GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ליצמן: אם מותר לי להוסיף בעניין – חבל שלא נאמר על ידי חברי מהמשרד להגנת הסביבה - לבקשת השר להגנת הסביבה התמנה משקיף בוועדה גם מבלי להזדקק לוועדה הנכבדת הזו.
יצחק וקנין: מאחר וממילא אני לא מצביע ולא מקריא – את הוויכוחים ביניכם תסיימו, אם זה משקיף או לא.
יצחק וקנין: אני כן חושב שצריך לתת להם מעמד אחר, ולא משקיף.
יצחק וקנין: אבל זה לא - -
חמד עמאר: אני מבקש לקחת בחשבון נציג של בן מיעוטים, גם החוק מחייב.
אופיר אקוניס: על סדר היום הצעת חוק תכנון משק החלב, התשס"ח-2008.
אופיר אקוניס: שתי הערות – קודם כל, נפתח בברכות לשר החקלאות שחוגג היום יום הולדת.
אופיר אקוניס: בשם כל הנוכחים אני מברך אותך.
אופיר אקוניס: דבר נוסף – כדי שלא תהיינה אי הבנות שוחחתי אתמול בלילה עם היועצת המשפטית של הוועדה.
אופיר אקוניס: כיוון שאנחנו בוועדה הזו עסקנו באינטנסיביות בהצעות חוק צרכניות במהותן, אני אומר כאן שהאינטרסים של החברות הגדולות זה לא ממין העניין, לא מעניינות אותי.
אופיר אקוניס: רק האינטרס הצרכני.
אופיר אקוניס: מישהו בחדר יכול להסביר לי מה יוצא לצרכן מהחוק הזה?
אופיר אקוניס: זה כבר הדיון החמישי ועוד לא הבנתי.
קריאה: יציבות.
קריאה: במחיר, בכמות, באיכות - בכל דבר.
אופיר אקוניס: החוק הזה צריך לצאת מהחדר כאן כאשר הצרכן מרוויח.
אופיר אקוניס: כמו שאנחנו עושים בסלולר, בתחבורה, בחוק הגנת הצרכן – שנכנס בשבוע הבא לתוקף, התקנות המבוססות על החוק.
אופיר אקוניס: כבוד השר, בבקשה.
שלום שמחון: אני אשמח להתמודד עם השאלה.
שלום שמחון: קודם כל – השאלה של היושב ראש היא מאד במקום.
שלום שמחון: אני אומר את זה לכל הנוכחים פה- לא משנה אם זה מגדלים, מחלבות, ממשלה וכן הלאה.
שלום שמחון: בסופו של דבר מדינת ישראל הצליחה להקים את משק החלב הכי מתקדם בעולם.
שלום שמחון: השנים האחרונות הוכיחו שחלק גדול של העולם לא מצליח לייצר את החלב של עצמו, כיוון שאין בו יציבות.
שלום שמחון: ליבשות שלמות – החלב בהן מסופק על ידי מדינות אחרות וגם במדינות שיש בהן משק חלב מתקדם, עדיין החוסרים שלהם גדולים מאד ביחס לצרכים של האוכלוסייה שלהם.
שלום שמחון: אני חושב שהחוק הזה מאפשר יציבות של משק החלב לאורך זמן.
שלום שמחון: אנחנו מקווים שאחרי שיהיה חוק חלב והוא יצא לדרך, תתפתח תחרות משוכללת שתאפשר גם הורדת מחירים של חברות החלב.
אופיר אקוניס: הורדת מחירים לצרכן.
שלום שמחון: הורדת מחירים לצרכן, אבל תהיה גם הורדת מחירים ליצרנים, שקורית ממלא.
שלום שמחון: על כל פנים אני מקווה שתהיה הורדת מחירים לצרכן.
שלום שמחון: משרד החקלאות, כפי שהוא התחייב לוועדה לביקורת המדינה, שמשום מה הזדרזה, יניח גם על שולחן ועדת הכלכלה את הדוח שלו בעתיד הקרוב לגבי רמת מחירי מוצרי החלב בארץ.
שלום שמחון: אני אשמח אם הדיון יתקיים באכסניה הנכונה, בוועדת הכלכלה.
שלום שמחון: אנחנו נבחן מה קרה למחירים מאז שהוסר הפיקוח בחלק מהם, ונשמח אם אדוני יגיע לסיכום עם יושב ראש הוועדה לביקורת המדינה שהדיון יתקיים כאן, באכסניה הנכונה, אבל גם אם לא, נעשה אותו גם פה וגם שם ונגישאת הדוח הזה גם לאדוני, יושב ראש הוועדה, כדי להראות מה קרה בשורת המוצרים בשנים האחרונות.
שלום שמחון: בכל מקרה, ככל שיסתבר לנו שבמוצרים מסוימים היתה עליה חריגה במחירים, אם נצטרך – נחזיר אותם לפיקוח.
שלום שמחון: זה לא מה שאנחנו רוצים, אבל אם  לא תהיה ברירה – זה מה שייעשה.
אופיר אקוניס: נדמה לי שבחודשים האחרונים נתקלנו בתופעה הזו של עליה חדה מאד בכמה מהמוצרים.
אופיר אקוניס: אתה אומר פה שהממשלה שוקלת החזרת הפיקוח על חלק ממוצרי החלב.
אופיר אקוניס: זו אמירה חשובה ומעניינת.
רחמים יוסף: יושבת כאן בחורה בשם רחל בוצ'ק, שהיא מרכיבה את מחיר המטרה.
רחמים יוסף: שהיא תגיד מה היא מכסת מינימום לקיום משפחתי.
רחמים יוסף: אם מכסת המינימום תעלה ל – 600 אלף, אז המחירים ירדו.
רחמים יוסף: כאן בונים את מחיר המטרה בעוד 20 אגורות יותר בגלל היצרנים הקטנים.
רחמים יוסף: זה בדיוק האמת, אף אחד לא אומר כאן מה קורה.
אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים בהקראה.
אתי בנדלר: אני מבקשת להודיע שחבר הכנסת מוזס חזר בו מהצעתו לתיקון סעיף 3 בנושא כשרות היבוא.
אופיר אקוניס: זאת אומרת שההסתייגות נמחקת.
אתי בנדלר: זאת אומרת שאין הצעה שהוועדה תצטרך להצביע עליה, ובהתאם לכך גם לא תהיה הסתייגות
אופיר אקוניס: אבל אם אינני טועה –בגלל ההסתייגות שלו דילגנו.
אתי בנדלר: לא רק בגלל ההסתייגות שלו.
אתי בנדלר: יש מחלוקת בנושא היבוא.
אפרת אביאני: אני קוראת את פרק ה' -
אתי בנדלר: אני רק מבקשת – פסקאות (1), (2), (3) ו-(4) מתייחסות לעבירות לפי סעיף 7 שעדיין לא אושר.
אתי בנדלר: לכן אני מבקשת שכאשר תסבירי את הסעיף תתייחסי אך ורק לפסקאות (5), (6) ו – (7) ולפסקאות האחרות נחזור לאחר שהוועדה תאשר את סעיף 7 וככל שהיא תאשר.
אפרת אביאני: בסדר גמור.
אפרת אביאני: זה סעיף העונשין  . למעשה, לאורך החוק יש הוראות שמחייבות מחלבות, יצרנים, אנשים לפעול בהתאם להוראות החוק, אם זה מכירת חלב, אם זה איסור על השמדת חלב.
אפרת אביאני: כאן מגיע הסעיף שקובע את העונש.
אפרת אביאני: העונש הוא מאסר עד שלושה חודשים או קנס, הרכיב העונשי המרכזי פה הוא כספי, כמובן, מכיוון שהעבירות מבוצעות בעיקר בגלל תמריץ כלכלי.
אפרת אביאני: גם יש כאן אפשרות להטיל קנס פי שלושה מערך הטובין או השירות שלגביהם נעברה העבירה ואז, בסעיף קטן (ב) מפרטים מה הוא ערך הטובין או השירות שלגביהם נעברה העבירה לגבי סוגים שונים של טובין ושירותים.
אפרת אביאני: זה מדרג מקובל לעבירות מהסוג הזה, זה עונש מתאים לסוג כזה של עבירות.
אפרת אביאני: הקנס הוא 75,300 – זה קנס מקסימאלי, וצריך לומר שבפועל, מה שקורה זה שמשרד החקלאות אוכף את העבירות שלו באמצעות עבירות מנהליות כך שבפועל יוטלו קנסות מנהליים בשיעורים, מן הסתם, נמוכים יותר.
אפרת אביאני: זה גובה הקנס המקסימאלי.
אפרת אביאני: בית משפט יוכל להטיל עד גובה הקנס הזה או קנס פי שלושה מערך הטובין שלגביהם נעברה העבירה.
אופיר אקוניס: הערות לסעיף?
דוני טולדנו: בסעיף 30(א)(7) ההפניה היא לסעיף 12.
דוני טולדנו: סעיף 12 הוא סעי שקבוע שחוק הפיקוח יחול.
דוני טולדנו: סעיף האיסור הוא סעיף 13.
אתי בנדלר: הכוונה היא לסעיף 13, ככל הנראה, כי המספור השתנה.
יאיר וייל: אני חושב שלהכניס לתוך סעיף בחוק הגבלות על השיווק כשאנחנו לא יודעים בעצם מי משווק – כל מיני אנשים משווקים, יש סיטונאים – אז מה, כל אחד צריך לבדוק לפי איזה חוק הוא משווק איזה מוצר?
יאיר וייל: האם משווק צריך לדעת אם הוא משווק לפי חוק זה או אחר?
יאיר וייל: זה ששמים את זה על היצרנים זה בסדר, אבל משווקים?
יאיר וייל: אני לא יודע איך זה יעבוד בפועל.
יאיר וייל: אני חושב שזה בלתי אפשרי.
אתי בנדלר: השאלה היא שאלה טובה.
אתי בנדלר: האם בעל מכולת למשל, שמוכר מוצר חלב, אמור לדעת אם הוא משווק בהתאם לחוק או לא בהתאם לחוק?
אתי בנדלר: המילה "שיווק" מופיעה לא בפסקאות (1) עד (4), שביקשתי לדלג עליהן אלא גם בפסקה (5), למשל, או (7).
אפרת אביאני: בעיקרון, החוק הזה מטפל בחלב גולמי.
אפרת אביאני: הוא לא מטפל כמעט בכלל במוצרים אלא אם זה מוצרים שיוצרו לא מייצור מקומי או שיובאו שלא כדין.
אפרת אביאני: לכן רוב השיווק שמדברים עליו הוא השיווק של החלב הגולמי.
אפרת אביאני: אדם שמשווק חלב גולמי יודע שהוא משווק חלב גולמי.
אפרת אביאני: הכוונה היא לא לנקודת הקצה מול הצרכנים.
אפרת אביאני: המקום היחידי שבו נקבעת הוראה עונשית לגבי מוצרים היא ב-7(ה) שמדבר על מוצרים שהם לא מייצור מקומי או שיובאו שלא כדין, חלב שלא נמצא בכלל בתכנון, ובסעיף המחירים, לגבי המחירים.
אתי בנדלר: את מדבר על סעיף 7 – אז הוועדה מדלגת על זה, והיא תחזור לזה.
אתי בנדלר: בפסקה (5) יש הפניה לסעיף 10(א) וכנראה גם כאן  יש טעות בהפניה – על איזה סעיף את מדברת?
אפרת אביאני: 11.
אפרת אביאני: גם כאן מדובר בחלב גולמי.
אתי בנדלר: האם פסקה 5 שמפנה לסעיף 11(א) מדברת אך ורק על חלב גולמי?
אופיר אקוניס: טוב, זה צריך להיות ברור.
אופיר אקוניס: אני מבין מהיועצת המשפטית של הוועדה בעקבות ההארה של יאיר וייל שהיא לא הובנה.
אפרת אביאני: המילה "חלב" בחוק, בהגדרות, זה חלב גולמי.
אפרת אביאני: המקום היחיד שבו מוזכר "מוצרי חלב" – הוא רק בסעיפים שמדברים על יבוא, על מכירה של מוצרים שיובאו שלא כדין או שהם לא מייצור מקומי, או לגבי המחירים.
אפרת אביאני: החוק הזה לא מטפל כמעט בכלל במוצרי חלב.
אתי בנדלר: ב - -האם כאן לא עלולה להתעורר בעיה כלשהי מסוג הבעיה שמר וייל הצביע עליה?
אפרת אביאני: לא, כי מדובר פה על חלב בקר במכסה, שזה חלב גולמי, חומרי גלם חלביים, שזה לא מוצר חלב, שלזה התייחסה ההערה, או שירותי ייבוש וחיבוץ של חלב – אלה שירותים ולא מוצרים.
אתי בנדלר: אז ככל שמדובר בפסקאות (5), (6) ו- (7) אני חושבת שההסבר מניח את הדעת, ובפסקאות אחרות הוועדה תדון לאחר שהיא תדון בסעיף 7.
אופיר אקוניס: אז נצביע – על פסקאות (5) עד (7)?
אתי בנדלר: אפשר להצביע על פסקאות (5) עד (7) ובסעיף קטן (ב), אלא אם כן יש הערות גם לסעיף קטן (ב).
יאיר וייל: (3) מדבר על מוצרי חלב.
אופיר אקוניס: נחזור לזה, דילגנו על זה.
אופיר אקוניס: בכל מקרה נחזור אחורה לכל מה שדילגנו, אבל כשנגיע לסוף.
ערן אטינגר: בהגדרת "חלב" בסעיף ההגדרות – מדובר על מוצר שלא עבר תהליכי עיבוד.
ערן אטינגר: אני חוזר ואומר – מדובר על החלב הגולמי.
ערן אטינגר: למעשה, לא מתעסקים עם אותה נקודת קצה שמשווקת מוצרי חלב, למעט אותם מוצרי חלב שיובאו שלא כדין.
אופיר אקוניס: נצביע על סעיף (ב) כולו.
אפרת אטינגר: ההוראה הזו היא הוראה סטנדרטית בחוקים שיש בהם הוראות עונשיות.
אפרת אטינגר: את העבירות לפי החוק הזה יכולים לעבור גם תאגידים ולכן יש מקום להטיל אחריות פלילית אישית על נושא משרה בקשר לפיקוח על מניעת עבירות לפי החוק על ידי התאגיד.
אפרת אטינגר: אין מה לומר מעבר לזה שזו הוראה סטנדרטית שמופיעה בהרבה מאד חוקים.
אתי בנדלר: כן, זה סעיף רוחבי שמופיע בדברי חקיקה רבים, ומטרתו למנוע הטלת אחריות על הש.ג.
אופיר אקוניס: והדבר כמובן מקובל על משרד המשפטים.
דוני טולדנו: סעיף 31(ב) מדבר על מצב שהתאגיד עבר עבירה ומייחסים אותה למנהל, וזה, כשלעצמו, מטיל עליו נטל די כבד.
דוני טולדנו: ולמעשה הוא זה שצריך להוכיח.
דוני טולדנו: 31(א) מרחיק לכת הרבה יותר מזה.
דוני טולדנו: הוא מטיל חובת פיקוח שגם אם התאגיד כלל לא עבר עבירה.
דוני טולדנו: עדיין המנהל יהיה חייב.
דוני טולדנו: כלומר, התוצאה היא, בעצם, שפה, יש אפשרות להעמיד מנהל לדין על כך שהוא לא קיים את חובת הפיקוח שלו, בכך שהוא לא מנע עבירה שמעולם לא נעברה.
דוני טולדנו: זה די דומה לאגרת אין רדיו ברכב.
דוני טולדנו: אני מבין שזה סעיף סטנדרטי, קיבלתי את התשובה ממשרד המשפטים, אני ער לזה, אבל אני עדיין לא רואה איך אפשר להטיל אחריות פלילית על מנהל על זה שהוא לא מנע עבירה שמעולם לא נעברה.
דוני טולדנו: לכן אני חושב ש-31(א), התחולה שלו צריכה  להיות כפופה למצב שבו התאגיד עצמו עבר עבירה.
דוני טולדנו: אחרת, על מה אנחנו מדברים?
ערן אטינגר: חובת הפיקוח עומדת בפני עצמה.
ערן אטינגר: כלומר, מנהל שלא מפקח על מה שקורה – לפעמים, זה לא התגלגל לכדי עבירה.
ערן אטינגר: המנהל הפר את חובותיו.
ערן אטינגר: לכן, החובות על המנהל עומדות בפני עצמן, גם אם במקרים מסוימים הפעולה הזו שלא כדין או הרשלנות לא התגלגלה לכדי עבירה.
ערן אטינגר: כמובן שאני אומר – מדיניות התביעה והאכיפה בהקשר הזה לא יכולה להיות בלי שיקול דעת, והיא תופעל במקרים המתאימים.
ערן אטינגר: אבל החובה והחשיבות לקבוע את הנורמה – עומדות.
לירון אדלר: העניין הוא, באמת, שאנחנו מנסים לא להגיע לעבירות ולא להגיע לביצוע של העבירות אלא ליצור פיקוח מתמיד ושוטף.
לירון אדלר: זה חוק שצריך לקיים עליו פיקוח שוטף, וזה סעיף שיוצר את התמריץ לזה שהפיקוח יהיה ושלא נגיע לעבירות.
לירון אדלר: גם, בלי קשר לביצוע העבירה.
לירון אדלר: כמו שאמרה היועצת המשפטית - זה סעיף שקיים היום בהמון חוקים של רגולציה שתאגידים קשורים אליהם, כאשר אנחנו רוצים באמת ליצור מצב שהחוק ייושם ויקוים ויהיה פיקוח עליו.
אתי בנדלר: מקובל לגמרי.
אתי בנדלר: אני חושבת שזה נכון.
אתי בנדלר: מנהלים צריכים לדעת שאחד מהתפקידים שלהם זה להטמיע את הנורמות החוקיות בארגון שלהם.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 31?
לאה ורון: חבר הכנסת שי חרמש מצביע במקום חבר הכנסת אלי אפללו.
אפרת אביאני: סעיף הסמכת מפקחים סטנדרטי לחלוטין, שדורש הכשרה, כשירות, בדיקה של היעדר עבר פלילי, עובדי מדינה בלבד – שזה  תנאי חשוב בהסמכת מפקחים.
אתי בנדלר: אני רק מבקשת להפנות את תשומת הלב שבנוסח שנקרא יש שינוי קל לעומת הנוסח שעומד בפני חברי הוועדה והמוזמנים.
אתי בנדלר: במקום "מפקחים לעניין חוק זה" בא- "בסמכויות לפי חוק זה, כולן או חלקן", ובפסקה (1) במקום "מפניית המשרד" יבוא: "מקבלת פניית המשרד.
אסנת כהן: "כולן או חלקן" בעצם מתאים לחוקים שבהם יש מפקחים מכל מיני סוגים.
אסנת כהן: כאן אני רואה שיש מפקחים רק של משרד החקלאות, אז למעשה – זו תוספת מיותרת.
אתי בנדלר: ייתכן שהמשרד יחליט להסמיך מפקחים רק לעניין חלק מהסמכויות.
אתי בנדלר: מדוע למנוע?
אתי בנדלר: זה מפריע לכם?
אסנת כהן: מבחינת הצורך של המילים האלה בחוק הזה.
אסנת כהן: דבר ראשון – השר רשאי.
אסנת כהן: דבר שני – אפשר להסמיך מפקחים, הם – הכשרה לעניין הסמכויות שהם מפעילים.
אסנת כהן: אם לא תינתן להם הכשרה לעניין סמכות מסוימת הם לא יוכלו לפעול במסגרת הסמכות הזו.
אסנת כהן: אז דבר כזה אני לא רואה טעם לקבוע.
אסנת כהן: אני מציע להשמיט את התוספת.
אתי בנדלר: אני מציעה שהוועדה תסמיך אותנו לבדוק את זה ברמה של נוסח לאחר מכן.
אתי בנדלר: ככל שלא יהיה צורך – נשמיט את המילים.
אופיר אקוניס: אני מסמיך אתכם לנהל את הדיון הזה.
אופיר אקוניס: יש מתנגדים לסעיף 32?
אופיר אקוניס: כולם תומכים?
אופיר אקוניס: אם כן, הסעיף אושר.
אתי בנדלר: חבר הכנסת מוזס, הודעתי בשמך לפרוטוקול שאתה חוזר בך מהצעתך לעניין סעיף 3.
מנחם אליעזר מוזס: כי אין לי ברירה.
אופיר אקוניס: תודה, סעיף 33.
אופיר אקוניס: אפרת אביאני:         יש לנו כאן למעשה את סעיף הסמכויות, יש כאן אבחנה בין סמכויות פיקוח לסמכויות אכיפה.
אופיר אקוניס: סמכויות הפיקוח הן בעיקרון סמכויות שאפשר להפעיל אותן ללא חשד לביצוע העבירה, אלה סמכויות דרישת מסמכים והזדהות, סמכות לערוך בדיקות וגם סמכות כניסה ללא צו למקום שאינו בית מגורים.
אופיר אקוניס: סעיף קטן (ב) מדבר על סמכויות אכיפה שכדי להפעיל אותן צריך שיתקיים חשד לביצוע עבירה לפי החוק.
אופיר אקוניס: גם הסעיפים האלה הם סעיפים רגילים ומקובלים בחקיקה, תואמו עם המחלקה הפלילית במשרד המשפטים.
אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד שהסעיף הזה נראה לי מאד דרמטי – מדובר פה על איזה שהן אכיפות בתחום החלב, נראה לי שהופכים פה אנשים לפושעים ממש.
אופיר אקוניס: מעכבים אותם, עוצרים אותם, יש סמכויות של שוטר.
אופיר אקוניס: אני מוכרח לומר שכליברל זה נראה לי מפחיד.
אופיר אקוניס: נראה לי מאד גורף.
אופיר אקוניס: אני רוצה חוות דעת של היועצת המשפטית.
רוברט טיבייב: מצד אחד אנחנו נותנים המון כוח לאותו מפקח.
רוברט טיבייב: מצד שני, אין לו שום אחריות.
רוברט טיבייב: כתוב פה: "רשאי".
רוברט טיבייב: אם כבר, למה לא "חייב"?
אתי בנדלר: כשיש סמכויות פיקוח אז ברור שאין חובה להפעיל אותן בכל מקרה אלא בנסיבות העניין.
אתי בנדלר: ברור שיש מקום להפעלת שיקול דעת.
אתי בנדלר: מקום שאתה רוצה שיופעל שיקול דעת ראוי אז משתמשים במילה "רשאי".
רוברט טיבייב: נחזור לסעיף (ג) - - מה זה "רשאי"?
רוברט טיבייב: אם כבר הוא צריך להפעיל את הסמכות שלו – אז "חייב".
אתי בנדלר: "רשאי" – יש לו את הסמכות המלאה לעשות את זה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, לא בכל מקרה הוא צריך לתפוס אותו ולעכב אותו - -
רוברט טיבייב: אנחנו מבינים על מה מדובר.
רוברט טיבייב: יש פה בסיס ל  - -
אופיר אקוניס: האם יש מקום לרכך את הנוסח?
אפרת אביאני: זה באמת נוסח שמופיע בכל החוקים.
אפרת אביאני: גם הסמכות לעכב אדם היא סמכות מאד רכה, כי בחקיקה אחרת יש סמכות לעצור אדם.
אפרת אביאני: כאן אנחנו לא נותנים את סמכות המעצר, אנחנו נותנים את סמכות העיכוב שלא נילוות אליה כמעט סמכות לעשות שימוש בכוח.
אפרת אביאני: בעצם זו סמכות מאד מינורית, בשים לב, באמת, לסוג העבירות.
אפרת אביאני: העבירות הן לא עבירות חמורות.
רוברט טיבייב: עוד פעם: רבותיי, יש פה בסיס למפקח לשחק עם העניין הזה.
אפרת אביאני: אבל צריך לזכור שכבר היום המפקח לפי צו החלב, המפקחים מוסמכים על פי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים – שם הסמכויות עוד יותר דרקוניות.
אופיר אקוניס: אתה אומר "רשאי" במקום "חייב"?
רוברט טיבייב: אין פה הגדרה – מה האחריות של המפקח?
רוברט טיבייב: בסעיף הזה, ספציפית – מצד אחד יש בו המון סמכות למפקח.
רוברט טיבייב: מצד שני – אין לו אחריות.
רוברט טיבייב: זאת אומרת, רק לפי השיקול שלו הוא יכול לפעול.
רוברט טיבייב: אך ורק.
אפרת אביאני: קודם כל, המפקחים הם עובדי מדינה.
אפרת אביאני: אם הם חרגו מהסמכות שלהם –  גם חל עליהם התקשי"ר- הם יכולים לעמוד לדין משמעתי, אם החריגה עולה עד כדי עבירה פלילית אפשר גם להעמיד אותם לדין פלילי.
אפרת אביאני: זאת הגנה שההיקף שלה מוגבל עד לאיזושהי מידה של פרופורציונאליות.
אפרת אביאני: אם הוא הפעיל את הכוח באופן סביר, הוא ייהנה מהגנה.
אפרת אביאני: אם הוא חרג מסמכותו והגזים בהפעלת הכוח או השתמש בו שלא כדין או בשיקול דעת פסול או משיקולים זרים, אפשר להעמיד אותו לדין על שלל עבירות בחוק העונשין.
רוברט אילטוב: יש מפקחים שהועמדו לדין?
אפרת אביאני: בוודאי, כמו שיש שוטרים שעומדים לדין.
אפרת אביאני: כל הכללים האלה של הגבלת שיקול הדעת יושבים גם על המפקחים האלה.
אסנת כהן: אני רוצה גם להזכיר שסמכות העיכוב נתונה לכל אדם שנעברו לגביו עבירות.
אסנת כהן: במקרה זה אמנם הסיבות הן שונות, אבל הסמכות עצמה היא לא כל כך מרחיקת לכת במובן הזה.
אתי בנדלר: בנושא הזה, חבר הכנסת טבייב לא קבל על עצם הענקת סמכות עיכוב אלא על נוסח ה - - שאינה מחייבת אותו לעכב, בנסיבות המפורטות בסעיף, ומה שהציע חבר הכנסת טיבייב, שבהתקיים הנסיבות המפורטות באותו סעיף הוא יהיה חייב לעכב וסמכות העיכוב לא תהיה כפופה לשיקול דעת.
ערן אטינגר: אם אתה מודאג מעודף כוח – לא יכול להיות שתכריח את הפקח לעכב אנשים גם כשהוא יחשוב שאין סיבה לעכב אותם.
אתי בנדלר: אני רוצה להדגיש דברים שאמרה עורכת הדין אביאני ממשרד החקלאות –המפקחים שיוסמכו לפי חוק זה בהתאם לסעיף קטן (א) הם מבין עובדי המדינה.
אתי בנדלר: על עובדי המדינה יש מערכת עניפה של כללים שמחייבים אותם בעיקר בנושא של משמעת.
אתי בנדלר: דהיינו – כל חוק שירות המדינה – משמעת, למשל, חל על  עובדי המדינה וככאלה, שיקול הדעת של עובדי המדינה נתונה בתוך מסגרות מאד ידועות.
אתי בנדלר: יש הליכים כיצד לפעול כנגד עובד המדינה שחרג מסמכויותיו, בקשר להפעלת שיקול הדעת, ולכן, ככל שמדובר בהסמכת מפקחים מבין עובדי המדינה, אני הייתי פחות מודאגת מהנושא הזה.
אתי בנדלר: בוא נגיד שאני יותר מוטרדת כשמנסים להעניק סמכויות פיקוח למי שאינם עובדי מדינה, ויש דברי חקיקה שאכן הולכים גם בדרך הזו.
אתי בנדלר: למשל – בכבישי אגרה, ועוד.
אתי בנדלר: באשר לשאלתך – המקום היחידי שיש סעיף שקצת מגביל את הסמכויות האלה זה דווקא לגבי הסמכות שמופיעה בסעיף קטן (א) שמאפשרת למפקח לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו, להציג לפניו תעודה רשמית או למסור לו ידיעה – לכאורה, מדובר גם באנשים שלא ברור מה הזיקה בינם לבין הוראות החוק הזה.
אתי בנדלר: על פניו אפשר היה לפרש את הסמכות הזו כסמכות מאד רחבה שמאפשרת למפקח לפנות גם אלי, שאינה קשורה בכלל לחוק הזה, ולדרוש ממני להזדהות, או מסמכים, אבל – ראה מה שעניתי לך לגבי הפעלת שיקול דעת של עובדי המדינה.
אתי בנדלר: אם מפקח יפנה אלי למסור מסמכים על סמך החוק הזה, שאינם קשורים לחוק משק החלב, וינצל את סמכויותיו לרעה – ברור שהוא יעבור לעבירת משמעת.
יאיר וייל: זה בלי פרופורציה לחוק, ושנית – יש הרבה דברים שאפשר פה לחקור, כביכול – שהם סודות מסחריים של חברות, של ידע, של טכנולוגיות, של דברים כאלה.
יאיר וייל: אין פה שום הגנה על זה.
יאיר וייל: אין שום סעיף שאומר שאסור להם להשתמש, אסור להם להעביר.
יאיר וייל: זה נראה לי פוגע בחופש העיסוק באופן גורף.
אתי בנדלר: לדעתי הסעיף בנוסחו הוא סעיף סביר, מקובל.
אתי בנדלר: יש כאן שאלה אחרת שהועלתה – האם אתם חושבים שצריך כאן סעיף של שמירה על סודיות.
ערן אטינגר: אנחנו לא חושבים שהסיטואציה בחוק הזה שונה מכל חוקי הפיקוח שקיימים.
ערן אטינגר: כלומר, ברור שלמפקח, שלצורך הפעלת סמכויותיו יש בידו מידע, מותר לו לעשות בו שימוש רק לצורך הפעלת הסמכויות באופן ישיר.
ערן אטינגר: כל שימוש אחר הוא ודאי יהיה שימוש שלא כדין, ותחול מערכת הנורמות שחלה על עובדי מדינה בהקשר הזה.
רוברט אילטוב: מה באמת קורה אם המידע הסודי זולג החוצה?
רוברט אילטוב: מה האחריות של אותו מפקח?
אפרת אביאני: יש עבירה בחוק העונשין שחלה על עובדי ציבור, שאסור להם מידע שהגיע אליהם במסגרת תפקידם.
אפרת אביאני: יש הוראה כזו בחוק העונשין.
אפרת אביאני: מעבר לכך, בהנחה – אני מתארת לעצמי סיטואציה שבה מתנהל משפט פומבי, שבמסגרתו עולים עניינים מסחריים של החברה שנוגעת לעניין – אפשר לבקש מבית המשפט כל מיני כלים פרוצדוראליים שהמידע הזה לא יהיה פומבי – סגירת דלתיים, או דברים אחרים.
אפרת אביאני: זאת אומרת, זה לא שונה מהכלים הרגילים שיש במשפט פלילי בכל עבירה אחרת.
אפרת אביאני: אותו דין בדיוק.
אופיר אקוניס: סעיף 33 אושר.
אפרת אביאני: הסעיף מדבר בעד עצמו.
אפרת אביאני: שלא יבוא כל אדם ויציג עצמו כמפקח.
אפרת אביאני: צריך לזהות אותם כמו שצריך, גם בתעודה וגם במדים.
אופיר אקוניס: איך זה עובד היום?
אפרת אביאני: היום יש למפקחים של משרד החקלאות מדים, אבל זה לא מכוח הוראה בחוק.
אפרת אביאני: זה איזשהו צורך של היחידה, ובעתיד, אחרי החוק - -
אופיר אקוניס: המפקחים האלה – איפה הם יהיו?
קריאה: הם ישנם.
אופיר אקוניס: הם חייבים להיות מתוך מאגר עובדי המדינה.
אתי בנדלר: לאו דווקא עובדי משרד החקלאות, בהתאם לנוסח.
ערן אטינגר: עובדי מדינה.
אופיר אקוניס: תודה, אושר, אין מתנגדים.
אפרת אביאני: הגענו לסעיף 35, סעיף ניגוד העניינים – אנחנו נדלג עליו.
אתי בנדלר: כי הוא קשור לסעיף 17, לכמה סעיפים שצריך לחזור אליהם.
אתי בנדלר: אני מציעה לגמור מסעיף 36 עד הסוף ואז לחזור אחורה למה שדילגנו עליו.
אפרת אביאני: פשוט כדי להבהיר שהחוק הזה לא בא לקבוע הוראות בעניין רישוי עסק או הוראות בענייני בריאות הציבור.
אפרת אביאני: שמירת דינים, סעיף סטנדרטי, טכני.
אפרת אביאני: 37- אני קוראת נוסח שמתואם עם השלכה המשפטית: "(א) השר הממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.
אפרת אביאני: (ב) תקנות לפי סעיף 12(א)01) טעונות אישור ועדת הכלכלה של הכנסת".
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 37?
אפרת אביאני: "פרק ז' –תיקונים עקיפים, תחילה והוראות מעבר.
אפרת אביאני: 38.
אפרת אביאני: ביטול חוק תכנון משק החלב.
אפרת אביאני: חוק תכנון משק החלב בישראל, התשנ"ב-1992- בטל".
אפרת אביאני: ביטול של החוק הקיים, שהוא בא להחליף, החוק הזה.
אפרת אביאני: היו"ר אופיר אקוניס:     	מי בעד?
אפרת אביאני: תודה, אושר.
אפרת אביאני: אנחנו בעצם פותחים בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים, בתוספת שלו, פרק שנקרא – חקלאות, ובתוכו אנחנו מכניסים את החקיקה של החקלאות, שזה כרגע – החוק להסדרת תוצרת אורגנית וחוק החלב.
אפרת אביאני: כמובן שנצטרך לשנות את שם החוק – זה לא יהיה 2008 ולא 2009.
אפרת אביאני: וגם, זה לא 9 - תיקון טכני – 10(ד).
אפרת אביאני: .
אפרת אביאני: "תחילה  40.
אפרת אביאני: תחילתו של חוק זה, למעט סעיפים 41 ו- 43(ב)- 90 ימים מיום פרסומו (להלן: "יום התחילה".
אפרת אביאני: יש שינוי קל מהנוסח שמונח על שולחן הוועדה.
אפרת אביאני: בעצם, יש שני סעיפים, 41 ו- 43(ב), שצריכים להיכנס לתוקף מיידי, כי יש פעולות שצריך לבצע מתוכן כבר עכשיו, עובר לכניסה לתוקף של החוק, שאלה הסעיפים של תקנות מחיר המטרה שנגיע אליהן עוד מעט, והסעיף הבא – שזה סעיף ההכרה או האישור של המטרות של מועצת החלב.
אפרת אביאני: שני הסעיפים האלה צריכים להיכנס לתוקף מייד עם פרסום החוק ולא בתוך 90 יום.
אתי בנדלר: אז אולי הוועדה תחזור לסעיף 40 תיכף, אחרי שהיא תקרא את הסעיפים הבאים.
אפרת אביאני: "41.
אפרת אביאני: הוראת מעבר לעניין החברה הקיימת.
אפרת אביאני: השר יאשר בצו עד יום התחילה את המטרות של חברת המועצה לענף החלב בישראל – ייצור ושיווק, ובלבד שהמטרות עולות בקנה אחד עם הוראות סעיף 15(א) לחוק.
אפרת אביאני: מטרה שהשר לא אישר בצו כאמור – בטלה".
אפרת אביאני: גם כאן יש שינוי קל מהנוסח שמונח על השולחן, בעקבות הדיונים עם הלשכה המשפטית של הוועדה.
אפרת אביאני: למעשה, אומרים את אותו הדבר.
אפרת אביאני: כיוון שמדובר פה בחברה פרטית שמקבלת סמכויות מכוח החוק, צריך לוודא שהמטרות שלה הן מטרות שעולות בקנה אחד עם החוק, שהן מטרות ציבוריות.
אפרת אביאני: בתאגיד סטטוטורי המטרות של התאגיד נקבעות בחוק.
אפרת אביאני: כאן זה לא תאגיד סטטוטורי אבל זה משהו דומה.
אפרת אביאני: לכן צריך לוודא שהחברה שמקבלת את הסמכויות יש לה מטרות ציבוריות בלבד, ולכן השר צריך לאשר את המטרות שלה עד יום התחילה.
אופיר אקוניס: נצביע על סעיף 41, בתיקונים.
אתי בנדלר: אני רק רוצה שתשימו לב שכאשר מדובר על יום התחילה בסעיף שאושר עכשיו ובספים הבאים הכוונה היא – 90 ימים מיום הפרסום ברשומות.
אפרת אביאני: זאת הוראת מעבר קלאסית.
אפרת אביאני: למעשה, צו הפיקוח על מצרכים ושירותים שמסדיר היום את חלוקת המכסות ואת סמכויות המנהל ממשיך לעמוד בתוקף.
אפרת אביאני: בדרך תמונה ועדת מכסות, היא תקבל את הסמכויות שלו.
אפרת אביאני: מכסות החלב שהוקצו לפי צו החלב יראו אותן כמכסות שהוקצו לפי חוק זה, וכאשר יותקנו תקנות לעניין מכסות הם יחליפו באופן הדרגתי את הסעיפים בצו הפיקוח שאמור להתבטל בהדרגה, ככל שההסדרים בתקנות יחליפו אותו.
אפרת אביאני: זה סעיף הוראת מעבר הדרגתית.
רחמים יוסף: זו בדיוק ההזדמנות שאנחנו מדברים פה על מכסות החלב, זה גם מופיע כאן.
רחמים יוסף: זה קשור בקשר לנושא של הארגון המייצג.
רחמים יוסף: הארגון היום הוא ארגון התאחדות מגדלי הבקר ולא תמיד הם רואים עין בעין  - -
אופיר אקוניס: זה קשור לסעיף שעוד צריך לחזור אליו.
אופיר אקוניס: תודה, סעיף 42 אושר.
אפרת אביאני: מה שיש לנו כאן זו למעשה הוראת מעבר מאד ארוכה, של שש שנים.
אפרת אביאני: במשך שש השנים הבאות, מה שאנחנו מכירים כמחיר המטרה שאמור בטווח הארוך להיקבע בצו לפי חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים – לא ייקבע בצו לפי חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים אלא לפי סעיף 43, בתקופה הזו של ה-שש שנים, בעצם, מנגנון העדכון הקיים של מחיר המטרה יעוגן בתקנות.
אפרת אביאני: אנחנו לא בטוחים אם התקנות - -
אופיר אקוניס: כלומר, כל שנה יהיה צריך לאשר אותן?
אפרת אביאני: לא. יש מנגנון עדכון שיעוגן בתקנות, הוא מנגנון העדכון ששורר היום בענף, ששותפים לו המגדלים והמחלבות והאוצר.
אפרת אביאני: הוא יועגן, ולמעשה – כל מה שיעשו- יקחו את המחירים האחרונים, היום, שנקבעו בפרסום האחרון, מחירי המטרה אחרונים ויעדכנו אותם בהתאם לנוהל העדכון שייקבע בתקנות.
אפרת אביאני: זה יהיה במשך שש שנים כדי להבטיח את היציבות של המנגנון הזה במשך שש השנים הבאות לפחות.
אפרת אביאני: בדיונים שהיו לנו עם הלשכה המשפטית של הוועדה דובר על האפשרות שהתקנות האלה, שהן מאד טכניות, מאד מקצועיות לא יצטרכו לעבור דווקא אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת, אלא יעברו הליך של שימוע ציבורי, על ידי המשרד.
אפרת אביאני: אנחנו יכולים להציע נוסח חלופי לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת כך שבסיפה של סעיף קטן (ב) יבוא: "....
אפרת אביאני: ובלבד שיתנו לציבור ולכל גורם הנוגע בדבר הזדמנות נאותה להביא בפניהם את עמדתכם בנוגע לתקנות בטרם התקנתן".
אפרת אביאני: לגבי סעיף (ג) זו תוספת שמטרתה להבטיח שבאמת בתום שש השנים האלה אכן נעבור לקביעת מחיר המטרה באמצעות צו לפי חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.
אפרת אביאני: בסעיף (ד) מדברים על עדכון המחירים המרביים לשירותי ייבוש וחיבוץ של חלב.
אפרת אביאני: אם יש עוד שאלות – אסביר.
ערן אטינגר: למעשה, זו הדרך המשפטית בסבוכה משהו לבטא את ההסכמות שהגיעו אליהם משרדי הממשלה – משרד החקלאות, האוצר והשחקנים מהמגזר הפרטי בנוגע לשקט תעשייתי לשש שנים.
ערן אטינגר: כלומר.
ערן אטינגר: המשך המצב הקיים של מחיר המטרה למשך שש שנים.
ערן אטינגר: למעשה, הסעיף המורכב הזה הוא הדרך לבטא את ההסכמה העקרונית הזו.
יעקב כץ: אל יקל אישר ראש מבין הח"כים בנושא מחיר המטרה.
יעקב כץ: זו היא רשת הביטחון הבלעדית מזה עשרות שנים, של הרפתן.
יעקב כץ: זה עמוד תווך דרמטי בחיים של הרפתן, זה לא עניין של מה בכך.
יעקב כץ: יחד עם זאת, על מנת לעגן אותו בעתיד בצו הסכמנו למינוחים, לא לתקופה.
יעקב כץ: אני אסביר.
יעקב כץ: יושב ראש הוועדה חותר לכל אורך הדרך להסכמות בענף.