GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: היו"ר כרמל שאמה:     דרך המחשב הביתי?
נחמן שי: הוא יודיע לו שיש תוכנה מסוג X שיכולה לעצור או למנוע אתרים פוגעניים, ואז כל בית-אב, כל משתמש, יוכל להחליט אם הוא רוצה או לא רוצה והוא ישלב את התוכנה.
נחמן שי: היא צריכה להיות ללא תשלום.
כרמל שאמה-הכהן: להוריד אותה ולהתקין אותה בחינם.
כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי:     	בדיוק כך, ללא תשלום.
כרמל שאמה-הכהן: במה זה שונה מההצעה?
אלכס מילר: קודם כול, אני לא בטוח שהספק, יש לו רישיון לשווק תוכנה של גוף אחר שאין לו בכלל שום הסכם אתו.
אלכס מילר: דבר שני, הוא לא ייקח שום אחריות על משהו שהוא לא רכש.
אלכס מילר: לבוא ולהמליץ ללקוח על דבר שאין לו שום רישיון להמליץ עליו, הוא לא ייקח על זה אחריות.
אלכס מילר: כשאתה מרים טלפון לספק, יושב מישהו בשירות לקוחות, נכנס ל"גוגל", כותב איזה תוכנות יש לסינון ואז הוא ממליץ על-פי ה"גוגל".
אלכס מילר: נראה לך שיש איזשהו ספק שירשה לעצמו דבר כזה?
אלכס מילר: או שהוא רוכש רישיון והוא נותן את זה לכל לקוח שלו בצורה מסודרת, הוא עושה לו ליווי.
אלכס מילר: הרי על מה התבסס כל החוק הזה?
אלכס מילר: הוא התבסס על מצב שלהורים אין שמץ של מושג איפה הילדים גולשים.
אלכס מילר: כל החוק בא סביב העניין הזה.
אלכס מילר: נחמן שי:     	נכון.
אלכס מילר: אלכס מילר:     	אם אתה מרים היום טלפון לספק ונותנים לך ליווי מסודר איך אתה מגן על הילדים שלך מפני חשיפה לכל האתרים הפוגעניים, זה ייתן מענה.
אלכס מילר: אם לא יעשו את זה, כל החוק הזה לא שווה כלום.
אלכס מילר: אנחנו ביקשנו שתהיה גם הודעה בדפוס ללקוח, כי רובם, גם אין להם אפשרות להיכנס לאותם מיילים היכן שמגיעה ההודעה של הספק על סכנת החשיפה, רובם לא גולשים.
אלכס מילר: תחשוב על בן-אדם שחוזר בשמונה, בתשע בערב.
נחמן שי: איך אתה רוצה שהמשתמש ימנע את האתרים?
נחמן שי: באיזו דרך אתה רואה שהוא עושה את זה?
נחמן שי: איך המשתמש יחסום את האתרים הפוגעניים?
נחמן שי: אלכס מילר:     	הוא מרים טלפון לספק: קיבלתי מכם תוכנה לסינון, אני רוצה בבקשה שתלוו אותי איפה אני חוסם.
אלכס מילר: אם אתה לא יכול לעשות את זה עם התוכנה, כשאין לך רישיון, יש לך בעיה.
אלכס מילר: אתה לא תיתן מענה טכני, מענה קולי על תוכנה שהיא לא שלך.
אלכס מילר: נראה לך שהספק ייתן מענה לתוכנה שנמצאת באינטרנט?
אלכס מילר: נחמן שי:     	הוא מספק לי את התוכנה.
אלכס מילר: אני רוצה שחברת האינטרנט תודיע למשפחת מילר, למשפחת שי, שיש חשש שבאינטרנט - - -  אלכס מילר:     	יפה.
אלכס מילר: זה החלק הראשון של החוק.
אלכס מילר: ומי נותן מענה?
נחמן שי: בשלב השני היא אומרת - לרשותך עומדת תוכנה שאנחנו מספקים לך אותה.
אלכס מילר: יפה.
אלכס מילר: על זה החוק מדבר, אז מה אתה רוצה.
אלכס מילר: נחמן שי:     	אוקיי.
אלכס מילר: לא אמרתי שאנחנו רחוקים אחד מהשני.
כרמל שאמה-הכהן: גם לי נשמע שאתם מדברים על אותו דבר.
נחמן שי: אתה יכול, אם אתה רוצה, להכניס את התוכנה פנימה, לקלוט, ונגמר הסיפור.
נחמן שי: זה מה שאני רוצה, וזה ללא עלות.
נחמן שי: זה לא צריך לעלות.
אלכס מילר: איך ללא עלות?
אלכס מילר: הספק צריך לרכוש תוכנה שהוא ישווק אותה לאנשים מולו, אני לא מבין.
אלכס מילר: נחמן שי:     	הוא יספק את זה.
אלכס מילר: הספק.
נחמן שי: אני רוצה שזה יהיה חלק מהשירות.
כרמל שאמה-הכהן: מה אכפת לך אם הוא רוכש אותה או לא רוכש אותה, העיקר שהוא מספק.
דנה נויפלד: אתם מסכימים.
דנה נויפלד: אין חילוקי דעות.
אלכס מילר: אני לא מבין על מה הרוויזיה.
אלכס מילר: הוא מדבר בדיוק על מה שמדבר החוק.
אלכס מילר: היו"ר כרמל שאמה:     	אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להסביר.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	קודם כול, אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שהנוסח העומד היום בפניכם זה נוסח שהוכן כבר לצורך פרסום ברשומות בעקבות הישיבה הקודמת.
אלכס מילר: ההצעה הזאת בעיקרה – אחרי שהיא מגדירה מהם אתרים פוגעניים, תכנים פוגעניים – אומרת שספק גישה לאינטרנט יצטרך ליידע את כל הלקוחות שלו, אל"ף על קיום של אתרים ותכנים פוגעניים וכיצד להתגונן בפניהם, וגם על סכנות נוספות שנשקפות מהשימוש באינטרנט, כפי שיקבע השר.
אלכס מילר: למה הכוונה?
אלכס מילר: יש אתרים שהם לכשעצמם אינם אתרים פוגעניים, למשל אתרים שבהם אנשים מצ'וטטים אחד עם השני.
אלכס מילר: רשתות חברתיות.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	רשתות חברתיות למיניהן, אבל כמובן שאפשר להעביר מסרים מאוד פוגעניים באמצעות הרשתות האלה, וגם בפני כך השר יצטרך לקבוע הוראות לעניין חובתו של הספק ליידע את כלל מנוייו.
אלכס מילר: השר גם יצטרך לקבוע הוראות כיצד ספק גישה לאינטרנט יידע את מנוייו.
אלכס מילר: בין היתר דובר על כך שלא מספיק שהיידוע הזה ייעשה באמצעות הודעות במחשב משום שאותם הורים שקונים לילד שלהם מחשב ולא תמיד יודעים בעצמם כיצד משתמשים במחשב, לא מקבלים את ההודעות האלה.
אלכס מילר: ולכן, בין היתר, השר יהיה מורשה או יהיה חייב להורות, לקבוע בתקנות הוראות בדבר שליחת עלונים למנויים ובאיזו תכיפות, וכיוצא באלה.
אלכס מילר: הבעייתיות נוצרה, להבנתי – אם אני מבינה אותך נכון, חבר הכנסת שי – בעקבות סעיף קטן (ד), שלמעשה נוסף ממש בדקות האחרונות של הדיון הקודם, ובעקבות שאלות שנשאלו כאן.
אלכס מילר: נחמן שי:     	בעקבות בקשה שקיבלתי מגורמים שמעורבים בתחום הזה, שלא היו בעת הדיון וביקשו שגם להם תינתן זכות להופיע לפנינו, ואני חשבתי שזה נכון.
לאה ורון: כן, הם הוזמנו לדיונים הקודמים אבל מאחר שבדיונים הקודמים לא חלה הצעת החוק עליהם, הם לא מצאו לנכון להגיע.
לאה ורון: נחמן שי:     	טוב, זה עניינם.
לאה ורון: היו"ר כרמל שאמה:     	עניינם, ואחריותם גם במידה מסוימת.
לאה ורון: נחמן שי:     	אבל הבמה צריכה להיות פתוחה בפניהם.
לאה ורון: אתי בנדלר:     	בסדר, איש לא צפה את ההתפתחות שנעשתה בשלהי הישיבה האחרונה.
לאה ורון: מה שקרה בסוף הישיבה ובעקבות שאלות שנשאלו, כולל שאלות שלי, הוספה הוראה ואני אקרא אותה מהנוסח בסעיף קטן (ד): "ספק גישה לאינטרנט יספק למנוייו שירות של סינון אתרים פוגעניים ותכנים פוגעניים באינטרנט, מסוג ובדרך שיקבע השר".
לאה ורון: למעשה, הוראה כזאת, שהיא הוראה מאוד כללית ולא מטילה שום סייגים על שיקול-דעתו של השר, מאפשרת לשר להורות לספקי הגישה באינטרנט לכלול בשרתים המרכזיים שלהם תוכנות סינון מאוד-מאוד קפדניות, מאוד-מאוד הדוקות, שיסננו גם תכנים ברמות סינון מאוד-מאוד גבוהות.
לאה ורון: אלכס מילר:     	כן, אבל לא הספקים מסננים.
לאה ורון: זה הלקוח מסנן.
לאה ורון: אתי בנדלר:     	אבל זה לא כל-כך ברור כי מה שקרה – סעיף קטן (ד), כפי שדובר, הוא לא מתנה את זה כרגע בבקשה של הלקוח.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זו לא הכוונה של הצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד:     	זה מה שכתוב.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס מילר:     	כתוב: ספק גישה לאינטרנט יספק למנויים שירות סינון.
כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה:     	לפי מה שאת אומרת, אנחנו יכולים להגיע למצב של סין?
כרמל שאמה-הכהן: אתי בנדלר:     	יכולים לכאורה, לגבי אתרים פוגעניים ובסכנות אחרות, אפשר להגיע למצב של סין, גם של אירן.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להסביר.
כרמל שאמה-הכהן: אולי לא זו היתה הכוונה, זו היתה התוצאה בסוף.
כרמל שאמה-הכהן: אתה התכוונת שהאדם מגביל את עצמו.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס מילר:     	אבל זה מה שכתוב: ספק גישה לאינטרנט יספק למנויים שירות סינון.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יספק למנויים שירות סינון.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא הוא יסנן.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יספק למנוי שירות סינון.
כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי:     	בסוג ובדרך שיקבע השר.
כרמל שאמה-הכהן: השר יכול להרחיב, השר יכול לצמצם.
אתי בנדלר: בעצם, הסמכות הופקדה כרגע, בהתאם לנוסח - - -
אלכס מילר: דיברנו בישיבה, תפנו לפרוטוקול.
אלכס מילר: סוגיה אחת שהיתה לא ברורה היא איזה סוג של תוכנה צריך לספק ספק.
אתי בנדלר: איזו רמת סינון בעצם.
אתי בנדלר: אלכס מילר:     	ועל זה אמרנו שכדי שאנחנו לא נגיע למצב שהספקים – רק כדי לצאת ידי חובה – ירכשו כל מיני רישיונות לתוכנות שהן תוכנות זולות ולא נותנות מענה, אמרנו שהשר מקצועית יודע מהי רמת הסינון הנדרשת כדי לתת מענה לכל מה שכתוב בחוק.
אתי בנדלר: ליאת גלזר:     	אנחנו נרצה להתייחס לזה.
אתי בנדלר: אלכס מילר:     	אף אחד לא התכוון, לא אז ולא בדרך כזאת או אחרת, כי היה חוק אחר שבדיוק על זה דובר.
אתי בנדלר: דנה נויפלד:     	נכון.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	נכון.
אלכס מילר: ואנחנו עצרנו את החוק הזה ואמרנו שמי שצריך להחליט זה הלקוח, אבל בגלל שעלות התוכנות היא גבוהה מבחינת הלקוחות, אמרנו שמי שצריך לתת את השירות מבחינת התוכנה צריך להיות הספק, וזה מה שכתוב.
אלכס מילר: שהספק יספק את התוכנה ללקוח, והלקוח יחליט מה לסנן ומה לא.
אלכס מילר: איזה סוג של תוכנה – אמרנו שאנחנו נשאיר את זה לשר כי היה חשש שיהיה ניצול כשהנושא הזה פתוח ולא מוגדר איזה סוג תוכנה, וקשה להגדיר את סוג התוכנה כי אנחנו מתעסקים פה בשוק הפרטי, בחוק.
אלכס מילר: זו היתה הסוגיה וזה גם כתוב בפרוטוקול.
אלכס מילר: אף אחד לא התכוון לתת למדינה שום כוח לסינון, וזה כתוב.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	חבר הכנסת מילר, קודם כול אני שמחה שיש את ההבהרה הזאת כי זה לא מה שכתוב, ומה שכתוב משקף את מה שדובר בסוף הישיבה.
אלכס מילר: אלכס מילר:     	יש פרוטוקול, אז אני לא יודע איך הגענו למצב שהנוסח לא נותן את מה שאנחנו אומרים.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	לא, לא, סליחה.
אלכס מילר: נחמן שי:     	לכן בדיוק העליתי את זה ואפשר לחשוב ולתקן, ואני אומר – עדיף שהסמכות בעניין הזה, אפילו אם השר עושה את זה, תעבור לידי ועדת הכלכלה.
אלכס מילר: אלכס מילר:     	מה זה קשור?
אלכס מילר: נחמן שי:     	בתקנות.
אלכס מילר: איזה תקנות?
אלכס מילר: אין פה תקנות.
נחמן שי: איך הוא יקבע?
נחמן שי: באיזו דרך הוא יקבע?
נחמן שי: הוא ינחה אותם?
נתי ביאליסטוק כהן: אפשר לקבוע בדרכים אחרות.
נחמן שי: אני רוצה שיהיו תקנות.
נחמן שי: אני רוצה שזה יבוא לוועדה הזאת.
אלכס מילר: אין תקנות.
אלכס מילר: נחמן שי:     	שיהיו תקנות.
אלכס מילר: אתה רוצה שפוליטיקאים יחליטו איזו תוכנה יקבל לקוח?
אלכס מילר: היו"ר כרמל שאמה:     	אני רוצה לשמוע את נציגי הממשלה.
אלכס מילר: בבקשה.
אלכס מילר: דנה נויפלד:     	כיוון שההצעה הזאת מתגלגלת כבר כמה שנים, בתור ההיסטוריונית - - -  לאה ורון:     	זו לא אותה ההצעה.
אלכס מילר: אלכס מילר:     	לא, לא.
אלכס מילר: ההצעה שלי גם כן היתה בכנסת הקודמת.
דנה נויפלד: ההצעה הזאת היתה גם בכנסת הקודמת.
לאה ורון: בכנסת השבע-עשרה.
לאה ורון: דנה נויפלד:      ולכן, למיטב הבנתי מעולם לא היתה כוונה שהשר יקבע רמות של סינון, בהתאם להצעה הזאת.
לאה ורון: אבל, צודקת היועצת המשפטית של הוועדה שהנוסח כמו שהוא עכשיו לא משקף את כוונת המציע, למיטב הבנתי.
לאה ורון: מעבר לנוסח, גם מבחינת המהות אני לא בטוחה שמשרד התקשורת ושר התקשורת הם אלה שצריכים לקבוע תוכנות סינון ולהתאים אותן לרמת הסינון הרצויה להם או למישהו אחר.
לאה ורון: היו"ר כרמל שאמה:     מי כן?
לאה ורון: דנה נויפלד:     	ההצעה הזאת התחילה בשל החובה ליידע, מהתחלה כוונת המציע היתה שהספקיות יידעו במוצר שהן בעצמן נותנות.
לאה ורון: ולכן, פה נעשה איזשהו שינוי גישה שאומר – לא רק שהן צריכות ליידע אלא הן גם צריכות לתת ברמת סטנדרט מסוימת, וזו סטייה ממה שהיה מאז ומעולם בהצעה הזאת.
לאה ורון: אני מבקשת להוריד את התוספת הזאת שהוספה בדיון האחרון, בשל החשש של פגיעה אפשרית בחופש הביטוי אם ישתמשו בסעיף הזה כמו שהוא מנוסח כרגע.
לאה ורון: כל הכוונה מלכתחילה היתה ליידע במוצר שממילא הן נותנות כיוון שיש לכך ביקוש.
לאה ורון: זאת אומרת, יש גם ככה היום הורים שמבקשים - - -
אלכס מילר: עם כסף.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	לא, לא, לא.
אלכס מילר: דנה נויפלד:     	זה רכיב אחר, אני לא נכנסת לתוספת של עלות, זה מה שהוועדה הוסיפה.
אלכס מילר: זה לא קשור.
אלכס מילר: לזה אני לא מתייחסת.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	בעד השירות אין ספק שזה צריך להישאר, שזה יהיה חינמי.
אלכס מילר: דנה נויפלד:     	נכון.
אלכס מילר: אני רק מדברת על הסוג ובדרך שיקבע השר.
אלכס מילר: אז מי יקבע איזו תוכנה?
אלכס מילר: דנה נויפלד:     	כבר היום הספקיות נותנות תוכנת סינון שמשתנה ומאפשרת להורים לבחור את רמת הסינון שאותה הם בוחרים לילדים שלהם.
אלכס מילר: גם היום יש ביקוש למוצר הזה.
אלכס מילר: השאלה היא למה להתערב בתוך שוק פרטי של מסחר בתוכנות, שבו כל ספקית בוחרת לעצמה מה היא רוצה להציע להורים שמתקשרים אתה.
אלכס מילר: אז למה "יס" ו"הוט" לא לוקחים תוספת על כך שהם נותנים לך אפשרות - - -  דנה נויפלד:     	אני לא מדברת על עלות כספית.
אלכס מילר: אתי בנדלר:     	אין מחלוקת על כך שזה צריך להיות חינם.
אלכס מילר: אין מחלוקת.
אלכס מילר: אלכס מילר:     	אבל רבותי, לא צריך פה להיות נאיביים.
אלכס מילר: ברגע שמוכרים, אז לוקחים משהו שניתן למכור ולשווק.
אלכס מילר: ברגע שהם צריכים לתת את זה בחינם, ייקחו משהו שהוא הכי זול, מי יודע אם זה נותן מענה.
כרמל שאמה-הכהן: שהכלי לא יהיה אפקטיבי.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס מילר:     	מי יכול פה להתחייב?
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד:     	שוב, יש גבול כמה אנחנו יכולים להתערב בתוך היחסים המסחריים משום שאם חברה תיתן מוצר לא טוב, אני אפנה לחברה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: לא, יש לנו בעיה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	ואז יש לך קנסות יציאה.
דנה נויפלד: אין קנסות יציאה כבר.
אלכס מילר: בתור לקוחה שבחיים לא נכנסת לאינטרנט כהורה, איך את יודעת מה טוב ומה לא טוב?
אלכס מילר: היו"ר כרמל שאמה:     	גם התחום הזה עדיין לא סובל מתחרות.
אלכס מילר: זה גם בעיה.
דנה נויפלד: לגבי תוכנות סינון יש תחרות.
כרמל שאמה-הכהן: לא, ספקיות האינטרנט לא סובלות מתחרות.
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד:     	עכשיו יהיה להן על מה להתחרות.
כרמל שאמה-הכהן: לא רק על המחיר אלא גם על מה הן מספקות.
אלכס מילר: את תבחרי ספק אינטרנט בגלל התוכנה בחינם שהיא טובה או לא טובה שהיא נותנת?
אלכס מילר: נתי ביאליסטוק כהן:     	למי שזה חשוב.
אלכס מילר: דנה נויפלד:     	כן, אם זה חשוב.
אלכס מילר: בוודאי.
אלכס מילר: אלכס מילר:     	התחרות היא על המחיר.
אלכס מילר: דנה נויפלד:     	השאלה מה החלופה.
אלכס מילר: האם משרד התקשורת צריך לבוא ולתת תו תקן לתוכנות עכשיו?
אלכס מילר: למוצרים?
אלכס מילר: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	למה לא?
אלכס מילר: זה רעיון טוב דווקא.
אלכס מילר: ליאת גלזר:     	היושב-ראש, האם אני יכולה להתייחס?
כרמל שאמה-הכהן: ליאת גלזר:     	אני מבקשת להתייחס וזו גם העמדה של השר שהוא ביקש מאתנו להציג בוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה:     	איזה שר?
ליאת גלזר: שר התקשורת.
ליאת גלזר: אנחנו מסכימים עם דבריה של דנה וגם עם הדברים שנאמרו בתחילת הדיון על-ידי חבר הכנסת שי.
ליאת גלזר: אנחנו חושבים שלא נכון ששר התקשורת יהיה הגורם שאומר מהן תוכנות הסינון ומה המאפיינים שלהן ואיך בדיוק זה צריך לקרות כי זה לא רק עניין טכני.
ליאת גלזר: שר התקשורת לא יכול להוציא תקנות שבהן הוא אומר – תקנו תוכנה של חברה 1, 2, 3, הוא לא יעשה דבר כזה.
ליאת גלזר: הוא יצטרך לקבוע מאפיינים.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	סליחה.
ליאת גלזר: הוא יכול לקבוע את רמת הסינון שהתוכנה צריכה לספק, לפי החוק.
ליאת גלזר: ליאת גלזר:     	הוא צריך לקבוע מאפיינים שהתוכנה תקיים - -   לאה ורון:     	זה מה שאומר חבר הכנסת מילר.
ליאת גלזר: - - ולקבוע מהי רמת הסינון.
ליאת גלזר: זוהי התערבות.
אלכס מילר: יש פה אי-הבנה.
אלכס מילר: הוא מדבר על משהו אחד, את מדברת על משהו אחר.
אלכס מילר: נחמן שי:     	לא, לא.
אלכס מילר: אני רוצה לשמוע אותה, היא תסביר, כי אני חושב שאתה גם חושב בדיוק אותו דבר, ומשהו יצא עקום פה בדרך.
ליאת גלזר: כשהשר צריך לקבוע את רמת הסינון, יש בזה מימד ערכי, יש בזה מימד של התערבות בתכנים.
אלכס מילר: לא נכון.
אלכס מילר: התכנים כתובים כאן בחוק.
ליאת גלזר: אני רוצה לסיים, אדוני.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	אבל התכנים כתובים בחוק.
ליאת גלזר: את מבלבלת את חברי הכנסת.
ליאת גלזר: לא מדובר פה במוצר הרמטי שיושב גמד קטן בתוך התוכנה, מסתכל באתר ואומר: האתר הזה ראוי והאתר הזה לא ראוי.
ליאת גלזר: מדובר פה בתוכנות שעושות שימוש בכל מיני כלים, בכל מיני אלגוריתמים.
ליאת גלזר: זה לא מאה אחוז.
ליאת גלזר: לכן, נדרש להפעיל פה איזשהו מבחן, כשלמבחן הזה יש תוצאות.
ליאת גלזר: לפעמים התוצאות הן סינון יתר, לפעמים התוצאות הן סינון חֶסֶר, וצריך להחליט על פרמטרים.
ליאת גלזר: בעינינו, כשהשר צריך להתערב בדברים כאלה זה מקרב אותו מאוד להתערבות בתכנים וקביעה של מהו ראוי ומה לא ראוי.
ליאת גלזר: אתן לך דוגמה.
ליאת גלזר: חלק מהתוכנות פועלות לפי צבע הגוף, כמה שטח מצבע הגוף מופיע.
ליאת גלזר: השר יצטרך להגיד 90%, 60%, 70%?
ליאת גלזר: השר יצטרך להגיד מה זה ערך אמנותי.
ליאת גלזר: אנחנו סבורים, כמו שציינה פה נכונה דנה, שהדבר הזה נכון שיישאר לבחירת החברות.
ליאת גלזר: היום החברות מציעות מוצרים והחברות ימשיכו להציע מוצרים גם לאחר הצעת החוק.
ליאת גלזר: ככל שיש לקוח שזה באמת חשוב לו, הדבר הזה הוא אכן עילה למעבר בין חברות.
ליאת גלזר: אנחנו כמשרד  פועלים כל הזמן להנמכת חסמי המעבר – גם לעניין הקנסות, גם לעניין מה שנקרא ניידות כתובת הדואר האלקטרוני – ואנחנו סבורים שזה לא נכון ששר התקשורת יהיה הגורם שמאפיין את התוכנה כי האפיון הזה בעינינו הוא לא טכני גרידא.
ליאת גלזר: נקודה אחרת שצריך כן להבהיר בנוסח זה מה שאמר חבר הכנסת מילר, שהספק יספק את התוכנה בחינם למי שביקש זאת.
ליאת גלזר: אתי בנדלר:     	ברור.
ליאת גלזר: ליאת גלזר:     	לא למי שלא ביקש זאת.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	אני פונה אליך ואני רוצה שוב להסביר איפה הבעיה יכולה לקרות.
ליאת גלזר: קודם כול נתחיל מזה שהשר, מבחינתו כאשר הוא יהיה צריך לקבוע איזו תוכנה מבחינת התקן הספק צריך לספק, צריך להנחות את עצמו לפי מה שכתוב בחוק.
ליאת גלזר: הוא לא ממציא משהו חדש, הוא לא צריך לפעול לפי איזושהי המצאה שהוא נכנס פה לחופש הביטוי.
ליאת גלזר: היו"ר כרמל שאמה:     	שאלה אם הוא נכנס לשאלה מה פוגעני ומה לא.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	כתוב בחוק.
ליאת גלזר: אבל חבר הכנסת, זה לא מבחן מוחלט.
ליאת גלזר: לאה ורון:     	עורכת-הדין גלזר, תאפשרי לחבר הכנסת מילר לסיים את דבריו.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	יש פה שתי אופציות.
ליאת גלזר: האופציה הראשונה היא שאנחנו נותנים פירוט הרבה יותר רחב בחוק סביב מה צריך השר לנהל את עצמו כדי לקבוע תקן.
ליאת גלזר: אופציה שנייה, אנחנו משאירים את זה לספקים, אנחנו משאירים את העולם הזה לשוק הפרטי.
ליאת גלזר: אני מבטיח לך ששום לקוח לא יעשה את ההחלטה שלו לפי רמת התוכנה שהוא מקבל.
ליאת גלזר: הדבר היחיד שהוא יצטרך – ורוב ההורים היום במדינת ישראל ירצו לקחת את התוכנה; מי שעדיין אין לו ומי שעדיין לא יודע איך להשתמש – זה הדבר שיהיה קל ויעיל.
ליאת גלזר: הוא מרים טלפון, מבקש שייתנו לו ליווי איך ומה לעשות כדי שהילדים שלו לא ייכנסו לא', ב', ג', ד', ובכך סיימנו.
ליאת גלזר: את הרמה של איזה תוכנה ומה יהיה, השר יקבע, וחס וחלילה אם הוא ייכנס כמובן לתכנים כי אין לו אפשרות.
ליאת גלזר: ליאת גלזר:     	אבל זו בדיוק המשמעות.
ליאת גלזר: זו המשמעות.
ליאת גלזר: השר לא יכול להגיד – תקנו תוכנה של חברת מייקרוסופט.
ליאת גלזר: הוא לא יכול להגיד דבר כזה.
ליאת גלזר: הוא לא יגיד.
ליאת גלזר: הוא יגיד – תקנו תוכנה שיודעת לעשות 1, 2, 3. יש תקן בין-לאומי שאפשר להפנות אליו?
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	יש חברת תקנים שנותנת תקן לתוכנות?
ליאת גלזר: ליאת גלזר:     	אני לא יודעת.
ליאת גלזר: לא מוכר לי.
ליאת גלזר: נתי ביאליסטוק כהן:     	אני לא יודע אם יש תקן כזה.
ליאת גלזר: חבר הכנסת מילר, כדי להניח את דעתך, אולי מה שחסר לך בהצעה הזאת זה שהלקוח יוכל לבחור יותר מרמת סינון אחת.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	לא.
ליאת גלזר: דנה נויפלד:     	זה לא החשש.
ליאת גלזר: אלכס מילר:     	לא נכון.
ליאת גלזר: מבחינתי שייתנו תוכנה אחת אבל שתעבוד.
ליאת גלזר: דנה נויפלד:     	זה לא מה שהוא רוצה.
ליאת גלזר: יש לי הצעה.
ליאת גלזר: אני חושבת שמה שמטריד אותך זה שיתנו מוצר שהוא נחות.
ליאת גלזר: אולי במקום "מהסוג ובדרך שיקבע השר", יבוא: שספק הגישה יספק למנוייו שירות סינון....
ליאת גלזר: לפי המקובל בתחום או לפי הנפוץ בתחום.
ליאת גלזר: אם תהיה הפרה של הסעיף הזה, יוכל מנכ"ל משרד התקשורת לקבוע שהיתה הפרה של הוראות החוק והוראות הרישיון, ולהטיל על אותו מפר עיצום כספי.
ליאת גלזר: ואז, אם זה מקובל בתחום, זה נתון לפרשנות שהיא סבירה והיא הגיונית, ואם הספקיות יבחרו באופן שהוא בלתי הגיוני ובלתי סביר, שר התקשורת, מנכ"ל משרד התקשורת, יוכל להטיל עיצום בשל ההפרה של הוראות החוק.
ליאת גלזר: ליאת גלזר:     	מה זה מקובל בתחום?
ליאת גלזר: דנה נויפלד:     	סטטיסטית, מה נפוץ ומה מקובל.
ליאת גלזר: נתי ביאליסטוק כהן:     	מה שמקובל בסין זה לא מה שמקובל במקום אחר.
דנה נויפלד: לא. זה המקובל בתחום.
ליאת גלזר: יש לי הצעה אחרת.
ליאת גלזר: היום החברות מציעות את התוכנות.
ליאת גלזר: זה עולה 10 שקלים לחודש או כמה שזה עולה.
ליאת גלזר: אני מציעה שנעשה צילום מצב.
ליאת גלזר: שיציעו תוכנות שהן ברמה או באיכות או במאפיינים של מה שמציעים היום, או משהו דומה לזה.
ליאת גלזר: אתי בנדלר: 	 	זה מאוד מסובך לעשות את זה בצורה כזאת.
ליאת גלזר: אני לא יודעת מה יהיה בעוד 20 שנה.
ליאת גלזר: אנחנו נקפיא מצב של היום בעולם הטכנולוגי המתקדם, לאורך 20 שנה?
נתי ביאליסטוק כהן: כדי להניח את דעתך, חבר הכנסת מילר, הרי ממה אתה חושש.
נתי ביאליסטוק כהן: מכך שתוכנות סינון שיינתנו, יהיו כאלה שלא יסננו מספיק טוב.
אלכס מילר: לא. שלא יסננו מספיק טוב.
אלכס מילר: היו"ר כרמל שאמה:     	אתם לא מצליחים להסביר אחד לשני.
אלכס מילר: בואו נתקדם.
אלכס מילר: לאה ורון:     	ואתם גם מנהלים ויכוחים פרטיים.
כרמל שאמה-הכהן: אורי אזולאי, מנכ"ל חברת פיורסייט טכנולוגיות, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: אורי אזולאי:     	נראה לי שאם אנחנו מוציאים את התחום מידי השר, החשש שלך הוא שאם זה בידי ספקיות האינטרנט – מאחר שיש כאן את הסעיף של חינם - ספקיות האינטרנט ילכו ויתנו תוכנה שהיא ממש לא אפקטיבית.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזה המרכז וזה החשש שלך.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר כאן על איזשהו תו תקן, מדובר כאן על תוכנות אפקטיביות שהן מקובלות בשוק, וכולי.
כרמל שאמה-הכהן: ברשותכם, אולי כדאי ללמוד גם ממה שקורה במדינות אחרות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעורבים היום בייעוץ לממשל בגרמניה בדיוק בנושא הזה.
כרמל שאמה-הכהן: הממשל המרכזי בגרמניה לא מעורב בקביעת מהי תוכנה אפקטיבית, כי לקבוע מה זה תוכנה אפקטיבית זה למעשה גם לקבוע רמת סינון, זה בסך הכול מה שהתוכנה עושה.
כרמל שאמה-הכהן: בגרמניה, מה שהם היום עושים בשלבי חקיקה, הם יצרו ועדה – אני לא רוצה לקרוא לה רשות כי זה משהו שהוא יותר מדי כבד – יצרו ועדה.
כרמל שאמה-הכהן: הנושאים מורכבים, אי-אפשר פשוט לעשות "וי" ולנפנף את זה.
כרמל שאמה-הכהן: יצרו ועדה אזרחית בהרכב של אנשי חינוך, פסיכולוגים, סוציולוגים, אנשי טכנולוגיה, והוועדה הזאת החליטה על תנאים בסיסיים לתוכנות מקובלות.
כרמל שאמה-הכהן: זאת ועדה שהיא Independent מהממשל, מהי תוכנה מקובלת.
כרמל שאמה-הכהן: ואנחנו, כחברת סינון עכשיו מתאימים את התוכנה שלנו לקריטריונים האלה וניגשים למבחן בגרמניה.
כרמל שאמה-הכהן: ספקיות התוכנה שיעברו את המבחן הזה, הן יהיו מקובלות.
כרמל שאמה-הכהן: לאה ורון:     המבחן בגרמניה נעשה על-ידי מי?
כרמל שאמה-הכהן: על-ידי הממשל?
כרמל שאמה-הכהן: אורי אזולאי: 	 	על-ידי ועדה אזרחית שמונתה על-ידי הממשל.
כרמל שאמה-הכהן: ועדה ציבורית שמונתה על-ידי הממשל.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	אולי שישינסקי יעשה...
כרמל שאמה-הכהן: אורי אזולאי:     	כאשר אנחנו בתור חברה מסחרית נעבור את המבחן ואת הטסט, נקבל סרטיפיקציה מהוועדה האזרחית בגרמניה ואז נוכל להיות מומלצים על-ידי ספקיות האינטרנט.
כרמל שאמה-הכהן: נתי ביאליסטוק כהן:     	מומלצים.
כרמל שאמה-הכהן: ספקיות האינטרנט לא תהיינה מחויבות לספק.
כרמל שאמה-הכהן: אורי אזולאי:     	מומלצים.
כרמל שאמה-הכהן: ודאי שלא.
כרמל שאמה-הכהן: מחויבות להמליץ על חמש או שש או עשר התוכנות שעברו את המבחן.
כרמל שאמה-הכהן: למה יותר מחברה אחת?
כרמל שאמה-הכהן: הייתי בלוס אנג'לס ושיווקתי את התוכנה שלנו רק בשבוע שעבר.
כרמל שאמה-הכהן: במקרה, ישב שם יהודי חרדי, והתוכנה שלנו – מה לעשות – לא סיננה בחורה עם ביקיני, בשבילו זה לא היה טוב.
כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שבארץ יש תוכנות שהן יותר מחמירות.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, כאשר בגרמניה יהיו חמש, שבע תוכנות שהן מומלצות, הספק ידע שבשביל אדם חרדי כדאי לו להמליץ תוכנה ב', ולאדם פחות חרדי ימליץ תוכנה א', ועכשיו זה נתון בידי הציבור והכול חופשי.
כרמל שאמה-הכהן: החשש שלך שזה חינם – אני מבין אותו.
אלכס מילר: לא. החשש שלי הוא לא שזה חינם.
אלכס מילר: אני ביקשתי שזה יהיה חינם.
אלכס מילר: החשש שלי, שזה ינוצל בצורה כזאת שזה לא ייתן מענה.
אלכס מילר: אורי אזולאי:     	במנגנון הזה אני חושב שזה נותן מענה.
אלכס מילר: מה שיקרה - אם החוק אומר שזה חינם, ספקיות האינטרנט כנראה יבואו במשא-ומתן עם החברות הפרטיות על מחיר גלובלי, וכנראה שהצרכן ישלם בתוספת לשירות בכל מקרה.
כרמל שאמה-הכהן: עינת רובין:     	שלום.
כרמל שאמה-הכהן: שמי עינת רובין, אני דוברת איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, ואני רוצה להמשיך את מה שאמר אורי, שהוא מאוד נכון ומדויק גם לגבי המדינה שלנו מבחינת אוכלוסיות.
כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, אני חושבת שצריך למדוד דברים על בסיס אוכלוסיות ומה שנכון היום בהחלט לא יכול להיות נכון לגבי עוד עשר או 20 שנה, ואני גם אתייחס למה שקורה כאן בארץ בהקשר לדתיים, אוכלוסייה ערבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מדובר פה ישר על דתיים וערבים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש גם אנשים נורמלים שהם לא - - -  היו"ר כרמל שאמה:     	למה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דתיים וערבים זה לא נורמלים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קריאות:     	- - -  עינת רובין:     	סליחה, לא נתת לי לסיים את המשפט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	סליחה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התכוונתי לומר שיש גם משפחות שהן לא חרדיות - - -  עינת רובין:     	אבל את לא יודעת מה אני התכוונתי לומר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר את מה שאת אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	אבל אני כבר שומעת את זה, כי לא לשם אנחנו מכוונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נחמן שי:     	זה לא סקטוריאלי, את אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	יפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדברים על כולם, לא סקטוריאלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עינת רובין:     	אני רוצה להמחיש את דבריו של אורי ולהקיש מהדברים שהוא אומר לגבי מדינתנו הקטנה, שכוללת הרבה מאוד אוכלוסיות ותפיסות עולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חלק מתפיסות העולם כן מושרשות על בסיס דתי-תרבותי, וכן צריך להתייחס לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לומר לך את זה מקרב מרכזי הסיוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נותנים מענים לכולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חלק מהמענים שאנחנו נותנים הם גם למגזרים, ויש מגזר שתופס את עניין המיניות ואת העניין הפוגעני באופן אחר ממגזר אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא עניין של אוכלוסייה כזו או אחרת בהקשר סטריאוטיפי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לקחתי כן לדוגמה נושא של מרכז סיוע לדתיות שיש לנו בירושלים, מרכז סיוע לערביות שיש לנו בנצרת ומרכזים אחרים שפרוסים ברחבי הארץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התפיסה שלהם כלפי הגוף וכלפי טקסטים מיניים ותכנים פורנוגרפיים היא שונה, אז צריכים כן לתת על כך את הדעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני מתחברת לדבריו של אורי בהקשר שצריך לאפשר לאנשים, לתת להם את הבחירה היכן לסנן את הדברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ברמה התוכנית של הדברים, ואני גם מתחברת לדברייך שמאוד-מאוד קשה להגדיר, ואני חושבת שזה גם לא נכון לתת לציבור הגדרה אחת של איך אתה מסנן תוכן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוכן פורנוגרפי הוא תוכן מאוד מגוון, הוא תוכן שיכול לבוא לידי ביטוי באמצעות תוכן פורנוגרפי שמישהו מעלה כרגע לאתר מסוים ויכול להיות גם תוכן שעכשיו אני שולחת במייל למישהו, עמית שלי לעבודה, שהוא כולל תוכן פורנוגרפי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוכן פורנוגרפי הוא מאוד מגוון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שמאוד נכון לתת על כך את הדעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	תוכן פורנוגרפי הוא מאוד מגוון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עינת רובין:     	מגוון, יש כל מיני סוגים של תכנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוליה שמאלוב-ברקוביץ':     	יש פורנו רך, יש פורנו קשה...