GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: אותי הנוסח לא מספק, ודווקא מהכיוון השני.
אתי בנדלר: אני מייד אעיר על כך.
ליאת גלזר: הנוסח כרגע נועד לאפשר שני דברים.
ליאת גלזר: האחד, את העיקרון שהופיע גם בהצעת החוק, וזה שמנויים או קבוצת מנויים שרוצה קו כשר, מותר לחסום לה, כי הם רוצים את זה, הם מבקשים את החסימה.
ליאת גלזר: בנוסף אנחנו מאפשרים לקבוע בתנאים של ההתקשרות בין קבוצת המנויים והחברה שמספקת להם את הקומה הכשרה, למשל, שלגבי המכשירים האלה והתוכנית הזאת אסור להסיר את החסימה, או שיש תנאים להסרת החסימה, וזו התופסת שקראתי עכשיו בסוף הסעיף.
יצחק וקנין: אני שואל את החברות – האם על-פי הסעיף הזה מי שנמצא בקומה כשרה יכול לקבל גם את אותם דברים שהוא לא היה מקבל אותם לפני הצעת החוק?
איתמר ברטוב: אני אנסה לפשט את העניין.
איתמר ברטוב: אם רוצים להסדיר את העניין, כדאי להימנע מללכת סחור-סחור ולדבר על העניין ישירות.
איתמר ברטוב: ההסדר שרוצים להגיע אליו, שאדם שרכש טלפון עם קידומת מסוימת לא תהיה לו אפשרות לצאת מההסדר הכשר – לזה לא ניתן מענה.
יצחק וקנין: אם לזה לא ניתן מענה, אני מודיע לכם שיש בעיה עם זה.
יצחק וקנין: לא סתם שאלתי את השאלה.
יצחק וקנין: אנחנו עמלנו קשה מאוד לבנות וליצור את הקומות הכשרות.
יצחק וקנין: לא סתם עשינו את הדבר הזה.
יצחק וקנין: אם הדבר הזה, חלילה וחס, בחקיקה עכשיו יפרוץ את הדבר של הקומות הכשרות, זאת בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: איך זה פורץ?
יצחק וקנין: אני לא יודע.
יצחק וקנין: אני לא מבין כלום.
יצחק וקנין: אני דואג שלא ייכנס חומר, כיוון שבנינו פה מערכת עם החברות.
יצחק וקנין: אני לא רוצה שהילד שלי ייכנס, חלילה וחס, לכל מיני דברים שאני לא רוצה שהוא ייכנס אליהם.
יצחק וקנין: אם אתם רוצים, תעשו מה שאתם רוצים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל איך זה קשור לזה?
יצחק וקנין: זה קשור, מכיוון שיש פה מגבלה.
יצחק וקנין: זה עלול להיות בתוך הרשת הכללית של אותה קומה.
יצחק וקנין: רק מי שיבקש חסימה יקבל את החסימה.
יצחק וקנין: מי שלא יבקש את החסימה לא יקבל אותה.
מנחם אליעזר מוזס: הקומות הכשרות צריכות להיות חסומות.
יצחק וקנין: אנחנו בנינו את הקומות הכשרות, עם החברות.
אופיר אקוניס: יהודה, איזו התנגדות יש שכל הקומה תהיה חסומה?
יצחק וקנין: גם היום היא סגורה.
יצחק וקנין: החקיקה הנוכחית באה לפתוח אותה.
יצחק וקנין: יש לי חששות.
ליאת גלזר: אני רוצה להסביר איך ניסינו להפיג את החששות, וככל שעדיין אתם חושבים שיש בעיה, נדבר עליה.
ליאת גלזר: העיקרון של קומה כשרה, העיקרון שבאה קבוצה של מנויים לחברה ואומרת: אני רוצה תוכנית עם מכשיר שהם מוגבלים מלכתחילה, זה מופיע בסעיף.
ליאת גלזר: כלומר, האיסור לחסום לא חל לגבי מי שמבקש את זה.
ליאת גלזר: זה החלק הראשון.
ליאת גלזר: כלומר, הקומות הכשרות כמו שהן היום, עם אותם מאפיינים, מבחינת הצעת החוק הן לגיטימיות.
יצחק וקנין: זה לא קיים בכל הקומות.
יצחק וקנין: בשאר הקומות אתה צריך לבקש חסימה, ופה זה חסום מראש.
ליאת גלזר: נשאלת השאלה מה קורה עם מנוי שהוא בקומה הכשרה, טלפון כשר, והוא החליט עם עצמו שהוא לא רוצה יותר.
מנחם אליעזר מוזס: הוא החליט להטריף את זה.
ליאת גלזר: הוא רוצה טלפון פתוח.
ליאת גלזר: אנחנו אמרנו פה, שאם אתה רוצה עכשיו טלפון פתוח אתה לא יכול במסגרת הקומה הכשרה והטלפון הכשר.
ליאת גלזר: אם יהיה כתוב בחוזה של הקו הכשר שאסור לפתוח את החסימות של הטלפון הזה ושל התוכנית הזאת, אז המנוי שרוצה להשתחרר מהחסימות יצטרך ללכת ולקבל תוכנית חדשה.
מנחם אליעזר מוזס: לקבל מספר חדש, זה מה שאנחנו רוצים.
יצחק וקנין: מקובל עלי.
יצחק וקנין: השאלה היא אם זה מקובל על החברות.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת וקנין, חברות יעמדו בחוק.
אופיר אקוניס: הם יוציאו היום הודעה שהם מקבלים את החוק.
אופיר אקוניס: זה היה מדהים מה שאמרה היום אחת החברות.
אופיר אקוניס: נשאלתי על התגובה הזאת בשידור, וכמעט נעתקו מלים מפי.
אופיר אקוניס: באמת תודה רבה, זה יפה שעומדים בלשון החוק.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, נשמע מהחברות מה הם אומרים, האם הם מסוגלים לעשות את זה.
מנחם אליעזר מוזס: כי אתי אומרת שזה עדיין לא מספק אותה.
אתי בנדלר: אותי לא מספק משהו אחר.
ליאת גלזר: השינוי שהכנסנו עכשיו מאפשר לחברה לכתוב בחוזה שלה, בהסכם שלה עם קבוצת המנויים, שאת ההסכם הזה אסור לפתוח.
מנחם אליעזר מוזס: למה קבוצת מנויים ולא מנוי אחד?
ליאת גלזר: גם וגם.
כרמל שאמה-הכהן: האם זו לא פרצה שיחילו את זה על שאר הלקוחות?
אתי בנדלר: בדיוק, זו ההערה שאני רוצה להעיר.
ליאת גלזר: לשאלתו של חבר הכנסת שאמה, זה מה שיהודה ואני אמרנו בראשית הדברים.
ליאת גלזר: המטרה היא שזה יהיה חריג.
ליאת גלזר: אין מטרה שהחברות יכניסו את זה בסעיף שאף אחד לא רואה וזה עכשיו יחול על כל המנויים, כולם יקבלו מכשירים מנוונים.
ליאת גלזר: זה ממה לא תכלית הסעיף.
ליאת גלזר: הכוונה היא לגבי אותם מנויים שבמפורש, בבקשה נפרדת, מבקשים את זה, רוצים את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אז להגביל את זה רק לקומות הכשרות.
ליאת גלזר: זה לא רק לקומות הכשרות.
ליאת גלזר: אם הורה רוצה להגביל את הילד?
אופיר אקוניס: מי שיבקש לצאת, תהיה לו בקשה מיוחדת.
איתמר ברטוב: מדובר כשבא איש קשר של חברה שהיא לקוח אחד עם הרבה מנויים וסוגר הסכם בעל אופי מסוים.
איתמר ברטוב: המגזר שמדובר בו הוא לא קבוצה שבהכרח אפשר להגיד שהוא קבוצה סגורה, שאני סוגר עם אחד אז סגרתי עם כל הקבוצה.
איתמר ברטוב: אגב, אני לא בעל עניין פה.
איתמר ברטוב: הבקשה האמיתית היא, שבמספרים עם קידומת מסוימת לא תהיה שום אפשרות לפרוץ אותם.
איתמר ברטוב: לפי מה שנאמר, יכול לבוא פלוני ולהגיד: אני מישיבה אלמונית, אנחנו 16 חברים ואנחנו לא רוצים את הסעיף הזה בהסכם.
איתמר ברטוב: אני לא יכול להגיד לו שאני לא נותן לו את זה.
מנחם אליעזר מוזס: תן להם מספר לא כשר.
איתמר ברטוב: ההסדר המבוקש, כמו שאני מבין אותו ושייתן פתרון אמיתי לנושא שמועלה כאן, שלא תהיה אפשרות בקידומת מסוימת לתת טלפון שיש בו איזושהי אופציה שהוא יהיה עם פתיחות לשירותים מסוימים.
איתמר ברטוב: זאת הכוונה.
ליאת גלזר: תכתוב את זה בחוזים שלך לגבי הקומה הכשרה.
אורי מקלב: אין ספק שכל אדם, גם היום, שבא ורוצה למנוע ולהחריג את עצמו שהוא לא רוצה לקבל שירות תוכן מסוים, יכול להיות בכל הקומות.
אורי מקלב: יש קומות שבהן יש ייחוד של כל הקומה, שהיא קומה שכולה מוחרגת מכל שירותי התוכן שהגדירו אותם מראש.
אורי מקלב: עכשיו אומרים שגם בקומה הזאת אפשר לבקש את זה ומבקשים את זה, ואדם לא יוכל להגיד שלא.
אורי מקלב: אנחנו רוצים משהו אחר, שלחברה יהיה מותר להקצות קומת מספרים ששם מראש אף אחד לא יכול להגיד שהוא כן רוצה שירותים כאלה.
אורי מקלב: עד עכשיו מדברים על אדם, קבוצת אנשים שרוצים כך או אחרת בקומה הזאת.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיע למצב, שלחברה יהיה מותר להקצות קומה כשרה, קומת מספרים שברור מאוד שהיא לא יכולה לשנות גם היא אם רוצה.
אורי מקלב: גם אם מישהו יגיד שהוא רוצה להיות במספר הזה ובכל זאת להיות פתוח לכל השירותים האלה, זה לא יהיה אפשרי.
אורי מקלב: אנחנו לא מבקשים תוספת על מה שקיים היום.
אורי מקלב: בגלל שעשו חוק, שהחברות מעצמן חוסמות, והחוק אומר שהחברות לא יכולות לחסום, יבוא אדם מהקומה הכשרה ויגיד שלא יכולים לחסום אותו.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לתת לזה עוגן חזק, שמראש ידעו שלחברה יש זכות להעמיד קומה שהיא קומה כשרה, ואז אנחנו פותרים את כל הבעיה.
יצחק וקנין: אומרים לי פה יועצים משפטיים שהסעיף הוא בסדר כפי שהוא מנוסח.
אתי בנדלר: אני חושבת שהסעיף איננו בסדר כמו שהוא מנוסח.
מנחם אליעזר מוזס: אתי אומרת שזה לא בסדר.
ליאת גלזר: אתי אומרת שזה לא בסדר מהכיוון השני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא כותבים "למעט קומה כשרה"?
ליאת גלזר: אנחנו לא עוסקים כאן בענייני מספור.
אתי בנדלר: הנושא הזה של מה שמכונה בז'רגון קומה כשרה איננו מעוגן כפי שהוא במונחים המשפטיים, ולכן נעשה כאן איזשהו ניסיון לתת תמונת מצב משפטית לדבר מסוים, ולדעתי הפתרון שנמצא עלול להיות רחב מדי ולחסום גם כאלה שחברי הכנסת  וקנין ומוזס ומקלב וגפני לא התכוונו לכך.
אתי בנדלר: קודם כל, אנחנו יודעים מה זה מנוי.
אתי בנדלר: אינני יודעת מה זה קבוצת מנויים, וזה לא הוגדר כאן.
אתי בנדלר: אני רוצה לחשוב על קיבוץ מסוים, אני רוצה לחשוב על מעביד מסוים.
אתי בנדלר: לצורך העניין אני לא רוצה לחשוב דווקא על הטלפונים הכשרים.
אופיר אקוניס: עם מעבידים אין בעיה, נכון?
אופיר אקוניס: הכנסת מחליטה משהו, למשל היא חוסמת את כל שירותי עדכוני האס.אם.אס של עדכוני החדשות.
אתי בנדלר: היא חוסמת כל מיני יישומים של טלפונים שהיא נותנת לעובדיה, לצורך העניין.
אתי בנדלר: כידוע, אני עשויה לפרוש יום אחד מהכנסת, כמו כל אחד מאתנו, ולהישאר עם מספר הטלפון שניתן לי כמשתמש ולהפוך להיות מנויה ישירה.
אתי בנדלר: אבל בעצם, בהתאם לנוסח הזה, אם הוסכם מראש שאני לא אוכל לבקש הסרת החסמים, הרי גם כשאפרוש לגמלאות ואגדל את נכדיי לא אוכל לבקש את הסרת היישומים האלה.
אתי בנדלר: אני חושבת שלא לזה התכוונו, ואני התחלתי דווקא מהמקרה הזה.
אתי בנדלר: כפי שהבהרתי גם בשיחות האישיות שהיו לנו, ועכשיו אני מדברת על הטלפונים הכשרים, גם אם יש יחיד בתוך הקבוצה הזאת שרחמנא ליצלן רוצה לצאת מהקבוצה, אני לא חושבת שאנחנו רשאים לחסום את האפשרות שלו לעשות את זה.
אתי בנדלר: אומרים בצדק, אבל לפחות שהוא לא יישאר באותה קומה שאיננה מוגדרת כאן, שיצא לגמרי, שיפרוש מהקבוצה גם במובן של המספר, יחזיר את הטלפון ויהיה מנוי חדש עצמאי.
אתי בנדלר: אני לא חושבת שצריכים לגרום לו להיות מנוי חדש למשל במובן זה שהוא יצטרך להתחייב לתקופת התקשרות חדשה ולא ליהנות מההטבות וכו'.
אתי בנדלר: אני חושבת שבמקרה כזה, אם יחיד רוצה לפרוש מקבוצת המנויים שעדיין אינני יודעת מהי, החברה בעלת הרישיון תצטרך להיענות לבקשת היחיד במקרה הזה ולהעניק לו מכשיר חדש מאותו סוג, או שווה ערך.
מנחם אליעזר מוזס: אבל לא מאותו מספר, לא מאותה קומת מספרים.
אתי בנדלר: את עניין המספר אפשר להתנות בהסכם ההתקשרות, שזה לא יהיה באותו מספר, והוא צריך להיות מודע לזה.
אתי בנדלר: אבל אי-אפשר לחסום את דרכו של היחיד החוצה אל מחוץ לקבוצה, בין אם זה יחיד שהיה משתמש של מעביד מסוים או בקיבוץ מסוים ובין אם מדובר ביחיד שנמנה על הקבוצה שמקבלת  טלפונים כשרים.
אתי בנדלר: בכל מקרה, צריך לאפשר ליחיד לפרוש מהקבוצה ולקבל את השירותים לא כמנוי מתחיל.
יצחק וקנין: לא באותה קומה.
יצחק וקנין: שיקבל מה שהוא רוצה, אני בעד זה, תנסחי את זה כפי שאת רוצה.
אתי בנדלר: כתוב שאפשר למנוע את זה ממנו.
יצחק וקנין: אני לא רוצה שמי שבקומה שלי יוכל לקבל את אותם שירותים.
יצחק וקנין: אין לי בעיה שיקבל את זה במקום אחר.
אתי בנדלר: החברה בעלת הרישיון תהיה חייבת להיענות לבקשתו ולתת לו מכשיר חדש שאיננו חסום, או שווה ערך, ולא לחייב אותו על המעבר הזה.
אתי בנדלר: לא לראות אותו כמנוי חדש לצורך העניין.
אופיר אקוניס: אני רואה בפעם הראשונה את המכשיר המאושר.
מנחם אליעזר מוזס: יש 350,000 מכשירים כאלה, כולל יוסי שריד שהתפאר בכך שהוא רכש כזה מכשיר, כי זה מונע ממנו הרבה כאבי ראש, כפי שהוא אמר.
אתי בנדלר: אין לי בעיה שהוא יחזיר את המכשיר לחברה, כדי שהוא לא יוכל לעשות שימוש, ויקבל מכשיר אחר.
אבי רימון: יש לי זכות ראשונים לגבי הקונספט של המכשיר הכשר, כי אני בין הוגי הרעיון.
אבי רימון: הנוסח, כפי שהוצע על-ידי משרד התקשורת, תואם להסדר המקובל של הקומות הכשרות.
אבי רימון: אני חושב שהדאגה שהיועצת המשפטית הביעה מקבלת פה ביטוי, כי לא בהכרח ההגבלה היא קבועה.
אבי רימון: יכול להתקשר מנוי עם מפעיל הרט"ן ולסכם על הגבלה זמנית, ואז באותו מקרה הוא יוכל לבקש להסיר את ההגבלה.
אבי רימון: במקרה של ההסדר הכשר ההגבלה היא קבועה מהטעם שהיה רצון שיהיה ביטוי חיצוני למכשיר הכשר.
אבי רימון: לכן ההגבלה היא קבועה.
קובי שמש: נניח שהמנוי נמצא בקומה הכשרה, יש לו שתי אפשרויות, או שהוא נשאר או שהוא יוצא.
קובי שמש: אם הוא יוצא, מעבירים את הרפורמה של הנושא של ה"סים לוק".
קובי שמש: כלומר, המנוי יכול לקחת את המכשיר שלו ללא המספר שלו  ולעבור לקומה אחרת, ולצורך העניין הוא לא יהיה כשר.
קובי שמש: אם הוא נשאר, הוא נשאר עם הקומה הכשרה שלו.
קובי שמש: כלומר, אין פה משהו פתוח.
קובי שמש: אם הוא רוצה לעזוב, הוא לוקח את המכשיר, מקבל מספר חדש, ואז הוא לא חלק מהקומה הכשרה.
קובי שמש: אם הוא מחליט להישאר, הוא נשאר עם הקומה הכשרה, עם כל המגבלות שהוא לקח על עצמו בהתחלה.
קובי שמש: הסוגיה הזאת היא סגורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם הוא לוקח סים?
קובי שמש: לא סים.
קובי שמש: הסים זה מספר סלולר.
קובי שמש: הוא לוקח מספר חדש.
מנחם אליעזר מוזס: הוא לא יכול לקחת מכשיר שכתוב עליו שהוא מאושר, וזה יהיה טרף.
מנחם אליעזר מוזס: זה כמו הונאה בכשרות.
קובי שמש: זה רק המכשיר הסלולארי, זה לא המספר.
קובי שמש: זאת לא הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדוע לא מחריגים בתוך הצעת החוק את הקומה הכשרה, שזה לא יחול על קומה כשרה?
לאה ורון: אני בפתח הדיון שאלתי מה זה בכלל קומה כשרה.
לאה ורון: אם זה יהיה כתוב בחוק, ידעו מה זו קומה כשרה?
ליאת גלזר: אנחנו לא עוסקים  ולא מתכוונים לעסוק כאן במספור.
יצחק וקנין: צריך להבין את המגבלות של משרד המשפטים להכניס את זה.
מנחם אליעזר מוזס: אני גם לא רוצה להפוך את זה לדת ומדינה.
נגה רבינשטיין: יכול להיות שאני בשביל הילדים שלי ארצה לחסום את זה, בלי קשר לשאלה של כשרות.
יצחק וקנין: זה לא מחייב רק ציבור דתי, דרך אגב.
יצחק וקנין: הנוסח שהם הביאו מקובל עלינו.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, האם מקובל עליך הנוסח הממשלתי?
מנחם אליעזר מוזס: אני לא יודע.
מנחם אליעזר מוזס: שמעתי מאתי שיש בעיה.
אופיר אקוניס: אם הבנתי נכון, אתי לקחה את פרשנותה למקום הפוך.
אופיר אקוניס: הבנו את הנוסח.
אופיר אקוניס: הדיון התקיים.
אופיר אקוניס: נצביע אם נקבל או לא.
נגה רבינשטיין: גם ליועצת המשפטית של הוועדה אנחנו רוצים לומר, שכל מנוי, גם במסגרת הקבוצה, יצטרך לתת את ההסכמה המפורשת שלו, הסכמה מדעת מלכתחילה.
נגה רבינשטיין: אם את חושבת שיש צורך בהבהרה בעניין הזה, אנחנו נוכל להעביר את זה.
אתי בנדלר: הנוסח צריך לתת לזה ביטוי.
נגה רבינשטיין: כמובן, ברמה הניסוחית ניתן לזה ביטוי.
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר, שהבקשה הפרטנית והמפורטת צריכה להיות במסמך נפרד, כפי שמקובל הרבה מאוד פעמים בחוק הגנת הצרכן.
אבי רימון: אני לא רואה סיבה שמנוי יסכים להגביל סתם כך את היכולת שלו לעבור עם המכשיר מרשת רט"ן אחת לרשת רט"ן אחרת.
אבי רימון: יכול לבוא מפעיל רט"ן ולהגיד ללקוח: אם תתחייב שלא לעבור, אני אתן לך הטבה מסוימת.
אבי רימון: ואז יצרנו פה חסם תחרותי.
ליאת גלזר: אני רוצה להגיד מה היתה הכוונה.
ליאת גלזר: כמו שאמרנו, הסעיף השלישי בסוגי ההגבלה מדבר על ה"סים לוק".
ליאת גלזר: זה אומר שהסים שלך מזוהה עם הרשת שלך, ואם אתה רוצה לעבור לרשת אחרת אתה צריך לבצע פעולה.
ליאת גלזר: זה לא שאתה לא יכול לעבור לרשת אחרת, אלא שצריך לבצע פעולה.
ליאת גלזר: הסיבה שהכנסנו לגדר החריגים גם את הסעיף השלישי היה שלהבנתנו חלק מהמאפיינים של טלפונים כשרים מחייבים שהסים יהיה נעול.
אתי בנדלר: איך תמנעי את מה שאמר חבר הכנסת?
ליאת גלזר: אם זה ביוזמת החברה ולא ביוזמת המנוי, הרי שזה לא עולה בגדר הוראת החוק.
ליאת גלזר: זה אמור להיות לבקשת מנוי.
אתי בנדלר: בוודאי שזה לבקשת מנוי.
אתי בנדלר: הוא יבקש את זה לאחר שיסבירו לו את היתרונות הגלומים בבקשה הזאת.
אתי בנדלר: זו גם אחת ההערות שהערתי לכם.
אופיר אקוניס: יש לך הצעה?
אתי בנדלר: אין לי כרגע הצעה, כי לא נתתי את דעתי על העניין הזה.
אתי בנדלר: אם רוצים להצביע כאן ועכשיו, אני לא יכול לעשות שיפורים בשליפה.
יהודה סבן: אולי אפשר להצביע על העיקרון, לפיו צריך להיות ברור שהבקשה היא בקשה של הלקוח מיוזמתו.
אתי בנדלר: הרי חסמנו עכשיו את זה שאי-אפשר לפנות ללקוח בהצעות פרסומיות בטלפון, אז עושים את זה בצורה כזאת שהלקוח מבקש.
אתי בנדלר: מתגברים על כל הדברים האלה.
אבי רימון: אני מציע לצורך העניין הזה, על-מנת לא לפגוע בכשרות, שהיכולת להגביל את הסים תנבע רק מהצורך להגביל משהו אחר.
אבי רימון: כלומר, אם אני צריך להגביל את הסים בשביל ליצור הגבלה אחרת, זה יהיה מותר.
קובי שמש: אנחנו לא רוצים להגביל את הסים.
אופיר אקוניס: הצבעה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין     	תודה.
אתי בנדלר: זו הצעה גורפת, שעלולה להיות לרעת הצרכנות.
אתי בנדלר: אבל אם זה מה שהוועדה מחליטה, אז זה מה שיהיה.
יהודה סבן: אנחנו לא משוכנעים שבנוסח הנוכחי שהגשנו...
אופיר אקוניס: אתם הצעתם את הנוסח הזה.
אופיר אקוניס: הממשלה הציעה את הנוסח הזה.
יהודה סבן: יכול להיות שיש כאן טעות ויכול להיות שצריך לעשות פה הבהרה של הנוסח.
אופיר אקוניס: אז תתקן.
אופיר אקוניס: שהממשלה תבקש רביזיה, כפי שעשתה בחוק הרשות השנייה אלפי פעמים.
יהודה סבן: אנחנו חושבים שההערה של היועצת המשפטית של הוועדה היא הערה נכונה.
יהודה סבן: אם אפשר להצביע כאן על העיקרון הזה, ולאחר מכן הנוסח הסופי יגובש בימים הקרובים בין היועצת המשפטית של הוועדה לבין היועצים המשפטיים.
מנחם אליעזר מוזס: הרי הצבענו.
אופיר אקוניס: אם הממשלה רוצה רביזיה על הצעתה שלה, שתגיש רביזיה.
אופיר אקוניס: תתייעצו ותחליטו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה התייחסות מאוד חשובה של היועצת המשפטית, וצריך לבדוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההתייחסות שלך היא מאוד חשובה פה.
אתי בנדלר: מה לעשות?
אתי בנדלר: יותר מאשר לדבר אינני יכולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי אפשר להכניס את זה לסעיף אחר.
אתי בנדלר: זה קשור לסעיף הזה.
נגה רבינשטיין: היועצת המשפטית, את רוצה שנעבור על הנקודות שמבחינתך הן כרגע מדאיגות?
אתי בנדלר: זה תלוי ביושב-ראש הוועדה.
אופיר אקוניס: משרד האוצר מבקש להגיש נוסח חדש לסעיף הזה, ואז תצטרך להציג אותו שוב בפני הוועדה, כי חברי הכנסת בוודאי ירצו לראות את הנוסח החדש.
אופיר אקוניס: הממשלה מגישה רביזיה, בקיצור.
לאה ורון: יהודה זו לא הממשלה, עם כל הכבוד.
לאה ורון: הממשלה זה שר האוצר, במקרה של יהודה, אלא אם כן אדוני מאמץ את בקשתו של יהודה.
אתי בנדלר: או אחד מחברי הוועדה.
אופיר אקוניס: אמרתי שאני מאמץ את בקשתך לנוסח שיתואם.
דנה נויפלד: אם אפשר שהיועצת המשפטית תשלים את הערותיה.
אתי בנדלר: לא עכשיו.
אופיר אקוניס: היא הודיעה שהיא לא יכולה עכשיו.
אופיר אקוניס: הנוסח הזה הוא תוך כדי דיון, אז יהיה עוד דיון.
מנחם אליעזר מוזס: אני  יכול להבין מזה שהנוסח הזה הוא רק על תנאי?
אופיר אקוניס: הנוסח הזה הוצבע ואושר.
אופיר אקוניס: עכשיו הממשלה הציעה לעשות ניסוח חדש.
מנחם אליעזר מוזס: מי זו הממשלה כאן?
נחמן שי: זו שאלה חזקה מאוד, מי זו הממשלה כאן.
לאה ורון: במקרה הזה נציג האוצר ביקש בשם משרד האוצר, ויושב-ראש הוועדה אימץ את בקשתו של נציג האוצר להגיש בקשה לדיון מחדש.
יהל בן-נר: אני רוצה שבמסגרת הנוסח החדש יהיה איזשהו אזכור או איזושהי התייחסות לזה שבאמת בקומה הכשרה, אם מישהו ירצה לפתוח אנחנו נצטרך להעביר אותו למספר אחר.
נגה רבינשטיין: אנחנו לא עוסקים כאן במספרים.
יהל בן-נר: אבל אנחנו צריכים גם להגן על עצמנו.
יהל בן-נר: אם האמירה שלך בדברי ההסבר שאני יכולה לעגן את זה, זה מספק אותי.
נגה רבינשטיין: אנחנו לא עוסקים במספרים, אנחנו פשוט מבהירים.
נגה רבינשטיין: אין דברי הסבר, כבר היו.
נגה רבינשטיין: דברי הסבר לא כותבים אחרי שיש פרסום ברשומות.
יהודה סבן: הוועדה הצביעה על הסעיף, ואנחנו מקבלים את זה באופן מלא.
יהודה סבן: אנחנו נעבור שוב במהלך השבוע על הנוסח.
יהודה סבן: אם נחשוב שיש דברים שצריך לתקן, אנחנו נבקש משר האוצר ומשר התקשורת להגיש רביזיה ונעלה את זה לדיון מחדש.
יהודה סבן: ואם לא נעשה כן, הסעיף יישאר כפי שהוא הוצבע כאן על-ידי הוועדה.
אופיר אקוניס: יכול להיות שיהיה חבר כנסת אחר שיגיש רביזיה.
יהודה סבן: זה תמיד נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיש רביזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי זה נושא מאוד חשוב, ואני רוצה לבדוק את זה.
אופיר אקוניס: בקשתך נרשמה.
אופיר אקוניס: אגב, אנחנו גם נגיש ערר על החלטת ועדת שרים היום, לא לקבל את ההצעה שלנו לביטול קנסות היציאה, באמצעות שר.
אופיר אקוניס: אני מאוד מצטער על ההחלטה של משרד האוצר.
אופיר אקוניס: שר התקשורת הודיע פה שהוא תמך בהצעת החוק, וגם משרד המשפטים וגם משרד האוצר פעלו בניגוד לאינטרס הצרכני.
דנה נויפלד: אנחנו אמרנו שזה נדון בוועדה, לא התנגדנו.
אופיר אקוניס: אני מודיע לכם שאנחנו נביא את זה להצבעה ביום רביעי ואנחנו נבחן מה קורה במליאה.
אופיר אקוניס: אנחנו נפעל לחופש הצבעה לקואליציה.
דנה נויפלד: לא התנגדנו לזה.
דנה נויפלד: אמרנו שהיא מיותרת, כי היא נדונה בוועדת כלכלה לפני שבוע.
אופיר אקוניס: והיתה שם החלטה אחרת.
דנה נויפלד: של יושב-ראש הוועדה.
אופיר אקוניס: לא שלי.
אופיר אקוניס: זו היתה הצעה ממשלתית.
אופיר אקוניס: זכותנו להביא את זה למליאה ביום רביעי.
דנה נויפלד: אבל זה לא קשור למשרד המשפטים.
אופיר אקוניס: אז למי זה קשור?
דנה נויפלד: לשרים שישבו והחליטו.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ הגישה רביזיה.
אופיר אקוניס: הרביזיה נרשמה.
ליאת גלזר: בסעיף (ב) פיצלנו את הסעיף שהיה קודם, לא עשינו שינוי מהותי: " (ב) אם השר התיר זאת לגבי הפסקאות האמורות, כולן או חלקן, במקרים מיוחדים, לרבות לבקשת כוחות הביטחון".
ליאת גלזר: כאן אנחנו רוצים להוסיף תוספת לעניין שיקול הדעת של השר, שהוא מאשר זאת לבקשת כוחות הביטחון, וזאת לבקשת היועצת המשפטית של הוועדה.
ליאת גלזר: בסוף הסעיף שקראתי אנחנו מבקשים להוסיף: "לעניין זה, השר יקבע הוראות כאמור בשים לב לשיקולים הקבועים בסעיף 4(ב)(1) לחוק התקשורת".
אתי בנדלר: בשים לב לאילו שיקולים?
נגה רבינשטיין: בשים לב לשיקולים הקבועים בסעיף 4(ב)(1) לחוק התקשורת, שאלה אותם שיקולים של תחרות, טובת הציבור, מדיניות הממשלה, באותו אופן שזה מוזכר בסעיף 13 לחוק התקשורת, שגם הוא סעיף ביטחוני.
נגה רבינשטיין: נציע שזה יהיה "יורה" במקום "יקבע", כדי שהמתכונת המנהלית תהיה פתוחה לעניין מתן ההוראות.
נגה רבינשטיין: השר יורה הוראות.
אתי בנדלר: אני גם הצעתי לשקול, וחשבתי שהשר אוהד את הרעיון, שהוראה כאמור תהיה לתקופה קצובה שניתן להאריכה מעת לעת.
אתי בנדלר: השאלה רק לאיזו קבוצה.
אתי בנדלר: מדובר כאן על כך שבהוראה מנהלית ניתן לחסום יישומים, לרבות למשל גלישה באינטרנט, זה סוג שיכול להיות סוג של הגבלה על חופש הדיבור, כפי שאנחנו יודעים, חופש הביטוי וכל כיוצא בזה.
אתי בנדלר: סוג של צנזורה שיכול מאוד להיות חשובה בעיתות חירום, אבל ברור שאי-אפשר להשאיר את זה בצורה כזאת פרוצה, ולכן צריכים בכל זאת שיהיו איזונים מרסנים.
אתי בנדלר: לכן התוספת שהוצעה כאן היא שהוראה כאמור של חסימה תהיה קודם כל בשים לב לשיקולים הקבועים בסעיף 4(ב) לחוק התקשורת, שהם גם שיקולי תחרות וטובת הציבור וכל כיוצא בזה, ואני הצעתי בנוסף לכך שהוראה כאמור תינתן לתקופה קצובה, שניתן יהיה להאריך אותה ככל שהדבר נדרש בנסיבות העניין.
אתי בנדלר: השאלה רק על איזו תקופה קצובה מדובר.
נגה רבינשטיין: אני לא חושבת שנכון להגדיר מלכתחילה את התקופה במסגרת החוק.
נגה רבינשטיין: השר יצטרך לקבוע את התקופה במסגרת אותם שיקולים.
אתי בנדלר: אבל אין טעם להגיד תקופה קצובה שניתן יהיה להאריך אותה, אם אפשר לקבוע מלכתחילה תקופה קצובה לעשרים שנה.
דנה נויפלד: לא. זה נבחן בעניין של סבירות, ותקופה קצובה היא בהתאם לנסיבות העניין, ככל שתהיה סיבה שגורמת לזה שזה צריך זמן יותר ממושך או זמן מקוצר.
אתי בנדלר: אז בואו נאמר שתהיה לתקופה קצובה הקצרה ביותר הנדרשת לדעת השר בנסיבות העניין, והוא יהיה רשאי להאריכה לתקופות קצובות נוספות ככל שהנסיבות מחייבות זאת.
אופיר אקוניס: הוא לבד קובע את זה, או שהוא מקבל המלצות?
נגה רבינשטיין: לבקשת כוחות הביטחון.
אתי בנדלר: זה לרבות בקשת כוחות הביטחון.
אתי בנדלר: יכולות להיות עוד נסיבות, אינני יודעת מה הן.
דנה נויפלד: מדובר בהוראת חריג שאנחנו לא יודעים לצפות אותה היום.
דנה נויפלד: האם יש לכם רעיון מה אתם רוצים פרט לכוחות הביטחון?
אופיר אקוניס: מי בעד הסעיף (ב), עם הנוסח שהציעה היועצת המשפטית של הוועדה?
אופיר אקוניס: הסעיף הבא, תחולה והוראות מעבר.
ליאת גלזר: אני קוראת את סעיף 3(ב), כי סעיף 3(א) הוקרא בישיבה הראשונה: "(ב) – בעל רישיון ומי שעוסק בסחר בציוד קצה שהוא ציוד רדיו טלפון נייד (בסעיף קטן זה – ציוד קצה רט"ן) אשר הגביל או חסם, לפני תחילתו של חוק זה, את האפשרות הנתונה למנוי לעשות שימוש בציוד קצה רט"ן בכל רשת בזק ציבורית של בעל רישיון, לא יגבה מהמנוי תשלום כלשהו בעבור הסרת ההגבלה או החסימה האמורה, שתיעשה על ידו לבקשת המנוי.
ליאת גלזר: לעניין זה, בעל רישיון ו"סחר" – כהגדרתם בסעיף 53א1 לחוק התקשורת, כנוסחו בסעיף 2(9) לחוק זה".
ליאת גלזר: הסעיף הזה הוא הוראת מעבר לעניין ה"סים לוק", ואנחנו מבקשים שמרגע שהחוק עובר, מנויים שמבקשים לפתוח את נעילת הסים – הדבר ייעשה ללא תשלום.
אופיר אקוניס: כלומר, מה-1 בינואר.
אתי בנדלר: מדובר כאן רק על ה"סים לוק", או יש עוד הגבלות או חסימות שיכולות להיות רלוונטיות, כמו למשל השימוש בסקייפ?
דנה נויפלד: זה שימוש בציוד קצה רט"ן.
ליאת גלזר: הסעיף מדבר על הגביל או חסם את האפשרות הנתונה למנוי לעשות שימוש בציוד קצה רט"ן בכל רשת בזק ציבורית של בעל רישיון.
ליאת גלזר: זו הפסקה השלישית משלושת סוגי ההגבלות שאותה העתקנו לכאן.
אתי בנדלר: האם זה ברור – לדעתי כן, אני רק רוצה לוודא שכולם סבורים כך – שבעצם כל ההגבלות, למעט הגבלות שהשר יתיר בהתאם לסעיף שעליו דיברנו קודם, יוסרו ממועד כניסת החוק לתוקפו?
אתי בנדלר: קיימת חובה על בעלות הרישיון להסיר את כל החסימות האלה, ולגבי הסים שהם גם לא יגבו תשלום, אבל האם זה ברור שזה חל גם לגבי חסימות שנעשו בעבר?
נגה רבינשטיין: מכיוון שההוראה חלה מיום ה-1 בינואר 2011, להבנתנו הנוסח מבהיר את זה.
אתי בנדלר: השאלה היא אם ברור שהיא גם לגבי חסימות שנעשו בעבר?
חיים רמון: יש כאן שאלה הנדסית ולא משפטית.
חיים רמון: אני רוצה להסביר קצת את הפרקטיקה, איך הדברים האלה נעשים.
חיים רמון: יצרן גדול, לצורך העניין נוקיה, HP, סמסונג וכל אחד אחר, מזמינים אצלו ציוד שהוא ציוד סטנדרטי שנמכר בכל העולם, על שפע התכונות של אותו מכשיר.
חיים רמון: מדינות שונות או חברות שונות באותה מדינה יכולות להזמין על-פי צורכיהן הגבלות מסוימות על הפעולה של המכשיר, וכך הוא מגיע או ישירות מהיצרן בחו"ל, אם ההזמנה מאוד גדולה, או שהיבואן בארץ עושה את השינויים המתאימים על-ידי גרסת תוכנה מתאימה במכשיר על-מנת להגביל אותו על-פי בקשת החברה המוכרת, ואנחנו יודעים שכ-80% מהמכשירים בישראל נמכרים על-ידי החברות.
חיים רמון: דרך אגב, טעות נפוצה – ההגבלה היא לא על הסים, ההגבלה היא על המכשיר, על הברזל.
חיים רמון: את הסים אתה יכול להוציא ולהכניס, אבל עדיין הברזל לא מתפקד, כי ההגבלה צרובה בתוך התוכנה של הברזל, ואת זה פורצים או פותחים, לא את הסים עצמו.
חיים רמון: כפי שאני כמהנדס מבין את הסעיף, מה שהחברות יוכלו לעשות לגבי מכשיר שהגיע כבר, בין מהיצרן בחו"ל ובין מהיבואן בארץ, הגיע כבר עם חסימות והגבלות כאלה ואחרות, ניתן יהיה לפתוח את המגבלה של הסים, דהיינו שבאותו ברזל אפשר יהיה לשים סים של חברות שונות.
חיים רמון: ללכת אחורה ולהתחיל להתקין כל מיני גרסאות תוכנה חדשות שמבטלות את כל ההגבלות שהיו קיימות במכשיר עד אותו הרגע – אני לא קורא את זה מהסעיף הזה – זה גם דבר שאיננו טריוויאלי ואיננו פשוט, ולא כך אני קורא את הסעיף כמהנדס.
קובי שמש: אני רוצה לשאול שאלה למה ששאלה היועצת המשפטית.
קובי שמש: בעבר ספקי ציוד חסמו סקייפ במכשירים הסלולאריים.
קובי שמש: האם במסגרת החוק זה חל אחורה גם, כלומר הם יצטרכו להסיר את החסימה הזאת?
קובי שמש: זה מה ששאלה היועצת המשפטית.
אתי בנדלר: אמרתי שהעובדה שהחוק חל מיום כניסתו לתוקף לא אומרת בהכרח שזה מחייב בפתיחת חסימות עבר.
איתמר ברטוב: השאלה אם הוא מחייב פעולה אקטיבית.
איתמר ברטוב: אני לא יכול לחייב מישהו לבוא אלי לפתוח.
איתמר ברטוב: אני יכול להגיד שאם הוא בא, אני חייב לעשות את זה.
אתי בנדלר: אז צריכה להיות הוראה מפורשת שמחייבת אותך להיענות לבקשה.
איתמר ברטוב: כשמישהו בא אלי, אני חייב להיענות לבקשתו ולעשות את זה חינם.
איתמר ברטוב: קודם כל אני חייב לעשות את זה בכל מקרה.
אתי בנדלר: אני חושבת שזה מחייב אמירה.
נגה רבינשטיין: שהוא חייב לעשות את זה מכאן והלאה?
אתי בנדלר: שגם לגבי חסימות או הגבלות שנעשו בעבר ברשת, או סים, הוא יהיה חייב להיענות לבקשה ולא יגבה תשלום.
איתמר ברטוב: זה כתוב, זה בנוסח.
אתי בנדלר: זה כתוב רק לגבי סים, אם אני מבינה נכון.
אתי בנדלר: תסתכל בסעיף קטן (ב).
אתי בנדלר: זה לעשות שימוש בציוד קצה רט"ן בכל רשת.
איתמר ברטוב: את מציעה לומר את מה שנאמר לגבי הסים לגבי כל השירותים?
אתי בנדלר: אז כן צריך להרחיב את זה?
יהודה סבן: בהחלט.
נגה רבינשטיין: כל סוגי החסימות?
אתי בנדלר: כן, כל סוגי החסימות.