GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: המצב כרגע, לפי מה שהבנתי – הצבענו על 1 בינואר 2013, וזהו.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת וקנין לא הצביע בעד ההצעה הזאת, הוא נמנע, ביקש הסתייגות, והיא תידון במליאה.
אתי בנדלר: תוכל לחזור על זה?
אופיר אקוניס: הצבענו כרגע את ה-1.1.13, ולא המשכנו עם סעיף 33ג, שנמחק לרגע זה.
אופיר אקוניס: לעומת זאת, חבר הכנסת וקנין ביקש – הוא יכול לומר בהסתייגות שלו, לדחות ל-2018- -
אתי בנדלר: צריך להצביע בוועדה, להפוך את זה להסתייגות, אבל אני מניחה שזו רוח הוועדה.
לאה ורון: עדיף להצביע על הצעתו של חבר הכנסת וקנין, שלשר תינתן סמכות לשנות את המועד ברוח סעיף 33ג.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד – 2 נגד – אין נמנעים – 2 אושר.
אופיר אקוניס: עבר.
אופיר אקוניס: מצוין, שיהיה בתוך החוק.
אתי בנדלר: עכשיו התמונה ברורה.
אתי בנדלר: המשפטניות של משרד התקשורת יעברו על כל הוראות החוק, יציעו את כל ההתאמות הנדרשות- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה רביזיה.
אתי בנדלר: רביזיה במקום?
אתי בנדלר: זה על סדר היום?
אופיר אקוניס: נעלה את זה על סדר היום.
נגה רובינשטיין: אתי, אני רוצה שנדבר על חלוקת העבודה.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, מרכזת הוועדה הסבה את תשומת לבנו, שכבר הצבענו על המשך דיון- -
לאה ורון: גברת עדית חנוכה הזכירה לנו, שמה שהיה על סדר היום זה היתה הבקשה לרביזיה על הסעיף הזה.
לאה ורון: עושים פעם אחת רביזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסתייגות במליאה אני רוצה.
אופיר אקוניס: מה היתה ההתנגדות הגדולה, שהשרים יהיו רשאים במצב שנוצר?
אופיר אקוניס: היו דברים יותר מז'וריים במדינה, לטעמי, בשנתיים האלה.
אופיר אקוניס: לטעמי, מה שהבנו פה, זה שהוא יהיה בינואר 2013, אבל יכול להיות, השרים יכולים למצוא, שרוצים עוד שנה.
אבי דיכטר: אז כל החקיקה וכל ההתנהלות הבהולה פה היתה כדי שעוד 3 שנים – יכול להיות שעוד 3 שנים המעבר לרשיונות יהיה.
אבי דיכטר: בואו ל-2015 – מסתיים הזיכיון, זה יותר פשוט.
אבי דיכטר: למה למהר?
אופיר אקוניס: אני מודיע עכשיו עם חברי הכנסת וקנין ועמאר – את לא יכולה להסתייג.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני רוצה במליאה.
לאה ורון: גם הסתייגות, לפני שהסתייגות יצאה, אז את צריכה לומר לוועדה מה הצעתך, ואם הוועדה לא תקבל את הצעתך- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההצעה שלי, שזה יהיה 2013, בלי סמכות לשרים, כי אולי הוא כבר לא יהיה שר התקשורת?
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר משהו בקשר לקבלת הסתייגויות במליאה.
אתי בנדלר: משמתקבלת הסתייגות במליאה לאחר סיום הקריאה השנייה, פונה יושב-ראש הכנסת או מי שממלא את מקומו ביושב-ראש הישיבה, אל יושב-ראש הוועדה, ושואל אותו, האם לקיים את ההצבעה מייד או בשבוע שלאחר מכן.
אתי בנדלר: האפשרות לדחות את ההצבעה בקריאה השלישית מקום שהתקבלה הסתייגות היא כדי לאפשר לוועדה לעשות התאמות טכניות בלבד בנוסח הצעת החוק; לא התאמות מהותיות, לא לדון מחדש בהסתייגות.
אתי בנדלר: אם רוצים לאפשר לוועדה לדון מחדש בהסתייגות שהתקבלה, המליאה צריכה להצביע על בקשה של נציג הממשלה או של יושב-ראש הוועדה, להטיל על הוועדה לדון מחדש בהצעת החוק כולה או בנושא שמתקבל, וזו החלטה של המליאה.
אתי בנדלר: אם אין החלטה של המליאה, לא ניתן לדון מחדש בהסתייגות שהתקבלה, בהתאם לתקנון.
יצחק וקנין: בכל מקרה, הכול נתון לשיקולו של יושב-ראש הוועדה, כשהיושב-ראש שואל אותו.
יצחק וקנין: אם הוא לא ירצה, תהיה הצבעה בקריאה שנייה ושלישית, כולל ההסתייגות שנתקבלה, ואז זה נכנס לחוק.
אתי בנדלר: לכן מוטל תפקיד חשוב על יועץ משפטי שחותם על הנחת הצעת חוק לוודא, שכל הסעיפים מתיישבים האחד עם השני.
התקשורת משה כחלון: חשוב לי לציין, הכוונה היא לתת לפחות – כל התהליכים של הרשיון כבר בחודשים הקרובים- -
מנשה סמירה: ביקשנו.
נגה רובינשטיין: זה לא לוח הזמנים הרלוונטיים לאור ההסתייגות.
נגה רובינשטיין: נצטרך לשנות את זה.
התקשורת משה כחלון: לא משנים שום דבר.
התקשורת משה כחלון: מה שאמרתי זה מה שיהיה.
התקשורת משה כחלון: שום התאמה.
התקשורת משה כחלון: כל הרשיונות האלה זה לתת אופק.
התקשורת משה כחלון: אני לא רוצה להשאיר אותם תלויים עד נובמבר 2013.
מנשה סמירה: במהלך 2011.
אופיר אקוניס: אבל מה אמרנו לגבי הבדיקות, אם הם עומדים בתנאי הרשיון?
אופיר אקוניס: תדע לקראת הסוף.
מנשה סמירה: מקבלים כשירות, ואז בודקים שלושה-ארבעה חודשים לפני את מצב העמידה שלהם.
טלי גורן: כלומר את הכשירות אנחנו יכולים לדעת כבר ב-2011.
התקשורת משה כחלון: אין כוונה להשאיר אתכם במתח או תלויים.
אתי בנדלר: אם כך, בעניין ההליכים לקבלת רשיון – אין שינוי, מבחינת המועדים לקבלת בקשה- -
אתי בנדלר: מנשה, זה מחייב איזשהו שינוי בהצעת החוק, להערכתך?
אתי בנדלר: בהנחה שמועד המעבר הוא ב-1.1.13, ובסעיפים הרלוונטיים שיש כרגע, שמדברים על המועדים להגשת בקשה לקבלת רשיון, וההחלטה שלכם בעניין הזה, האם יש שינוי מתחייב כתוצאה מדחיית מועד המעבר?
מנשה סמירה: גיבשנו אתמול לוח זמנים שמשאיר את רוח הדברים שהשר ביקש – זה יהיה במהלך 2011, אבל עם המרווחים הראויים.
אתי בנדלר: אבל לוח הזמנים כרגע קבוע בהצעת החוק.
אתי בנדלר: אני שואלת, אם בדקתם, אם זה מחייב שינויים או לא בהצעת החוק.
מנשה סמירה: חשבנו היום אפילו להציג את זה כבר.
מנשה סמירה: אבל זה בלי 2014.
אתי בנדלר: כלומר אם יידחה ל-2014, תצטרכו לגבש לוח זמנים אחר בנוסח החוק.
אופיר אקוניס: התאמות.
התקשורת משה כחלון: כל הדיון הזה תיאורטי.
אופיר אקוניס: נתנו לך את הסמכות, לך ולשר האוצר.
התקשורת משה כחלון: רשיונות יהיו ב-13.
שאול מגנזי: כרגע לפי החוק, אם מועד קבלת הרשיון הוא ב-1.1.13, צריך להגיש את הבקשה שנה קודם.
שאול מגנזי: האם זה לא משתנה?
שאול מגנזי: איזה עניין יש לבקש שנתיים, חוץ מערוץ 10, שצריך אופק, למה בערוץ 2 אני צריך לבקש שנתיים- -
נגה רובינשטיין: קודם כל, אפשר ליצור מנגנון, אבל צריך לעבוד על זה ולחשוב על זה – אפשר אולי ליצור מנגנון, שמתאריך מסוים אפשר יהיה להגיש בקשה לכשירות, שתוך X ימים, 30, 60 ימים, מה שלא יהיה, הרשות השנייה תקבל החלטה לגבי כשירות.
נגה רובינשטיין: זה לא אומר שכולם יצטרכו באותו יום להגיש את הבקשה לכשירות.
שאול מגנזי: מה המועד האחרון?
נגה רובינשטיין: עכשיו נקבל החלטה.
נגה רובינשטיין: הוועדה תקבל את ההחלטה.
אופיר אקוניס: האם צריך לעשות את ההתאמות האלה כרגע?
אתי בנדלר: תנחו אותנו, בבקשה, על אילו סעיפים צריכים לעבור כדי לעשות את ההתאמות של המועדים?
טל רוזנפלד: בסעיף 33ב בעמ' 6, בסעיף קטן (א)(1), ככל שעכשיו רוצים לקבוע בחוק את המועד שממנו ניתן להגיש בקשה לקבלת רשיון, שזה מה שאני מבינה שהוועדה רוצה לקבוע, צריך לבטל כאן את סעיף (1), שנותן את הסמכות לקבוע את זה בכללים, למועצה.
טל רוזנפלד: זה נראה לנו משהו שמתייתר.
אתי בנדלר: הוועדה צריכה להחליט- -
טל רוזנפלד: שהרשות השנייה תציג.
אתי בנדלר: השאלה היא אם המועדים שאתם עומדים להציג כרגע, אלה המועדים שהוועדה סומכת עליכם שתקבעו בה כללים, או רוצים לקבוע את המועדים האלה בחוק עצמו.
מנשה סמירה: עדיף להשאיר את זה בכללים.
נגה רובינשטיין: בואו נעשה הפרדה בין סמכויות השר לבין סמכויות הרשות השנייה.
נגה רובינשטיין: נעשה חלוקה של הסמכויות שלכם, שזה יכול להיקבע בכללים, וסמכויות השר, שאו ייקבעו בתקנות של השר או בחוק.
טל רוזנפלד: אצלכם בכללים הכוונה היא למועד הראשון להגשת בקשה.
אופיר אקוניס: כן, תני להם בכללים.
מנשה סמירה: ועד המועד האחרון לבעלי זיכיון להגיש בקשה.
מנשה סמירה: שהכללים יהיו באישור השר.
אופיר אקוניס: זה הכי טוב.
אופיר אקוניס: זה התפקיד שלו, של המועצה.
אופיר אקוניס: ובאישור השר.
התקשורת משה כחלון: מה שאתם רוצים.
מנשה סמירה: צריך לעשות תיקון אחד - שהמועד האחרון, כרגע מופיע עשרה חודשים לפני – שנה לפני.
אתי בנדלר: סעיף-סעיף.
אתי בנדלר: סעיף 33ב, סעיף (א): המועצה תקבע בכללים הוראות בעניינים אלה: (1) המועד שממנו ניתן להגיש בקשה לקבלת רשיון לשידורי טלוויזיה במטרה לאפשר את תחילת השידורים בידי בעל הרשיון החל במועד המעבר.
אתי בנדלר: לגבי פסקה (1), האם אתם מציעים להשאיר את זה עדיין בכללים – אלה שהכללים האלה יהיו טעונים אישור השר?
אתי בנדלר: כללים לפי סעיף קטן (א)(1) יהיו טעונים אישור השר – זה הרעיון?
אופיר אקוניס: אני חושב שהתשובה חיובית.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, אי-אפשר עכשיו לעבור על כל תאריך.
אופיר אקוניס: תעברו על זה בחדרים של הייעוץ המשפטי; לא במליאת הוועדה.
אופיר אקוניס: העיקרון נקבע - נקבע 1.13, ונקבעה שנה נוספת.
אתי בנדלר: אדוני, לא מדובר כאן בהתאמות נוסח אלא בעניינים מהותיים.
אתי בנדלר: הכנסת מחוקקת באמצעות חברי הכנסת.
אתי בנדלר: היועצת המשפטית נותנת את שירותיה לצורך העניין הזה.
אתי בנדלר: אני לא יכולה להכריע במסגרת התאמות, למשל, אם כללים יהיו טעונים אישור שר או לא.
אתי בנדלר: צריך לעבור על הסעיפים ולקבל החלטות.
אתי בנדלר: למשל, בסעיף הזה.
אתי בנדלר: אז כללים לפי סעיף (א)(1) טעונים אישור השר.
אתי בנדלר: הוראות נוספות, בבקשה.
טל רוזנפלד: סעיף 33ג - אם קובעים בחוק את התאריך 1.1.13, הסעיף הזה בטל.
טל רוזנפלד: אם יש אופציה שהשר, יש לו סמכות לדחות את המועד- -
אופיר אקוניס: צאו מנקודת הנחה שזה 1.1.13.
אופיר אקוניס: תדהמה במדינה – השרים רשאים לעשות משהו.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אף אחד מהפקידים לא הביע עמדה ערכית לגבי העניין.
אופיר אקוניס: דיברתי על העיקרון.
אופיר אקוניס: קבענו את העיקרון – השרים רשאים.
אופיר אקוניס: עד שלא תהיה החלטה בבג"ץ- -
אתי בנדלר: אני חושבת שתוקפים כאן בצורה לא ראויה את האנשים שמעירים הערות לגופו של עניין.
אופיר אקוניס: לא תוקפים אף אחד.
אופיר אקוניס: אומרים לכם את העיקרון אלף פעם.
אופיר אקוניס: פשוט לעשות את ההתאמות.
טל רוזנפלד: זה לא סמכות שלנו לקבוע; זה סמכות של הוועדה, שהשר יקבע עד מועד מסוים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התדהמה לא אוחזת בזה שיש סמכות; התדהמה אוחזת בזה, ששנה שלמה עובדים על הצעת החוק, מחליטים על תאריך, ופתאום מחליטים – בעצם זה לא התאריך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה.
אופיר אקוניס: אין פה שום בעיה.
אופיר אקוניס: היתה כאן חוות דעת מקצועית של הרשות השנייה, שמענו אותה לפני שתי ישיבות, העלינו אותה, הצבענו עליה.
אופיר אקוניס: יש לך השגות על חוות הדעת המקצועית של הרשות השנייה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תהיה לי השגה בנושא הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנשים לא מבינים מה הם הולכים לעשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בעייתי – בשנת 2010 קובעים שתהיה רפורמה- -
אופיר אקוניס: בעוד שבועיים וחצי אנחנו ב-2011.
אופיר אקוניס: הדבר הזה שהגענו ל-2011 נובע מטעות בשיקול דעת של משרד האוצר, שמשך בחודש מרס 2010.
אתי בנדלר: זה לא נכון.
התקשורת משה כחלון: טל עבדה על זה חצי לילה יחד עם שיר.
אתי בנדלר: לתקוף את הפקידות – ואני נמנית עליהם - שמנסה לתת את השירות הכי טוב שאפשר לתת לחברי הכנסת כדי שיוכלו לקבל את ההחלטות שנראות להם נכונות, אני חושבת שזה לא נכון.
התקשורת משה כחלון: יש הערכה מלאה לעבודת הפקידות.
אופיר אקוניס: רק שלפעמים לא זוכרים מי קובע מדיניות.
אופיר אקוניס: לא את באופן אישי.
אופיר אקוניס: במדינה נוצרה נורמה שגויה, נורמה שלילית, שבה לא קובעי המדיניות קובעים את המדיניות אלא יש עליהם כבלים- -
דנה נויפלד: זאת לא הדוגמה הזו.
אופיר אקוניס: לא דיברתי על הדוגמה הזאת.
אופיר אקוניס: אם יש מישהו בחדר שחושב שלא נוצרה הנורמה הזאת במדינת ישראל בשני העשורים האחרונים, שירים את ידו.
טל רוזנפלד: סעיף 33ג מדבר על דחיית מועד המעבר.
טל רוזנפלד: לנו אין סמכות לקבוע עד מתי השר יכול לקבל החלטה על דחיית המועד, והוועדה צריכה לקבל החלטה, עד מתי השר יכול לקבל החלטה על דחיית המועד ל-1 בינואר 2014.
אתי בנדלר: אדוני השר, כרגע מועד המעבר הוא 1.1.13.
אתי בנדלר: יש לך סמכות, הוסמכת כרגע, בהסכמת שר האוצר, לדחות את מועד המעבר ל-2014.
אתי בנדלר: בנוסח הקודם, שדובר על דחייה בשנה, נקבע גם עד מתי אתה צריך לקבל את ההחלטה הזו.
אתי בנדלר: כיוון שמדובר במועד מאוחר יותר, השאלה היא עד איזה מועד אתה מציע שתהיה מוסמך לקבל את ההחלטה על הדחייה.
התקשורת משה כחלון: ללא שינוי.
אתי בנדלר: כלומר עד 1.3.11.
אתי בנדלר: המועד האחרון שעד אליו יוכל השר לקבל החלטה על דחיית המועד הקובע - צריך להצביע.
אתי בנדלר: אלה ההחלטות שהוועדה צריכה לקבל ולא אנחנו הפקידות יכולים לקבל.
אופיר אקוניס: לא היתה כוונה לפגוע בפקידות הספציפית הזאת או לפגוע- -
לאה ורון: בנושא הזה כבר יש מחלוקת, והשר יצא עם חברי הכנסת כדי לקיים התייעצות.
אופיר אקוניס: יכולתי לקיים עכשיו הצבעה, ולא אעשה את זה, כי אני לא בעד מחטפים.
אתי בנדלר: כשהאמירות האלה נאמרות בסמיכות לכך שאנחנו מנסים להבהיר, שהסעיף הזה דורש התאמות, זה לא מנותק מהדברים.
אופיר אקוניס: לא היתה כוונה לפגוע חלילה, אבל תסכימי אתי כמו רוב הנוכחים בחדר הזה, שבמדינה שלנו – לא בחדר הזה - נוצרו כמה בעיות קשות, אגב - לא רק בתחום הזה.
אתי בנדלר: יש כמה בעיות...
אופיר אקוניס: בתחום הזה.
אופיר אקוניס: גם אכיפת חוקים, גם התערבות הבג"ץ בכל מיני החלטות ביטחוניות, שלא יכולים להעלות על הדעת בכלל שצריכים להתערב בהם, בתוך האקטיביזם השיפוטי.
אופיר אקוניס: מה, הבג"ץ הוא הממשלה?
אופיר אקוניס: לא, עם כל הכבוד.
אופיר אקוניס: אני יודע שהנשיא כבר לא בתפקידו, אני מאוד מכבד אותו ואת ספריו, אבל הוא לא יכול להיות ראש ממשלה; הוא לא יכול להיות הממשלה.
אופיר אקוניס: הוא הבג"ץ.
אופיר אקוניס: הוא באקטיביזם השיפוטי.
אופיר אקוניס: יחליט אם לטלטל מחבל או לא כדי למנוע פיגוע של 50 הרוגים.
אופיר אקוניס: אבל זה נקבע.
אופיר אקוניס: זה קשור לתפישה של מדינה נורמלית.
אופיר אקוניס: יש מדינות נורמליות טובות מאוד, שפועלות יפה מאוד.
אופיר אקוניס: גם ישראל, אבל יש מה לשפר בה.
אתי בנדלר: טל, בינתיים יש לך הסוגייה הבאה?
טל רוזנפלד: עמ' 11 למטה, תיקון סעיף 37ג, זה לעניין הארכת הזיכיון של ערוץ 10.
אופיר אקוניס: נצא להפסקה של 5 דקות.
אופיר אקוניס: 33ג, מה עמדתכם, נגה?
אתי בנדלר: החלטת השר – אם הוא ירצה לדחות עד 1.3.11, כן?
נגה רובינשטיין: זה מה שאנחנו רוצים.
טל רוזנפלד: צריך גם לשנות את התאריך.
אופיר אקוניס: טוב, תשנו את התאריכים.
רוברט אילטוב: אדוני היושב-ראש, לא הייתי – אפשר לתת הסבר קצר על הסעיף הזה?
אתי בנדלר: המשמעות היא שמועד המעבר, כפי שאישרה הוועדה לפני דקות ספורות, יהיה ב-1.1.13.
רוברט אילטוב: מה שהצבענו אתמול בערב.
לאה ורון: הוחל הדיון אתמול בערב בנושא הזה, ולבסוף הוועדה לא הצביעה.
אתי בנדלר: מועד המעבר יהיה ב-1.1.13, אלא אם כן השר החליט לדחות אותו בשנה נוספת, ל-1.1.14.
אתי בנדלר: העניין הוא שמגבילים את השר, עד מתי הוא צריך לקבל החלטה על דחיית מועד המעבר, וזאת כדי שתשרור איזושהי ודאות בשוק, כי מתארגנות קבוצות, מקווים שזו המטרה העיקרית של הרפורמה הזו בכלל, לאפשר עוד בעלי רשיון חדשים – הם צריכים לדעת, מתי יש מועד מעבר, למתי הם צריכים להתארגן וכו', אז כדי שיידעו ממתי עוברים לשיטת הרשיונות מציע השר שהמועד שעד אליו הוא יקבל החלטה יהיה ב-1.3.11, אם לדחות את מועד המעבר.
התקשורת משה כחלון: צריך לתת אופק לזכייניות.
אתי בנדלר: גם לזכייניות הקיימות וגם לקבוצות נוספות.
טל רוזנפלד: סעיף 37ג בעמ' 11 - הסעיף נוסף כשמועד המעבר היה 1.1.12.
טל רוזנפלד: אמרנו שאם מועד המעבר יידחה ל-1.1.13, אז יוארך בהתאם הזיכיון של ערוץ 10.
טל רוזנפלד: הזיכיון של ערוץ 10, ההארכה הראשונה אמורה להיגמר ב-27.1.12, לכן ברור שאם כרגע דחינו את מועד המעבר ל-1.1.13, צריך לקבל החלטה, מה קורה עם הזיכיון של ערוץ 10 בתקופה הזו.
אופיר אקוניס: מה ההמלצה שלכם?
אופיר אקוניס: זה בעצם אומר שההארכה היא אוטומטית.
אופיר אקוניס: שלא יהיה סאגת חוק ישראל 10 שהיתה בחודשי החורף שנה שעברה.
נגה רובינשטיין: זו הארכה כמעט אוטומטית.
נגה רובינשטיין: הם חייבים לעמוד בתנאי סף.
אופיר אקוניס: למשל, האם הם חייבים לעבור לירושלים?
נגה רובינשטיין: לפי הנוסח עכשיו – לא.
נגה רובינשטיין: לפי הנוסח בחוק כן, כמובן, אבל הנוסח כרגע לא כולל בדיקה של הרשות השנייה גם לגבי הנקודה הזאת.
נגה רובינשטיין: שירות זה תנאי סף; זה לא תוכן של החובות שלהם.
אופיר אקוניס: זה מקובל מבחינה משפטית?
אופיר אקוניס: בעצם היום אנחנו מאריכים להם את זה בעוד שנה בלי לעשות כלום.
חמד עמאר: אם השר יאריך, מאריכים להם בעוד שנתיים.
נגה רובינשטיין: זה המצב.
דנה נויפלד: ככל שמאריכים יותר זמן ולא בודקים, זה נהיה יותר בעייתי.
דנה נויפלד: זאת הדילמה.
יוסי ורשבסקי: איזו מוטיבציה יש לנו לא לקיים?
יוסי ורשבסקי: המוטיבציה שלנו, לקבל רשיון.
יוסי ורשבסקי: נגיד שלא נקיים – לא תיתנו לנו רשיון.
יוסי ורשבסקי: מה עשינו בזה?
דבורה קמחי: באותה תקופה כבר יבדקו את הכשירות שלנו לרשיון.
נגה רובינשטיין: לא, הכשירות לרשיון לא כוללת את זה.
אבי דיכטר: אפשר לקבל הארכה בתנאים דומים לזכייני ערוץ 2 ב-2015, שתהיה אפשרות כזו?
אבי דיכטר: מ-2015 ל-2017.
נגה רובינשטיין: שהוועדה תחליט.
אופיר אקוניס: מה שיקרה, שכל הזיכיונות יוארכו עד סוף העשור, והכול בסדר.
אופיר אקוניס: עמדת הממשלה בעניין הזה?
התקשורת משה כחלון: כעמדת יושב-ראש הוועדה.
אתי בנדלר: טל, מה השינויים המתחייבים בנוסח שעומד עכשיו בפני הוועדה?
טל רוזנפלד: ככל שהוועדה מחליטה להאריך 1.1.13, סעיף 37ג, השינויים שבו יצטרכו להיות – אומרים: אם יידחה מועד המעבר, אז הזיכיון של ערוץ 10- -
אתי בנדלר: נדחה מועד המעבר.
טל רוזנפלד: צריך להיות: תקופת הזיכיון של בעל זיכיון שהוארכה תקופת זיכיונו כאמור בסעיף קטן (א) תוארך עד יום 1.1.13.
טל רוזנפלד: ההמשך צריך להיות: דחה השר את מועד המעבר בצו, בהתאם להוראות סעיף 33ג, תוארך תקופת הזיכיון של בעל זיכיון עד למועד שאליו יידחה מועד המעבר.
טלי גורן: יכולה להיות התאמה לזכייני ערוץ 2 ברמת הארכת הזיכיון באותם תנאים?
נגה רובינשטיין: לאיזה סעיף של הארכת זיכיון אתם מתכוונים?
אופיר אקוניס: אפשר להאריך את הזיכיון שלהם מעבר ל-2015?
דנה נויפלד: לא. 2015 – נגמר הזיכיונות.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד – רוב גדול נגד – אין נמנעים – אין אושר.
אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) נשאר כמו שהוא, רק מוסיפים לפניו הוראה, שתקופת הזיכיון של בעל הזיכיון בערוץ 3 תוארך עד 1 בינואר 2013, נכון?
אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) בנוסח שאושר על-ידי הוועדה לא שונה, אין צורך לשנות אותו, צריך רק להוסיף ברישא שלו שתקופת הזיכיון של בעל הזיכיון בערוץ השלישי תוארך עד ינואר 2013, וההמשך – כפי שמופיע.
טל רוזנפלד: ה"אלא אם כן" צריך להתייחס לשתי התקופות.
דבורה קמחי: מה אתם מוסיפים?
אתי בנדלר: הסיפא מתייחס גם להארכת הזיכיון האוטומטית עד 2013 וגם להארכה במקרה של דחיית מועד המעבר.
אתי בנדלר: צריך להצביע בסעיף 17, פסקה (1) עם השינויים שדיברתי עליהם עכשיו, דהיינו שתקופת הזיכיון - עכשיו מדובר על 37ג, בפסקה (1) מחליפים את סעיף קטן (ב), והשינוי לעומת הנוסח שלפניכם יאמר שתקופת הזיכיון מוארכת עד 1.1.13, ואם השר דוחה את מועד המעבר, תוארך תקופת הזיכיון עד מועד המעבר הנדחית.
מנשה סמירה: מה אנחנו בודקים במעברים האלה?
אתי בנדלר: שמתקיימים כל התנאים שמכשירים אותו להשתתף במכרז וכו' – כל תנאי הכשירות.
אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף הבא.
נגה רובינשטיין: זה לא כולל גם את קיום תנאי הזיכיון?
אופיר אקוניס: ודאי שזה כולל הכול.
דינה עברי-עומר: האם זה תנאי כשירות בלבד או גם עמידה במחויבויות?
אופיר אקוניס: הכול נדחה.
דבורה קמחי: כל ההארכה נועדה למנוע בדיקה כפולה.
דבורה קמחי: הרי באותו מועד בודקים את הכשירות שלנו לרשיון, שהיא כוללת את כל העמידה במחויבויות.
דבורה קמחי: אין טעם לבצע את אותה בדיקה פעמיים במקביל באותו פרק זמן.
אופיר אקוניס: ב-2011 זה ההתחלה, ואז יש עוד שנתיים שצריך.
אופיר אקוניס: זה כן פעמיים, וטוב שהיא תתקיים.
נגה רובינשטיין: מה אנחנו מכניסים לנוסח?
אתי בנדלר: שיהיה ברור שהזיכיון מוארך רק בתנאי שהם עומדים הן בתנאי הכשירות ועמידה במחויבויות.
אופיר אקוניס: על החוק ההוא של חברת ישראל 10 עבדנו חודשיים יום ולילה, אז עכשיו במחי יד ניתן את זה בלי בדיקה עוד שנה?
אופיר אקוניס: לא. צריך לבדוק הכול, בהתאם לחוק הקודם.
דינה עברי-עומר: צריך להבהיר.
אופיר אקוניס: גם בחוק הקודם לא היתה הארכה אוטומטית.
אופיר אקוניס: תבהירי את זה בנוסח.
אופיר אקוניס: הרי אתם לא מתכוונים לא לעמוד במחויבויות.
דבורה קמחי: אנחנו עומדים במחויבויות.
אופיר אקוניס: מה שבגין היה אומר – המובן מאליו, מוטב שייאמר.
אופיר אקוניס: מוטב שייכתב גם.
אתי בנדלר: כפי שיש בסעיף 37ג בסעיף קטן (א)(1), בפסקה (1), גם שם מדובר שבעל הזיכיון, אישור למועצה, תוכנית מפורטת הכוללת שלבי פעולה להשלמה עד יום 31.12 של ההתחייבויות והתנאים לפי חוק זה, כללי המועצה ותנאי – כל התנאים האלה צריכים להתקיים גם בהארכות האלה, וננסח את זה בהתאם.
דבורה קמחי: כלומר אנחנו ב-2011 נבצע שתי בדיקת במקביל, גם לרשיון וגם להארכת הזיכיון.
אתי בנדלר: חזקה על המועצה שתעשה את זה בדרך היעילה ביותר.
אופיר אקוניס: תסמכו על מנשה ואילן, והכול יבוא על מקומו בשלום, ובתנאי, ודאי שאתם עומדים במחויבויות, אז אדרבא.
התקשורת משה כחלון: חוק יהיה בסוף?
התקשורת משה כחלון: אשתו של כרמל ילדה אתמול בת, אנחנו מברכים אותו.
התקשורת משה כחלון: אז לידה אחת כבר התקיימה.
התקשורת משה כחלון: מתי ייוולד החוק הזה?
טל רוזנפלד: סעיף 37ד בעמ' 12.
טל רוזנפלד: הסעיף הרלוונטי זה סעיף קטן (ב) בעמ' 13.
טל רוזנפלד: כתוב שאם נמצא כשיר, הרשות תפרסם מייד מכרז על האפיק.
טל רוזנפלד: נוצרת איזושהי בעיה עם לוחות הזמנים בגלל דחיית מועד המעבר, כי לפי מה שאני מבינה, מועצת הרשות השנייה תקבע בכללים שהבקשה יכולה להיות מוגשת לראשונה בשנת 2011, במועד שהם יקבעו.
טל רוזנפלד: המועד האחרון להגשת בקשה ייקבע בהוראות המעבר – נגיע לזה, זה יהיה שנה לפני מועד המעבר.
טל רוזנפלד: נוצר טווח מאוד רחב של זמן שבו אפשר להגיש בקשה.
טל רוזנפלד: נקבע כאן בסעיף, שברגע שמישהו הגיש בקשה, נמצא שהוא כשיר, הרשות השנייה מייד צריכה לפרסם מכרז על האפיק, ובתוך שלושה חודשים עליה לקבל החלטה.
טל רוזנפלד: אנחנו רוצים שלא ייווצר מצב שהיא תפרסם הרבה מכרזים.
טל רוזנפלד: אנחנו רוצים לפחות לעניין הוראות המעבר, אנחנו צריכים מכרז אחד, ולא רוצים שהוא יהיה רחוק מדי ממועד קבלת הרשיון, כי אם יהיו גורמים נוספים שרוצים לקבל רשיון, הם צריכים להיות גם חלק מהמכרז.
אתי בנדלר: כלומר המכרז על האפיקים, אחרי שהשר הקצה את האפיקים, לצורך העניין נניח מ-11 עד 15, ייערך מכרז, מי יקבל איזה אפיק.
אתי בנדלר: מה שמסבירה גב' רוזנפלד, שראוי שהמכרז הזה על מספרי האפיקים, מי יקבל איזה מספר אפיק, ייערך ככל האפשר בסמוך לתחילת השימוש ברשיונות האלה, כדי שבאמת יוכלו יותר מתמודדים להתחרות על מספרי האפיקים האלה.
טל רוזנפלד: נכון, וגם כדי שיהיה מכרז אחד על כל האפיקים, ולא כל פעם שמישהו מגיש בקשה, יהיה מכרז לחוד.
טל רוזנפלד: לכן אנחנו מציעים תיקון שהוא לא בסעיף הזה אלא בהוראות המעבר.
טל רוזנפלד: אין לנו נוסח, אבל ההצעה היא שבהוראות המעבר יהיה סעיף שאומר, שעל אף האמור בסעיף 37ד לעניין הוראות המעבר, כלומר זה יהיה צריך להיות כתוב לעניין שני הערוצים, פרסום המכרז לעניין האפיק והנכסים הלא מוחשיים ייעשה תשעה חודשים לפני מועד המעבר או לפני תום תקופת הזיכיון, לפי העניין, ובחירת הזוכה במכרז תיעשה ששה חודשים לפני מועד המעבר או לפני תום תקופת הזיכיון, לפי העניין.
טל רוזנפלד: בסעיף 71ד(א), עמ' 32 – קוראת את הנוסח כפי שהוא צריך להיות- -
לאה ורון: זה הסעיף שאושר אתמול.
לאה ורון: בעקבות השינוי במועדים משנים בהתאמה.
טל רוזנפלד: אנחנו מציעים שהנוסח יהיה: בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 רשאי להגיש למועצה עד לא יאוחר משנה לפני מועד המעבר בקשה לקבלת רשיון לשידורי טלוויזיה.
טל רוזנפלד: הסיפא נשארת.
אתי בנדלר: במקום 1.4.11 יבוא: עד לא יאוחר משנה לפני מועד המעבר.
טל רוזנפלד: ויורד: ואולם אם דחה השר.
אתי בנדלר: לא יורד.
טל רוזנפלד: זה יהיה: לא יאוחר משנה.
אתי בנדלר: כן, בכל מקרה.
אופיר אקוניס: 71(ה) – זה אותו עיקרון.
אופיר אקוניס: אז נצביע על 71ד ו-71ה(א) ביחד.
אתי בנדלר: זה תמיד יהיה: לא יאוחר משנה לפני.
אופיר אקוניס: מי בעד 71ד(א) ו-71ה(א)?
טל רוזנפלד: 71ד(ג)(1)(א) – זה בעמ' 34.
זהר קדמון סלע: אנחנו מבקשים לאור התיקון להוריד את התאריך של 2015 ולהשאיר את זה ל-36 חודש.
אתי בנדלר: רגע, היא עוד לא הסבירה.
טל רוזנפלד: מדובר על תוכנית הפריסה שהזכייניות, במקרה זה בערוץ 2, צריכות להגיש.
טל רוזנפלד: מה שאושר בוועדה זה שתוכנית הפריסה תהיה לשלוש שנים, אבל ציינו במפורש ששלוש השנים האלה לא יהיו מאוחר מ-31.10.15, שזה מועד תום תקופת הזיכיון שהיה אמור להיות של ערוץ 2. אותו דבר עשינו גם בערוץ 10.
טל רוזנפלד: אצלם אפילו לא כתבנו: בתוך 36 חודשים, כי היה ברור שאין שלוש שנים, שהזיכיון שלהם נגמר קודם, ולכן מה שאנחנו מבקשים לעשות כאן זה להוריד את ה"בתוך 36 חודשים" ורק לכתוב: תוכנית מפורטת הכוללת שלבי פעולה להשלמה עד יום 31.10.15.
אבי דיכטר: מה ההיגיון שבזה?
אבי דיכטר: אנחנו רוצים לעמוד במחויבויות האלה.
אבי דיכטר: נדרשות לנו שלוש שנים.
אבי דיכטר: אם הרשיון יתחיל לפני כן, נעמוד בו.
אבי דיכטר: אם הוא יידחה, לא נוכל לעמוד.
אבי דיכטר: אתם רוצים שנעמוד או שלא נעמוד?
אבי דיכטר: דבר שני, המדינה לוקחת ערבות על ההפקות האלה, אז ממה נפשך?
אבי דיכטר: גם לוקחים ערבות, גם רוצים לאפשר לנו לעמוד בזה.
אבי דיכטר: למה לא לאפשר את ה-36 חודשים האלה?
טל רוזנפלד: נראה לי קצת מוזר לפתוח עכשיו את הסעיף הזה.
אופיר אקוניס: אנחנו לא פותחים את זה, אבי.
אבי דיכטר: זה בדיוק ההתאמות.
נגה רובינשטיין: גם ככה שלא מדרך הטבע ניתנה דחייה של קיום המחויבויות.
אבי דיכטר: ניתנה דחייה תמורת ערבויות.
אבי דיכטר: אף אחד לא עשה לנו חיים קלים.
אבי דיכטר: ל-36 חודשים.
אבי דיכטר: זה היה העיקרון.
אבי דיכטר: בסוגריים נרשם פה- -
נגה רובינשטיין: כן עשו, כי מה שהיה אמור להיות – את ההתחייבויות במועד.
אבי דיכטר: אבל נאמר פה במפורש: 36 חודשים.
אבי דיכטר: למה אתם מחמירים אתנו?
אבי דיכטר: אתם רוצים שנעמוד בזה?
נגה רובינשטיין: אנחנו מחמירים אתכם?
נגה רובינשטיין: היתה דחייה של המועד של קיום המחויבויות מלכתחילה.
אבי דיכטר: היה היגיון של 36 חודשים.
אבי דיכטר: ההיגיון אומר שאנחנו צריכים ורוצים לעמוד במחויבויות.
אבי דיכטר: זה בדיוק ההתאמה, כי התאריך כאן הוא תאריך אבסולוטי.
אבי דיכטר: התאריכים זזו בשנה, לכן זה צריך לזוז בשנה.
אבי דיכטר: זה בדיוק ההתאמה.
אופיר אקוניס: הזזנו הכול בשנה.
אופיר אקוניס: אי-אפשר לדחות מעבר.
נגה רובינשטיין: כי אין שום סיבה שהמחויבויות, שהייתם אמורים את חלקם לקיים עוד ב-2007, 2008, נדחה אותם ל-2016, 2017.
זהר קדמון סלע: אתם מאפשרים לנו פריסה גם ל-2015 ואילך של מחויבויות, אז קל וחומר במהלך התקופה הזו.
נגה רובינשטיין: לא מאפשרים.
אתי בנדלר: לערוץ 10 ניתנה תקופת פריסה נמוכה יותר, כי אמרו: בכל מקרה לא ניתן אפשרות לפרוס מחויבויות מעבר לתקופת הזיכיון.
אבי דיכטר: אבל לקחו מאתנו ערבויות מלאות.
אתי בנדלר: זה לא משנה.
זהר קדמון סלע: אתם מוסיפים לנו תקופה בזיכיון על המחויבויות שיש בה - זה משמעות הדחייה עכשיו.
זהר קדמון סלע: אם דוחים את הכול, גם תקופת הפריסה צריכה להידחות.
אבי דיכטר: אני לא מבין אתכם.
אבי דיכטר: תנו לנו את הזמן.
אבי דיכטר: שלוש שנים – אפשר לעמוד בזה.
אבי דיכטר: אלה הפקות שדורשות זמן.
אבי דיכטר: אתם התעקשתם על הערבויות.
אבי דיכטר: תנו את השלוש שנים.
אבי דיכטר: יש בזה היגיון מקצועי.
אתי בנדלר: לא, רצו מקסימום שלוש שנים, ובכל מקרה לא חריגה בתקופת הזיכיון.
אבי דיכטר: אם תשווי את תנאינו לתנאי הדחייה של ערוץ 10, שלא נדרשו מהם ערבויות מלאות, אנחנו מוכנים לעמוד בזה.
אבי דיכטר: וגם נקבל את הארכת הזיכיון.
אופיר אקוניס: שמענו והשתכנענו.
אתי בנדלר: מוחקים את ה-36 חודשים, ומשאירים: לא יאוחר מ-31.10.15.
טל רוזנפלד: יש רק עוד דבר אחד, יש גם לעניין סעיף 145, אבל הוא עוד לא אושר.
אתי בנדלר: מזכיר ניר את 71ה לגבי ערוץ 10.
טל רוזנפלד: אין שם תיקון.
טל רוזנפלד: נצטרך להוסיף איזשהו סעיף על בדיקה נוספת שתיעשה ארבעה חודשים לפני מועד המעבר, כי אם הבקשה מוגשת שנתיים או שנה וחצי קודם, צריך שוב לבדוק את הכשירות.
אתי בנדלר: אז לוועדה מוצע סעיף נוסף חדש, לפיו המועצה תבדוק אם במי שהוכר ככשיר, ממשיכים להתקיים התנאים למתן רשיון, שזה כולל גם תנאי כשירות וגם עמידה במחויבויות - כדי למנוע ספק - ארבעה חודשים לפני מועד כניסת הרשיון לתוקפו.
אתי בנדלר: צריך להצביע על העיקרון.
טל רוזנפלד: זאת היתה סריקה מאוד מהירה של החוק.
אופיר אקוניס: אנחנו להגנות ינוקא, בבקשה.
טל רוזנפלד: סעיף 62ג, עמוד 24.