GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: אילו בארצות הברית היה בוועדה מישהו מהגנת הסביבה, לא בטוח שהתקלה במפרץ מקסיקו לא הייתה קורית ואותו אסון, סביר להניח שהיה קורה בין כה וכה.
רוברט אילטוב: אלה עניינים טכניים, של מכניקה שהייתה שם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הלקחים שמפיקים מאירועים כאלה, רק בעלי ניסיון יודעים להשליך את זה לאירועים הבאים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שנציגים שבאים, לדוגמה, מהאוצר אין להם מושג בסיבות שגרמו לכשל במפרץ מקסיקו, איך תיקנו את זה ומה הלקחים שהופקו.
כרמל שאמה-הכהן: אדם שרואה את הגנת הסביבה בראש סדר העדיפות מסתכל על הדברים אחרת והוא תורם את הערך המוסף והייחודי שלו בקבלת ההחלטות.
כרמל שאמה-הכהן: אני רואה שיש רוב ברור בוועדה בשלב זה.
רוברט אילטוב: כפי שנאמר, הכנסת סוברנית להחליט.
גלי דינס: ברצוני להבהיר את העמדה של המשרד להגנת הסביבה.
גלי דינס: אני לא חושבת שיש צורך להוסיף למה יש חשיבות שיהיה נציג של המשרד להגנת הסביבה ונציג של הארגונים הירוקים במועצה.
גלי דינס: נראה לי שזה הובהר על-ידי חבר הכנסת דב חנין.
גלי דינס: אנחנו חושבים שחשוב שהוועדה תביא בין שיקוליה גם את הנושא הזה ותשמע אותו מאנשי המקצוע הרלוונטיים, הרפרנטים לנושא, כמו שציינת אדוני היושב ראש.
גלי דינס: חשוב לי להבהיר - לא הייתה הסכמה בממשלה בנושא הזה.
גלי דינס: הנושא הזה לא עלה לדיון בממשלה.
גלי דינס: יש בידיי מכתב של השר להגנת הסביבה שפונה לשר התשתיות בבקשה לעשות תיקונים – אגב, רבים – בחוק הנפט בנושא הסביבתי, גם בהקשר של היחס בין חוק הנפט לחוק התכנון והבניה.
גלי דינס: אחד הסעיפים הראשונים במכתב מבקש להוסיף את נציג השר למועצה.
גלי דינס: אז פנייה של המשרד שלנו למשרד התשתיות הייתה.
גלי דינס: הנושא לא עלה ולא סוכם בממשלה, והוא כן עלה בוועדה ואנחנו מבקשים שיהיה נציג של המשרד להגנת הסביבה במועצה וגם נציג של הגופים הירוקים.
גלי דינס: היה חשוב לי להבהיר את נושא עמדת הממשלה בעניין הזה.
רוברט אילטוב: אדוני היושב ראש, אתה רוצה להצביע עכשיו או אחר כך?
רוברט אילטוב: אני חייב ללכת ואחזור להצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שלא נספיק לקרוא ולהצביע.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול ללכת.
אתי בנדלר: צריך אולי להבהיר שאם ההחלטה לא מתקבלת היום בקשר לתיקון הזה, וכדי שהתיקון עצמו לא ימות, אז צריך להחליט על פיצול הסעיף.
אתי בנדלר: היום זה הדיון האחרון בחוק ההסדרים.
כרמל שאמה-הכהן: לאילוץ הזה של הזמן לא הייתי מודע.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, יש לי כמה הערות קצרות.
חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה לאחל לך בהצלחה.
חמד עמאר: אתה לוקח על עצמך תפקיד מאוד חשוב ואני מאמין שאתה תצליח להוביל את הנושא לטובת כלל הציבור.
חמד עמאר: אני זוכר שקיימנו דיון בנושא לפני שבוע-שבועיים.
חמד עמאר: הפסקנו את הדיון בשביל שמשרדי הממשלה ישבו ויגיעו להסכמים.
חמד עמאר: ממה ששמעתי עכשיו מנציגת משרד התשתיות, אפילו לא הייתה פניה מהמשרד לאיכות הסביבה למשרד התשתיות או למשרד האוצר לשבת ולדון.
גלי דינס: כרגע ציינתי שהייתה פניה.
חמד עמאר: אני אומר מה ששמעתי ממשרד התשתיות.
יונית שרם ונונו: המכתב שאת מתייחסת אליו מכיל 30 או 40 בקשות לתיקונים בחוק הנפט.
יונית שרם ונונו: הוא לא התייחס ספציפית לעניין הזה.
חגית הלמר: ממש התייחס.
גלי דינס: סעיף 2 במכתב, אני יכולה להקריא - - -
חמד עמאר: בתוך המועצה יש 13 נציגים, מתוכם חמישה נציגי ציבור, ויש משקיף של איכות הסביבה.
חמד עמאר: לכן ההצעה שמוצעת כאן - אנחנו כנסת ולא אגיד שהיא מתואמת על-ידי הממשלה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא נגד הממשלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ביקשנו בישיבה הקודמת שנציגי הממשלה ישבו, ולכן אני חושב שהיום אנחנו צריכים להחליט את ההחלטה הנכונה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים שיש כאן 13 נציגים, משקיף של המשרד לאיכות הסביבה.
כרמל שאמה-הכהן: היה במועצה הקודמת נציג של איכות הסביבה?
מיקי גרדוש: לא, היה משקיף.
חמד עמאר: בעצם אנחנו לא משנים שום דבר.
חמד עמאר: אנחנו מוסיפים עוד ארבעה נציגים.
גלי דינס: אנחנו מבקשים שיהיה נציג ולא משקיף, שיוכל להרים את ידו ולהצביע והוא יהיה חבר במועצה.
חגית הלמר: לא אוסיף על החשיבות של הצורך בישיבה, כחבר, של נציג המשרד להגנת הסביבה ונציג הארגונים הסביבתיים, כפי שחברי הארגונים יושבים מכוח חוק הייצוג משנת 2002 בהרבה הרכבים בחוקים שונים – במועצה הארצית לתכנון ובנייה, במועצת המים ובעוד הרבה גופים שהם בעלי התייחסויות סביבתיות.
חגית הלמר: אני רוצה להעיר לגבי ההרכב המוצע, שהוא הרכב חסר מבחינה מבנית.
חגית הלמר: למה זה?
חגית הלמר: ההרכב אומר היום תשעה חברים, לפחות חמישה נציגי ציבור.
חגית הלמר: אבל אין שם שום ספציפיקציה של מומחיות, של האם הם יהיו אנשי אקדמיה או מתחום המגזר הפרטי.
חגית הלמר: היוצא הוא שזו קבוצה ריקה מבחינה מבנית משפטית והתוצאה יכולה להיות שרובם או רובם ככולם נציגי המגזר הפרטי.
חגית הלמר: כרגע המומחית היחידה שיושבת שם היא גיאולוגית מטעם משרד התשתיות, אבל איפה המומחה להידרולוגיה ולאקולוגיה ו- - -
חמד עמאר: בשביל זה שר התשתיות ממנה נציגים של המשרד שלו, שהם מומחים לנושא.
חמד עמאר: אני מכיר הרבה מינויים במועצות, אני לא חושב שהם לא אנשי מקצוע.
חגית הלמר: אני חלילה לא אומרת שהם לא אנשי מקצוע.
חמד עמאר: את חושבת ששר התשתיות ימנה נציגים שלו שהם לא מקצועיים בנושא?
חגית הלמר: מועצות בחוקים שונים, ולא בכדי, יורדות לרזולוציה של המינויים, ויש אין-ספור דוגמאות כאלה: מועצת המים, מועצת הניקוז, המועצה הארצית לתכנון ובניה, מועצת גנים.
חגית הלמר: הסיבה לכך היא מאוד ברורה – כדי לא להשאיר את זה פתוח לשיקול דעת.
חגית הלמר: גם אם ימנה אנשים טובים - אני בכלל לא מדברת ברמה הפרסונאלית, זה לא צריך להיות עניין פרסונאלי או עניין שנתון לשיקול דעת בלעדי של השר - חלק מהפיקוח של הכנסת על הרכב המועצה צריך להיות בהגדרת התפקידים וסוגי המומחיות שיידרשו בהגדרה מבנית בחוק עצמו.
אודי אדירי: יש בוודאי מועצות שעוסקות בתכנון ובנייה, אז יש בהן נציגים של הארגונים הירוקים.
אודי אדירי: יש מועצות שזה לא רלוונטי אז אין בהן נציגים.
אודי אדירי: זו מועצה שעניינה הענקת רישיונות וקביעה של מי עומד בקריטריונים לרישיונות לחוק הנפט.
גלי דינס: איך אפשר להגיד שזה לא רלוונטי לסביבה?
אודי אדירי: לרישיון לחוק הנפט לא נראה לי שזה רלוונטי.
אודי אדירי: גם במועצת הגז ובמועצת החשמל אין נציג של הגנת הסביבה.
חגית הלמר: אני רוצה להעיר עוד שתי הערות לדברים שנאמרו כאן.
חגית הלמר: קודם כול, העובדה שהמועצה היא מועצה מייעצת חלילה לא גורעת מהאחריות שעל כתפיה, וכבודו עמד על כך.
חגית הלמר: גם לגוף מייעץ יש משקל מאוד משמעותי כשהמלצותיו מגיעות בפני השר, בוודאי כשיש מצב של כמעט התאמה מלאה, אחד לאחד, בין ההמלצות לשיקול הדעת של השר בסופו של דבר.
חגית הלמר: דבר נוסף, בהתייחס לדבריו של נציג האוצר, כמובן שההתייחסות הסביבתית לא יכולה להצטמצם רק לשלב תוכניות העבודה המפורטות, הקונקרטיות, כי אז ההתייחסות היא באמת קונקרטית וצרה למיזם עצמו.
חגית הלמר: אנחנו רוצים לראות את השיקול הסביבתי כבר בשיקול הדעת של קידום המיזם וההחלטה אם לתת לו אור ירוק או לא.
חגית הלמר: זה, בין היתר, בגלל שחוק הנפט בסעיף 13(4) קובע שברגע שיזם גילה תגלית הוא מקבל חזקה ומכוח החזקה – וזה קובע בחוק - כבר נוצרת לו חבה לפעול.
חגית הלמר: זאת אומרת, יש פה קושי משפטי לנתק בין החזקה לבין הסמכות התכנונית, למשל, בהמשך לעצור וללחוץ על הבלמים של תהליך שכבר יצא לדרך, בגלל המבנה שנתון בחוק הנפט.
חגית הלמר: כך שבוודאי שהנושא הסביבתי, אסור להשאיר אותו ולהגיד: גורמים אחרים יטפלו ויבדקו אותו.
חגית הלמר: הוא חייב להיות ברמה הערכית והעקרונית בשלב קבלת ההחלטות, גם של המועצה המייעצת.
חגית הלמר: לכן אני מאמצת את דבריו והצעתו של חבר הכנסת חנין, קודם כול למינוי נציג המשרד להגנת הסביבה, מינוי נציג הארגונים הסביבתיים כאחד מנציגי הציבור או בנוסף, אבל גם לנקוב במפורש מה תחומי המומחיות שיידרשו: משבצת של הידרולוגיה, של אקולוגיה, של גיאולוגיה, של כלכלה ותפקידים פתוחים אחרים.
חגית הלמר: תודה.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני חושב שנמצא משקיף של הארגונים הסביבתיים ואם יש חוסר מקצועיות, כמו שאת אומרת, הוא יכול להעיר, הוא יכול לדבר שם, הוא יכול להסביר לאנשים שיושבים שם במה הם טועים.
חמד עמאר: שר התשתיות בטוח ימנה אנשי מקצוע, הוא בטוח ילך על האנשים שיכולים לייצג את הציבור בצורה הכי טובה שיש.
איתן כבל: חבר הכנסת עמאר, זה כמו פה בוועדה - יש חברי כנסת שיש להם זכות הצבעה.
איתן כבל: כמו שעכשיו הייתי מגיע לכאן ולא הייתה לי זכות הצבעה.
איתן כבל: אז זה יפה, אני מביט, אני משפיע, אני אומר, אבל בשורה התחתונה, מי שיש לו זכות הצבעה כמעט באופן אוטומטי יש לו יותר כוח.
איתן כבל: לכן לעניין של ארגוני הסביבה יש חשיבות גדולה.
איתן כבל: בכלל, אני רוצה להזכיר שחלק מהרפורמה והמאבק זה להכניס כמה שיותר אנשים שיש להם השפעה בתחומים האלה, שיהיו חלק.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו נועלים את הדיון בסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: הדיון יחודש מחר בשעה 8:00 בבוקר.
כרמל שאמה-הכהן: שלום, אני מתכבד לפתוח את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום - תקנות התעבורה (איסור שימוש ברכב – מגרשי אחסנה)(הוראת שעה)(תיקון)\, התש"ע-2009.
כרמל שאמה-הכהן: מי מציג את התקנות?
יואל הדר: התקנות עצמן – אם נדבר בגדול, כי סך הכל אנחנו מבקשים להפוך את התקנות הקיימות להוראת קבע, ולכן התקנות הקיימות מאפשרות במקרים מסוימים לתת סמכות בידי קצין משטרה ובית המשפט אפשרות לאחסן רכבים בשורה מסוימת של עבירות שקצין המשטרה לאחר שערך שימוע החליט שיש מקום לאחסן את הרכבים האלה.
יואל הדר: האחסון נעשה על חשבון בעל הרכב.
יואל הדר: גם האחסון וההובלה למקום האחסון נעשים על חשבון בעל הרכב.
יואל הדר: העבירות הן מאד מצומצמות.
יואל הדר: עם הזמן הוספו מספר עבירות בעיקר, העבירה העיקרית שבגינה מאחסנים כלי רכב היא עבירת השכרות.
יואל הדר: אנחנו ליווינו את העבודה של התקנות במשך השנים מאז שהן נחקקו, ליווינו אותם במחקר מלווה, התוצאות של המחקר מצויות בידי אדוני, והן ממרץ 2010, כאשר המחקר המלווה מוכיח שיש יעילות באחסון של הרכבים לפחות לגבי האנשים שהרכבים שלהם אוחסנו במגרשים, אז בהחלט בשנה הראשונה, אם לא מדובר על נהגים רצידיביסטים, אלא נהגים נורמטיבים, בהחלט אנחנו רואים ירידה בכמות העבירות שהם ביצעו, בכמות ניכרת בשנה הראשונה לאחר שאחסנו את הרכב שלהם.
יואל הדר: זאת אומרת, אנחנו רואים שיש יעילות.
יואל הדר: יש לנו כמה דברים שאנחנו צריכים עוד לתקן, אולי  בנושא של הבאת העניין לתודעת הציבור יותר, כי הנהגים שביצעו להם אחסון של רכב מודעים לעניין הזה, אבל לא כל הציבור מודע.
יואל הדר: הציבור מודע לכך שמישהו נוסע בשכרות שיאחסנו לו את הרכב, זה כן, אבל לא מודע לכל שאר העבירות.
יואל הדר: אנחנו רואים בהחלט שיש יעילות לתקנות האלה ולכן אנחנו רוצים להפוך אותם להוראת שעה.
יואל הדר: מאחר שהמחקר הזה ליווה רק תקופה קצרה, אנחנו לא יכולים לדעת את התוצאות לטווח יותר ארוך.
יואל הדר: לכן אנחנו רוצים להפוך את זה להוראת קבע, אבל בהחלט - גם יש מחקרים ממה שקורה בעולם בעניין הזה, שבהחלט יש לזה יעילות.
לאה ורון: אתם יודעים למסור לוועדה כמה כלי רכב אוחסנו במגרשי האחסנה לפי פילוח של כל אחת מהעבירות?
יואל הדר: אני אאפשר למשטרה לתת את הפילוח הזה.
יואל הדר: לכן אנחנו באים, לאחר שבדקנו את הנושא הזה, הנושא לווה במחקר, ואנחנו סבורים שלמען הפחתת תאונות הדרכים, שלצערנו נמשכות, אנחנו חושבים שזה מהווה כלי נוסף, כלי יעיל לצורך המלחמה בתאונות הדרכים ואנחנו מבקשים מכבוד הוועדה להפוך את הוראת השעה להוראת קבע ולהמשיך בפעילות.
יואל הדר: כמובן שאנחנו נמשיך לעקוב ואם יהיה צורך – נוסיף סעיפים נוספים.
יואל הדר: אני מקבל את זה גם מהמשטרה וגם מגורמים אחרים, משרד התחבורה, כדי שהתקנות תהיינה דינמיות ותהיה להם יותר יעילות, ואנחנו צריכים למצוא את הדרכים, כמובן, לפרסם את זה יותר לידיעת הציבור, כדי שאנשים יירתעו מלבצע את העבירות.
כרמל שאמה-הכהן: מה התעריפים של האחסנה|?
כרמל שאמה-הכהן: איך הם נקבעים ואיך הם מפוקחים?
יואל הדר: היה מכרז בזמנו לגבי כל מקום ומקום.
יואל הדר: לא בכל מגרש זה אותם תעריפים, אלא- התעריפים משתנים בהתאם לתוצאות של המכרז.
ניר ימין: אבל יש מחירי מינימום ומקסימום, נכון?
קריאה: המקסימום הוא 55 שקלים ליום.
מאיר אור: אבל באף חניון לא משלמים 55 שקלים.
מאיר אור: ברוב החניונים זה 14 שקל.
ניר ימין: עורך הדין הדר, מאחר וציינת שהמחקר בחן תקופה יחסית קצרה- אתה לא סבור שראוי להאריך את תוקפה של הוראת השעה בשנתיים או שלוש ולבחון לאורך זמן תקופה ארוכה יותר את היעילות של ההשבתה?
ניר ימין: אתה אומר בעצמך שהיעילות נבחנה בתקופה קצרה יחסית – שנה, אם אני לא טועה.
יואל הדר: התקנות האלה הן כבר 5 שנים, אני חושב שזו תקופה מספיק ארוכה כדי לדעת שהן יעילות.
יואל הדר: אין צורך בהארכה נוספת.
יואל הדר: המחקר לווה לתקופה מסוימת תוך כדי המהלך הזה, אבל אם היינו אומרים שהתקנות הן בספק יעילות, אולי אפשר היה להאריך אותן, אבל התקנות הן יעילות, הן מוכיחות את עצמן.
יואל הדר: הן גורמות לנהגים להיות מודעים ולהתנהג בזהירות יתר.
יואל הדר: לכן, מאחר והן כבר מוכיחות את עצמן, אין טעם לעשות הערכה נוספת.
יואל הדר: אין לזה שום יתרון.
ניר ימין: אתה אומר שחלק מהיעילות גובה במחקר, אבל רק – שליווה תקופה מאד מצומצמת.
ניר ימין: \
יואל הדר: בכל מקרה, יחסית לעולם, בעולם יש הרבה יותר שנים - - מאשר הדברים האלה קיימים, אבל זה לא יעזור שום דבר לתת עוד שנתיים –שלוש, לא נצא עם איזה משהו, לא נרוויח הרבה יותר אם נהיה בעוד שנתיים –שלוש.
יואל הדר: תמיד אפשר להפסיק את התקנות האלה אם מישהו יחשוב שהן לא יעילות, אבל כבר הוכח שזה יעיל.
יואל הדר: לכן, מאחר שכבר הוכח שזה יעיל, אז אין טעם לעשות את זה לעוד שנתיים.
יואל הדר: יש לנו מספיק דברים שאנחנו עושים בהוראת שעה ולא צריכים להעמיס על הוועדה ועלינו – זה גם נותן ודאות שהדבר הזה יימשך.
יואל הדר: יודעים שהמדינה החליטה שהדבר הזה יכול להיות שהוא רק יתרחב, ולא ייפסק, זאת אומרת - אין מחשבה להפסיק את הדבר הזה.
יואל הדר: אני מקווה שזה ירתיע גם נהגים - -
לאה ורון: כשדובר על תעריף של 14 או 55 שקלים – הכוונה היתה ליממה, נכון?
מאיר אור: כן.
לאה ורון: ומה העלות של הגרירה?
מאיר אור: ברוב המקרים אין גרירות, רק במקרים מאד קונקרטיים כאשר יש נהג שיכור, ואין מי שיפנה את האוטו – דברים כאלה, או אין מישהו אתו.
מאיר אור: המקרים שבהם משתמשים בגרירה יחסית זניחים לכלל הגרירות.
ניר ימין: כשאתה מתייחס ל- 55 שקלים אתה מתייחס לרכב פרטי, עד 4 טון.
ניר ימין: לרכב גדול יותר הסכומים גבוהים יותר?
מאיר אור: כל גרירת המשאיות זה פחות מ-1%.
ניר ימין: אנחנו לא מדברים על גרירה.
מאיר אור: בסך הכל כמות המשאיות שהושבתה היא פחות מ – 1%.
ניר ימין: כי הם עוברים פחות עבירות, או כי האכיפה היא פחותה?
מאיר אור: גם, וגם – פחות עבירות, וגם – בית המשפטי מחזיר להם אחרי שאנחנו משביתים.
מאיר אור: בעיקר – העבירות מבוצעות בעיקר ברכב פרטי, פחות ברכב ציבורי, פחות באוטובוסים, ואנחנו נתקלים בזה פחות במשאיות.
מאיר אור: יש, אבל מעט מאד.
ניר ימין: ומחיר האחסנה שם זה פי 2?
מאיר אור: תלוי, יש מקומות שזה אפילו פחות.
ניר ימין: אני מדבר על המחיר המקסימלי.
מאיר אור: 95 שקלים, כאשר בפועל, הכי גבוה זה 75 שקלים והכי זול זה 8 שקלים ליום.
מאיר אור: אולי אני אעשה קצת סדר בנתונים.
מאיר אור: בשנת 2010 עד דצמבר היו כ- 8100 השבתות.
מאיר אור: הממוצע השנתי שלנו עומד על  10,000 השבתות, מתוך זה מתקרב כמעט ל – 50%, השנה – 43%, השבתות בגין שכרות.
ניר ימין: אתה מתכוון בשנה.
מאיר אור: כן, בשנה.
מאיר אור: אני אומר שהממוצע השנתי הוא בערך 10,000 לשנה.
מאיר אור: השנה היה לנו 8,100 עד דצמבר.
מאיר אור: אני מניח שנגיע ל – 8,500.
חמד עמאר: אבל חוק השכרות שונה - -
מאיר אור: החוק של השכרות לא שונה.
חמד עמאר: אבל עד גיל 24  - -
מאיר אור: בשנה הבאה.
מאיר אור: אבל השנה- החקיקה הזו עוד לא - -
חמד עמאר: אבל אם אתה אומר 50, אנחנו יודעים שרוב האנשים שנתפסים זה עד גיל 24, אז בטוח שזה יעלה את ה - -
מאיר אור: הכל יכול להיות.
מאיר אור: אנחנו מקווים שלא.
מאיר אור: הכוונה היא שזה יעשה את האפקט ההפוך ויהיה פחות.
מאיר אור: זו השאיפה של כולם.
מאיר אור: מבחינת הנתונים – קרוב ל-50% זה שכרות, השאר זה –נושא של נהגים בפסילה, נהגים ללא רשיון נהיגה והסעת נוסעים שלא כדין.
חמד עמאר: מה זה הסעת נוסעים שלא כדין?
מאיר אור: נהג שמסיע, נניח 10 נוסעים במכונית פרטית.
מאיר אור: מעבר לכמות הנוסעים המותרת, כשהם לא חגורים, וכן הלאה, וגם עבירות ברכבים ציבוריים.
מאיר אור: אבל אני אומר - המסה המרכזית היא שכרות, נהיגה בפסילה, ונהגים ללא רישיון בכלל.
יואל הדר: יש חברות הסעה פרטיות בירושלים – אתה תראה אותם הרבה, שלוקחים הרבה מאד מעבר למותר.
מאיר אור: יש פרסומים, אמרו לי שקראו אתמול ב "גלובס" שכאילו משלמים 1,500 שקל להשבתה של רכב, אז מישהו עושה קצת עיוות של הנתונים וזה חבל.
מאיר אור: מתוך ה- 8,100 כלי רכב שהושבתו, מעל 75% שמו את כלי הרכב שלהם בחניונים שהעלות שלהם היא בסביבות 14 שקלים, ואפילו יש חניון בעלות של 11 שקלים בכפר רמה.
מאיר אור: אני אומר – מעל 75% מכלי הרכב המושבתים פחות מ- 500 שקל לכל החודש.
מאיר אור: מה שציינו ש-1,500 שקל – אין כזה דבר.
מאיר אור: יש 1,350 באילת, כי שם יש איזושהי בעיה, מבחינת המיקום, וכמות כלי הרכב מתוך ה – 8,100 שחנו במחיר הזה, בסך הכל - 86 כלי רכב, זה הכל.
מאיר אור: בעלות של 45 שקלים ליממה, שזו העלות המקסימאלית, כי אף אחד לא התמודד אתו שם, במכרז.
מאיר אור: גם האזרח עצמו לפי החוק לא מחויב להחנות באילת.
מאיר אור: הוא יכול להחנות איפה שהוא רוצה.
חמד עמאר: אבל אם הוא גר באילת - -
מאיר אור: אז יש לו בבאר שבע.
מאיר אור: זה שיקול כלכלי.
מאיר אור: אבל אני אומר – לא להוציא את המעט מהכלל כי באמת, הכלל משלם פחות מ-500 שקלים ואני לא חושב שזו עלות בשמיים, והאפקט ההרתעתי פה הוא אדיר.
מאיר אור: מי שקרא את המחקרים בנושא - -
כרמל שאמה-הכהן: על זה אין לנו ויכוח, אבל אנחנו חושבים שאם הרכב יהיה מסונדל ליד הבית תהיה יותר הרתעה.
מאיר אור: התבקשנו להתייחס גם לנקודה הזו, ואני חושב שהתייחסנו.
מאיר אור: יש כמה בעיות בנושא הסנדול – ותכף תראה שזה גם לא זול.
מאיר אור: קודם כל, אנחנו בעצם מקבעים מצב שיש רכב שתופס חניה, ולא לכולם יש חניה פרטית בבית.
מאיר אור: אני מטיל מעמסה על הרשות המקומית בנושא של חניה.
מאיר אור: דבר שני – לי, כמשטרה, אין יכולת פיקוח.
מאיר אור: אני לא אתחיל להסתובב בין כלי הרכב ולראות אם הוא עדיין מסונדל, אם פירקו את הסנדל או לא.
מאיר אור: יש לי בכל משטרת ישראל קצין אחד  שמתעסק ביום בפיקוח על המגרשים.
מאיר אור: אין לי אנשים.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה – פירקו לו את הסנדל?
מאיר אור: האם הסנדל פורק או לא פורק – האם מישהו פיצח את המנעול והוציא - -אני הרי לא עושה לו בקרה יום יומית בסנדול.
חמד עמאר: אתה גם לא עושה בקרה יום יומית בחניון.
מאיר אור: אבל החניון סגור ומאובטח.
מאיר אור: מתחת לבית – אף אחד לא משגיח לו על הרכב.
רוני לוינגר: יש כאן נציג של אחד החניונים והוא יכול להגיד- בקרה ממוחשבת, עם אבטחה, תאורה.
רוני לוינגר: דרשנו במכרז דרישות מאד קפדניות.
רוני לוינגר: יש בקרה שלנו על כלי הרכב.
כרמל שאמה-הכהן: אתה באמת מאמין שמישהו יפרק את הסנדל?
מאיר אור: בטח.
מאיר אור: אגיד לך עוד משהו.
מאיר אור: הרי במדינה שלנו אנחנו לצערנו נתקלים בהרבה תופעות.
מאיר אור: קח לדוגמה מוניות.
מאיר אור: היתה תופעה.
מאיר אור: הרי למוניות  יש לו מונה.
מאיר אור: המונה מכויל לפי גודל הצמיג.
מאיר אור: אז הוא מגיע לכיול, שם צמיג, מה שמותר לו, עלפי החוק, יוצא משם, מחליף צמיגים למידה שונה כדי שתהיה קריאה שונה, נוסע משם,  מגיע לטסט, מחליף עוד פעם את הצמיגים, עושה את הכיול ויוצא החוצה.
מאיר אור: אנחנו בזמנו עלינו על התופעה הזו והתחלנו להוריד את המכוניות האלה מהכביש.
מאיר אור: אבל אני צופה לכל.
מאיר אור: ברגע שהרכב יהיה מתחת לביתו של האדם, עטוף באיזושהי יריעה, ואנחנו לא מפקחים ולא מבקרים, לא רואים – היכולת שלו לתמרן ולעשות - - כמובן שאנחנו יכולים גם לתפוס אותם בדרכים, אבל היכולת שלו  - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם הוא מזיז את הרכב,  בזמן שאתה בא להוריד לו את הסנדל יכול להיות שלא יהיה לו אותו מיקום.
כרמל שאמה-הכהן: היום הרי אין בעיה לצלם איפה הרכב עמד.
כרמל שאמה-הכהן: בי"ת- יש לך את כל השכנים הטובים בעולם, שאם הם יראו את אותו עבריין שפירק את הסנדל הם המפקחים הכי טובים שלך.
כרמל שאמה-הכהן: האפקט של אדם שרואה את הרכב מול העין, עם הסנדל, בכל יום שהוא יוצא מהבית, ויודע שכל הסביבה שלו רואה את זה – אין הרתעה יותר גדולה מזה.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי רק מה העלויות של סנדול.
מאיר אור: אני אגיד לך מה העליות של סנדול.
מאיר אור: אנחנו עשינו בדיקה לראות כמה עולה סנדול.
מאיר אור: הרי אין היום סנדול בארץ, פעם היה בזמנו, בתל אביב.
מאיר אור: אין לנו נתונים לגבי עלויות, אבל אני התקשרתי לכל מיני אנשים, סתם לעניין אותם ולשאול כמה הם היו לוקחים.
מאיר אור: קודם כל עשינו בדיקה באינטרנט לראות כמה עולה בכלל לקנות את ההתקן עצמו.
מאיר אור: אז זה עולה מ-1000 שקל ומעלה לסנדל אחד, כאשר זה כמובן תלוי בגודל, כי ככל שהרכב יותר גדול אתה צריך מידה יותר גדולה של סנדל.
מאיר אור: משאיות, למשל, צריכות יותר מאשר רכב פרטי.
מאיר אור: וזה הולך ומשתנה.
ניר ימין: אבל על זה אמרת שעם משאיות יש לכם פחות בעיה.
ניר ימין: מאיר אור:     	אבל גם במכוניות מסחריות.
ניר ימין: אני נותן, בכוונה, את מצבי הקיצון.
ניר ימין: יש מספר דרגים באמצע.
ניר ימין: זה הולך מהקטן ל - -
כרמל שאמה-הכהן: משאיות – אין לי בעיה שימשיכו להיות במגרשי אחסנה.
מאיר אור: בעיקרון זה בסביבות האלף שקל, ואלי קצת למעלה מזה.
מאיר אור: אלף שקל זה הדגם הכי זול, הכי פשוט.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא משהו מתכלה, הפחת שלו לא רציני.
מאיר אור: בעיקרון – לא צריך להתכלות אבל - -
כרמל שאמה-הכהן: העלות פה היא שולית.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה כמה הפעולה עצמה.
מאיר אור: אתה שואל אדם כמה יעלה כדי לבוא ולעשות התקנה והסרה.
מאיר אור: אז הוא אומר – אני לוקח כמו על גרירה.
מאיר אור: שולחים אדם, מבזבזים זמן ודלק, זה כמו גרירה פשוטה: הגעה למקום, חיבור, הרמה ויציאה.
מאיר אור: ואחרי חודש הוא מפרק.
מאיר אור: כלומר, מבחינתי, כל יציאה לזירה זו גרירה פשוטה.
מאיר אור: גרירה פשוטה זה 250 שקל היום.
מאיר אור: כלומר, על כל אוטו אני צריך פעמיים גרירה, זה כבר 500 שקל, בלי העלויות המשתנות מסביב.
כרמל שאמה-הכהן: כמה ימי השבתה זה, בממוצע?
מאיר אור: 30.
כרמל שאמה-הכהן: קבוע?
כרמל שאמה-הכהן: לכל העבירות?
מאיר אור: מבחינת המפעיל זה פעמיים להגיע.
מאיר אור: כל גרריסט לוקח 250 שקל אם זה בטווח של 30 ק"מ שממנו הוא נמצא.
מאיר אור: מעבר לכך, גם על פי החוק, כל ק"מ נוסף זה תוספת תשלום.
מאיר אור: אנחנו יודעים – אם הוא צריך לנסוע לאילת, אז אותה גרירה לאילת או התקנה באילת יכולה להגיע גם כן לאותו סכום בגלל הקילומטראז' של הנסיעה.
מאיר אור: ואם היום – 75% מהאנשים משלמים פחות מ-500 שקל אז אני חושב שהסנדול בעצם לא משיג שום אפקט רווחי, גם לא לאזרח, גם לא לצרכן.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מאד אוהבת את הרעיון של הסנדול.
כרמל שאמה-הכהן: איך אנחנו יכולים להתקדם עם זה?
מאיר אור: אני לא רואה בזה כדאיות – לא כלכלית.
מאיר אור: אני מבין את החשיבה של אדוני, אבל אני לא רואה בזה לא כדאיות כלכלית וגם לא יכולת פיתוחית ושליטה שלנו.
מאיר אור: זה יעשה לנו בלגאן שלם.
כרמל שאמה-הכהן: איך נעשית השבתה בעולם?
מאיר אור: אני חושב שגם במגרשי אחסנה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, לא בדקנו את זה.
מאיר אור: אני לא בדקתי.
מאיר אור: זה המחקר עשה את הבדיקה.
מאיר אור: דרך אגב, המחקר, אם מישהו יסתכל מה כתוב שם, אחד הדברים שהם מציינים הוא שהאפקט ההרתעתי הולך ומשתבח עם הזמן, כמו יין.
מאיר אור: ככל שהשנים עוברות, אתה מקבל אפקט הרבה יותר גדול.
לאה ורון: ככל שהציבור יותר מודע לנושא של אחסנה במגרשי אחסנה.
מאיר אור: גם כשאני יושב עם אנשים ומדבר, וזה רץ מפה לאוזן השמועה שהשביתו לאב רכב כי בנו נהג עם הרכב - זה עושה אפקט די חזק וזה מתחיל להיות - -
לאה ורון: אולי המשטרה לא צריכה לחכות שזה יהיה מפה לאוזן, וכו', אלא לעשות קצת הסברה בנושא.
מאיר אור: אנחנו עושים, ביכולות שלנו.
מאיר אור: לי אין מחלקת הסברה.
מאיר אור: יש לי איזה דובר אחד, שמפיץ פה ומפיץ שם, אנחנו מפרסמים מה שאנחנו יכולים.
מאיר אור: את יודעת שהתקשורת מפרסמת מה שהוא בעל עניין באותו יום – לא בשליטתנו מה נכנס לפרסום ומה לא.
חווה ראובני: לעניין השאלה של הוראת שעה, כן או לא, אני מבקשת להפנות את תשומת הלב לכך שהחקיקה שיוצרת את נושא ההשבתה שקובעת את הסמכויות, שאומרת שתהיה השבתה, שיש סמכות להשבית - השבתה מנהלית, השבתה עונשית – היא חקיקה קבועה, היא לא הוראת שעה.
חווה ראובני: אנחנו כל הזמן מדברים כאן על תקנות טכניות של ביצוע, אבל הסמכויות עצמן, הוועדה הזו ומליאת הכנסת סברה שזו צריכה להיות סמכות קבע לשימוש רשויות האכיפה.
חווה ראובני: אני רואה שיש איזה שהוא אבסורד במצב שבו מצד אחד יש לנו מדיניות חקוקה של השבתה ומצד שני אנחנו נאלצים לחזור לכנסת אחת לשנה כדי לתת לנו את הכלים הטכניים לחלוטין ועל ידי, בדלת הזו, מטילים ספק אולי גם מנטרלים, אם לא מספיקים לדון בשבוע האחרון של דצמבר – את הסמכות שהכנסת קבעה.
חווה ראובני: אני לא אוסיף לגבי הממצאים של אפקטיביות, אמרו לפני את הדברים.
חווה ראובני: לעניין האופציה של הסנדול: אחד, אני מבקשת להפנות את הלב לכך שאם אנחנו רוצים סנדול הדרך לכך מחייבת תיקון חקיקה ראשית כי הנושא של המגרשים מעוגן בפקודת התעבורה עצמה.
לאה ורון: היושב ראש מודע לכך.
חווה ראובני: דבר שני – לגבי ההרתעה, היושב ראש מצביע על כך שזה מאד מרתיע לצאת מהבית ולראות את האוטו עם סנדל.
חווה ראובני: אני, אישית, חושבת שיש אפקט עוד יותר מרתיע, זה אולי עניין של טעם – לצאת מהבית ולראות שאין אוטו בכלל, הוא לא נמצא שם.
חווה ראובני: החניה, במיוחד למי שיש לו חניה פרטית והיא ריקה.
חווה ראובני: דבר נוסף – לגבי רשימת העבירות, אנחנו פתוחים לעדכן אותה.
חווה ראובני: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב שמונחת על שולחן הוועדה זה תקופה ארוכה בקשה שלנו לתקן את התוספת השביעית ולהוסיף ליקויים.
חווה ראובני: זה אפילו תיקון שהוועדה עצמה ביקשה כשאנחנו רשמנו רשימת ליקויי רכב.
לאה ורון: גברתי צודקת.
לאה ורון: משרד התחבורה  - -
חווה ראובני: הוועדה ביקשה, אישרה את הרשימה וביקשה להרחיב אותה.
חווה ראובני: אנחנו נענינו לבקשה, הגשנו ואנחנו עדיין מחכים זמן רב לדיון ברשימה הזו.
חווה ראובני: אלה ההערות שלי.
חווה ראובני: מעבר לזה אנחנו כמובן תומכים בתיקון המבוקש על ידי המשרד לביטחון הפנים.
ניר ימין: אני לא חושב שהוועדה חשבה שבאמצעות הארכת תוקף של הוראת השעה בתקנות מגרשי אחסנה היא תביא לתיקון החוק.
ניר ימין: הוועדה, אני חושב, מודעת היטב שהאופציה של סנדול דורשת תיקון חוק.
ניר ימין: גם בשנה שעברה וגם כעת, כאשר מדברים על הארכת תוקף של הוראת השעה ולא לקבוע אותה כהוראת קבע, הכוונה היא במהלך תוקפה של אותה הוראת שעה לבחון את האופציות באמת להביא תיקון חקיקה שמאפשר את הסנדול, ובהתאם – לתקן את תקנות האחסנה.
ניר ימין: ברור  שזה דורש תיקון חוק.
ניר ימין: היושב ראש וחבר הכנסת עמאר התייחסו לזה בתחילת הישיבה.
רוני לוינגר: היסטורית, הסיבה שזה נקבע מלכתחילה כהוראת שעה זה היה רצון של הוועדה ללוות את זה במחקר.
רוני לוינגר: ישב כאן המדען הראשי של המשרד לביטחון פנים והוחלט – יושב ראש ועדת הכלכלה הקודם אמר שזה משהו חדש בארץ – אני רוצה להיות שקט ולגבות את הממצאים במחקר אקדמי.
רוני לוינגר: עשינו את המחקר, זה דרש מאתנו משאבים ועבודה, והצגנו את המחקר כבר בשנה שעברה, מחקר שמספק את מה שחשבנו, ומוכיח, אקדמית, את האפקטיביות של כלי הענישה של ההשבתה, לרבות המגרשים שבהם מאוחסן הרכב.
כרמל שאמה-הכהן: עוד חלופות, למעט סנדול – קיימות, להשבתת רכב?
רוני לוינגר: לא שידוע לנו.
כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי  נטילת לוחית הרישוי?
כרמל שאמה-הכהן: ראיתי במחקר שזה מוזכר, איפה שהוא – במינסוטה, בקנדה?
חווה ראובני: ב- 50 שקל אפשר לקנות חדשות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה כבר זייפנים.
חווה ראובני: למה זייפנים?
חווה ראובני: אלה עסקים פזורים, מורשים.
חווה ראובני: הם לא יודעים שהרכב הושבת.
חווה ראובני: אדם בא ואמר - נפל, קיבל מכה, אני צריך חדש.
רוני לוינגר: ביוון אני יודע שלוקחים לוחית רישוי אם לא שילמת עבור חניה.
רוני לוינגר: אתה חוזר לרכב בלי לוחית הזיהוי ומוצא פתק לגשת למשטרה, תשלם קנס ותקבל את הלוחית.
רוני לוינגר: פה אנחנו מדברים על עבירות של שכרות, של נהיגה בפסילה, עבירות של מסוכנות.