GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: אמרתי שהממשלה שינתה את עמדתה מהנוסח הקודם לנוסח הזה.
רוברט אילטוב: אני לא בטוח שאני שלם עם הנוסח הזה.
אופיר אקוניס: זה שהיא הציעה נוסח חדש לא אומר שאתה שלם איתו.
אופיר אקוניס: קודם נבין מה הוא, אחר כך נדע עם מה אנחנו שלמים.
נגה רובינשטיין: ההסדר הוא באמת הסדר מורכב.
אופיר אקוניס: אחר ממה שהיה קודם.
נגה רובינשטיין: מכיוון שחברת החדשות אמורה לעמוד לסוג של מכירה, התמורה שתשתלם עבור חברת החדשות תלך למימון של ה-DTT.
נחמן שי: מה הקשר?
נחמן שי: הכסף אמור היה ללכת להפקות.
נגה רובינשטיין: זה שלב א'.
נגה רובינשטיין: ככל שהכסף מחברת החדשות לא יספיק לשם מימון של ה-DTT, העודף הנדרש - אנחנו עוד לא יודעים להעריך כמה יהיה התשלום -  ישולם על ידי בעלי הרישיונות הקיימים וערוץ הכנסת,  זאת אומרת כל השחקנים הקיימים שמשתתפים ב-DTT והשחקנים העתידים, למעט רשות השידור.
נגה רובינשטיין: זה ההסדר.
אתי בנדלר: למה למעט רשות השידור?
מנשה סמירה: פשוט אין להם.
מנשה סמירה: תגידי את האמת.
אתי בנדלר: אין להם זה טעם אידיאולוגי ידוע.
נחמן שי: האם לא היו צריכים הכספים האלה לעבור להפקות?
נחמן שי: בילינו יום אחד שלם בכפר המכבייה בשאלה איך נחלק את הכסף.
נגה רובינשטיין: לא על החלק הזה.
נגה רובינשטיין: בילינו יום שלם על התמורה אולי מה-BID  לעניין האפיקים, לא לעניין חברת החדשות.
אופיר אקוניס: בדבר הזה הכרענו כבר מי יממן את ה-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הכרעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדוע הגעתם עם זה?
נגה רובינשטיין: אנחנו הגענו מכיוון שאוצר המדינה לא מעוניין לשאת בתשלום הזה.
נגה רובינשטיין: באנו עם רעיון יצירתי.
אתי בנדלר: אני רוצה לבקש ממך, גברת רובינשטיין, להסביר את התהליך, כי את אומרת שזה ככל שלא יהיה הפרש וככל שזה לא יממן את חברת החדשות.
אתי בנדלר: צפוי הרי שעיבוי המערכת או הקמת המערכת הנוספת תיעשה הרבה לפני מכירת חברת החדשות.
אתי בנדלר: תסבירו מה סדר הדברים בהתאם למוצע.
אתי בנדלר: האם זה אומר שהגופים האלה יתנו הלוואה לאוצר המדינה?
נגה רובינשטיין: לא. מכיוון שאוצר המדינה לא אמור מלכתחילה על פי ההצעה לממן את המערך.
נגה רובינשטיין: .
מנשה סמירה: ההחלטה של הוועדה הזאת הייתה שהמימון של מערך ה-DTT יהיה מכספי התמלוגים שנאגרו ברשות השנייה בשנה האחרונה.
מנשה סמירה: מכיוון שמשלמים כרגע תמלוגים יש מקור מימון.
מנשה סמירה: כבר מהשנה הזאת יש סדר גודל של בין 20 ל-40 מיליון, תלוי מה יוחלט בסופו של דבר.
מנשה סמירה: יש 15 מיליון שקל יתרת תמלוגים שהחזרנו לא מזמן מהקמת שלב א'.
מנשה סמירה: אם החלטת הוועדה תישאר בתוקף כך שהמימון יהיה מאוצר המדינה, אז יש מקור מימון שזה מהתמלוגים של השנה הזאת ומהיתרה הקודמת.
מנשה סמירה: זה המצב.
מנשה סמירה: זאת גם הייתה ההמלצה.
מנשה סמירה: בדיון הקודם התייתר החלק של לדון בערוץ הכנסת, משום שההחלטה הייתה שמקור המימון יהיה מכספי התמלוגים.
אופיר אקוניס: זה מה שהצבענו וקיבלנו.
אופיר אקוניס: עכשיו באה הממשלה ומבקשת דבר אחר.
אופיר אקוניס: אני מציע לא לפתוח את הסעיף הזה.
אופיר אקוניס: הממשלה יכולה לעשות מה שהיא מבינה.
אופיר אקוניס: ההכרעות מתקבלות בכנסת.
ראובן ריבלין: בהרגשת הדז'ה וו אני רוצה לפנות אל חברי הכנסת.
ראובן ריבלין: אין ועדה יותר אטרקטיבית מוועדת הכלכלה.
ראובן ריבלין: רבים מאזרחי ישראל באים ומתאספים לשמוע מה קורה בוועדת הכלכלה.
ראובן ריבלין: אין להם מושג על מה דנים פה.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר הם רוצים שתצביעו אך שהם רוצים.
ראובן ריבלין: אני מציע לכם לשמוע כל אחד בהקשבה רבה, כי כל אחד מהם עושה רבות למען כלכלת ישראל.
ראובן ריבלין: יחד עם זה, צריך להחליט מה הכי טוב לצרכני ישראל, מה הכי טוב לאזרחי ישראל.
ראובן ריבלין: צריך להחליט בלי מורא, בלי משוא פנים, בלי פיתויים ובלי איומים.
ראובן ריבלין: הייתי שר התקשורת כשנחמן שי היה עסוק בצרכי ציבור אחרים.
ראובן ריבלין: השתדלנו לעשות כמיטב יכולתנו.
ראובן ריבלין: כל האנשים פה הם בעלי דעה מאוד יסודית ומאוד משכנעת, אבל  יחד עם זה כל אחד מבקש את האינטרס שלו.
ראובן ריבלין: אני  ביקשתי להופיע בפניך, אדוני, לאחר שדיברתי עם שר התקשורת.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכל חברי הכנסת שה-DTT הוא אחד מהדברים החשובים ביותר לצרכן בישראל.
ראובן ריבלין: אני רוצה להבהיר בצורה ברורה שמי שצריך להקים את ה-DTT צריך לעשות זאת למען אזרחי ישראל, למען אותם אלה שנבצר מהם להגיע לכל אותם מקורות מידע, מקורות בילוי, תרבות, פנאי וחינוך אשר מחייבים אותם בתשלומים מיוחדים.
ראובן ריבלין: המדינה מבקשת היום - הממשלה עושה זאת יפה באמצעות שר התקשורת -  לאפשר לאזרחי ישראל שאין ידם משגת להגיע למקסימום מקורות מידע.
ראובן ריבלין: הדבר הזה הוא חשוב ביותר.
ראובן ריבלין: השאלה היא אם חובת התשלום היא על המדינה כמדינה או חובת התשלום היא על אותם אלה שהם צרכנים כמו האזרחים.
ראובן ריבלין: כאשר המדינה משלמת זה כמובן מהמסים,  כי תקציב המדינה מורכב ממקורות ההכנסה של המדינה.
ראובן ריבלין: בעבר חשבנו שה-DTT הוא דבר שצריך להיות ממומן גם על ידי אותם ערוצים שיבואו וייהנו בצורה חד משמעית על ידי כך שכל בית בישראל במחיר של כלום יוכל להגיע אליהם בהינף לחיצה אחת מבלי צורך לשלם אגרות נוספות.
ראובן ריבלין: במערכת ה-DTT  הראשונה היו 5 ערוצים.
ראובן ריבלין: ביניהם היה גם רשות השידור ב-2 ערוצים: ערוץ 11  וערוץ 33.
ראובן ריבלין: אלו קבוצות שנהנות בעיקר מהנושא הזה.
ראובן ריבלין: הערוץ הראשון לא יכול לשאת באותם תשלומים.
ראובן ריבלין: אלה תשלומים כמעט זניחים.
ראובן ריבלין: ביקשה הממשלה לתקן היום את ההצעה שלה בכך שבמקום 5 ערוצים, שמתוכם 2 הם של רשות השידור, יהיו רק 3. ביניהם יש את אחד הערוצים ה"פופולאריים" בעולם  - לפי דעתי אחוז הציפייה בו מגיע לכדי 100% - והוא ערוץ הכנסת.
ראובן ריבלין: כל מי שמבין משהו יודע שערוץ הכנסת נותן הכל.
ראובן ריבלין: כל מה שביקשת מאחד מ-150 הערוצים הפעילים כל לילה ולילה יש בערוץ הכנסת.
ראובן ריבלין: פעמים רבות מטילים על האוצר, לאחר שהוא מחלק את התקציב, להוציא מהתמונה את כל אותן מטלות שהמשרדים אשר קיבלו תקציב  יכולים היו לחלק ביניהם.
ראובן ריבלין: הם אומרים שאת זה הם מחלקים, השאר האוצר ייתן פעם נוספת.
ראובן ריבלין: אני מבקש להודות לאוצר על כך שהוא העמיד את ערוץ הכנסת בשורה אחת עם הרשות השנייה ובשורה אחת עם ערוץ 2 וערוץ 10.
ראובן ריבלין: על כך אנחנו מודים לו מאוד, כי בכך זכינו להכרה.
ראובן ריבלין: רבים היו אלה שהתנגדו לעצם הקמתו של ערוץ הכנסת.
ראובן ריבלין: וראה זה פלא, ערוץ הכנסת שווה בתכלית לערוץ 10 ולערוץ 2 משום שאנחנו מתבקשים היום לממן את הקמת המערכת כאילו היינו ערוץ 10 או ערוץ 2. כמובן בצדק, כי אנחנו כמו ערוץ 10 וערוץ 2 מבחינת הצפייה.
ראובן ריבלין: אולי הם היו צריכים לבקש שעלינו יוטל יותר, כי הרי אותנו רואים הרבה יותר מאשר רואים אותם.
ראובן ריבלין: הדבר צריך לבוא לידי הבנה של חברי הכנסת, כי רבים מהם ישבו בתקציב הכנסת הבא.
ראובן ריבלין: בתקציב הכנסת הבא אני אבוא ואומר להם שבמקום 6 מיליון שהייתי צריך לתת לאזרח הישראלי אני צריך לתת עכשיו 10 מיליון.
ראובן ריבלין: ידעו כל החברים שיושבים כאן  וידע הפרוטוקול שכאשר נבוא לתקציב הבא אנחנו נדפיס עבור האוצר כסף, כי הוא לא רוצה שהרשות הראשונה תשלם.
ראובן ריבלין: אני כבר הייתי פה.
ראובן ריבלין: הייתי חבר כנסת, הייתי חבר כנסת לשעבר, הייתי שר, הייתי שר לשעבר, הייתי יושב-ראש כנסת, הייתי יושב-ראש כנסת לשעבר.
ראובן ריבלין: רשות השידור לא מסוגלת להגיע למצב שבו נחייב אותה.
ראובן ריבלין: אנחנו לא נותנים בידיה את הכלים להתייעל.
ראובן ריבלין: צריך לראות כל אזרח את רשות השידור כרשות ציבורית, לא כרשות שהיא רשות מסחרית או כרשות שהיא רשות ממלכתית.
ראובן ריבלין: אני מבחין הבחנה יתירה בין הרשות הממלכתית לרשות הציבורית, כי הממלכתית היא הרשות של הממשלה.
ראובן ריבלין: רשות השידור צריכה להיות רשות של הציבור.
ראובן ריבלין: לצערי הרב, לא תמיד הדברים באים לידי ביטוי.
ראובן ריבלין: פעמים רבות האנשים שנמצאים במערכת רשות השידור חושבים שהם יכולים להטיף לציבור לא מה שהוא צריך לדעת, אלא מה שהם רוצים שהוא ידע.
ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים להקפיד ולשמור.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת שי וחברת הכנסת שלי יחימוביץ עומדים על המשמר יחד עם חבר הכנסת וקנין על כך שתתקיים רשות ציבורית.
ראובן ריבלין: צריכים - עם כל הקושי - גם לאשר את הנושא של הגדלת אגרת רשות השידור, כדי שרשות השידור תהיה תלויה באזרחים ולא בממשלה.
ראובן ריבלין: אם אנחנו נאשר את האגרה יכול להיות שהממשלה תוכל לבוא ולהטיל את ה-4 מיליון המסכנים או את 12 המיליון גם על רשות השידור.
ראובן ריבלין: את כל מה שיאמר שר התקשורת אני אקבל, כי אני רואה ב-DTT לא עניין של גחמה בינינו אלא כיצד זה יושלם.
ראובן ריבלין: אנחנו עשינו את חוק הקולנוע.
ראובן ריבלין: מחצית מהתמלוגים צריכים ללכת לקולנוע.
ראובן ריבלין: אם לקחת מהתמלוגים לירה, זאת אומרת שחצי לירה לקחת מהקולנוע הישראלי.
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה כתובים בכל דברי חוק הבזק, שהוא חוק התקשורת, חוק הקולנוע וכל אותם חוקים אשר שייכים לשידור בישראל שעלה, פרח וצמח.
ראובן ריבלין: יחד עם זה צריכים להיות זהירים.
ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לאוצר שהם לא צריכים להשתמש בכנסת כאיזה שהוא מכשיר להדפסת כסף.
ראובן ריבלין: אתם מחייבים את הכנסת לבוא לשלם דברים שהיא לא מחויבת בהם.
ראובן ריבלין: אם הממשלה רוצה הכנסת מוכנה לשמש כצינור להדפסת כסף, אבל שידעו כל חברי הכנסת שאנחנו עושים פה דבר כדי לא להכשיל מכשיר שמשרת את כל הציבור בישראל.
אופיר אקוניס: כל חברי הכנסת שמעו את דבריך.
אופיר אקוניס: אתה הבנת את המסקנה, חבר הכנסת שי?
נחמן שי: אני השתכנעתי.
נחמן שי: אני חושב שאפשר להגיע לאיזו שהיא הבנה.
נחמן שי: לדעתי הפתרון שהציע מנכ"ל הרשות השנייה הוא נכון.
נחמן שי: זה יכסה את כל המקורות.
אופיר אקוניס: אנחנו כבר קיימנו דיון טוב מאוד בעניין הזה.
אופיר אקוניס: קיבלנו הכרעה מצוינת.
אופיר אקוניס: באה הממשלה ומשנה את עמדתה.
אופיר אקוניס: אני מתנגד לשינוי העמדה הממשלתית.
אופיר אקוניס: מי בעד הצעת הממשלה לפתוח את הסעיף?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – 0 נגד – פה אחד הסעיף לא נפתח         בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש, מאת ח"כ רוברט אילטוב, בסעיף 29(1)(ב) בנושא הוספת ערוץ ייעודי בשפה הרוסית למערך השידורים הדיגיטלי.
אופיר אקוניס: האם פתחנו את הסעיף הזה?
לאה ורון: אנחנו שוחחנו והוועדה לא הצביעה על הבקשה לדיון מחדש.
אופיר אקוניס: מי בעד לפתוח את הסעיף?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – רוב נגד – 0 סעיף 29(1)(ב) נפתח ואנחנו מקיימים בו דיון מחדש
זאב אלקין: היות וכל הסוגיה של הוספת הערוצים ל-DTT זה נושא שדורש בחינה נוספת, כאשר יש כמה ערוצים שיש מאבק אם להוסיף או לא, הצעתי היא לפצל את הסעיף הזה מהחוק הראשי ולהצביע על הפיצול.
רוברט אילטוב: זאת לא הצעתך, זו הסכמה שהגענו אליה.
זאב אלקין: זאת הצעה שיש עליה הסכמה.
אתי בנדלר: הסעיף היחידי שניתן לפצל כאן זה הסעיף המוסיף למערך ה-DTT את משדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית.
נגה רובינשטיין: יש את הסעיף שאחרי שנתיים יעבור.
אתי בנדלר: זה סעיף בחוק העיקרי.
אתי בנדלר: אני צריכה לפצל סעיף מהצעת החוק.
נגה רובינשטיין: עשינו גם תיקון לסעיף הזה.
אופיר אקוניס: העיקרון מובן לכם?
נגה רובינשטיין: העיקרון מובן.
נגה רובינשטיין: זה לא עניין עקרוני, זה עניין ניסוחי.
אופיר אקוניס: בלאו הכי מפצלים.
אופיר אקוניס: האם מוציאים את זה מהחוק הראשי?
אתי בנדלר: משמעות הפיצול, ככל שהוועדה תחליט על כך והמליאה תאשר זאת, אומרת שסעיף מסוים שכלול בהצעת החוק הממשלתית לא יהיה כלול בנוסח שיונח עכשיו לקריאה שנייה ושלישית, אלא יישאר להמשך דיון הלאה בוועדה.
אתי בנדלר: לצורך זה אני צריכה להוציא סעיף אחד מהצעת החוק הממשלתית.
אתי בנדלר: הסעיף שאותו נפצל הוא הסעיף שדן בערוץ בערבית.
אתי בנדלר: אינני בטוחה אם הצעת החוק מתייחסת לזה רק בסעיף קטן (1) או במקום נוסף.
אתי בנדלר: החלטת הוועדה היא לפצל את כל מה שקשור בערוץ בערבית ממערך ה-DTT.
אופיר אקוניס: אתם תמצאו את הסעיפים כאשר הדבר יובא לקריאה שנייה ושלישית.
ניצן חן: מועצת הכבלים והלוויין פרסמה מכרז לערוץ הערבי.
ניצן חן: רק אתמול הוגש ספר המכרז.
ניצן חן: התפרסם המכרז על בסיס החוק המוצע.
ניצן חן: אני לא צריך להסביר לכם מה החשיבות הגדולה של ערוץ ערבי מסחרי.
ניצן חן: בחוק מבקר המדינה כתבו את זה.
ניצן חן: זה הולך לעזור להסברה הישראלית.
ניצן חן: שר התקשורת הקים צוות לדון בכל העניין של הרחבת ה-DTT.
ניצן חן: להוציא עכשיו את הערוץ הערבי בישורת האחרונה זה יהיה מעשה לא ראוי שפוגע בערוץ עוד לפני שהוא הוקם.
נחמן שי: איפה נקבע שהוא יוצא?
אופיר אקוניס: בלאו הכי, מר חן, ועדה לבחינת הוספה או גריעתם של ערוצים מה-DTT ישנה במשרד התקשורת.
ניצן חן: גם על בסיס החוק הקיים.
אופיר אקוניס: אין עוד חוק.
אופיר אקוניס: אנחנו בהצעת חוק.
נחמן שי: אני מסכים באלף ומאת האחוזים למה שאומר ניצן.
נחמן שי: אני חושב שזאת פגיעה באוכלוסייה מסוימת בתוך מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: ערוץ 33 הוא ב-DTT.
אופיר אקוניס: 90% משידוריו הם בערבית.
אופיר אקוניס: מספיק עם הצביעות.
נחמן שי: הוא לא צריך להיות ב-DTT.
אופיר אקוניס: אבל הוא נמצא.
נחמן שי: בוועדה נדון בזה.
אופיר אקוניס: בוויכוח על ה-DTT נדון בנפרד.
אופיר אקוניס: זה מה שמציע יו"ר הקואליציה.
נחמן שי: אתה הולך לדון בנפרד בכל הסוגיה של ה-DTT?
נחמן שי: גם הערוץ הערבי צריך להיות על השולחן.
זאב אלקין: הוא יהיה על השולחן.
אופיר אקוניס: מר חן, אתה בוועדה שבוחנת מה ייגרע ומה יתווסף ל-DTT?
משה כחלון: אם הוא לא יודע את התשובה, אז מיניתי אותו הרגע.
אופיר אקוניס: אני מציע להצביע על הפיצול.
אופיר אקוניס: מי בעד ההצעה לפצל?
אופיר אקוניס: הצבעה בעד – פה אחד נגד – 0 אושר     	דיון מחדש לבקשת ח"כ יוליה שמאלוב- ברקוביץ בסעיף 6כא1 המועצה במסגרת סעיף 78(2) להצ"ח והרישיונות הכלליים לשידורי טלוויזיה, לרשות השידור, ערוץ הכנסת והערוצים היעודיים; לחלופין: ביטול האיסור להקצות את האפיקים 10 ו-22 למשדרים האמורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת להגיש רוויזיה בנושא מיקום רצף אפיקי השידורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להציע שרצף האפיקים המיועדים לשידורים ישראליים בעלי רישיון ייקבע להיות באפיקים 1 עד 10 בכבלים ובלווין כאחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באם לא תתקבל בקשתי אני מבקשת להחזיר את המצב לקדמותו, כלומר 10 ו-22.
אופיר אקוניס: מי בעד בקשתה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – 3 נגד – 5 הבקשה לא אושרה
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת להגיש הסתייגות במליאה.
אופיר אקוניס: דיון מחדש לבקשת ח"כ רוברט אילטוב בסעיף 6כ1(א)(2) בנושא הגבלת סמכות המועצה להפחית את שיעור הערוצים המשותפים הקבוע בסעיף.
רוברט אילטוב: מדובר על כך שלכבלים וללווין יש את הערוצים שלהם.
רוברט אילטוב: הרשות השנייה קובעת מה האחוז שמותר להם להחזיק בערוצים שלהם.
רוברט אילטוב: נוצר מצב שלאחד מהם יש כ-40% ולשני יש כ-20%.
רוברט אילטוב: הבקשה שלי היא להשוות את התנאים ולהגיע ל-40%.
נגה רובינשטיין: התנאים שציינת אינם תנאים מדויקים.
נגה רובינשטיין: הבקשה הזאת באה על רקע בקשה ספציפית של חברה ספציפית.
נגה רובינשטיין: כמו שהייתה חברה ספציפית מהצד השני שרצתה מול חברת הוט, עכשיו חברת הוט רוצה לפתוח את תנאי המיזוג הספציפיים שהוסדרו במסגרת החלטת מועצה והחלטת הרשות להגבלים עסקיים.
נגה רובינשטיין: פנתה חברת הוט וניסתה לפתוח את התנאים האלה מול הרשות להגבלים עסקיים לפני כמה שנים  - בפעם האחרונה לפני שנה -  אבל דרכה לא צלחה.
נגה רובינשטיין: עכשיו היא מבקשת לעשות עקיפה להחלטה של הרגולטור הרלוונטי.
יורם מוקדי: אף אחד לא מעוניין בזה.
נגה רובינשטיין: ההחלטה הזאת מבטיחה פלורליזם במגוון של ערוצים על גבי הפלטפורמות שאף אחד לא מעוניין בהן.
נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שזה לא נכון,  במיוחד על הרקע שהרשות הרלוונטית המקצועית חשבה שההסדרה הזאת היא הסדרה לא נכונה.
נגה רובינשטיין: אומרים הוט ויס שהם לא מעוניינים בזה.
רוברט אילטוב: אני מבקש לדחות את ההצבעה על-מנת לבדוק את הנושא.
אופיר אקוניס: תתייעץ ונחזור לזה.
אופיר אקוניס: בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש בבקשת ח"כ יוליה שמאלוב-ברקוביץ בסעיף 139 – תיקון חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) בנושא החלת החובה ללוות משדרים בכתוביות ובעבירת, בערבות וברוסית ובתרגום לשפת סימנים על בעל רישיון מיוחד לשידורי כבלים ועל מפיק ערוץ עצמאי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם ערוץ זה או אחר כל כך חשוב לציבור, אז שישקיעו בתרגום, שישימו את זה בעברית איפה שאין עברית, שישימו את זה ברוסית איפה שאין רוסית, שישימו ערבית, שיעשו את זה בשפת החרשים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה יש חשיבות לערוץ זה או אחר אם אנחנו לא נותנים לקבוצות גדולות במדינה לצפות בו?
אופיר אקוניס: את רוצה שהכל יתורגם?
אתי בנדלר: זה רק בעל רישיון מיוחד או מפיק ערוץ עצמאי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבקשת שיהיה רוסית , עברית , אנגלית , ערבית ושפת החרשים, אלא שלכל ערוץ תהיה  הנישה שתחליט המועצה לאיזה עוד קהלים הוא מתאים.
אופיר אקוניס: זה קצת מסובך.
ניצן חן: עם כל הערכה שלי לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, זה שיש שיקול דעת עוד לא אומר שצריך להפעיל אותו.
ניצן חן: לשפת הסימנים והכתוביות יש הסדרה כוללת, בין בחקיקה ראשית ובין בתקנות ובהסדרים.
ניצן חן: הנפקות התקציבית של מה שאת מבקשת על ערוץ 24, על ערוץ הקניות ועל ערוצים שיבואו אחרי זה היא בין 4 ל-5 מיליון שקל.
נגה רובינשטיין: למה צריכים ליצור חובה בלי יכולת להפעיל שיקול דעת פר ערוץ אם זה מתאים?
נגה רובינשטיין: יש אינטרס למדינה שיהיו כמה שיותר  מפיקים עצמאיים.
נגה רובינשטיין: זה בהמשך לסוגיה הקודמת שהייתה עם האחזקה של 40%.
נגה רובינשטיין: השאלה היא אם יש הכרח שבכל ערוץ של מפיק עצמאי, שהוא לא בהכרח עומד עם גוף חזק מאחוריו, יהיה נטל של עוד כמה מיליוני שקלים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת נטל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם העובדה שהחרשים יבינו על מה מדובר זה נטל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם העובדה שזה יתורגם לערבית ולרוסית זה נטל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הציבורים האלה הם נטל בשבילך?
ניצן חן: כל התכנית העסקית שלהם היא 4 מיליון שקלים.
ניצן חן: את רוצה להחיל עליהם מחויבות של כל התקציב שלהם.
אופיר אקוניס: אני חושב שהתשובה של מר חן מספקת.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, האם את מסתפקת בתשובתו של מר חן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא. אני רוצה שיסבירו לי מה זה בעל רישיון מיוחד.
ניצן חן: בעל רישיון מיוחד זה ערוץ שנישא על התשתיות של הוט ויס בלי לשאול את דעתם.
ניצן חן: אין להוט ויס שיקול דעת מבחינת התוכן.
ניצן חן: בתמורה הם משלמים דמי מעבר בסך 4 וחצי מיליון שקל.
ניצן חן: המשמעות התקציבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תדבר על משמעות תקציבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בכנסת שומעת כל הזמן את העניין של משמעות תקציבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני גם שמעתי את זה באסון הגדול שהיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מעניינת אותי עכשיו המשמעות התקציבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי מה זה בעל רישיון מיוחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שלא תבוא אתה להוט ויס ותגיד להם שאתה לוקח מהם אפיק זה או זה כי הוא חשוב?
ניצן חן: הסמכות שיש למועצה כרגולטור ישיר היא לקבוע רק בגבולות קיצוניים, דהיינו שהוט או יס   לא יחליטו להתעמר בבעל ערוץ עצמאי וברצותם יגלו אותו לערוץ 600 או יעיפו אותו לערוץ 60.
ניצן חן: הסיבה שאין היום בעל רישיון מיוחד, למעט ערוץ הקניות, נעוצה בעובדה שהמודל העסקי שלו בעייתי.
שרון שמש: חוק התקשורת רצה לעודד פלורליזם.
שרון שמש: רוב הערוצים שהכבלים והלוויין משדרים אלה ערוצים שהגיעו איתם להסכם.
שרון שמש: מדובר בערוצים שתלויים ברצונם הטוב של הכבלים והלוויין.
שרון שמש: בעל רישיון מיוחד זה מנגנון בחוק התקשורת שנועד לאפשר גם למי שלא הגיע להסכמה עם הכבלים והלוויין לשדר.
שרון שמש: לערוץ כזה יש חובות, בעיקר תשלום דמי מעבר.
שרון שמש: זאת הסיבה שאין כמעט ערוצים כאלה.
שרון שמש: מאוד קשה לקיים ערוץ שמשלם את הסכומים שיש לשלם כדמי מעבר לכבלים וללווין ולהפיק גם תוכן.
שרון שמש: המודל הזה נכון להיום נכשל.
שרון שמש: עלו 2 ערוצים כאלה, אבל הם ירדו כי לא הייתה להם ייתכנות כלכלית.
שרון שמש: הערוץ היחיד שמצליח לשרוד זה ערוץ הקניות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה המשמעות של ערוץ הקניות לציבור במדינת ישראל שכל כך חשוב לבוא לכבלים וליס ולהגיד להם להשאיר אותו באפיק 21?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה המשמעת של הרישיון המיוחד לערוץ הזה?
שרון שמש: בדרך כלל כשמשדרים ערוצים שמגיעים איתם להסכמה משלבים אותם באפיקים שמתאימים לאופי שלהם.
שרון שמש: כאן זה ערוץ שמראש לא כל כך רוצים לשדר אותו.
שרון שמש: אם לא נותנים לערוץ כזה הגנה, אז זורקים אותו לאפיק מאתים ומשהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא עדיין נמצא בפלטפורמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת זורקים אותו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקום 21 יעשו 300.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה כל כך חשוב ערוץ הקניות לכבלים וליס?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה חשוב לציבור?
שרון שמש: הרישיון המיוחד זה המכשיר שהחוק נתן לרגולטור לעודד פלורליזם, זאת אומרת לשדר ערוצים שהכבלים והלוויין לא רוצים לשדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה המשמעות של ערוץ הקניות לציבור הרחב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש משמעות לערוץ הזה אני מבקשת שהוא יתורגם לשפות אחרות.
שרון שמש: אנחנו לא מדברים על ערוץ הקניות כערוץ קניות, אלא על המנגנון של רישיונות מיוחדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על ערוץ הקניות.
שרון שמש: אנחנו חשבנו שערוץ הקניות חשוב לפריפריות כדי לאפשר להם סחר מרחוק.
שרון שמש: אנחנו מדברים באופן כללי על המנגנון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שאתה מסביר לי ציבורית זה אומר שהוא צריך להיות מתורגם לעוד שפות.
שרון שמש: כל מה שאנחנו אומרים זה שזה מעודד פלורליזם.
אופיר אקוניס: מי בעד הבקשה לדיון מחדש?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה  בעד – 1 נגד – רוב הבקשה לא אושרה
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה לחשוב מדוע זה כל כך חשוב.
אופיר אקוניס: בקשת הממשלה לדיון מחדש ודיון מחדש בסעיף 100 בנושא העברת התמלוגים שמשלם מורשה לשידורים, לאוצר המדינה.
נגה רובינשטיין: זה העברת תמלוגים במישרין מהזכיינים למשרד האוצר.
אופיר אקוניס: לא היה דיון בעניין הזה.
אופיר אקוניס: מר סבן, אתה לא תהיה רגולטור של השידורים?
יהודה סבן: ודאי שלא.
אופיר אקוניס: אני מבקש שתגיד את זה בעצמך.
אופיר אקוניס: תגיד שאתה מתחייב בשם משרד האוצר בישראל לא להיות הרגולטור של השידורים.
יהודה סבן: כשהמדינה גובה תמלוגים בענפים אחרים  -  בענף התקשורת זה בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית -  היא גובה את זה באמצעות החשב.
יהודה סבן: במקרה של שוק התקשורת היא גובה אותם באמצעות חשב משרד התקשורת.
יהודה סבן: כך נהוג בסלולר, בנייח ובחברות הטלוויזיה הרב-ערוצית.
יהודה סבן: החריג לכך הוא הרשות השנייה שגובה את התמלוגים לא באמצעות חשב משרד התקשורת אלא בעצמה.
יהודה סבן: אנחנו מציעים לשנות את ההסדר הזה כך שהגבייה תיעשה על ידי חשב משרד התקשורת.
יהודה סבן: כל השינוי הוא במנגנון הגבייה.
יהודה סבן: אין כאן שום שינוי בהתנהלות מול הרגולטור.
יהודה סבן: הגבייה הטכנית תיעשה על ידי משרד התקשורת.
מנשה סמירה: יש כאן הטעייה.
אופיר אקוניס: איך זה עובד בכל שאר התחומים?
אופיר אקוניס: איך העניין הזה הוחרג?
מנשה סמירה: כנראה שהמחוקק לא טעה.
מנשה סמירה: הנושא הזה עלה על ידי האוצר לאורך קיומה של הרשות השנייה  פעמיים או 3 פעמים לפחות.
מנשה סמירה: המחוקק מצא לנכון להשאיר את המצב על כנו, זאת על אף שכל הטיעונים האלה נשמעו כמה וכמה פעמים.
מנשה סמירה: כספי התמלוגים בסופו של תהליך מועברים לאוצר המדינה.
מנשה סמירה: השאלה שנשאלת כאן היא מה המשמעות על העברת מנגנון הגבייה.
מנשה סמירה: מאז ומתמיד נעשה ניסיון לייצר הפרדה בין הגורמים הממשלתיים לגופים המשדרים.
מנשה סמירה: ממשק ישיר הוא ממשק בעיתי.
מנשה סמירה: התייחסו לכך הרבה גורמים ברבות השנים, לרבות מבקרי המדינה לדורותיהם.
מנשה סמירה: זאת הסיבה שהוקמה רשות עצמאית כתאגיד סטטוטורי, שנמצאת כחיץ בין הממשלה לגופים המשדרים.
מנשה סמירה: אין כוונה ואין רצון של פקידי האוצר, שתמיד להוטים להיות מעורבים בכל דבר, להיות מעורבים באופן ישיר באמצעות החשבים שלהם בתהליך הזה.
מנשה סמירה: הגבייה היא לא רק גבייה של סכום כסף שמועבר לאוצר המדינה, הגבייה היא גם של ההוצאה לשידורים.
מנשה סמירה: אותו סכום שנקבע קובע את ההוצאה לשידורים שגופי השידור צריכים להוציא.
מנשה סמירה: נמצא כאן חבר הכנסת שי, שהיה ממקימי הרשות השנייה.
מנשה סמירה: כבר אז הנושא הזה עלה והיה צורך לייצר את ההפרדה ולייצר את העצמאות כדי שלא תהיה זיקה ישירה.
מנשה סמירה: מההוצאה לשידורים נקבעת הנגזרת של סוגה עילית.
מנשה סמירה: זאת עבודה מאוד מורכבת.
מנשה סמירה: זה לא מספר פיקס שנקבע, זה איזה שהוא תהליך של בדיקה שנעשה על ידי גורמים שהם גם רואי חשבון וגם גורמים מקצועיים כדי להגיע בסופו של דבר לסכום.
מנשה סמירה: את הסכום הזה קובעים איך יועבר.
מנשה סמירה: בשנת 2005 או 2006,  כשהנושא הזה עלה על ידי האוצר, נקבע שהרשות השנייה תעביר כל נתון שהאוצר יבקש.
מנשה סמירה: כך אנחנו עושים.
מנשה סמירה: לא צריך לשנות את העניין.
מנשה סמירה: הרשות השנייה וזכייני הרשות השנייה ושידורי הטלוויזיה הוחרגו בגלל העיקרון של ההפרדה.
מנשה סמירה: יהודה סבן     	אנחנו מציעים להעביר את הגבייה של התמלוגים, לא שום דבר אחר, לחשב משרד התקשורת.
נחמן שי: גם היום הגבייה עוברת אליך.
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – רוב נגד – 1 בקשת הממשלה לדיון מחדש התקבלה
נחמן שי: האם חסרה תעסוקה במשרד האוצר ובמשרד התקשורת שאתם רוצים את מנגנון הגבייה?
יהודה סבן: מנגנון הגבייה של התמלוגים נעשה על ידי חשבים.
יהודה סבן: את התמלוגים מכימיקלים לישראל ומענפים אחרים גובים על ידי חשבים.
יהודה סבן: את התמלוגים מהוט ויס שיושבים בחדר הזה גובה חשב משרד התקשורת, לא הרגולטור.
יהודה סבן: אין היגיון בכך שהרגולטור גם יגבה את כספי התמלוגים.
נחמן שי: למה הם עושים את זה?
נחמן שי: משעמם להם?
אופיר אקוניס: אתה תמיד יכול להצביע נגד.
נחמן שי: רוצים שהרגולטור יהיה עצמאי, שיהיה לו כוח.
אופיר אקוניס: כששאלתי את מר סבן אם הרגולטור יהיה עצמאי הוא אמר בצורה מפורשת שכן.
נחמן שי: תמיד הוא יגיד את זה.
אופיר אקוניס: אם זה לא ילך נחזיר את זה.
נחמן שי: אתה רוצה שהאוצר יעמוד ישירות מולם?
נחמן שי: אני לא רוצה שהוא ידבר איתם.
נחמן שי: מה אנחנו מרוויחים מזה?
נחמן שי: בשביל מה?
מנשה סמירה: זה בירוקרטיה.
מנשה סמירה: זה ממשק ישיר לזכיינים.
נחמן שי: הם סתם דחפו את זה פנימה.
נחמן שי: מה זה שייך לרפורמה?
נחמן שי: מנשה, מי יבדוק את החשבונות?
נחמן שי: מי יבדוק שהם מדווחים אמת?
מנשה סמירה: הוא יצטרך.
נחמן שי: זה לא בסדר.
מנשה סמירה: זאת המשמעות של העברה.
מנשה סמירה: היום אנחנו עושים את זה.
אופיר אקוניס: מנשה, אם תקבלו פנייה כלשהי לגבי שידור מסוים בערוץ השני או בערוץ 10, מי יבדוק את זה?
אופיר אקוניס: מר סבן יבדוק?
אופיר אקוניס: מר סבן, רוצים לדעת שאתה לא תהיה זה שתקבל פנייה לגבי שידור כלשהו בערוץ השני או בערוץ 10 ועוד תגיד מה אתה חושב עליו.
יהודה סבן: אנחנו לא נעשה את זה.
אופיר אקוניס: אתה מתחייב שאתה לא מתערב בשום דבר ושאתה מתעסק רק בעניין הכספי.
אופיר אקוניס: יהודה סבן:     אני לא אתעסק בעניין הכספי ובטח לא בענייני תוכן.
אופיר אקוניס: החשב שיגבה את התשלומים לא יעסוק בענייני תוכן.
אופיר אקוניס: הוא גם לא עושה את זה היום כשהוא גובה את הכספים מהוט ויס.
אופיר אקוניס: אין שום סיבה להבחין בין שני הגופים האלה.
קריאה: למה בתמלוגים מבחינים?
קריאה: למה לא משווים את הכל לפלטפורמות?
יהודה סבן: אנחנו שוקלים את זה.
נחמן שי: 4 שנים אתם שוקלים את זה.
טל רוזנפלד: תיקון סעיף 100.
טל רוזנפלד: בסעיף 100 לחוק העיקרי (1) בסעיף קטן (א), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים", במקום "לרשות" יבוא "לאוצר המדינה" והסיפה החל במילים "הרשות תעביר" – תימחק; (2) בסעיף קטן (ד), המילה "מהרשות" – תימחק.
אופיר אקוניס: איפה הפיקוח הפרלמנטרי על קביעת התמלוגים?
אתי בנדלר: בהתאם לחוק יסוד משק המדינה  יש צורך לקבל את אישור ועדת הכספים.
אתי בנדלר: זה עובר לאישור ועדת הכספים.
אופיר אקוניס: כדאי שיהיה כתוב שזה יאושר בוועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: ככל שזה לא מועבר לאישור ועדת הכלכלה צריך לתקן את החוק כך שזה יועבר לאישור ועדת הכלכלה.
נחמן שי: כל מגע בין גופי ממשלה לזכיינים עצמאיים ופרטיים צריך להיעשות מאוד בזהירות.
נחמן שי: הרעיון הזה  הוא רעיון שנופל בדיוק בתווך הזה.
נחמן שי: הרשות השנייה ניהלה את זה לאורך השנים.