GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל נוה: בבנק הדואר כאשר משלמים חשבונות למוטבים כאלה או אחרים התעריף שבנק הדואר גובה מן המוטב, לדוגמה חברת "בזק", חברת החשמל או חברות אחרות, קבוע בתקנות ולא ניתן לשינוי, לא ניתן למתן הנחות או כל דבר אחר.
יואל נוה: הוא קבוע כתעריף פיקס בתקנות.
יואל נוה: עלה צורך לבחון חלק מן התעריפים בשירותים שקיימים היום בתחרות – וחלק גדול מן השירותים שנותן בנק הדואר מצויים היום בתחרות מול גופים פיננסיים אחרים – באופן שלשרים תהיה סמכות בעיקרון להוציא את התעריפים האלה מפיקוח.
יואל נוה: היום על-פי חוק הדואר לא ניתן כלל להוציא את השירותים הללו מפיקוח וחייבים לקבוע אותם בתקנות, חד-משמעית.
יואל נוה: הסעיף הזה מאפשר לשרים, בהנחה שיחליטו שתעריפים מסוימים או שירותים מסוימים מצויים בתחרות ולכן נכון להוציא אותם מפיקוח, לעשות כן.
יואל נוה: זאת היתה בעצם בקשה שלנו, שתעריפים כאלה יוכלו לצאת מפיקוח.
יואל נוה: בנקודת הזמן הזאת ובשינוי הזה אין בכדי להוציא שום תעריף מפיקוח או לשנות שום דבר בתקנות.
יואל נוה: התיקון הזה בעצם מעניק את הסמכות לשרים להחליט, אם יחליטו, להוציא שירותים מסוימים מפיקוח.
לאה ורון: אני מבינה שהתחרות היא מול תאגידים בנקאיים אחרים.
יואל נוה: התחרות היא מול תאגידים בנקאיים אחרים ומוסדות כספיים אחרים או נותני שירותי מטבע וכל מיני דברים אחרים.
יואל נוה: אגב, כמעט כל השירותים של בנק הדואר ללא יוצא מן הכלל, למעט אולי שניים, מצויים בתחרות, ולפעמים בתחרות עזה מאוד.
יואל נוה: משיקולים של הגנת הצרכן ומשיקולים ראויים אחרים לעתים, שהמדינה רוצה לספק שירותים לאוכלוסיות מסוימות בתנאים מסוימים, התעריפים נמצאים בפיקוח.
יואל נוה: בדוגמה שציינתי עכשיו, תעריף הגבייה של בנק הדואר – התעריף הזה ניתן לגופים גדולים מאוד שיש להם אלטרנטיבות, והם גם מפעילים אלטרנטיבות באמצעי גבייה אחרים.
יואל נוה: שם לפעמים, בשל היות התעריף הזה אחיד, נוצרים עיוותים.
יואל נוה: שוב, אנחנו מנהלים דיון מול המשרדים בנושא התעריף הספציפי הזה, אבל הסעיף הרלוונטי הזה בסך הכול מאפשר לשרים, בהנחה שהם ונציגיהם במשרדים המקצועיים יגיעו למסקנה שנכון להוציא תעריף של שירות מסוים מפיקוח, לעשות כן.
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר.
אתי בנדלר: התשלומים הללו, שירצו להוריד מהם את הפיקוח, מופיעים בתקנות הכספים שמובאות לאישור ועדת הכלכלה?
יואל נוה: נכון.
אתי בנדלר: ככל שיבקשו להסיר פיקוח מסוג של שירותים כספיים, זה יצטרך להיעשות בתקנות השירותים הכספיים אשר יובאו לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת?
אתי בנדלר: זאת אומרת, ועדת הכלכלה של הכנסת תצטרך לתת דעתה על כל שירות כספי שמנוי היום בתקנות, וככל שירצו להסיר מהם את הפיקוח כדי לאפשר את החלת הוראות הסעיף המוצע יהיה צורך להביא את זה קודם כול לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: האמנם כך?
יואל נוה: כן, כי זה שינוי בתקנות.
אתי בנדלר: זה כדי להניח את דעת כל המשתתפים.
אתי בנדלר: אישור הסעיף הזה לא יאפשר הסרת פיקוח משירותים כספיים ללא תיקון בתקנות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
הרצל בר-מג: אני רוצה להשלים את ההתייחסות של חברת דואר ישראל.
הרצל בר-מג: יש לנו הסתייגות ממילה אחת בנוסח, מן המילה "סביר".
הרצל בר-מג: קודם כול, אני מבקש להבהיר, כדי שלא יבלבלו, אנחנו לא מדברים על התשלום שאנחנו גובים מן הלקוח בדלפק, כי אנחנו לא גובים תשלום מן הלקוח בדלפק.
הרצל בר-מג: ללקוח הרגיל שבא לשלם את התשלומים שלו אנחנו נותנים את השירות בחינם.
הרצל בר-מג: ככל שמדובר כאן על תשלומי גבייה, מדובר על גבייה מן המוטב, לא מן הלקוח שבא לשלם את חשבון החשמל או את חשבון הטלפון שלו בדלפק.
רוברט טיבייב: יש הגדרה למילה "סביר"?
נגה רובינשטיין: המילה "סביר" נמצאת גם בחוק התקשורת וגם בחוק הדואר מזה עשרים שנים.
נגה רובינשטיין: בעינינו החשש הזה הוא חשש בעלמא.
הרצל בר-מג: סליחה, לא סיימתי את דבריי.
הרצל בר-מג: זה לא הוגן.
הרצל בר-מג: רק התחלתי להגיד שיש לי הסתייגות, לא הסברתי את ההסתייגות שלי והיועצת המשפטית הנכבדה מתפרצת לדבריי ולא מאפשרת לי להשלים אותם.
נגה רובינשטיין: נשאלתי אם יש הגדרה למילה "סביר".
הרצל בר-מג: תנו לי להסביר מדוע אני מסתייג.
הרצל בר-מג: מדברים כאן על נוהל שוק התקשורת.
הרצל בר-מג: לא על "בזק" ולא על סלולר.
הרצל בר-מג: אנחנו מתמודדים כאן בכלל בשוק אחר, בשוק הבנקים, בשוק הפיננסים.
הרצל בר-מג: בשוק הזה, בשוק של הבנקים ושל הפיננסים שאיתם אנחנו צריכים להתחרות, אנחנו המתחרה הכי קטן והכי חלש, ועלינו מטילים את ההוראה הזאת, שיהיה תשלום סביר, בעוד שהבנקים יכולים לקבוע איזה תשלום שהם רוצים.
הרצל בר-מג: למה בכלל הכניסו את האפשרות להוציא את זה מפיקוח?
הרצל בר-מג: בצדק, כי אמרנו שאנחנו לא יכולים להתמודד עם הבנקים כאשר כופים עלינו לקבוע מחיר שהוא פונקציה של העלות.
הרצל בר-מג: אמרנו: הבנקים לא גובים תשלום שהוא פונקציה של העלות אלא פונקציה של הסכום, עם גבול תחתון וגבול עליון.
הרצל בר-מג: באנו למשרד התקשורת ואמרנו: תאפשרו לנו גם כן לשחק באותו מגרש כמו הבנקים הגדולים.
הרצל בר-מג: אמרו לנו: בסדר.
הרצל בר-מג: בא משרד האוצר ואמר: אני לא יכול לתמוך במחיר שהוא לא תלוי-עלות, כי אם זה מחיר שאינו תלוי-עלות הרבה יותר קשה להגן עליו.
הרצל בר-מג: מחר כאשר התיקון הזה יעבור יבואו הגופים הגדולים הללו, שלהם לא כדאי להשתמש בשירותים שלנו במחירים שאנחנו נקבע בשיטה החדשה, ויגישו תביעה משפטית נגדנו.
הרצל בר-מג: הרי מדובר יהיה בתעריפים שהם בסמכות שלנו, שאנחנו קבענו אותם, אז הם יגישו נגדנו תביעה משפטית ויגידו שהמחיר אינו סביר, והם גם ימחישו את זה.
הרצל בר-מג: הם יגידו: הנה, עובדה, זה לא תלוי-עלות.
הרצל בר-מג: עולה לכם אותו דבר לגבות סכום של 10,000 שקלים כמו סכום של 50 שקלים, אז למה על 10,000 שקלים אתם גובים יותר?
הרצל בר-מג: זה מחיר לא סביר.
הרצל בר-מג: על 10,000 שקלים יש לכם רווח של 200%.
הרצל בר-מג: יהיה לנו קשה מאוד להגן על זה בבית-המשפט.
רוברט טיבייב: אגיד מראש שיש לי בעיה עם ההגדרה של המילה הזאת.
אסף כהן: הבעיה ברורה.
אסף כהן: אין הגדרה מדויקת ל"מחיר סביר".
אסף כהן: צריך לזכור שמדובר כאן על שירותים שנמצאים בפיקוח ומסירים מהם את הפיקוח.
אסף כהן: כאשר יש פיקוח הכול נקבע: נקבע המחיר ונקבעים דברים אחרים.
אסף כהן: כאשר מסירים מפיקוח, יש אפשרות להסיר מפיקוח ולהגיד: תעשו כל שתרצו; אבל יש גם אפשרות פחות קיצונית, להגיד: תעשו כל שתרצו, אבל מה שאתם עושים צריך להיות סביר.
אסף כהן: אני לא רוצה להיכנס לדוגמאות ספציפיות, אם כי אני יכול להציג דוגמאות.
אסף כהן: עניין המחיר הסביר קיים.
אסף כהן: נכון שדואר זה אולי תקשורת אבל זה לא טלקום, אבל בכל בתחום הטלקום, בכל התעריפים הלא מפוקחים של חברות הסלולר ושל "בזק" באינטרנט וכולי כתוב שהתנאים והמחירים שהם קובעים צריכים להיות סבירים.
אסף כהן: אנחנו שומרים לעצמנו את הזכות להתערב כאשר נחשוב שהדברים אינם סבירים.
אסף כהן: סבירוּת היא לאו דווקא עלות.
אסף כהן: למשל בדוגמה שהציג מר הרצל בר-מג, אם יסתבר שכל השוק  נוהג בדרך מסוימת וגם הדואר, כאשר יבוא להתחרות עם השוק, ינהג בדרך דומה, אני לא רואה איך מתחרה יוכל להגיד: "רגע, הדואר לא בסדר כי הוא עושה דבר לא סביר.
אסף כהן: הוא עושה מה שאני עושה, אבל מה שהוא עושה לא סביר".
רוברט טיבייב: אתה רוצה להגיד להם שלא ישתוללו.
אסף כהן: בדיוק, נכון.
אתי בנדלר: אני רוצה להוסיף עוד דבר, ברשותך.
אתי בנדלר: השירותים הכספיים שמספקת חברת הדואר הם איזה יציר מיוחד של החוק, משום שהם לא בנק במובן הרגיל של המילה שנמצא בפיקוח המלא והרגיל של המפקח על הבנקים וכיוצא בזה.
אתי בנדלר: כל ההטבות שניתנו לבנק הדואר, ניתנו כדי לאפשר לו לתת שירותים כספיים בעיקר במקומות שבהם אין אלטרנטיבה אחרת, בפריפריה וכולי, במקומות שבהם הם כמעט מונופולין, שיש שם סניפי דואר, אשנבי דואר וכיוצא באלה.
אתי בנדלר: לכן בעצם אין להם תחרות באותם מקומות.
אתי בנדלר: דווקא בשל כך, על רקע העניין הזה אמרו מלכתחילה שכל התעריפים שלהם יהיו תחת פיקוח, כדי לוודא שהשירות האוניברסלי שהם נותנים בכל מקום בארץ, תהיה דרך לבחון את התעריפים שלהם.
אתי בנדלר: כעת מוצע בעצם להסיר את הפיקוח מסוג מסוים של שירותים, אבל עדיין אלה שירותים כספיים שניתנים גם במקומות מרוחקים.
יואל נוה: כרגע לא מוצע להסיר מפיקוח שום דבר.
אתי בנדלר: הסעיף הזה בעצם מאפשר הוצאה מפיקוח של שירותים כספיים עתידיים.
אתי בנדלר: משיוסר הפיקוח מאותם שירותים כספיים שמהם יוסר הפיקוח, השאלה היא אילו תשלומים תוכלו לגבות.
אתי בנדלר: המחוקק אומר: סליחה, אנחנו עדיין מכירים בכך שאתם חריגים בנוף הבנקאות, עדיין לא הפכתם להיות בנק רגיל, ואנחנו רוצים לוודא שהשירותים הכספיים שתתנו שיוסר מעליהם הפיקוח יהיו במחיר סביר.
אתי בנדלר: למשל עובדים זרים שתאגידים בנקאיים מסרבים בכלל לפתוח להם חשבון, או למשל מקומות מרוחקים שיש צורך עדיין שהתשלום שנגבה מהם יהיה בגדר הסבירות.
אתי בנדלר: לכן אני סבורה שיש חשיבות רבה למילה "סביר" בהקשר הזה.
אתי בנדלר: אם הממשלה לא היתה מציעה את זה, אני הייתי מציעה.
יואל נוה: יש כאן רק טעות אחת שאפשר להתייחס אליה.
יואל נוה: אני מעריך שהממשלה את אותם שירותים שאת מדברת עליהם לעולם לא תוציא מפיקוח, או לפחות לא בעתיד הנראה לעין.
יואל נוה: אני סבור שאין כאן מזימה של הממשלה לפגוע בכל האנשים בפריפריה שמהם גובים דמי ניהול חשבון כאלה או אחרים ואין להם אלטרנטיבה ומחר לתת לחברת הדואר לעשות כל שתרצה.
יואל נוה: זה לא המקרה.
יואל נוה: הסעיף הזה נולד, כפי שאמרנו קודם, בהקשר של תעריפי הגבייה של בנק הדואר, שם לא גובים מן האדם מן הפריפריה ולו שקל אחד.
נגה רובינשטיין: המונח הזה מופיע גם לגבי חברות הטלקום.
יואל נוה: גובים את זה מחברת החשמל, ממדינת ישראל, מ"בזק", מגופים גדולים שהם שרוצים לקבל את השירותים.
יואל נוה: למה נדרשת הפעילות הזאת?
יואל נוה: כי היום אותם שירותים ניתנים גם על-ידי גופים אחרים.
יואל נוה: שירות של תשלומים ניתן היום לעשות גם באינטרנט, גם באמצעות כרטיס אשראי, בכל מיני אלטרנטיבות אחרות.
אתי בנדלר: אתה יודע שיש אוכלוסיות שזה לא נגיש להן ואין להן אלטרנטיבה.
יואל נוה: אבל לא גובים מהם ולו שקל, ולא יגבו מהם אף פעם.
רוברט טיבייב: מצד אחד, אני מבין את משרדי הממשלה, כי לא יהיה פיקוח וכביכול תהיה לכם אפשרות להעלות את המחירים ולעשות כרצונכם.
רוברט טיבייב: מצד שני, המילה "סבירות" נותנת כביכול מין פיקוח.
אתי בנדלר: שסתום  מסוים לתעריפים.
נגה רובינשטיין: נכון, מסגרת כללית מאוד.
רוברט טיבייב: השאלה שלי אחרת.
רוברט טיבייב: מי לוקח אחריות על המחירים?
נגה רובינשטיין: השר.
יהודה סבן: כפי שהוא עושה בכל נושא אחר.
רוברט טיבייב: האם אתם סומכים על השר?
יואל נוה: אנחנו תמיד סומכים על השר.
יואל נוה: אני אומר רק דבר אחד.
יואל נוה: המילה "סביר" כתובה בחוק.
יואל נוה: להערכתי יכול מחר בבוקר כל אדם לקרוא את החוק ולטעון בבית-המשפט שהתעריף שנגבה ממנו איננו תעריף סביר, ואז הדבר הזה מגיע להכרעה בבית-המשפט ולא על-ידי השר.
נגה רובינשטיין: זה לא סעיף אזרחי.
נגה רובינשטיין: זה סעיף הסדרתי.
נגה רובינשטיין: האדם שיחשוב שהמחיר לא סביר יפנה אל השר.
נגה רובינשטיין: יחשוב השר שנכון להפעיל את שיקול דעתו ולהתערב, כך יעשה.
נגה רובינשטיין: זה לא סעיף מתחום המשפט האזרחי שמקנה עילת תביעה.
הרצל בר-מג: סליחה, עם כל הכבוד, שהולכים לשנות את החוק ולקבוע שחברת דואר ישראל יכולה לקבוע את התעריף אז הראשונה שתיתבע היא חברת דואר ישראל ולא משרד התקשורת, כי היא קבעה את התעריף, לא משרד התקשורת.
הרצל בר-מג: הבנקים המסחריים לא מרחפת מעליהם סכנה כזאת, כי בחוק שנוגע להם לא מופיעה המילה "סביר" והם יכולים לקבוע כרצונם.
רוברט טיבייב: כמה בנקים אתה מכיר כמו שלכם?
רוברט טיבייב: בואו נהיה הוגנים.
הרצל בר-מג: אנחנו חייבים לתת את השירותים שלנו בפריפריה, ונמשיך לתת אותם בפריפריה בלי שום קשר לתעריפים הללו כי זה חובה שקיימת בתנאיי הרישיון.
אתי בנדלר: אתם תמשיכו לתת את השירותים, אבל אילו תעריפים תגבו שם?
אתי בנדלר: הרי תספקו אותו שירות בתל-אביב ובשלומי.
הרצל בר-מג: התעריפים שאנחנו גובים מן האזרח בתל-אביב ובשלומי הם בחינם, אנחנו לא גובים ממנו כלום.
הרצל בר-מג: הכוונה בכלל ל"בזק" ולחברת החשמל.
הרצל בר-מג: מה, את מגינה עליהם?
יהודה סבן: מבחינתנו אם הוועדה לא רוצה לאשר את הסעיף, זה החלטה שלה.
ליאת גלזר: אפשר גם להשאיר הכול בפיקוח.
יואל נוה: בשורה התחתונה, אנחנו מברכים על הסעיף.
יואל נוה: היתה לנו הסתייגות לגבי המילה "סביר".
יואל נוה: אנחנו חיים בשוק שאינו שוק הטלקום, שבו כל השחקנים, אלה שלא מפוקח עליהם המחיר, נקבעה להם המילה "סביר" בחוק.
יואל נוה: הסמכות להוציא תעריף מפיקוח - - -
אתי בנדלר: המילים "תשלום סביר" מופיעות בחוק בהרבה מאוד מקומות.
דנה נויפלד: זה מושג מקובל.
דנה נויפלד: נראה לי קצת מוזר בכלל לטעון אחרת.
דנה נויפלד: המשמעות של מה שנאמר כאן, שכאילו זה מגביל אותם באיזה אופן.
דנה נויפלד: האם הכוונה לקבוע תעריף לא סביר?
דנה נויפלד: אני לא מצליחה להבין.
הרצל בר-מג: אסביר לך מדוע.
הרצל בר-מג: כאשר גובים תשלום שעולה יחד עם הסכום, מישהו יכול להגיד - - -
דנה נויפלד: למה שיהיה לא סביר לעשות את זה?
דנה נויפלד: אם זה סביר – זה סביר, ואם זה לא סביר – זה לא סביר.
הרצל בר-מג: אני אפגש עם זה אחר-כך בבית-המשפט.
נגה רובינשטיין: ממש לא, כי הסעיף לא מקנה עילת תביעה אזרחית.
דנה נויפלד: אני לא מבינה את הטיעון הזה.
דנה נויפלד: זה נכון כל פעם שהמונח הזה מופיע בחקיקה.
רוברט טיבייב: המושג הזה מוכר, לא רק במקרה שלפנינו.
יואל נוה: אמרנו רק דבר אחד.
יואל נוה: אני רוצה להגיד את זה בפעם האחרונה ואני סבור שבזה אפשר לסיים את הטיעון.
יואל נוה: העובדה שהמילה "סביר" מופיעה בכל עולם הטלקום, כפי שאמר קודם ד"ר אסף כהן, נכונה, והעובדה שהיא מופיעה בדואר, בשירותי הדואר, גם נכונה.
יואל נוה: לגופים המתחרים היום בשירותי בנק הדואר אין בשום צורה והסדרה חובה לקבוע תעריפים סבירים, לא לנותני שירותי מטבע, לא לבנקים, לא לגופים פיננסיים.
יואל נוה: ייתכן שיש להם מנגנוני הסדרה אחרים.
יואל נוה: אנחנו מברכים על הסעיף שמאפשר להוציא מפיקוח, על-פי שיקול דעת השרים, שירותים מסוימים שהשרים יגיעו לידי מסקנה שניתן להוציאם מפיקוח.
יואל נוה: היתה לנו הסתייגות מהמילה "סביר".
נגה רובינשטיין: בלי המילה "סביר" לא יהיה סעיף.
רוברט טיבייב: מה החשש?
יואל נוה: החשש שלנו שיבואו שרי הממשלה הרלוונטיים ויגידו: השתכנענו שבשירות מסוים יש תחרות.
יואל נוה: הרי הם לא יוציאו שירות מפיקוח לפני שהשתכנעו שתהיה תחרות.
יואל נוה: כאשר אנחנו מתחרים, אנחנו רוצים להתחרות בתנאים שווים.
יואל נוה: כאשר למתחרים שלנו אין הגדרה שקובעת שהמחיר שלהם צריך להיות סביר, ואילו לנו יש, הרי יש כאן תחרות לא הגיונית ולא הוגנת, זה הכול.
אסף כהן: אני ממש לא רואה בזה בעיה.
אסף כהן: כל הרעיון שלפיו סבירות קשורה לעלוּת בא ממקום שאין בו תחרות, ואז בודקים את העלות, כי אומרים: אם אין תחרות איך אדע שהמחיר סביר?
אסף כהן: בואו נראה את העלוּת.
אסף כהן: במקום שיש בו תחרות ערה ונקבע מחיר מסוים בתחרות הזאת והדואר מציע מחיר דומה או נמוך, לא נמוך בצורה קיצונית אבל נמוך יותר כדי להתחרות, הטיעון שכל השוק מוכר ב-50% מן העלות וגם הדואר מוכר ב-50% מן העלות אבל בדואר מכיוון שכתוב "סביר" אזי אסור לו למכור ב-50% מן העלות, הוא צריך למכור בעלות וחצי, טיעון כזה שיבוא מן הצד של המתחרים כנראה לא יהיה לו בסיס.
אסף כהן: אני לא רואה את החשש של הדואר.
אסף כהן: מצד שני, אני כן רואה את החשש שאם לא ייכתב כאן "מחיר סביר" יהיה קשה מאוד לשרים לקבל החלטה בכלל להוציא משהו מפיקוח.
אסף כהן: הסיכון מאוד-מאוד גדול.
אסף כהן: אם לא כתוב בכלל "סביר" אז או שהכול יהיה מפוקח או שיאפשרו להם לעשות בכול את מה שברצונם לעשות.
רוברט טיבייב: זאת עמדה הפוכה לעמדה של הדואר.
אתי בנדלר: הוא תומך בעמדת הממשלה, בהצעת הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש תחרות אז למה שהם יעשו מה שהם רוצים?
רוברט טיבייב: נעלה את הסעיף להצבעה.
אתי בנדלר: עם התיקונים שהיועצת המשפטית של משרד התקשורת הציעה:  "למעט השירות האמור בסעיף 88א(א) פסקאות (5) ו-(6)".
אסי קליין: מה לגבי 3(ב)?
יהודה סבן: הם הסכימו.
לאה ורון: אין להם ברירה אחרת.
רוברט טיבייב: הם לא רוצים ללכת נגד השר.
אתי בנדלר: גם אין לכך הצדקה.
רוברט טיבייב: לפני שנצביע על הסעיף אני רוצה להסביר גם לחברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ', כי לא השתתפת בכל הדיון, המילה "סביר" מקובלת לא רק בסעיף הזה אלא גם בחוקים אחרים.
רוברט טיבייב: זה מושג מקובל.
רוברט טיבייב: מי בעד?
רוברט טיבייב: מי נגד?
רוברט טיבייב: מי נמנע?
רוברט טיבייב: הצבעה     בעד סעיף 5 להצעת החוק (תיקון חוק הדואר) – 2 נגד – אין נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
רוברט טיבייב: הסעיף נתקבל.
לאה ורון: נשאר נושא אחד שאנחנו לא בטוחים אם הוועדה הצביעה עליו או לא.
לאה ורון: מדובר על סעיף 3 – חוק התקשורת (בזק ושידורים), תחולה והוראת מעבר.
אסי קליין: לא הצביעו על הסעיף בגלל אפשרות דחיית המועד על-ידי השר.
לאה ורון: הוחלט על דחייה ל-1 בפברואר 2010 והשר יוכל להגיש הסתייגות.
לאה ורון: זה הוקרא, אך למען הסר ספקות עדיף שהוועדה תצביע על הסעיף.
רוברט טיבייב: אני מאשר את סעיף 3.
אסי קליין: וגם העניין של ה-50 ו-100, כי ייתכן שהוא יעבור בסעיף התחילה.
אסי קליין: אמרנו שייתכן שנחריג את ה-100 ואת ה-50.
דנה נויפלד: ההגדרה של "עסקי".
אתי בנדלר: אם העיקרון אושר, את הנוסח הוועדה לא צריכה לאשר, בין אם זה יהיה בסעיף זה או בסעיף אחר.
לאה ורון: לא בטוח שהוועדה הצביעה על אישור העיקרון.
לאה ורון: לפיכך אנחנו מבקשים, למען הסר ספקות, להצביע גם על זה.
אתי בנדלר: תחזרי, אם כך, על איזה סעיף את מבקשת שהוועדה תצביע.
אסי קליין: בסעיף 51א רבא, באשר להגדרת "מנוי".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת לרשום לי הסתייגות לגבי הבקשה שלי לדיון מחדש שלא נתקבלה.
אתי בנדלר: את לא ביקשת הסתייגות.
אתי בנדלר: ביקשת דיון מחדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שתירשם לי הסתייגות במליאה.
לאה ורון: ההסתייגות של חברת הכנסת יוליה שמאלוה ברקוביץ' היא לגבי קבוצת מנויים, כך שמנוי יחיד הנמנה עם קבוצת מנויים יהיה רשאי להשתחרר מחסימה או הגבלה ללא צורך להתקשר עם בעל רישיון כמנוי חדש.
לאה ורון: זה מופיע על סדר היום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, לא שמתי לב אם תיקנת את סעיף 2(7)(ב), הסעיף על קנסות יציאה, שאמרת שנתקן אותו כשנדון בסעיף הבא ולא נגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: כן, זה נכלל.
אופיר אקוניס: אני מתכבד ושמח לפתוח הבוקר את ישיבת ועדת הכלכלה, שעניינה היערכות המשק לכניסתן לתוקף של התקנות ההיסטוריות, החזר כספי ללקוח בשל ביטול עסקה.
אופיר אקוניס: זו לא רק בשורה צרכנית אדירה, זאת מהפכה צרכנית.
אופיר אקוניס: זאת לא רק מהפכה צרכנית, זה מהפך צרכני.
אופיר אקוניס: כזכור, הצעת החוק של חברת הכנסת דליה איציק ושלי עברה במחצית חודש יוני בקריאה הטרומית, בתמיכה מקיר לקיר וללא מתנגדים.
אופיר אקוניס: אני חושב שבבית הזה, כמו בציבור כולו, יש הסכמה מקיר אל קיר על כך שהחוק הביא לתקנות שאין צודק מהן – הייתי אומר, באחדות לאומית שאנחנו כמעט ולא מכירים, אחדות לאומית מאוד רחבה, 52 תומכים מכל המפלגות.
אופיר אקוניס: האם מישהו זוכר כמה מתנגדים היו?
אופיר אקוניס: קריאה:     	אפס.
אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה מספר המתנגדים, אפס מתנגדים.
אופיר אקוניס: אפילו לא נמנע אחד.
אופיר אקוניס: 52 תומכים מול אפס מתנגדים.
אופיר אקוניס: כאשר הצעת החוק עברה בקריאה הטרומית הבטחתי לקיים דיונים מרתוניים בתקנות, כשיום לאחר שעבר החוק בקריאה הטרומית הצמיד משרד התמ"ת את התקנות להצעת החוק.
אופיר אקוניס: הבטחתי וקיימתי.
אופיר אקוניס: היה צריך את החוק הזה, גברתי הסגנית, כדי לקדם תקנות שאתם הבאתם ולהביאן לאוויר העולם לאחר שחמש או שש שנים הן העלו אבק במדפי המשרדים הממשלתיים.
אופיר אקוניס: אם הצעת החוק הזאת היתה – והיא היתה – אמצעי או מנוף לחץ על הממשלה, אז טוב שהיה החוק הזה.
אופיר אקוניס: אני אומר שוב – באמת אנחנו יוצאים לדרך, יוצאים למהפכה צרכנית לדעתי הגדולה ביותר שידעה מדינת ישראל בשנים האחרונות.
אופיר אקוניס: אני חושב שזה יום חג – יום חג לציבור הצרכנים במדינת ישראל.
אופיר אקוניס: ההסדר החדש חותם את עידן הזיכויים – אגב, אפשר עדיין להשתמש, מי שרוצה באותו זיכוי מפורסם – אבל אני חושב שהאפשרות לקבל את הכסף בחזרה במזומן תוך 14 יום מיום הקנייה, זהו מהפך בצרכנות הישראלית.
אופיר אקוניס: אני חושב שאנחנו בעניין הזה, סגנית השר, נכנסים לתוך איזושהי מקובלות בין-לאומית, הייתי אומר, דבר שמקובל בעולם המערבי כולו.
אופיר אקוניס: כבר שנים רבות שבהן נהוג החזר מזומן על ביטול עסקה, הרבה מאוד שנים, כחלק מהסדר טבעי שבין הסוחרים הקמעונאים לבין הקונים.
אופיר אקוניס: אין לי כל צל של ספק שאזרחי ישראל ייהנו מההסדר החדש, ידעו להשתמש בו באופן אחראי והגון לטובתם בראש ובראשונה, גם לטובת הסוחרים, ותגבר התחרות במשק.
אופיר אקוניס: אני באמת רוצה בעניין הזה לציין את העבודה המשותפת של סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אורית נוקד, שהיתה פה בחדר הזה איתי, יחד עם כל האנשים שיושבים כאן – עם אנשי המועצה לצרכנות, עם אנשי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עם הסוחרים, עם איגוד לשכות המסחר,  אני מברך אתכם.
אופיר אקוניס: איפה הנציגים של איגוד לשכות המסחר?
אופיר אקוניס: לאה ורון:     	נמצאת פה עורכת-דין רבינוביץ'.
אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	תקנות הגנת הצרכן (ביטול עסקה והחזר כספי) – מדריך עסקים.
אופיר אקוניס: אני חושב שאתם עשיתם דבר גדול.
אופיר אקוניס: אני מקווה מאוד שהחוברת הקטנה הזאת תיחטף כלחמניות טריות בכל החנויות, זאת באמת יוזמה מבורכת ואני מברך אתכם.
אופיר אקוניס: נכנס חבר הכנסת איתן כבל, שאם דיברנו על תקנות שהעלו אבק במשרדים – הצעת חוק שהגיש ב-2005, גם היא עסקה בעניין הזה.
אופיר אקוניס: בעצם הכול ביחד – פעולה משותפת של חברי הכנסת, של סגנית השר, של השר, של המנכ"ל, של הגברת פינקוס – אני חושב שזאת חגיגה שצרכני ישראל יזכו לחגוג החל ממחר.
אופיר אקוניס: אי-אפשר להכריז על התאריך הזה, 14 בדצמבר, כיום חג, אבל זה יום חג.
אופיר אקוניס: קריאה:     	יום הבסטיליה.
אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	רק למען הדיוק – הבסטיליה שוחררה או נכבשה, תלוי בעיני המתבונן, ב-14 ביולי, אבל זה דומה, זה 14 בדצמבר.
אופיר אקוניס: אם אתם רוצים להתעסק עם מישהו לגבי תאריכים, לא הגעתם לבן-אדם הנכון כי אני זוכר טוב, מדובר על 14 ביולי כמובן.
אופיר אקוניס: סגנית השר, בבקשה.
אופיר אקוניס: סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אורית נוקד:     	תודה, אדוני היושב-ראש.
אופיר אקוניס: אכן, באמת יום חג ובשורה גדולה לציבור הצרכנים במדינת ישראל- הצרכנים קיבלו היום גלגלי עזר בחקיקה שיבואו וישנו את תרבות הצריכה במדינת ישראל.
אופיר אקוניס: אנחנו במשרד התמ"ת מאמינים שבסופו של דבר, הדבר ייטב גם  לצרכנים וגם לעוסקים.
אופיר אקוניס: השבוע אנחנו נמצאים עדיין באירועי יום זכויות האזרח, ואני אומרת לך אדוני היושב-ראש, שגם זכויות הצרכן הן בגדר זכויות אזרח.
אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	בהחלט.
אופיר אקוניס: סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אורית נוקד:     	אני רוצה להודות כאן בוועדת הכלכלה – קודם כול נתחיל אתך, אדוני היושב-ראש, כי אני חושבת שאתה רתמת והתחייבת להעביר את התקנות, באמת לאחר סבב ארוך של דיונים שהתקיימו בין כל הגופים, היה צריך להביא אותן לאישור כאן, ואת זה אתה עשית ואת זה אני זוקפת מאוד לזכותך.
אופיר אקוניס: יחד עם זאת, אני חייבת לומר כמי שאחראית על נושא הגנת הצרכן במשרד התמ"ת, ששר התמ"ת הפקיד בידיי את הנושא, נתן לי חופש פעולה, והנושא שמחר ייכנס לתוקפו הוא דבר שהיה בראש מעייניו יחד עם המנכ"ל, שעוד דקה יסביר בדיוק מה משרד התמ"ת עושה על מנת שהתקנות האלה תגענה לידיעת העוסקים והצרכנים.
אופיר אקוניס: אתם יודעים שכאשר לא יודעים, מחמיצים הרבה מאוד זכויות, ואני חושבת שזה אחד הדברים החשובים ביותר שאנחנו התחלנו לעשות וממשיכים לעשות.
אופיר אקוניס: אני רוצה באמת להודות למנכ"ל, לממונה על הרשות להגנת הצרכן והרשות לסחר הוגן.
אופיר אקוניס: לא נמצאת איתנו כאן עורכת-הדין חנה טירי אבל מגיעה לה תודה.
אופיר אקוניס: תמר פינקוס:     	היא נשאה במלאכה הקשה.
אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	הסתכלתי לפני 30 שניות – אני זוכר את מקומה פה לידך.
אופיר אקוניס: סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אורית נוקד:     	נכון, היא בחופשת לידה.
אופיר אקוניס: גילי מאי:     	הבאנו מישהי אחרת בהיריון.
אופיר אקוניס: קודם כול, ברכות – גם על הלידה וגם היא באמת ליוותה וישבנו פה שעות ארוכות.
אופיר אקוניס: תמסרו לה גם ברכות.
אורית נוקד: ממש ברכות.
אורית נוקד: אני כמובן רוצה להודות לכל ארגוני הצרכנות.
אורית נוקד: נמצאים כאן מהמועצה לצרכנות ומ"אמון הציבור" ונציגים מהתאחדות התעשיינים ולשכות המסחר.
אורית נוקד: אני מאוד-מאוד מאמינה בעבודה משותפת, זה המתכון להצלחה, התקיימו דיונים באווירה מאוד-מאוד טובה והגענו להרבה-הרבה הבנות.
אופיר אקוניס: סגנית שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אורית נוקד:     חבר הכנסת איתן כבל כמובן, הצעת החוק שלך, עליה נסמכו התקנות, ועל כך באמת הרבה תודה– ולא נמצאת פה גם היועצת המשפטית של הוועדה, המנהלת נמצאת – אני באמת רוצה להודות לכן על שיתוף הפעולה המופלא הזה.
אופיר אקוניס: קיבלנו את התקנות.
אופיר אקוניס: יכול מאוד להיות, וכבר אני שומעת שיש כמה הערות וייתכן ויידרשו מספר תיקונים לבצע.
אופיר אקוניס: אנחנו באים עם נפש חפצה ואנחנו נתקדם תוך כדי תנועה.
אופיר אקוניס: אם יהיה צורך הנושא יובא למשרד התמ"ת, יידון בכובד-ראש, ואם יהיה צורך לתקן – נתקן.
אופיר אקוניס: אני רוצה באמת לאחל בהצלחה לכולנו, ומחזירה לך את הבמה.
אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	תודה רבה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כבל.
איתן כבל: אני קודם כול מתנצל על האיחור, אני בוועדת הפנים ואחרי דבריי אני שוב אתנצל, אני אצטרך לחזור לוועדת הפנים – יש שם דיון קצת סוער וחם מפרשת השרפה בכרמל.
איתן כבל: אז קודם כול אני מודה לכם.
איתן כבל: איך אומרים, לרגע הרגשתי כך לפתע שאולי השארתם לי פירורים.
איתן כבל: בסופו של עניין אני רוצה להזכיר לכולם, ובאמת מתוך שיתוף הפעולה, אבל אני חייב לומר כאן כמה דברים, ברשותכם.
איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהצעת החוק הזו, עמלתי עליה – אני לא זוכר את עצמי עמֵל על הצעת חוק כפי שעמלתי על הצעת החוק הזאת.
איתן כבל: בכל הכבוד לתקנות – ואני מכבד ומודה, ותיכף גם אומר תודה לכם, ומגיעה לכם תודה על אשר עשיתם – אבל אני רוצה להזכיר.
איתן כבל: זה הובא רק לאחר שפניתי לבג"ץ, ואני רוצה להזכיר – זו פעם ראשונה שחבר כנסת פונה לבית-משפט כדי שיגן עליו מפני הרשות המבצעת, שזה לא עניין של מה בכך.
איתן כבל: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, הוועדה הזו תצטרך לדון בקרוב בתקנות נוספות שטרם נדונו, לאחר חמש שנים.
איתן כבל: אני באמת חושב שזו מהפכה גדולה ואני גאה על כל אשר נעשה עד הלום.
איתן כבל: אני כן רוצה להודות, וזו הזדמנות נאותה, קודם כול לך סגנית השר, למנכ"ל שרון.
איתן כבל: באמת, כשאני אומר שכל אחד ניסה לחטוף קרדיט אני אומר – חברים, יש כל כך מספיק לכולם, לא צריך לחטוף.
איתן כבל: יש בעניין הזה מספיק - לי כמגיש החוק וכמי שניהל את המאבק, למשרד התמ"ת שהתעשת סוף-סוף אחרי כל כך הרבה שנים ועבר תהפוכות גדולות.
איתן כבל: היו"ר אופיר אקוניס:     הבג"ץ אמר לכם, נתן הוראה כלשהי למשרד התמ"ת?
איתן כבל: איתן כבל:     אמור היה להיות דיון.
שרון קדמי: היה אמור להיות דיון.
שרון קדמי: לאה ורון:     	בכנסת הקודמת בוועדת הכלכלה היה דיון בתקנות שהעביר שר התמ"ת דאז, אלי ישי, והתקנות הוגשו בצורה שלא התאימה לחוק של חבר הכנסת כבל.
שרון קדמי: היו"ר אופיר אקוניס:     	אבל לא היה "צו עשה" בבג"ץ.
שרון קדמי: איתן כבל:     	אני פניתי לבית-המשפט, ובית-המשפט נתן אורכה.
שרון קדמי: משרד התמ"ת התחייב שהוא ישלים את התקנות עוד בטרם נידרש להגיע לדיון.
שרון קדמי: אני שמח שזה אכן הובא בצורה מכובדת ואני גם מודה למנכ"ל על כל התהליך הנוסף שנוגע לחוק שגופים מזהמים לא יוכלו לקבל תקצוב ומענקים מן המדינה, שזה גם חוק חשוב שהתקנות שלו, בעזרת השם, יובאו לכאן בימים הקרובים ונדון בהן.
שרון קדמי: אני גם רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, עם כל אשר קרה במליאה, ואני לא אחזור – איך אומרים, אתה בסיום תפקידך – וזה בסדר.
שרון קדמי: כפי שאמרתי לך, אתה עוד תלמד שיש מקום לכולם.
שרון קדמי: כשהדברים נעשים בלב רחב ובנפש חפצה, לא צריך לחטוף.
שרון קדמי: היה צריך רק לבקש ממני ואני הייתי נותן את הקרדיט בלב שלם, כפי שאני עושה עכשיו, כי אילולא לקחת את העניין הזה והבאת אותו לכאן, כנראה היינו עדיין מתברברים.