה-1 לנובמבר  - -כבר לא רלבנטי בעניינים האלה, אחרי הורדת דמי הקישוריות, ונעשה כל הצעד של לתת מספרי 1-900 שאז כבר הלקוח יודע שהוא מתקשר למספר שנגבה עליו סכום אחר.
עומר וייץ: אבל החל מה- 1 לנובמבר,  כל השוק של ה- revenue sharing הוא פשוט מחוסל.
פאדיה זידאן: אני רק רוצה להבהיר משהו בעניין הסנקציות שהחוק נותן, כי נשאלתי פה מה עושים לגבי המקרים האלה.
פאדיה זידאן: החוק קובע  - -
לאה ורון: לא שאלתי מה המשרד עשה עם התלונות שהוא קיבל.
פאדיה זידאן: על זה ענה נתי ביאליסטוק.
פאדיה זידאן: אנחנו לא יכולים לפעול נגד המפרסמים האלה.
פאדיה זידאן: אין לנו סמכות לפעול.
פאדיה זידאן: מה שעשינו – יזמנו תיקון חקיקה, ובתיקון החקיקה הזה נתנו מספר תרופות.
פאדיה זידאן: יש את המישור הפלילי, שזה במקרים חריגים, המשטרה מתערבת, ובית המשפט יכול לפסוק קנס שיכול להגיע עד 226 אלף שקל לפי סוג ההפרה.
פאדיה זידאן: מצד שני יש את המישור האזרחי, שיש שם שלוש תרופות: אפשר להתייחס לתופעה הזו כאל כעוולה נזיקית, ואז לפנות לבית משפט בעילה של עוולה נזיקית, או שיש אפשרות לפנות לבית המשפט בתובענה ייצוגית, מה שכבר נעשה, ויש גם אפשרות, שזה הכלי המרכזי, לדעתנו, שזה הפיצויים לדוגמה, שזה פיצוי של עד אלף שקל לכל הודעה שהנמען מקבל בניגוד להוראות.
אתי בנדלר: אני רוצה לשאול, ברשותך, בדיוק לגבי אמצעי האכיפה של הוראות סעיף 30א לחוק התקשורת – בזק ושידורים, הדן בשיגור דבר פרסומת באמצעות מתקן בזק, הידוע כתיקון הספאם – וזה נובע ממספר תלונות שהגיעו אלינו מהציבור - מה קורה עם מפרי החוק באופן שהם פונים במסר פרסומי למנויים  ממספרים חסויים או פרטיים?
אתי בנדלר: זאת אומרת, מגיעות הודעות – אני מניחה שכולנו נתקלנו בזה במשיבון בבית – הודעות פרסומיות בניגוד לחוק, וניסיונות להתחקות על אותם מפרסמים מאד בעייתי, כי בדרך כלל כשאתה חוזר למספר שנתנו לך הם לא עונים במענה אנושי, אלא יש הודעות – אם אתה רוצה שניצור אתך קשר, נא השאר את פרטיך.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו עושה פרסום מסחרי, ספאם, יש לו מניע שתיצור אתו קשר באיזושהי צורה.
אתי בנדלר: ברור, אבל מלכתחילה מדובר בגופים שפועלים בניגוד לסעיף 30א לחוק וכאן, ככל שניסיתי, לצורך  לבין משרד התקשורת, יש כאן נפילה בין הכיסאות בין הרשות למשפט וטכנולוגיה ובין משרד התקשורת, כאשר בעצם מה שאומרים – פנו למשטרה.
אתי בנדלר: ברור שהמשטרה לא תטפל בסוג כזה של תלונות, והשאלה אם אגב הטיפול בסעיף 30א לא לא ראוי אולי גם לבדוק את ההיבט הזה, אולי יש צורך להרחיב את זה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא קשור לעניין הצינתוק כי לא יכול להיות צינתוק ממספר חסוי.
פאדיה זידאן: לפני הפניה למשטרה, יש את המישור האזרחי, ואם הנמען רוצה לנצל את הזכות שלו או ליישם את הסנקציות שבית המשפט מוסמך להטיל  - הוא צריך לדעת את מי לתבוע.
פאדיה זידאן: אז כדי לדעת, יכול להיות שזה כרוך - -יכול להיות שבסופו של דבר, אני מניחה שהמפרסם הספציפי יזדהה, כי אין לו שום אינטרס לפרסם משהו כשהוא לא מזדהה.
פאדיה זידאן: אם הנמען יעשה מאמץ סביר ויפנה לבית המשפט – מדובר באלף שקל לכל הודעה.
אתי בנדלר: כלומר, את מצפה שהמנוי יעשה את פעולת הבילוש ורק אחרי שהוא יצליח, באמצעות הפעולה הזו לעלות על עקבותיו של המפרסם – אז הוא יגיש תביעה.
אתי בנדלר: בעניין הזה אתם חושבים שלרגולטורים אין מה לעשות.
עומר וייץ: אין, הרי, שיגור דבר פרסומת ללא פרסומת.
עומר וייץ: כלומר, צריך להיות התוכן של מי שמפיץ, כי גם החוק המקורי טוען שהחברה שמספקת את הטכנולוגיה של העברת המסר - אין לה שום אחריות בעניין הזה, לפי החוק, אלא רק המפרסם שהזמין את העבודה.
עומר וייץ: אז כמובן שהוא ייתן את שמו כדי לקדם את ענייניו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי צריך לעשות משהו גם לגבי החברות - -
נתי ביאליסטוק: החברות המסחריות לא פועלות מתוקף איזשהו רישיון.
נתי ביאליסטוק: לנו אין נגיעה בהן, עם החברות המפרסמות, מפרות החוק, לכאורה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יכול להיות שחברה שמשתמשים בה כפלטפורמה לשיגור מסר ממקור חסוי, כבר הופכת להיות שותפה לעוולה.
כרמל שאמה-הכהן: כל עוד אתה רק הפלטפורמה - - אתה עוזר לו, כי צריך איזשהו שינוי טכני להיות חסוי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה עוזר לו להיות חסוי – אתה שותף אתו לעניין.
ציון כהן: אפשר לעשות את ה פעולה הזו בצורה פשוטה בלי שיתוף פעולה עם מפעילי התקשורת.
כרמל שאמה-הכהן: שמפעילי התקשורת ידאגו לחסום את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אין סיבה שאדם יפרסם ממספר חסוי.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא רואה מודעות בלי לאן לחזור, בעיתונות.
כרמל שאמה-הכהן: מי שעושה את זה יש משהו בתום ליבו שאינו מושלם.
כרמל שאמה-הכהן: לכן החברה, הפלטפורמה, צריכה למנוע מקרים כאלה, או להיות שותפה, אם היא חושבת שזה בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: שתישא באחריות.
ציון כהן: אבל אז אתה דורש מחברת התקשורת להאזין - -
כרמל שאמה-הכהן: לא להאזין.
כרמל שאמה-הכהן: אתה סומך על מישהו?
כרמל שאמה-הכהן: תבדוק את המסר שלו.
עומר וייץ: מותר לחברה לשלוח למועדון הלקוחות שלה, לדוגמה, שנתן את הסכמתו המפורשת לקבל מסרים.
עומר וייץ: אני בעל טכנולוגיה כזו.
עומר וייץ: כשאני שולח למועדון לקוחות שקיבל את הסכמת הלקוח לא אלך לבדוק אם כל אחד מהלקוחות מרשימת התפוצה של 100 אלף השיחות האלה נתן את הסכמתו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, אתה עובר על החוק.
עומר וייץ: אני ממש לא עובר על החוק.
עומר וייץ: אבל יש חובה לשלוח משיחה מזוהה, כי בזמנו, לפני החוק הזה אנשים היו מקבלים SMS ממספר 888, והחוק ח\ייב אותם לשלוח ממספר מזוהה, אמיתי.
עומר וייץ: אותו הדבר יכול להיות גם בהודעות האלה.
עומר וייץ: פשוט – שאסור לשלוח ממספר חסוי.
מיטל בשארי: קודם כל אני רוצה להתייחס למה שאתי בנדלר התייחסה אליו  - -
כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה – נגמר, אין לנו מה לעשות עם זה היום.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא קשור לחוק הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר להרחיב אותו, אי אפשר לגעת בו.
אתי בנדלר: אפשר להרחיב אותו, אדוני היושב ראש.
אתי בנדלר: בעת ההכנה לקריאה ראשונה אין דבר כזה חריגה מגדר הנושא וכיוון שחשבתי שדנים בסעיף 30א והרחבתו, אז סברתי שאולי ראוי להעלות בעיה אמיתית שקיימת  ושיש בקשר אליה פניות לא מעטות, ושאני התנסיתי בה, כאשר היה את הסיפור הזה של חלוקת מסיכות לאחרונה.
אתי בנדלר: היתה איזושהי חברה שהטרידה הרבה מאד אנשים בשיחות טלפון ממספר אנונימי, והשאירה הודעות במשיבון ש ,אם אתה רוצה תחזור אלינו".
אתי בנדלר: ואז הם כבר מתחמקים מתחולת החוק בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: ומה עם העניין של הסכמת הממשלה פה?
אתי בנדלר: אני לא יודעת, רציתי לשמוע.
אתי בנדלר: הפניתי בנושא הזה גם את תשומת לב משרד התקשורת וגם את תשומת לב הרשות למידע וטכנולוגיה, כדי להבין איפה בדיוק מסתתרת הבעיה בהקשר הזה, של אכיפת הוראות החוק.
פאדיה זידאן: הרי התייחסנו לגופם של דברים ואמרנו שלדעתנו המענה שיש בתוך החוק זה מה שלדעתנו מספק.
פאדיה זידאן: אם הדבר דורש מאמץ סביר מצד הנמען, אז שיתכבד ויעשה אותו כדי לפנות לבית המשפט ויתבע את מה שמגיע לו.
כרמל שאמה-הכהן: עם מה הוא יפנה לבית המשפט?
כרמל שאמה-הכהן: הוא עוד לא יודע מי פנה אליו, זו הבעיה.
פאדיה זידאן: אז שיעשה מאמץ, יתקשר ויפנה למספר.
פאדיה זידאן: הרי בסופו של דבר ברור שהמפרסם הזה יזדהה.
מיטל בשארי: אי אפשר להגיע.
מיטל בשארי: רק כאשר אתה נותן את כרטיס האשראי שלך.
מיטל בשארי: גם כשאתה פונה לחברת התקשורת לקבל פרטים של אותו מספר שהתקשר אליך - מתוקף הגנת הפרטיות היא לא מוסרת את הפרטים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מאמין שיש חברה מסחרית שאתה חוזר אליה ומבקש לדעת עם מי אתה מדבר והם מסרבים להזדהות.
מיטל בשארי: זה מה שקורה בפועל, לפי שמה שעולה מתלונות הצרכנים שמגיעות למועצה לצרכנות.
מיטל בשארי: המוקדנים לא מוסרים את הפרטים, לא של המנהל ולא של החברה.
כרמל שאמה-הכהן: אז שיסגרו את השיחה.
מיטל בשארי: זה בדרך כלל שיחות של צינתוקים כאשר הצרכן נאלץ לחזור לחברה ומשלם כסף על אותה שיחה.
מיטל בשארי: זה עולה לצרכן הזה כסף ולכן הוא רוצה לברר מי הטריד אותו ועבר על החוק, והוא לא מגיע למי שעבר על החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז ההצעה שלנו היא לא - -
נתי ביאליסטוק: ההצעה שלכם מאד טובה ומאד רלבנטית.
אתי בנדלר: השאלה אם אין מקום להרחיב אותה, במידה מסוימת.
אתי בנדלר: נתי ביאליסטוק:     	אולי צריך לחדד, אני רק לא רואה את ההבדל בין לחזור מטלפון קווי ובין לחזור לצינתוק בטלפון סלולארי.
אתי בנדלר: אין בכלל שאלה אם מדובר בקווי או סלולרי - -
כרמל שאמה-הכהן: כנראה קשה לנטרל את התופעה שהיא, לכשעצמה, טכנית, אבל מה שכן – אפשר דרך הסקנציה.
כרמל שאמה-הכהן: אם הסנקציה על צינתוק רגיל היא אלף ₪, צינתוק ממספר חסום, שזו כבר התחכמות ומחשבה קרימינלית, תהיה פי כמה.
כרמל שאמה-הכהן: זה סך הכל שינוי קטן.
כרמל שאמה-הכהן: האם הממשלה מסכימה לכך?
פאדיה זידאן: לא נוכל לתת תשובה סופית בלי להתייעץ עם משרד המשפטים.
לאה ורון: משרד המשפטים הוזמן לדיון.
לאה ורון: הוא לא הגיע.
פאדיה זידאן: אבל הדיון היה על הצעת חוק ספציפית וזה לא עלה.
אתי בנדלר: מאז ומתמיד, לפחות למשרדי הממשלה ידוע שבעת הכנת הצעת חוק לקריאה ראשונה אין  דבר כזה של חריגה מגדר הנושא, מה גם שאמנם עם משרד המשפטים לא דיברתי, אבל העליתי את הסוגיה הזו, בין בפניכם, בין בפני הרשות למשפט וטכנולוגיה.
אתי בנדלר: דבר שני, הם הוזמנו ולא באו.
אתי בנדלר: אז למה גברתי מצפה, להשבית את עבודת הוועדה?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב – למה משרד המשפטים אמור להתנגד לתופעה כזו פסולה של צינתוק ממקור חסוי?
נתי ביאליסטוק: צינתוק ממקור חסוי?
נתי ביאליסטוק: יש פה איפכא מסתברא.
נתי ביאליסטוק: אתה לא יכול לחזור?
אתי בנדלר: זה לא צינתוק ממקור חסוי, זה השארת הודעה במשיבות.
אתי בנדלר: זה מתחיל בהפרת הוראות החוק, שמתקשרים ממספר טלפון חסוי בלי למסור את כל הפרטים הנדרשים לפי סעיף 30א ועל זה אולי ניר יוכל להרחיב את הדיבור.
אתי בנדלר: נתחיל בזה.
אתי בנדלר: נמשיך בכך שכבר חוזרים בהתאם לפרטים שהושארו במשיבון, למשאיר ההודעה, מעבירים מסר פרסומי אבל קשה מאד להגיע לפרטי החברה או מי שהשאיר את אותה הודעה.
אורי מקלב: צריך גם לציין, ועוזריי אומרים לי את זה, שיש היום גם פרסום נגטיבי.
אורי מקלב: דהיינו, הם לא רוצים להזדהות, הוא רוצה להגיד שיש מחסור בסוג מסוים -  - יש פרסום נגטיבי, הוא רק מודיע לך שיש בעיה עם מוצרים מסוימים, ואתה ממילא כבר יודע לאן אתה צריך להגיע.
אורי מקלב: אנחנו היום למשל חוזרים מדיון על חוסר מגנזיום במים מינרלים.
אורי מקלב: מספיק שגם היום מתחכמים, נותנים דברי פרסומת, הוא רק אומר לך מה לא טוב אצל השני, בלי שהוא מפרסם את עצמו.
אורי מקלב: אתי בנדלר:     	אני לא בטוחה שזה לא נחשב לדבר פרסומת במובן סעיף 30א לחוק, כי דבר פרסומת מוגדר כ "מסר המופץ באופן מסחרי שמטרתו לעודד רכישת מוצר או שירות או לעודד הוצאת כספים בדרך אחרת".
אורי מקלב: כלומר, ההגדרה כאן היא מאד רחבה ואם המטרה היא לגרום לכך שאתה תסור לחנות הקרובה למקום מגוריך ותרכוש מגנזיום אז עונה להגדרה.
אורי מקלב: אורי מקלב:     	נכון, אבל אנחנו מדברים על צינתוקים, כשהם לא מפרסמים שום דבר.
אורי מקלב: כאן  - - הפרצה שהיתה פה, לכאורה החוק אוסר את זה אבל היום זה התרחב, וצריך להגיד את זה בצורה הרבה יותר ברורה – ניתן להתקשר, ואז בעצם הלקוח רוצה לשמוע.
אורי מקלב: בהודעה שיש נותנים לך מסרים.
אורי מקלב: אני רק שאלתי בקשר לסנקציה – אמנם משרד התקשורת לא אחראי רק על חברות הסלולריות, אבל מבחינת אותה חברה פרסומית - זו הפרה של הגנת הצרכן.
אורי מקלב: ברגע שאסור לעשות דבר כזה בעצם משרד התמ"ת היה אמור לאכוף סנקציה של הטעיית צרכנים בצורה כזו שמישהו מתקשר אליך עם צינתוק.
אורי מקלב: אמנם משרד התקשורת לא יכול לאכוף על החברות, אבל התמ"ת יכול.
ראומה אפק ששון: אני אשמח להגיב.
ראומה אפק ששון: לגבי הסיטואציה הספציפית כאן לא עולה כאן חשד לעבירה פלילית על החוק.
ראומה אפק ששון: מקום שעולה חשד לעבירה פלילית על החוק, שיש הטעייה, למשל - כל התופעה של אותן חברות ששיווקו את ערכות המגן והתחזו להיות מפיקוד העורף, שם באמת עלה חשד להטעיה, ושם התערבנו.
ראומה אפק ששון: הנושא נמצא בבדיקה במשרדנו.
ראומה אפק ששון: אבל כאן לא מדובר בעבירה פלילית על חוק עבירת הצרכן.
אתי בנדלר: אני אולי אסביר, ברשותך.
אתי בנדלר: הרגולטור של חוק התקשורת איננו משרד התמ".
אתי בנדלר: הרשות להגנת הצרכן אחראית על חוק הגנת הצרכן ושם יש סעיף שמדבר על הטעיית צרכן.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בהטעיה, כמשמעותה לפי חוק הגנת הצרכן, הם נכנסים לתמונה.
אתי בנדלר: כיוון שכאן לא ברור שמדובר בהטעיה, לפי חוק הגנת הצרכן - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו פשוט גניבה, אני מצטערת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש פלילי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותה חברה שבעצם מבקשת ממני לחזור אליה ולשלם כסף מכיסי גם אם אני לא רוצה, זו חלמאות, זו גניבה, זה שימוש בטכנולוגיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט, מבחינתי – הם לוקחים כסף, מכניסים את היד שלהם לכיס של הציבור בלי שהוא רוצה.
ראומה אפק ששון: את צודקת אבל גניבה היא עבירה על חוק העונשין.
ראומה אפק ששון: היא לא עבירה על חוק הגנת הצרכן.
ראומה אפק ששון: מקום שיש עבירה על חוק הגנת הצרכן, אז אנחנו כמובן בודקים ומתערבים.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, מה שאני רואה שעומד לפנינו כאן, האפשרות הזמינה להגדיל את הקנס במקרים הספציפיים האלה, שאדם עושה את הפעולה הזו ממקור חסוי או ממספר שאי אפשר לחזור אליו, כי הוא שגוי, וזה היינו הך, מבחינתי – צריך להגדיל כאן את הקנס.
כרמל שאמה-הכהן: אז אתה גם שם איום גדול לא לעשות – עונש גדול יותר, מרתיע, ובי"ת – אתה גם נותן מניע למי שנפגע באמת לחקור ולבדוק מי הטריד אותו, הוא יודע שהוא יקבל פיצוי גדול יותר.
עומר וייץ: דרך אגב, בנושא הזה של צינתוקים אני חושב שיש מקום שגם ספק הטכנולוגיה ייקח אחריות, כי ביקשו ממנו, הזמינו ממנו לנתק אחרי שניה.
עומר וייץ: אז פה זו באמת שותפות לדבר עבירה, בניגוד להודעות מסחריות רגילות שלא יכולה להיות קיימת אחריות.
עומר וייץ: אבל פה, בהחלט, על חברת הטכנולוגיה לקחת אחריות בעניין
נתי ביאליסטוק: כשאתה מדבר על חברת הטכנולוגיה-  על מי אתה מדבר, על בעל הרישיון או על אותו call center - -
עומר וייץ: אותו call center  שיודע להוציא הודעות IVR, ומראש אמרו לון – תתקשר ותנתק, כי זה מה שהוא מבצע, שיהיה גם אחראי.
נתי ביאליסטוק: בהחלט יש פה שותפות לעניין, בניגוד להודעות רגילות שאין לו שום אחריות.
כרמל שאמה-הכהן: אין משהו נומרטיבי שהוא חיוג לשניה.
כרמל שאמה-הכהן: אין דבר כזה.
נתי ביאליסטוק: אז שוב – אני רוצה שיהיה ברור לוועדה שלא מדובר בבעל רישיון אלא מדובר בכל אחד שיכול לקנות מכשיר כזה, הוא לא גדול, הוא לא כל כך יקר.
נתי ביאליסטוק: אתה שם אותו אצלך בחצר, והוא מוציא שיחות.
נתי ביאליסטוק: הוא לא כל כך יקר
אורי מקלב: אפשר להבין מה מביא אותו, כמייצג את החברות האלה, - -החברות הגדולות כנראה לא עושות את זה, ומי שעושה את הדברים האלה זה חברות קטנות שמתחרות עם החברות הגדולות - -
כרמל שאמה-הכהן: מי שעושה את זה – שישלם.
כרמל שאמה-הכהן: מי שמטריד את הציבור, שיישא במחיר.
עומר וייץ: בינינו, זו לא פעולה לגיטימית לעשיית כסף.
אורי מקלב: אבל אתה עד לכך שהיא מתרחבת, בתקופה האחרונה?
עומר וייץ: לצערנו – כן.
עומר וייץ: ברגע שנכנס איזשהו חוק – זה הרי התחיל ברגע שנכנס חוק הספאם, וכולם מחפשים את הפרצות, ואיך לעשות כסף.
כרמל שאמה-הכהן: איך מגדירים בחוק את אותה פונקציה שהוא דיבר עליה?
כרמל שאמה-הכהן: לא המפעילים אלא ה - -
עומר וייץ: זה לא חייב להיות call center במהות שלו.
עומר וייץ: ספקי שירות מערכות חיוג אוטומטיות.
אורי מקלב: ספקי השירות.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו הגדרה?
אתי בנדלר: אני מחפשת.
נתי ביאליסטוק: שוב – זה לא במגרש של משרד התקשורת, אני לא יודע איפה לשים את העניין הזה, כי בסופו של דבר, מי שניהנה כספית מדבר הפרסומת זה המפרסם.
כרמל שאמה-הכהן: גם בעל הפלטפורמה מרוויח מזה.
נתי ביאליסטוק: כמובן, הוא נותן שירות.
נתי ביאליסטוק: אבל לך לאותה חוליה שקל לך לזהות.
אורי מקלב: אני לא יודע להגיד לך מה היא ההגדרה של ספק הציוד, חלילה וחס שלא נכניס את כל מי שמייצר אותו.
אורי מקלב: גם עוד לא עשה שום דבר רע.
פאדיה זידאן: בהגדרת מפרסם כתוב – "...
פאדיה זידאן: או מי שמשווק את נושא דבר הפרסומת בעבור אחר".
אתי בנדלר: אבל תקראי הלאה: "..
אתי בנדלר: לעניין זה, לא יראו כמפרסם מי שביצע בעבור....
אתי בנדלר: פעולת שיגור של דבר פרסומת כשירות בזק ...."
פאדיה זידאן: כן, זה כן.
פאדיה זידאן: המערכות שהוא מדבר עליהן זה המערכות שבעצם משווקות את הפרסומת עבור אחר.