GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נגה גבע: בעניין הזה כשמצרפים את כמות הערוצים החדשים ומטילים הגבלות קשות על הערוצים הקיימים – 2 ו-10, שבהם הוט ויס מוגבלות מלעשות שימוש - המצב רק מחריף עוד יותר את הסיטואציה ומצדיק את הפיצוי הזה שנקבע כאן.
נגה גבע: אם האמירה שנאמרה כאן שתוספת ערוצים משביחה את החבילה של יס והוט היא אמירה נכונה יש מקום להתיר מו"מ עסקי פתוח כך שיס והוט יוכלו לתת ערוצים אטרקטיביים.
נגה גבע: אם לא כך והם כן נזקקים פה להגנה, אז הסיבה ברורה כי כנראה שהאינטרסים המסחריים לא היו מאפשרים את המקומות האלה שעושים שימוש במקומות הכי אטרקטיביים שנותרו עדיין.
אבי דיכטר: את מציעה להכניס בחוק את האפשרות של מו"מ כלכלי כך ש-10 או 2 יוכלו להיכנס?
נעה גבע: הדברים צריכים להיבחן בשים לב להרחבת ה-DTT, שגם היא באה בחשבון.
נעה גבע: אני חושבת שהרפורמה בכללותה לא צריכה לבוא על גבן של הפלטפורמות האלו.
דנה נויפלד: אני לא חושבת שלא תוכל אחר כך הוט לבוא ולטעון, ככל שחברי הכנסת יקבלו את ההערה של מר מוקדי, שהעדר האפשרות להשתמש בכספים האלה תשפיע באיזה שהוא אופן על הקצאת מספר האפיקים ואיזה אפיקים יוקצו.
יורם מוקדי: אם מפצים אותי בנזיד עדשים בוודאי שאני אטען את זה.
יורם מוקדי: את יכולה להגיד מה שאת רוצה לפרוטוקול, אבל בואי נבהיר.
נגה רובינשטיין: הבקשה שלך לא הייתה תלויה בשאלת איזה אפיקים.
יורם מוקדי: אני חושב שהנושא הזה יובהר לגמרי.
נגה רובינשטיין: אין קשר בין העובדה שהייתה הצעה שלך שבאה משום מקום ובין ההצעה.
שאול מגנזי: אתם נוזפים בהוט על כך שהוא מוותר על זה.
נגה רובינשטיין: ממש לא נוזפים.
נגה רובינשטיין: העובדה שהכספים בסופו של דבר לא ילכו להוט אין בה כדי להשפיע על מספר האפיקים ועל סוג האפיקים שיוקצו.
נגה רובינשטיין: אין בין העובדה שהוט סברה שאין מקום מבחינתה לקבל פיצוי לבין סמכותו של השר ורוחב שיקול דעתו דבר.
יוסי ורשבסקי: אם הוא היה מקבל פיצוי הייתה לו השפעה על האפיקים?
יורם מוקדי: שיהיה ברור שאני לא מוותר על זכותי לקבל פיצוי.
יורם מוקדי: אני לא מוחל על זה שלוקחים לי אפיקים.
יורם מוקדי: הפיצוי שלי לא צריך לבוא באמצעות המנגנון הזה.
יורם מוקדי: למען החוק הזה אני מוכן לוותר עליו.
יורם מוקדי: כבוד היושב ראש, עלה פה הרעיון שבמו"מ אפשר לגמור את הדבר הזה בלי שהשר יצטרך להתערב, שתינתן לנו האפשרות לסיים במו"מ מול הזכיינים את מיקום האפיקים.
יורם מוקדי: זה יפתור את כל הבעיות לכולם.
מנשה סמירה: תסתכל על טובתו של הציבור ולא על הפיצוי להוט או לבעלי הרישיון.
מנשה סמירה: הציבור הולך לקבל מעבר לרישיונות בערוצי ברודקאסט ואז מן הסתם המחויבות תקטן.
מנשה סמירה: אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ כדי לגשר על הפער הזה, כדי שסוגה עילית והיקף התכניות יושלם.
מנשה סמירה: לגבי כל הכנסה וכל כסף שייכנס מהתהליך הזה צריך בראש וראשונה לחשוב איך הוא יפצה ואיך נוכל להגדיל את ההיקף של התכנים הראויים בערוצים האלה, במיוחד במעבר לרישיונות.
מנשה סמירה: מהרגע ש-22 ו-10 יורדים מהמשחק הסכומים הולכים לקטון.
מנשה סמירה: אנחנו צריכים לדאוג שזה יגיע לציבור שימשיך לראות ברודקאסט ראוי, מגוון, עם תמהיל, לא להתחלק בכבשת הרש הקטנה הזאת ולפצות כל מיני בגלל דברים שלא בטוח שמגיעים להם.
נעה גבע: הציבור יוצא יצא נשכר גם אם זה אצלנו.
מנשה סמירה: אני מבקש שהכסף הזה יחזור לערוצים של הרישיונות של הברודקאסטרים מעבר למחויבויות שלהם.
מנשה סמירה: לגבי החלק השני כל המנגנון הזה נראה לי מיותר.
מנשה סמירה: אני חושב שהכסף הזה צריך ללכת, במודל שהולך בתיאום עם בעלי הרישיונות לכשיהיו, ליוצרים, למפיקים.
מנשה סמירה: בדומה לחילוטים אנחנו גם כאן סבורים שזה צריך להיות מונח מרגע שאין הוט ויס באותו חשבון נפרד.
מנשה סמירה: לא צריך חשבון שלישי בחשכ"ל.
מנשה סמירה: זה הופך להיות עוד גורם שמתערב בתהליך.
אופיר אקוניס: אתי, הממשלה קיבלה את הצעתך.
יורם מוקדי: לאור ההבהרות שניתנו על ידי נציגת משרד המשפטים ונציגת משרד התקשורת, שלפיהם כסף שנקבל, ככל שנקבל, ילך להפקות ולא יהיה שיקול דעת של השר בבואו להחליט איזה אפיקים יילקחו מאיתנו, אני חוזר בי ממה שאמרתי.
יורם מוקדי: אני בסך הכל רציתי להיות קונסטרוקטיבי כדי שהדבר הזה יזרום, אבל לאור האמירות שנאמרו אני חוזר בי.
יורם מוקדי: כיוון שהנזק גדול מאוד אנחנו חושבים שההסדר שנקבע עכשיו הוא הסדר מאוזן וטוב.
אופיר אקוניס: רשמנו את הודעתך הקודמת וגם את הודעתך הנוכחית.
אתי בנדלר: נגה, האם אתם מבקשים להצביע על הנוסח שלכם או על התיקון שאני הצעתי?
נגה רובינשטיין: אנחנו מקבלים את התיקון שהצעת לעניין חברת החדשות.
אופיר אקוניס: אנחנו מעלים את סעיף 62ו  - שימוש בסכומים שהתקבלו בשל שימוש באפיק או בנכסים לא מוחשיים – להצבעה.
אתי בנדלר: עם התיקון שזה לא יחול על חברת החדשות.
אתי בנדלר: הכספים של חברת החדשות יעברו לסעיף הקודם.
נגה רובינשטיין: בלי שאפשר יהיה להכיר בהם.
טל רוזנפלד: יש את סעיף 6לד3, שעוסק בערוץ הערבי היהודי לא ב-DTT.
טל רוזנפלד: זה  תיקון מאוד טכני.
טל רוזנפלד: מה שצריך להיות שם זה בעל רישיון לפי חוק הרשות השנייה.
טל רוזנפלד: בסעיף קטן (ג), במקום מרישיון לזיכיון יבוא מרישיון לפי חוק זה לרישיון לפי חוק הרשות השנייה.
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד- פה אחד סעיף אושר
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – 2 נגד – 3     הבקשה לא אושרה
נחמן שי: זה יהפוך להסתייגות.
אתי בנדלר: לגבי סעיפים 62ג,ד,ה ו-ו יש הפניות במקומות שונים.
אתי בנדלר: ככל שמדובר רק בהפניות שאני יכולה לעשות במסגרת תיקוני נוסח אני מניחה שהוועדה מסמיכה אותי.
אתי בנדלר: לא בדקתי אם יש דברים שמחייבים שינויים מהותיים.
אתי בנדלר: אני מקווה שאין בהקשר הזה.
טל רוזנפלד: ייתכן שיצטרכו תיקונים בפרק ב' לחוק, שעוסק בתיקונים שייעשו ב-2015.
טל רוזנפלד: אלה תיקונים שכבר הקראנו, אבל עכשיו בגלל שעשינו עוד תיקונים בסעיפים אחרים בחוק נצטרך לעשות גם שם.
לאה ורון: השאלה אם מדובר בתיקונים טכניים או בתיקונים מהותיים.
טל רוזנפלד: אלה תיקונים טכניים.
אופיר אקוניס: אנחנו מסמיכים את הייעוץ המשפטי של הוועדה ככל שמדובר בתיקונים טכניים.
אופיר אקוניס: אני מבין שהכתיבה המחודשת תהיה לא קצרה בזמן.
אופיר אקוניס: אנחנו ניכנס לחודש ינואר.
אתי בנדלר: במקרה הטוב.
אתי בנדלר: שלא לומר פברואר.
טלי גורן: אני רוצה לנצל את הבמה בבקשה לתיקון סעיף 2 לתוספת השנייה במסגרת החוק.
טלי גורן: הוא מתייחס להכרה במועד ההשקעה, לא במועד השידור במסגרת כל סוגה עילית.
משה כחלון: בדקנו את זה.
משה כחלון: מסתבר שזה כבר נדון והייתה רוויזיה.
משה כחלון: אחרי החוק נבחן הסדרה.
משה כחלון: כמובן שנטפל בזה רק בתקופת המעבר, לא לאורך כל הזמן.
משה כחלון: אנחנו נשב עם היוצרים ועם הרשות השנייה ונבחן את זה.
משה כחלון: כרגע אין מה לעשות.
טלי גורן: סעיף 2 לתוספת השנייה לא נכנס לתוך התיקון.
טלי גורן: זה לא נמצא במסגרת כל ההגדרות.
משה כחלון: גם אם זה לא מופיע  כל הדברים האלה יוסדרו בהמשך.
משה כחלון: החוק הזה חייב להסתיים.
משה כחלון: דברים נוספים יוסדרו בהמשך.
אתי בנדלר: יש את סעיף 12 בנושא של תושב ואזרח.
דנה נויפלד: התנאי היום לפי חוק הרשות השנייה לקבלת זיכיון הוא היות התאגיד אזרח ותושב ישראל.
דנה נויפלד: עכשיו אנחנו באים ומבקשים לשנות כך ש-51% יוחזק בידי תושב ישראל, שזה אזרח ישראלי או בעל רישיון לישיבת קבע.
דנה נויפלד: אזרחים ותושבים.
דנה נויפלד: תנאי כפול.
דנה נויפלד: השאלה אם יש הצדקה להבחנה בין מי שהוא תושב קבע למי שהוא אזרח.
דנה נויפלד: התנאי הזה נמצא בחוק הרשות השנייה, כי הוא בא להגשים שתי תכליות.
דנה נויפלד: תכלית אחת היא זיקה בין הגורם המשדר לכך שהוא יהיה חלק מהחברה הישראלית והתרבות הישראלית.
דנה נויפלד: נוכחותו כאן היא תנאי לקבלת הרישיון.
דנה נויפלד: גם מבחינת הפיקוח צריך שאותו גורם יהיה כאן על מנת שנוכל לתפוס אותו.
דנה נויפלד: אם הוא לא נמצא כאן לא ניתן לתפוס אותו.
דנה נויפלד: זאת הסיבה שקבענו תנאי כפול.
נסים זאב: שישאיר ערבות בנקאית.
דנה נויפלד: הוא משאיר את זה.
דנה נויפלד: צריך לזכור שההגבלות האלו הן הגבלות על חופש העיסוק, לכן אנחנו רוצים להגביל במידה מועטה ביותר תוך כדי שמירה על אותן תכליות שאנחנו רוצים להשיג.
דנה נויפלד: התנאי של תושב קבע משיג את אותן תכליות.
נסים זאב: שיהיה משקיע מבחוץ ומי שיפיק פה יהיה ישראלי?
דנה נויפלד: אנחנו רוצים שיהיה מישהו שיושב פה, אנחנו רק לא חושבים שיש הצדקה שזה יהיה אזרח.
נסים זאב: מה הקשר בין תושב לתכניות שידורים?
נסים זאב: דרך הלוויין אנחנו משיגים את כולם.
אופיר אקוניס: אנחנו צריכים להכריע האם רק בידי תושבי ישראל שהם אזרחים או גם בידי בעלי תושבות קבע, כמו תושבי מזרח ירושלים
דנה נויפלד: זה לא רק חל על תושבי מזרח ירושלים, אלא גם על מי שעובר תהליך של התאזרחות.
דנה נויפלד: עד שהוא נהפך אזרח הוא עובר שלבים.
דנה נויפלד: השלב האחרון זה להיות תושב קבע, כשהשלב לפני הוא להיות אזרח.
דנה נויפלד: יש תנאי שנמצא בתוך החוק שאומר שמי שפוגע בביטחון המדינה לא יוכל לקבל רישיון מלכתחילה, לא משנה איפה הוא גר.
דנה נויפלד: זה תנאי אחר שעומד בפני עצמו.
דנה נויפלד: זה יכול להניח את דעתו של אדוני במקרה שמדובר באותם גורמים שהוא חושש שמהווים סכנה לביטחון המדינה.
דנה נויפלד: יש לזה פתרון כבר במסגרת הקיימת.
נסים זאב: צריך להרחיב את ההגדרה שמדברת על הנזק לביטחון המדינה.
דנה נויפלד: זה קיים היום.
נגה רובינשטיין: הנקודה הזאת מוסדרת.
אופיר אקוניס: עשינו התאמות לחוק הרשות השנייה.
נגה רובינשטיין: יש תושבים ישראלים שחיים כאן את חייהם ויש להם אזרחות מקבילה.
נגה רובינשטיין: לעיתים הם לא יכולים להחזיק בשתי אזרחויות באותה עת, לכן הם שומרים על אזרחות זרה ונותרים כאן כתושבי קבע.
נגה רובינשטיין: הם אזרחים בכל מובן המילה, רק הם לא מצביעים לכנסת.
נגה רובינשטיין: הם קשרו את גורלם למקום הזה, הם חיים כאן.
נגה רובינשטיין: מבחינת התכליות של החוק אין שום סיבה למנוע מהם להחזיק בערוץ טלוויזיה.
אופיר אקוניס: אני מציע למחוק את בעלי רישיון לישיבת קבע.
דנה נויפלד: ההצעה היום אומרת אזרח ותושב.
דנה נויפלד: החלופה הזאת של תושב קבע היא חלופה לאזרח.
דנה נויפלד: אם מורידים את זה נשארת האופציה של תושב ואזרח.
דנה נויפלד: אנחנו סבורים שאין הצדקה, ככל שמדובר בהגבלה בחופש העיסוק, לבוא ולתת תנאי שלא מגשים שום תכלית ורק מגביל.
דנה נויפלד: התכלית שאדוני מבקש להשיג ניתנת להגשמה לפי סעיפים אחרים שנמצאים בתוך החוק.
דנה נויפלד: זה מעורר קושי.
חמד עמאר: אני רק רוצה אזרח.
דנה נויפלד: יש הבדלים בין מה ששניכם אומרים.
דנה נויפלד: תושב יכול להיות מספיק רחב בשביל לכלול תושב קבע.
דנה נויפלד: השאלה אם צריך גם אזרח או במקום אזרח יכול להיות תושב קבע.
דנה נויפלד: אתם שניכם מדברים על דברים שונים.
אופיר אקוניס: אני מדבר רק על אזרחים, לא על תושבי קבע.
דנה נויפלד: אזרח ישראלי לאו דווקא מתגורר בארץ.
חמד עמאר: אז  שיהיה אזרח ותושב.
דנה נויפלד: זה המצב היום.
אופיר אקוניס: אנחנו לא מעוניינים בבעלי רישיון לישיבת קבע.
דנה נויפלד: אדוני משאיר את הדרישה של תושב ואזרח ומוריד את האופציה של תושב קבע.
דנה נויפלד: המגבלה הזאת היא מגבלה שלא באה להגשים שום תכלית.
אופיר אקוניס: אזרח ותושב מקובל על הממשלה ועל שר התקשורת.
אופיר אקוניס: אנחנו מוחקים את העניין של רישיון לישיבת קבע.
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 33א(א)(2).
דנה נויפלד: המשמעות היא לחזור לוורסיה שמופיעה בחוק הרשות השנייה.
נסים זאב: אני מבקש בהסתייגות להגיד שיהיה לו לפחות 80%.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 33א(א)(2) ללא המשפט "או שהם בעלי רישיון לישיבת קבע"?
טל רוזנפלד: אני חוזרת לסעיף 145 בעניין כללים ראשונים.
טל רוזנפלד: כללים ראשונים לפי סעיף 3ב לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 12 לחוק זה, ייקבעו עד יום - אנחנו מבקשים לשנות את התאריך בעקבות דחיית מועד המעבר – כ"ו באדר ב' תשע"א (1 באפריל 2011).
אופיר אקוניס: זה לא כל כך טוב 1 באפריל.
אופיר אקוניס: אולי 2 באפריל?
טל רוזנפלד: אפשר.
טל רוזנפלד: זה יהיה כ"ז באדר ב' (2 באפריל 2011).
טל רוזנפלד: 146 הוראות מעבר.
טל רוזנפלד: תקנות וכללים שנקבעו לעניין בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי הוראות החוק העיקרי כנוסחו ערב פרסומו של חוק זה, למעט כללים שנקבעו לפי סעיף 39 לחוק העיקרי, יעמדו בתוקפם ויחולו גם על בעל רישיון לשידורי טלוויזיה כל עוד לא שונו או בוטלו.
אופיר אקוניס: מי בעד כל פרק ג' - תחילה כללים ראשונים והוראות מעבר?
נסים זאב: אני ביקשתי הסתייגות שאומרת שאי אפשר לחייב את שאר הערוצים להקים חברת חדשות משלהם.
נסים זאב: זה לא טוב.
נסים זאב: אפילו כשמשאירים את המונופול בידי ערוץ 2, 10 וערוץ 1 זה הרבה.
נסים זאב: התחרות היא לא בחדשות.
אופיר אקוניס: ודאי שבחדשות.
משה כחלון: הוא מתכוון שבעל הרישיון החדש לא יהיה חייב להחזיק חברת חדשות.
אתי בנדלר: זה מאוד מאוד לא נראה לי.
משה כחלון: נסים, שזה יהיה לשנתיים.
נסים זאב: לשנתיים.
אתי בנדלר: אתה מדבר רק על השנתיים הראשונות מרגע שהתחיל ערוץ חדש, לא באופן כללי?
נסים זאב: זה גורם לחסמים מלכתחילה שהם לא יכולים להתמודד.
אילן אבישר: אנחנו רואים את זה קצת אחרת.
אילן אבישר: אני סבור שכדי שערוץ ברודקאסט ישרוד ויתקיים בהוויה הישראלית הוא חייב לכלול שידורי חדשות.
אילן אבישר: הוא צריך לכלול דיווחים, ראיונות.
אילן אבישר: אם אתה פוטר אותו מהחזקת חברת חדשות.
נסים זאב: הציבור יקבע.
נסים זאב: אם לציבור נראה שבגלל שהוא לא משדר חדשות אין מה לראות, אז אף אחד לא יפתח ולא יתעניין בתחנה הזאת.
נסים זאב: כל הדבר בסופו של דבר הוא כלכלי.
נסים זאב: אני לא חושב שזה נכון לקחת את החדשות מהערוצים הקיימים, שזה מערוצים 2,1 ו-10 .
אופיר אקוניס: תירשם לך הסתייגות.
משה כחלון: נדמה לי שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה שזה בין החוקים הכי מורכבים.
משה כחלון: לכם האורחים שלא משתתפים בחקיקות זה נדיר שבכל סעיף דנים פעם, פעמיים ו-3 פעמים וכמעט אף סעיף לא יוצא מהוועדה כמו שהוא נכנס.
משה כחלון: לדעתי זה בסדר.
משה כחלון: זה גורם להימשכות של הדיונים, אבל אני מאוד מכבד את זה, אני מאוד מעריך את זה.
משה כחלון: אני מאמין שלאנשי המקצוע תמיד יש מה להגיד, לאנשי התעשייה תמיד יש מה להגיד.
משה כחלון: יש להם את ההבנה שלהם.
משה כחלון: חשוב שאנחנו כחברי כנסת ושרים נקשיב להם ואם הם ישכנעו אותנו גם נשתכנע.
משה כחלון: ידוע לי שנעשה פה המקסימום על ידי כולם כדי להוציא את החוק הכי טוב תחת ידנו.
משה כחלון: אם נצטרך לטפל בבעיות שיצופו אחר כך משרד התקשורת יעשה זאת.
משה כחלון: לא שזה דבר קל, אבל אם יהיו דברים מהותיים אנחנו פה כדי להמשיך ולטפל.
משה כחלון: בסך הכל מדובר בחוק שנכנס לתוקף ב-2013, שזה שנתיים מלאות מהיום.
משה כחלון: יהיה לנו זמן לתקן את הדברים.
משה כחלון: אני ער למועדים.
משה כחלון: אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה באופן אישי, להנהלת הוועדה: אתי, ניר ולאה שבלעדיהם לא היינו מגיעים עד לפה, לדנה ממשרד המשפטים, לבנות מהמשרד שלנו שעשו פה עבודת קודש, לרשות השנייה, למועצת הכבלים והלוויין ולחברי הכנסת.
אופיר אקוניס: אני רוצה להודות לכל אחד ואחת שיושבים בחדר הזה.
אופיר אקוניס: אני רוצה להגיד תודה אישית על השנה האחרונה.
אופיר אקוניס: יצרנו אווירה כמעט משפחתית בחקיקה הזאת.
אופיר אקוניס: נפגשנו הרבה מאוד.
אופיר אקוניס: היו הרבה מאוד הערות, היו הרבה מאוד חילוקי דעות.
אופיר אקוניס: בסוף יש ציבור בחוץ.
אופיר אקוניס: יש 7 מיליון אזרחים במדינה הזאת.
אופיר אקוניס: אני תמיד אמרתי שהם מקבלים בסופו של דבר טלוויזיה טובה שיש בה תחרות.
אופיר אקוניס: אנחנו תמיד אומרים הגברת התחרות.
אופיר אקוניס: אם נביא לדבר הזה החל משנת 2013 עשינו עבודה טובה לטובת צרכני ישראל והצופים בטלוויזיה.
אופיר אקוניס: אין כמעט אדם במדינת ישראל שלא צופה בטלוויזיה.
אופיר אקוניס: יש 3 או 4 טלוויזיות בכל בית.
אופיר אקוניס: זה בהחלט דבר חשוב.
אופיר אקוניס: תודה רבה לך, השר, על שיתוף הפעולה בשנה האחרונה בחוק הזה.
אופיר אקוניס: אני רוצה להודות בשמי ובשם חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ על העזרה בוועדת שרים לחקיקה בערר שהגשת והתקבל.
אופיר אקוניס: הוא היה צריך התקבל מלכתחילה.
אופיר אקוניס: תודה רבה לך על הביטול המוחלט של קנסות היציאה.
אופיר אקוניס: אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת למנהלת הוועדה, לאה, לייעוץ המשפטי, אתי וניר, לפקידות הממשלתית.
אופיר אקוניס: לפעמים יש לי ביקורת לגבי הפקידות הממשלתית, אבל אני חושב שהיא עושה עבודה טובה ומעולה.
אופיר אקוניס: כמובן שאני רוצה להודות לצוות הוועדה: עידית חנוכה, דקלה  טאקו, מרב כהן, לדובר הוועדה.
אופיר אקוניס: אני רוצה להודות לצוות שלי, לעו"ד רן שטרית שעזב אותנו לפני מספרים ימים, לשי ולעומר ולכל אחת ואחת.
אופיר אקוניס: זה הפרוטוקול העבה ביותר בשנים האחרונות.
אופיר אקוניס: היו פה הרבה מאוד פרוטוקולים.
אופיר אקוניס: אני נפרד מהוועדה הזאת.
אופיר אקוניס: מי שיישאר פה יישאר ומי שלא יישאר אנחנו בוודאי ניפגש בהזדמנויות אחרות.
יצחק וקנין: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה: הצעת חוק הטיס, התש"ע-2010.
יצחק וקנין: אנחנו נכנסים לפרק ז'.
יצחק וקנין: דילגנו על הפרק הזה בשלבי החקיקה מכיוון שהבנו שיש בעייתיות וצריך להסדיר הרבה דברים בפרק הזה.
יצחק וקנין: היה שלב שחשבנו לפצל אותו מהחוק, ומאחר שלא הייתה הסכמה של הממשלה לפיצול, אלא העדיפה שהחוק יושלם בכללותו עם פרק ז' אנחנו דילגנו עליו.
יצחק וקנין: אפשר להגיד שכמעט סיימנו את החקיקה בשאר הפרקים, יש עוד כמה דברים שצריך לתקן ולשנות וגם כמה דברים שלא הצבענו עליהם.
יצחק וקנין: בכל אופן אנחנו מתחילים את הפרק הזה.
יצחק וקנין: אני אומר מראש שאני מודע לבעייתיות שיש בין הגורמים, אני גם קורא את הדברים ושומע.
יצחק וקנין: אבל כפי שעשיתי לכל אורך הדרך בכל שלבי החקיקה, במשך כ-9 חודשים שאנחנו מנהלים את החוק הזה, בלמעלה מ-22 דיונים – הכלל שהיה הוא שיישמר פה: אני לא אסתום פיות לאף אחד, ואף אחד לא יסתום פיות לאף אחד.
יצחק וקנין: אני אומר את זה מראש כדי שהדברים יהיו ברורים.
יצחק וקנין: אני אשמע קשב רב כל אחד, כל טענה, ובסופו של דבר נתפלל לקדוש-ברוך-הוא שייתן לנו יישוב הדעת לקבל את ההחלטות כמו שצריך.
עמיר פרץ: למה אתה - - - הקדוש-ברוך-הוא- - - אתה מערב אותו גם כן?
יצחק וקנין: כיוון שאי אפשר בלעדיו שנייה אחת.
יצחק וקנין: אתם יודעים, אם פותחים בדבר תורה יש ברכה במה שעושים.
יצחק וקנין: חז"ל אומרים: "כל שחכמתו קודמת ליראתו אין חכמתו מתקיימת, וכל שיראת חטאו קודמת לחכמתו, חכמתו מתקיימת".
יצחק וקנין: אני אתן לך דוגמה מהחיים: אברהם אבינו יורד פעם ראשונה למצרים, ואומר לשרה אשתו, תאמרי שאת אחותי, אל תגידי שאת אשתי: "אמרי נא אחותי את למען ייטב לי בעבורך וחייתה נפשי בגללך".
יצחק וקנין: בפעם השנייה הוא יורד לאבימלך מלך גרר, וגם שם הוא אומר לשרה אותו דבר: תגידי שאת אחותי, אל תגידי שאת אשתי.
יצחק וקנין: שרה הייתה יפת תואר ויפת מראה.
יצחק וקנין: אני מקשר את הדברים לכך שכשנרצח רבין זאת הייתה פרשת השבוע, והייתי צריך לתת דרשה דווקא לא לציבור דתי.
יצחק וקנין: אמרתי, מה אני אומר, ריבונו של עולם.
יצחק וקנין: בכל זאת, הרוצח היה אדם חובש כיפה.
יצחק וקנין: זה לא פשוט.
יצחק וקנין: מה תגיד?
יצחק וקנין: אומרים בעלי המוסר כך: אבימלך רואה שאברהם מתנהג עם שרה כמו עם אשתו, זאת לא אחותו, לא יכול להיות שהיא אחותו.
יצחק וקנין: הפירוש שנכתב לדבר: אבימלך קורא לאברם, וגם הקדוש-ברוך-הוא נגלה לאבימלך ואומר לו:, הישמר לך, האישה הזאת אישה בעולת בעל, והאיש נביא הוא.
יצחק וקנין: אבימלך קורא לאברהם ושואל אותו, מה ראית כי עשית זאת?
יצחק וקנין: למה אמרת שהיא אחותך ולא אשתך?
יצחק וקנין: מה עונה לו אברהם: "רק אין יראת השם במקום הזה, והרגוני על דבר אשתי".
יצחק וקנין: רש"י כותב: "רק" בא למעט, לא לרבות.
יצחק וקנין: אחין ורכין שבתורה באים למעט ולא לרבות, "רק" זה "למעט", "גם הם" זה בא לרבות.
יצחק וקנין: אומר לו אברהם, אמרתי "רק", זאת אומרת אתם חכמים, נבונים, יודעים את כל התורה בעל-פה – אם אין בכם יראת שמים – "והרגוני על דבר אשתי".
יצחק וקנין: אחד מגדולי בעלי המוסר ירד לגרמניה אחרי השואה, ושאל איך יכול להיות שהעם הגרמני עשה שואה כזאת?
יצחק וקנין: אני הייתי כמה פעמים במצעד החיים גם באופן אישי ובפעם האחרונה מטעם הכנסת, וראינו את הזוועות שהיו שם.
יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שבני אדם יכולים לרדת לרמה ודרגה כאלה של חיות טרף להרוג אנשים בצורה כזאת.
יצחק וקנין: אבל בכל זאת העם הגרמני הוא לא עם מטומטם, פסיכי?
יצחק וקנין: אנשים חכמים, יודעים הכול – הטכנולוגיה הגרמנית הטובה ביותר, מוסיקה – האמנים הכי טובים.
יצחק וקנין: בכל דבר הגרמנים יֵקים, ואנחנו אומרים שהם הטובים ביותר.
יצחק וקנין: איך יכול להיות שהם ממיטים שואה כזאת?
יצחק וקנין: אומר להם: הכול יש בכם: חוכמה, תבונה ודעת – אין בכם יראת השם, והרגוני על דבר אשתי.
יצחק וקנין: אז אמרתי כך על יגאל עמיר: הוא יכול לחבוש כיפה, להיות אדם חכם והכול טוב ויפה – אין יראת השם, הוא ייקח אקדח ויהרוג.
יצחק וקנין: וחז"ל אומרים: "כל ההורג את הגוי סופו שיהרוג את ישראל", "כל המשקר לגוי סופו שישקר לישראל".
יצחק וקנין: זאת אומרת, את הגוי אני יכול לרמות – אין דבר כזה.
יצחק וקנין: כי אם אתה עושה פעולה מסוימת אתה כבר קונה את הקניין של הדברים שהם שליליים.
יצחק וקנין: לכן התחלתי בדבר הזה, ש"כל חוכמתו קודמת ליראתו, חוכמתו מתקיימת", אבל אם אין יראת חטא – "והרגוני על דבר אשתי".
יצחק וקנין: יהיה רצון שהקדוש-ברוך-הוא ייתן לנו יישוב הדעת וחוכמה לעשות את הדברים בהרבה תבונה.
יצחק וקנין: לכל שני יהודים יש עשר דעות – אנחנו באים ושומעים כאן את הדעות השונות, ואנחנו צריכים להכריע כנבחרים.
יצחק וקנין: אני בדרך כלל יושב לבד.
יצחק וקנין: הלוואי שעמיר פרץ יישב אתי, יהיה לי עוד אחד שאני אוכל לחלק איתו את הדברים.
יצחק וקנין: ברוב הישיבות, עמיר, אני לבד פה.
עמיר פרץ: אני יודע.
עמיר פרץ: אתה מצביע "פה אחד".
יצחק וקנין: יש לי מזל שיש לי את איתי מצד ימין ואת לאה מצד שמאל, הם עוד מאזנים אותי, אז אני מצליח לשרוד פה.
עמיר פרץ: לצערי, בעוד שעה אני כי יש היום פרידה של ועדת חוץ וביטחון מהרמטכ"ל, ישיבה אחרונה שלו, אז נצטרך להיות שם.
יצחק וקנין: בכל אופן אני פונה לכולם פה שכל אחד יראה את המטלה שמוטלת עלינו להוציא מפה את הדברים בצורה הטובה ביותר למרות חילוקי הדעות ולמרות הבעייתיות של הפרק, נשתדל לעשות הכול ברוח טובה.
יצחק וקנין: בסופו של דבר אני מקווה שהכול יהיה בסדר.
יצחק וקנין: אני רוצה לנגוע בעוד נושא שאולי מישהו יענה לי עליו פה.
יצחק וקנין: קראתי ידיעה ש"אל-על" הודיעה שלא תאבטח טיסות של "ישראייר" ושל "ארקיע".
יצחק וקנין: זה נכון?
יצחק וקנין: אני רוצה שתתייחסו לזה.
עומר שלו: הנושא מאוד מורכב וגם עלה פה בוועדה כמה פעמים אגב נושא הוצאות הביטחון לחברות תעופה ישראליות שחייבים להזכיר אותו לפני שמתעסקים גם בנושא השני.
עומר שלו: כידוע, המדינה היא שקובעת את חובת אבטחת המטוסים ואת הדרך שבה תתבצע אבטחה בתעופה.
עומר שלו: כשאומרים מטוסים מדברים על האבטחה במטוס עצמו ובחו"ל.
עומר שלו: בארץ זה ניתן על-ידי רשות שדות התעופה.
עומר שלו: המדינה קובעת את הסטנדרטים ואת הכמות, את ההיקף ואת סוג האבטחה, אבל המדינה משלמת היום רק - - -
יצחק וקנין: כמה אתם נושאים בעלויות?
עומר שלו: אנחנו נושאים ב-40% מסך ההוצאות הישירות בעניין הזה ובמלוא ההוצאות העקיפות.
עומר שלו: כשאני אומר "אנחנו" אני מתכוון לכל חברות התעופה הישראליות – כולן נושאות בעלות הזאת.
עומר שלו: לאל-על זאת הוצאה כבדת משקל של עשרות מיליוני דולרים בשנה.
עומר שלו: כלומר רק החלק של 40% מההוצאות הישירות מגיע ל-40 מיליון דולר בשנה בקירוב.
עמיר פרץ: 50 מיליון דולר, זה מה שהיה מקובל בחישובים- -
עומר שלו: בהחלט.
עומר שלו: אם מוסיפים את ההוצאה העקיפה שהיא היעדר היכולת למכור כרטיס טיסה ששמור למאבטח במטוס זה מגיע למיליונים רבים של דולרים.
עומר שלו: צריך להזכיר שהנושא הזה נמצא בבחינה משפטית; יש עתירה שלנו משנת 2008 שהתייחסה לשינוי בהחלטות הממשלה.
עומר שלו: במהלך השנים הממשלה שינתה את דעתה מספר רב פעמים, ורק בשנת 2008 השתנתה ההחלטה שלוש פעמים – היא עלתה מ-50% ל-80%, וירדה אחרי כמה חודשים באופן די פתאומי שוב ל-50%, ואחר כך עלתה ל-60% בתחילת 2009.
עומר שלו: לא 75%.
עומר שלו: בהחלטה שההשתתפות של המדינה היום היא 60% בלבד צוין שעם חתימת הסכם "שמים פתוחים" עם האיחוד האירופי, תעלה השתתפות המדינה ל-75%.
עומר שלו: במקביל במשך שנים "אל-על", עוד בהיותה חברה ממשלתית העניקה שירותי ביטחון – את השירותים עצמם.
עומר שלו: אני מזכיר שהגורם המנחה הוא המדינה, אבל מי שביצע היו עובדי מדינה או עובדים שהועסקו בידי "אל-על" מטעמים שונים שהיו קשורים יותר לנוחיות הפעילות בחו"ל.
עומר שלו: "אל-על" נתנה את השירותים האלה לעצמה, אבל גם לחברות הישראליות האחרות: "ארקיע", "ישראייר", "סאן-דור"- -
יצחק וקנין: הם קנו את השירותים מ"אל-על".
עומר שלו: הם לא כל כך קונים את השירותים מ"אל-על" כי למעשה "אל-על" משמשת רק מתווכת, היא לא מרוויחה מהעניין הזה.
עומר שלו: 60% המדינה משלמת, ואת 40% הנוספים חברות התעופה אמורות לשלם.
עומר שלו: כך ש"אל-על" רק מעניקה את השירותים באמצעות אותו מנגנון.
עומר שלו: הנושא הזה לא מוסדר.
עומר שלו: כל חברות התעופה פנו למשרד האוצר פעמים רבות וביקשו שיפוי על הפעילות הזאת.
עומר שלו: חס וחלילה תקרה קטסטרופה – אנחנו ביקשנו שיפוי של המדינה, שהמדינה תעמוד מאחורי חברות התעופה ותסייע להם במקרה הזה.
עומר שלו: עד היום לא ניתן שיפוי כתוב על-ידי המדינה.
עומר שלו: יש הוראות חוק כאלה ואחרות, אבל הן לא נותנות כיסוי מלא לכל אותן קטסטרופות אפשריות.
עומר שלו: הנושא השני שאתייחס אליו זה היחסים בין חברות התעופה עצמן: העובדה שחברה אחת מעניקה שירותים לחברה אחרת כי כך נהגו בעבר.
עומר שלו: חברת "אל-על" כבר מזמן הצהירה על כך שהיא לא מעוניינת לספק את השירותים האלה לחברות.
עומר שלו: היא לא מרוויחה מהן,כאמור, אבל היא עשתה את זה.
עומר שלו: לאחרונה מנכ"ל החברה הודיע על כך שאנחנו מתכוונים להפסיק לתת את השירותים האלה בסוף חודש מרס 2011.
עומר שלו: ההודעה באה בעקבות עבודת מטה שנעשתה במשרד התחבורה.
עומר שלו: המנכ"ל הקודם גדעון סיטרמן ואחר כך המנכ"ל גנות הודיעו על כך שהם עומדים להקים רשות אבטחה ממלכתית שתטפל כמו שצריך בנושאים האלה ותסתכל על זה בצורה רוחבית.
עומר שלו: שר התחבורה הצהיר על כך רק לאחרונה, ובעקבות ההצהרה של השר שחברת "אל-על" תומכת בה והציעה לשתף פעולה ולמסור את כל המידע שהצטבר לאותו גוף שיוקם, גם ניתנה הודעה על הפסקת שירותי האבטחה.
עמיר פרץ: מי מחייב אתכם לתת לחברות האחרות?
עומר שלו: אף אחד לא מחייב אותנו.
עומר שלו: זה עניין שהיה עם השנים- -
עמיר פרץ: ומי מחייב את החברות לקבל?
עומר שלו: חברות מחויבות לקיים ביטחון- -
עמיר פרץ: מי מחייב אותן לקבל מכן?
עומר שלו: אף אחד.
עמיר פרץ: למה המצב המקצועי שלכם טוב משלהם, אולי בגלל השרשור הזה?
עמיר פרץ: למה משרד התחבורה בכלל מתערב בעניין?
עמיר פרץ: אם יש נוהל 60-40 שכל חברה תעמוד ותבטיח הבטחה.
יצחק וקנין: להפך, הטענה של אל-על היא שגם את ה-40 הם לא צריכים- -
עמיר פרץ: זה כבר ויכוח אחר.
יצחק וקנין: אחת הטענות שלהם היא שהם לא צריכים לשאת בנטל ההוצאות האלה.
עמיר פרץ: אתה צודק, אדוני היושב ראש.
עמיר פרץ: אבל "אל-על" היום במצב שבגלל כל כרסום בהשתתפות של המדינה היא נושאת בנטל של כל החברות.
עמיר פרץ: אז שכל חברה תתנהל בעצמה.
קריאה: זה לא פשוט.
עמיר פרץ: אבל למה אתם עושים סידור כזה, למה הוא נוח למישהו?
רננה שחר: הנושא של האבטחה ניתן מכוח חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים והעובדה שגופים רבים במשק, ביניהם גופים פרטיים, נושאים בהוצאות הביטחון שלהם היא לא דבר מיוחד לחברות התעופה.
רננה שחר: כל הגורמים שמנויים בתוספות נושאים בהוצאות.
רננה שחר: זאת העמדה הבסיסית של הממשלה.
יצחק וקנין: בתעופה העולמית זה ככה?
רננה שחר: לא. בתעופה העולמית זה לא ככה, ולכן עמדת הממשלה שמוצדקת בסובסידיה בעלות של 60%, אבל זאת בהחלט סובסידיה.
יצחק וקנין: יכול להיות שהמדינה הייתה צריכה לסבסד 100%, אז לא הייתה סובסידיה בכלל.
רננה שחר: זה מה שחברת "אל-על" טוענת.
רננה שחר: אני חייבת לציין שהיו על זה - -
עמיר פרץ: תעזבי את הוויכוח הזה, זה לא הוויכוח כרגע.
עמיר פרץ: גשי לעניין המקצועי.
רננה שחר: עכשיו לגבי השאלה מדוע אותם שירותים ניתנים על-ידי חברת "אל-על" לכל חברות התעופה.
רננה שחר: קודם כול זה עניין היסטורי – "אל-על" הייתה חברה ממשלתית ונתנה את השירותים האלה.
רננה שחר: בהחלט משרד התחבורה רואה לנכון שיש פה ניגודי עניינים בעייתיים בכך שמתחרה מספק למתחריו שירותים באופן שבו הוא יכול לעשות מניפולציות כאלה ואחרות ולהעדיף את עצמו.
רננה שחר: אני לא אומרת את זה במובן הרע, אלא פשוט עניין עסקי
יצחק וקנין: רננה, את יכולה להגיד לי מה יקרה ב-1 באפריל?