GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: יותר קל בתוך היבש להפריד את הרהיטים, את האלקטרוניקה ואת החיתולים החוצה ולהשאיר את מה שחייב במיחזור אריזות, מאשר לקחת פח שיש בו גם רטוב עם מיץ דגים וכל הג'יפה – סליחה שאני אומר – ולהתחיל לנסות למיין ממנו ולמקסם את המיחזור.
יוסי ענבר: במשבצת השמאלית למעלה אנחנו רואים שהיצרנים והיבואנים או הגופים המוכרים יזרימו את הכסף לרשויות המקומיות וכן לקידום אותם מתקני מיחזור.
יוסי ענבר: קרן הניקיון נותנת כסף לתשתיות מיחזור ולתשתיות הפרדה.
יוסי ענבר: זה המודל, וזה חוזר על עצמו קצת יותר מורכב.
גלעד ארדן: רק הבהרה אחת: האוצר בדק אותנו בציציות.
גלעד ארדן: הרי אנחנו לא מוכנים להטיל אחריות על התעשיינים בלי שבאמת נדע שהשלטון המקומי עומד לשתף פעולה ולהפריד את הפסולת.
גלעד ארדן: לכן כדי שנדע בוודאות שהשלטון המקומי עומד לעשות את זה, היה צורך גם לתת להטמנה את המחיר הריאלי שלה.
גלעד ארדן: ככל שהוא יהיה ריאלי יותר ויקר, כי הוא היה בעצם סבסוד שלילי, אז הרשות המקומית מבינה שהרבה יותר משתלם לה להפריד את הפסולת ולא להמשיך לשנע להטמנה.
גלעד ארדן: כשהאוצר עשה את החישוב כמה תגרום תוספת העלות לרשויות המקומיות בשל התייקרות ההטמנה לעומת החיסכון של חוק האריזות לה ולאזרח שגר בה, יצא שיישום מלא של חוק האריזות מוזיל עוד ב-20% מעבר למצב הקיים את עלויות טיפול הפסולת גם אם נייקר את ההטמנה.
ישראל חסון: וכמה אם נייקר, לפי מה שמוצע?
גלעד ארדן: כן, ל-100 שקל.
גלעד ארדן: אבל האוצר הוציא ממני התחייבות שאמרתי אותה כבר לשלטון המקומי, שבלי שחוק האריזות יעבור גם היטל ההטמנה לא ייכנס לתוקף העלייה שלו.
גלעד ארדן: כי שוב, מדובר בכלים שלובים, אחד צריך פה את השני, ולכן קריטי לנו להצליח להתקדם בחוק.
ישראל חסון: רבותיי, למודל הכלכלי – יש עוד גורם שרוצה להתייחס ולהציג?
גמי ברזילי: אני מנהל המטה במרכז השלטון המקומי.
גמי ברזילי: אני לא רוצה להיכנס לתכני המודל, ולהתחיל להתווכח על סעיף זה או אחר, אני רק רוצה לומר לוועדה שבמרכז השלטון המקומי אנחנו מכינים מודל מקביל, ותוך שבוע ימים אנחנו אמורים לסיים אותו ולהגיש אותו לשר ולמשרד להגנת הסביבה.
גמי ברזילי: אני מאוד מקווה ששני המודלים ייפגשו.
ישראל חסון: גמי, אני כבר אומר לכם, אני מתקדם בלי שום קשר לשר – אני מדבר גם על הזמנים שלי וגם על לוח הזמנים של הוועדה, או בעיקר.
ישראל חסון: אי אפשר.
ישראל חסון: זה לא שפגשנו נתון חדש.
ישראל חסון: אם אתם תפגשו אותנו בהמשך הדרך, תפגשו.
ישראל חסון: אני מתכוון להתקדם.
גמי ברזילי: אני רק רוצה לומר שגם לנו יש מודל- -
גלעד ארדן: אבל המודל שלכם הוא לצורך המשא ומתן איתנו על היטל ההטמנה, לא לצורך חוק האריזות.
גלעד ארדן: על מה אתה רוצה להשפיע פה, על אחוזי המיחזור שלהם?
גלעד ארדן: על מה אתה רוצה להשפיע בדיוק?
גמי ברזילי: אני אמור להציג את התמונה הכללית.
גלעד ארדן: אבל הוא במסגרת הדיאלוג איתנו על גובה היטל ההטמנה.
גמי ברזילי: הוא ישמש גם לצורך הזה, אבל הוא מודל שמשקף- - -
ישראל חסון: גלעד, אני אמרתי דבר אחד פשוט: אני את הדיון על המודל הכלכלי מסיים היום, מבחינתי.
ישראל חסון: מי שרוצה להציג – בבקשה שיציג.
ישראל חסון: בבקשה, יודק'ה.
יהודה שגב: אני מבקש גם לאפשר לכלכלן שלנו להציג את ההערות שלנו למודל.
יהודה שגב: אני אפתח ואומר שאין פערים גדולים בין הנתונים שהציג המשרד לבין הנתונים שלנו, והטענה שלנו שתתברר בהמשך היא שהדברים אינם מנוסחים בחוק כפי שהם מנוסחים במודל הכלכלי.
יהודה שגב: כשנגיע למילים ולמשפטים אנחנו נעיר את ההערות שלנו.
ישראל חסון: יודק'ה, אני רוצה להבין, אני רוצה ליישר קו.
ישראל חסון: על המודל הכלכלי ההערות הן בשוליים, אני מבין.
יהודה שגב: יש הערות, אנחנו מבקשים להציג אותן.
ישראל חסון: בבקשה, בואו נשמע את ההערות.
מנחם פרלמן: קודם רק תיקון אריתמטי: 300 מיליון שקל לחלק ל-2 מיליון משפחות זה 150 שקל למשפחה.
מנחם פרלמן: צריך להגיד ביושר- -
יוסי ענבר: לאדם.
ישראל חסון: הוא דיבר על אדם.
מנחם פרלמן: אוקיי.
מנחם פרלמן: אז זה 150 שקל למשפחה, וצריך להגיד ביושר שהניסיון באירופה הוא כזה שתוספת העלויות גולגלה, חשוב לדעת את זה.
מנחם פרלמן: לגבי דוגמאות לעלויות דמי הטיפול באירופה, הנתונים כמובן נכונים, רק צריך לזכור דבר נוסף שהאופן שבו התעשייה במדינות שאליהן התייחסו בהשוואה משפה או משתתפת במימון היא באמת שונה מהאופן שבו זה מנוסח כרגע בחוק.
מנחם פרלמן: הבסיס העקרוני ברוב המדינות האלה הוא עלות נוספת ולא כל העלות- -
ישראל חסון: אני יכול לבקש ממך בקשה?
ישראל חסון: תסלחו לי אם אני טיפה יותר קצר היום.
ישראל חסון: אני מבקש שתיקח אותנו במודל הכלכלי לנקודות המחלוקת.
ישראל חסון: הבנו שאין בהכרח התאמה לסעיפי החוק.
ישראל חסון: כשנגיע לסעיף החוק, תפנו אותנו, אבל לפחות נדע שכולנו מדברים על אותו בסיס, על אותו מודל כלכלי.
מנחם פרלמן: בסדר, אז אני אפנה לשלוש נקודות: מיכלי האצירה בעלות שנתית של 30 מיליון שקל זאת שאלה כמה המשרד מממן את מיכלי האצירה, כי העלות הכוללת תהיה הרבה יותר גדולה.
מנחם פרלמן: בחשבון פשוט אם זה 1,500 שקל למיכל, אז 30 מיליון שקל זה 20 אלף פחים וזה בוודאי כלום יחסית להשקעה שתהיה דרושה.
מנחם פרלמן: השאלה היא מי משלם את זה.
מנחם פרלמן: אם זה לא התעשייה, אז מישהו משלם את זה.
מנחם פרלמן: זאת השאלה הראשונה.
מנחם פרלמן: יכול להיות שעלות השינוע היא 200 מיליון שקל, זה כנראה קצת יותר, אבל השאלה היא איך בדיוק מחשבים וכמה מטילים על התעשיינים.
מנחם פרלמן: בעלות המיון יש פער גדול.
מנחם פרלמן: אנחנו חושבים שעלות של 60 מיליון שקל היא סכום קטן מדי למיון 600 אלף טון- -
ישראל חסון: כמה אתם טוענים?
מנחם פרלמן: 180 מיליון שקל.
ישראל חסון: זה משמעותי.
מנחם פרלמן: זאת הנקודה העיקרית.
יהודה שגב: זאת הנקודה היחידה שיש פער בינינו לבין המשרד.
ישראל חסון: אם אני מבין אתכם נכון אתה אומר שבשינוע הוויכוח הוא בשוליים?
יהודה שגב: עלות האיסוף העירונית זה 200-180 זה שולי.
ישראל חסון: כלומר הוויכוח המרכזי שלכם הוא על 120 מיליון שקל?
יהודה שגב: בעלויות המיון.
מנחם פרלמן: במיון.
ישראל חסון: בעלות הכוללת.
מנחם פרלמן: לא, לא, יש עוד לפחות 150-140 מיליון שקל במיכלי האצירה, בפחים.
מנחם פרלמן: שם הכסף הגדול.
ישראל חסון: אתם מדברים על פער של 270, וזה אתם אומרים לי כשכאן מוצג לי שבעלות של 300 מיליון פער של 270 זה פער של 100%.
ישראל חסון: לא שולי.
גלעד ארדן: הם מתעלמים, לדוגמה, מזה שהצהרתי שאת הפחים אנחנו מממנים.
יהודה שגב: נכון מאוד.
גלעד ארדן: אז למה לא להרוויח פה עוד זמן ולהגיד מה שבא להם?
יהודה שגב: אנחנו לא רוצים להרוויח זמן, אדוני השר- -
גלעד ארדן: אז למה להגיד את זה?
גלעד ארדן: אתם יודעים שאנחנו מממנים את הפחים, אז למה לפתוח פה דיון מיותר?
יהודה שגב: אני יכול להגיב?
גלעד ארדן: אתה יכול.
יהודה שגב: השר התייחס לעניין שמימון הפחים או התשתיות, לצורך העניין, אינו על הגוף המוכר / היצרנים.
יהודה שגב: זה נאמר לפרוטוקול ומבחינתנו זה מקובל.
יהודה שגב: אנחנו מציינים שבחוק המוצע זה לא נאמר במפורש.
יהודה שגב: יש חשיבות לעניין הזה.
ישראל חסון: יודק'ה, אתם מוכנים ללכת פעם אחת בדרך שאני מנסה לנהל את זה?
יהודה שגב: בבקשה.
ישראל חסון: אם עכשיו אתה מתחיל לזרוק אותי לסעיף הזה אני שואל אותך בסוף, בשורה התחתונה, מה הפער בין המודל הכלכלי שלך לבין המודל הכלכלי שהוצג לנו?
יהודה שגב: רק עלויות המיון.
ישראל חסון: של 120 מיליון שקל?
יהודה שגב: בין 180-60.
יצחק וקנין: זה 120.
יהודה שגב: הוא אמר  שההטמנה לא עלינו.
יהודה שגב: הוא אמר את זה, למה צריך לחזור?
יהודה שגב: עוד פעם לקבל הערה מהשר?
ישראל חסון: רבותיי, זה הפער בין התאחדות התעשיינים לבין המשרד להגנת הסביבה.
ישראל חסון: המשרד להגנת הסביבה, אפשר לקבל את התייחסותכם לפער הזה?
יוסי ענבר: צריך לזכור שחלק מהמיון נעשה במקור.
יוסי ענבר: היום יש איסוף של קרטון שלא צריך למיין אותו, אלא המיון נעשה בסופו של דבר במפעל עצמו, וזה עלויות שלא נספרו.
יוסי ענבר: יש תמהיל של פסולות – לפי הבנתי, התעשייה לקחה את מיון הפרקציה הקלה בלבד, וזה העלויות הגבוהות.
יוסי ענבר: אין ספק שמיון פלסטיק ומיון זכוכית עולה שונה.
יוסי ענבר: טון זכוכית וטון פלסטיק עולה שונה.
יוסי ענבר: אנחנו לקחנו תמהיל של פסולת, ולכן הגענו לאותו מחיר מתוך הפחתה של אותה פסולת שכבר מוינה במקור.
יוסי ענבר: לכן הפער במחירים, תלוי מה אתה סופר.
יוסי ענבר: אם ניקח את אותו מפעל שחלקנו ראינו בגרמניה שבו יש רק פלסטיק יכול להיות שהמחיר הוא כזה, כי אתה ממיין אוויר.
יוסי ענבר: אין לי ויכוח.
יוסי ענבר: המחיר צריך להיות מחיר ממוצע.
גלעד ארדן: נחום הוא הכלכלן.
נחום יהושע: המחיר המשתמע מהתחשיב של 180 מיליון שקל הוא כ-300 שקל לטון.
נחום יהושע: אנחנו מכירים עלויות מיון של בערך 60-50 שקל לטון בארץ.
נחום יהושע: בשביל להיות שמרנים לקחנו 120 שקל לטון עלות מיון, אבל עדיין 300 שקל לטון זה פשוט לא סביר.
רוני קוברובסקי: לגבי עלויות ההפרדה במקור – יש להם עלויות, צריך לקחת את זה בחשבון.
רוני קוברובסקי: המנכ"ל לקח בחשבון שבחלק מהעלויות תתקיים הפרדה במקור.
ישראל חסון: אבל השר אמר שעלויות ההפרדה במקור יושתו על המשרד, והמשרד ישתתף במימון של זה.
ישראל חסון: זה מה שהוא אמר.
גלעד ארדן: יש לי שאלה לתעשיינים כי אני לא מצליח להבין לאן הולך הדיון: עכשיו כשאני סגרתי עם מודיעין, עם נס-ציונה ועם קריית-ביאליק על הפרדה מלאה במקור תוך שלוש שנים, מישהו פנה אליכם, ביקשו מכם שקל?
גלעד ארדן: אני שואל, מישהו דיבר איתכם?
גלעד ארדן: יש לנו כבר חתום איתם.
גלעד ארדן: אני נותן להם 70% מהעלויות, מודיעין משלמת את יתר ה-30%, קיבלו תקציב לחינוך ולהסברה – למה להשתמש בטיעון הזה לגבי התשתיות?
גלעד ארדן: אני מנסה להבין מאיפה זה מגיע.
גלעד ארדן: גם 30 מיליון לא הצלחתי להבין מאיפה זה הגיע.
גלעד ארדן: אולי אם יישארו רשויות חלשות שלא שמו- -
ישראל חסון: אתה שאלת לאן הדיון מתקדם, ולפי דעתי, הדיון התקדם.
גלעד ארדן: אני מנסה לשאול אותם על מה מדובר.
ישראל חסון: בסדר, אנחנו סוגרים פערים מאוד יסודיים שלא יעלו לנו אחרי זה בכל סעיף.
ישראל חסון: רוני, קיבלתם תשובה?
ישראל חסון: גמי, המודל הכלכלי – אלא אם תביאו נתונים שאני לא יודע על סמך מה הם מתבססים- -
גמי ברזילי: על סמך נתוני האוצר והמשרד להגנת הסביבה.
גמי ברזילי: אין לנו ויכוח על הנתונים, הוויכוח הוא על המסקנות.
ישראל חסון: אם המשא ומתן של המשרד הוא לצורך הדיון הפנימי שלכם, שים את זה בצד, בואו לא נפריע לדיון הזה.
ישראל חסון: בואו ניתן לעגלה הזאת להתחיל להתקדם כשאנחנו יודעים שיש לנו בסיס נתונים זהה.
גמי ברזילי: איך אמור המודל הכלכלי הזה לבוא לידי ביטוי בהצעת החוק?
ישראל חסון: אתה רוצה שאני אעבור איתך סעיף-סעיף?
גמי ברזילי: לא.
ישראל חסון: אתה עכשיו תשב ותסתכל בכל סעיף, ותראה אם זה מתכוון למטרה הזאת או לא.
גמי ברזילי: אדוני, אם זה הולך ל- - - להצעת החוק אנחנו מבקשים שתינתן לנו האפשרות להציג גם את המודל הכלכלי שלנו.
ישראל חסון: תשלח את המודל הכלכלי שלך, ואם יהיה זמן, ואם יהיה צורך נעלה את זה.
ישראל חסון: אתה יודע שאנחנו לא סותמים פה פֶה לאף אחד, נכון?
ישראל חסון: תודה לך, גמי.
ישראל חסון: אם ככה, אנחנו מתקדמים בהקראת החוק.
ג'וש פדרסן: ברשות הוועדה, הגענו עד סעיף 32 בהקראה, ויש מספר סעיפים שעברנו עליהם.
ג'וש פדרסן: להמשיך מאין שהפסקנו או יש רצון לחזור לסעיפים מהותיים יותר ודילגנו עליהם?
אתי בנדלר: אני מציעה להתחיל להשלים פערים.
גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, אנחנו ברשותך נציג קודם סעיפים שעברנו עליהם ושמאז יש לגביהם הסכמה.
גלעד ארדן: לפחות אני יודע על הסכמה, תמיד יכולים להתעורר פה עוד הערות.
גלעד ארדן: אבל כמו שגברתי רוצה או אדוני רוצה.
גלעד ארדן: יש לנו עמדה לגבי כל סעיף שדילגנו עליו.
אתי בנדלר: מצוין, אז נשלים פערים, זה מה שאמרנו.
ישראל חסון: אז נסגור מההתחלה לסוף.
ג'וש פדרסן: גברת בנדלר, נעשה את ההגדרה של "אחראי לפינוי פסולת" בסעיף 2?
ג'וש פדרסן: בסעיף 2, סעיף ההגדרות, הייתה הגדרה אחת שבעקבות הערתה של הגברת בנדלר לא הצבענו עליה, ובעקבות הערתה אנחנו מבקשים נוסח מעודכן להגדרה.
ג'וש פדרסן: אני קורא את ההגדרה של "אחראי לפינוי פסולת": "אחראי לפינוי פסולת" – רשות מקומית וכן כל מי שחייב, לפי כל דין, למעט חובה מכוח חוק עזר באיסוף ובפינוי של פסולת משטח שבבעלותו או בהחזקתו".
אתי בנדלר: תואיל להסביר.
ג'וש פדרסן: הביטוי "לפי כל דין" יכול לכלול גם "מכוח חוק עזר" ופשוט לעשות את ההבהרה הזאת שלא כל תושב או בית עסק יעמוד בהגדרה הפורמלית ש"אחראי לפינוי פסולת" לא הכוונה שיהיו 7 מיליון אחראים לפינוי פסולת.
ג'וש פדרסן: לכן ההבהרה נדרשת.
ג'וש פדרסן: אנחנו מציעים למחוק את הסיפא שמפרטת דברים ספציפיים ולהשאיר רק את העיקרון הכללי, את ההגדרה, ומה שנכנס בגדר ההגדרה יהיה בגדר "אחראי לפינוי פסולת".
גיל ליבנה: אני מהמרכז לשלטון המקומי.
גיל ליבנה: אני רואה שפוטרים פה את נמל התעופה, וזה שטח גלילי- -
ג'וש פדרסן: סליחה, גיל, שאני קוטע אותך באמצע משפט, אבל הסיפא נמחקה.
גיל ליבנה: - - -
גלעד ארדן: מחקנו את זה, ההערה שלך לא רלוונטית.
ג'וש פדרסן: אחרי המילה "בהחזקתו" כל הסיפא נמחקה.
ג'וש פדרסן: מצטער אם קטעתי אותך באמצע משפט.
ישראל חסון: אין הערות?
ישראל חסון: אני מצביע על הסעיף הזה.
ישראל חסון: הצבעה     בעד סעיף 2 – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2 אושר.
ישראל חסון: אני בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.
ישראל חסון: בבקשה, סעיף 6.
יהודה שגב: סליחה, שאלת הבהרה: יש דברים שכבר הוקראו וסוכם עליהם, ובבדיקה נוספת הסתבר שצריך לעשות בהם תיקון – מתי הזמן?
אתי בנדלר: למה אתה מתכוון שסוכם?
יהודה שגב: הוקרא והוצבע.
אתי בנדלר: הוועדה הצביעה?
אתי בנדלר: אי אפשר לפתוח אותם, אלא אם כן אחד מחברי הכנסת מגיש בקשה לדיון מחדש באותו סעיף.
יהודה שגב: גם אם זה סוכם עם המשרד?
אתי בנדלר: אז המשרד יגיש בקשה לדיון מחדש.
לאה ורון: את הבקשה צריך לפרסם בסדר היום של הוועדה לפני הדיון.
יהודה שגב: הייתה בעיה עם מוצרים שמגיעים מהפלסטינים.
יהודה שגב: צריך לראות איך כותבים את זה.
ישראל חסון: יודק'ה, יכול להיות שיהיו לך עוד עשרים.
ישראל חסון: אתה לוקח את ה-20 הללו, מעביר את זה דרך חבר כנסת שמגיש בקשה- -
אתי בנדלר: או דרך המשרד, אם הוא אומר שזה סוכם עם המשרד.
ישראל חסון: יודק'ה, עזוב עכשיו סעיפי סדר וניקיון.
ישראל חסון: תרשום לך את זה, ואתה יכול להגיש את זה לוועדה, והוועדה תקבע מתי לדון בזה.
ישראל חסון: אתה יכול להגיש להם את זה אתמול.
יהודה שגב: מאה אחוז.
ישראל חסון: ג'וש, בבקשה, סעיף 6.
ג'וש פדרסן: הקראת סעיף 6:     חובת מיחזור פסולת אריזות    6.	 (א)	יצרן ויבואן יבצעו, בכל שנה, מיחזור מוכר של פסולת האריזות של המוצרים הארוזים או של אריזות השירות, לפי העניין, שייצרו או שייבאו כאמור, בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, בהתאם לסוג חומר האריזה, מסך משקל האריזות החד-פעמיות של המוצרים מאותו סוג חומר שמכר היצרן או היבואן באותה שנה (בפרק זה – יעדי מיחזור לפי סוג חומר):    (1)	זכוכית, נייר או קרטון – 60 אחוזים;    (2)	מתכת – 50 אחוזים;    (3)	פלסטיק – 22.5 אחוזים;    (4)	עץ – 15 אחוזים.
ג'וש פדרסן: (ב)	סך פסולת האריזות שימחזר יצרן או יבואן לפי הוראות סעיף קטן (א) לא יפחת מ-60 אחוזים מסך משקל האריזות החד-פעמיות של כלל המוצרים שמכר היצרן או היבואן באותה שנה (בפרק זה – יעד מיחזור כולל).
ג'וש פדרסן: (ג)	על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב), בתקופה 1 ליולי  2011 עד 30 ליוני 2014 יהיו יעדי המיחזור לפי סוג חומר ויעד המיחזור הכולל, כמפורט להלן:        (1)	בתקופה 1 ליולי 2011 עד סוף שנת 2011 – יהיו יעדי המיחזור לפי סוג חומר כמפורט להלן ובלבד ששיעור יעד המיחזור הכולל לא יפחת מ-30 אחוזים:      (א)	זכוכית, נייר או קרטון – 30 אחוזים;     (ב)	מתכת – 20 אחוזים;     (ג)	פלסטיק – 15 אחוזים;     (ד)	עץ – 15 אחוזים;        (2)	בשנת 2012 – יהיו יעדי המיחזור לפי סוג חומר כמפורט להלן, ובלבד ששיעור יעד המיחזור הכולל לא יפחת מ-40 אחוזים:     (א)	זכוכית, נייר או קרטון – 40 אחוזים;     (ב)	מתכת – 30 אחוזים;     (ג)	פלסטיק – 22.5 אחוזים;     (ד)	עץ – 15 אחוזים;        (3)	בשנת 2013 – יהיו יעדי המיחזור לפי סוג חומר כמפורט להלן, ובלבד ששיעור יעד המיחזור הכולל לא יפחת מ-50 אחוזים:     (א)	זכוכית, נייר או קרטון – 50 אחוזים;     (ב)	מתכת – 40 אחוזים;     (ג)	פלסטיק – 22.5 אחוזים;     (ד)	עץ – 15 אחוזים.
ג'וש פדרסן: (4) בתקופה 1 לינואר 2014 עד 30 ליוני 2014- יהיו יעדי המיחזור לפי סוג חומר כמפורט להלן, ובלבד ששיעור יעד המיחזור הכולל לא יפחת מ- 55 אחוזים:     זכוכית, נייר או קרטון – 55 אחוזים;     מתכת- 45 אחוזים;     פלסטיק- 22.5 אחוזים;     עץ- 15 אחוזים;        (ד)	ביצע יצרן או יבואן השבה מוכרת של פסולת אריזות, יראו את שיעור פסולת האריזות שלגביו ביצע השבה כאמור כאילו בוצע לגביו מיחזור מוכר לפי סעיפים קטנים (ב) ו- (ג) לעניין יעד המיחזור הכולל, וזאת עד לשיעור של עשרה אחוזים מסך משקל האריזות החד-פעמיות של כלל המוצרים שמכר היצרן או היבואן באותה שנה.
ג'וש פדרסן: (1) ייצא יצרן או יבואן, בהתאם להוראות לפי כל דין, פסולת אריזות למטרות מיחזור או השבה, רשאי המנהל להכיר במשקל פסולת האריזות כאמור, כולה או חלקה, כפסולת אריזות שבוצע לגביה מיחזור מוכר לפי סעיפים קטנים (א) עד (ג), וזאת עד לשיעור של 20% אחוזים מיעדי המיחזור לפי סוג חומר, לכל סוג חומר.
ג'וש פדרסן: (2) ואולם, על אף האמור בסעיף קטן (1) סיפא, רשאי המנהל להכיר בייצוא פסולת אריזות מעבר לשיעור כאמור, בנסיבות מיוחדות בהם נוכח כי אין חלופות מיחזור או השבה סבירות בישראל וכי נוכח כי ננקטו מאמצים סבירים ליצירת חלופות אלה.
ג'וש פדרסן: זה בעצם הסעיף שקובע את היעד המהותי ליצרנים וליבואנים למיחזור עם אפשרות להשבה מסוימת מתוך יעד 60% הכללי.
ג'וש פדרסן: אלה אותם יעדים שמופיעים בדירקטיבה האירופית, ומדובר על יעד מיחזור כולל שהוא על סך כל האריזות ועוד יעד ספציפי, לפי סוג חומר שמקבל מינימום מיחזור לגבי סוגי החומר – שלא ימחזרו רק חומר מסוים, לפי העלות הכלכלית באותה שנה או באותו רגע.
ג'וש פדרסן: היעד הכללי הוא 60%, ובסעיף ג' יש יעדי ביניים, שהם החל מסוף תקופת ההתארגנות ב-1 ביולי 2011 ועד מחצית 2014 באופן מדורג.
ישראל חסון: יש לי שתי שאלות שאני רוצה בהן הבהרה: הסעיף הזה שאנחנו קובעים בו תאריך- -
גלעד ארדן: באיזה סעיף?
ישראל חסון: בכל הסעיפים אנחנו קובעים תאריך – מדוע אנחנו לא קובעים זמן מיום תחולת החוק, מיום החלת החוק או חקיקת החוק?
ישראל חסון: מה שנקרא "ש+".
גלעד ארדן: החוק הזה נכתב בהנחה שהוא יסתיים השנה, ואנחנו עוד לא הגענו לשם, אבל במשא ומתן שקיימנו עם התאחדות התעשיינים סיכמנו שמרגע שהחוק יתחיל לחול התאריכים שבו יידחו חצי שנה קדימה.
גלעד ארדן: זאת אומרת תהיה חצי שנה לטובת היערכות והתארגנות של התעשיינים לטובת הקמת תאגיד.
ישראל חסון: אז אני שואל גם מפאת כבודו של הגורם המחוקק שאי אפשר לשים לו גבול ולהגיד לו שהוא חייב לסיים את החקיקה עד סוף 2010- -
גלעד ארדן: בגלל זה אמרתי – המועדים כאן נכתבו מתוך הנחה, אבל אם ההנחה הזאת תקרה אחרת, וזה בסדר גמור, המועדים שם יידחו.
ישראל חסון: אז אני שואל למה מראש אנחנו לא קובעים ואומרים שמרגע החלת החוק ועוד חצי שנה או שנה או שנתיים ולא לכתוב תאריכים.
ישראל חסון: תאריך חלוט זה לכאורה מציב – אתי, אני שואל אותך.
אתי בנדלר: הכוונה היא שההנחה הייתה שהחוק יתקבל עד תום השנה הנוכחית, ולכן תהיה תקופת היערכות של חצי שנה, ויעדי האיסוף יתחילו להיכנס לפועל ב-1 ביולי שלאחר מכן.
אתי בנדלר: אני מציעה שהוועדה תחליט על העיקרון, כולל התאריכים שקבועים כרגע בהצעת החוק.
אתי בנדלר: אבל ככל שנתקדם בהצעת החוק ויסתבר שהצעת החוק לא תתקבל עד התאריך הזה, אז הסעיף הזה ייפתח מחדש.
ישראל חסון: למה צריך לפתוח את הסעיפים?
ישראל חסון: אני מבין את העיקרון שהמשרד מציע פה.
ישראל חסון: העיקרון שהמשרד מציע הוא שהוא רוצה תוך פרק זמן של ארבע שנים מרגע שחוקקנו את החוק, להגיע ליעדים.
גלעד ארדן: ארבע וחצי.
ישראל חסון: ארבע וחצי, לא משנה.
ישראל חסון: גם ברמת הנראות וגם ברמת התפעול כולנו רוצים שהחוק הזה ייכנס.
ישראל חסון: מה שנדמה שהוא רק רצון של השר – הצטרפנו אליו.
ישראל חסון: החוק הזה הוא מטרתו של כל מי שיושב פה סביב השולחן.
ישראל חסון: אז אני מציע שנעשה את זה ונגדיר – ותגידי לי אם זה אפשרי – שמרגע שחוקקנו את החוק בתוך חצי שנה או אחרת- -
אתי בנדלר: חצי שנה זה בעייתי.
אתי בנדלר: דווקא לחוק כזה צריכים להיות תאריכים מאוד ברורים משום שיש סנקציות מאוד משמעותיות על אי עמידה ביעדי המיחזור.
אתי בנדלר: לכן בנושא הזה ראוי שייקבעו תאריכים חלוטיים.
אתי בנדלר: עקרונית יעדי מיחזור הם לשנה קלנדרית שלמה.
אתי בנדלר: אז אולי אפשר לעשות עד 1 ביולי עד סוף שנה קלנדרית, אבל להתחיל לדבר על חצאי שנים בלי שזה מתחיל ב-1 ביולי זה יכול לעשות בעיה כי אז יעדי המיחזור לא ייספרו לאחר מכן לשנים קלנדריות שלמות.
ישראל חסון: אוקיי, אנחנו נאשר אותו ונעלה אותו להצבעה, אבל אנחנו רושמים לעצמנו הערת אזהרה שבמידה שהחוק הזה לא יתקדם כפי שאנחנו צריכים אותו, אנחנו  חייבים לחזור אליו.
אתי בנדלר: לקראת סוף החוק יש סעיף תחילה, אדוני.
אתי בנדלר: אם יהיה צורך לסגור לחלוטין את פרקי הזמן אני מציעה שהוועדה כבר תחליט שהיא מאשרת את זה כפוף לכך שאם החוק לא יתקבל לפני 1 בינואר, כך שתחילתו לא תהיה ב-1 בינואר 2011 כבר הוועדה מחליטה על דיון מחדש בסעיף הזה.
דלית דרור: בשנה הראשונה, למה בכל הסעיפים?
ג'וש פדרסן: אם אני רוצה להדגיש את החשיבות של שנים קלנדריות מלאות- -
ישראל חסון: לא, זה ברור, חבל על הזמן, זה ברור לחלוטין.
ג'וש פדרסן: אם תידרש התאמה זה יהיה בסעיף (ג)(1) רק לגבי מה שיהיה בשנת 2011.
אתי בנדלר: שהוועדה לא תחליט.
ישראל חסון: זה לא יכול להיות שזה יהיה רק לגבי 2011 כי אתה דוחק את זה קדימה, זה הרי משורשר.
ישראל חסון: אבל אנחנו סיכמנו פה סיכום הגיוני.
ישראל חסון: אם נראה שאנחנו לא מתקדמים לפי הקצב שרצינו, ואנחנו גוררים דחייה, אז נעשה את התיקון.
אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב שלסעיפים קטנים (ד) ו-(ה) לא ניתנו הסברים.
אתי בנדלר: ראוי להבהיר מה המשמעות שלהם.
אתי בנדלר: בדברי ההסבר לא התייחסת לעניין.
גלעד ארדן: לגבי ההשבה?
אתי בנדלר: לגבי ההשבה ולגבי ייצוא של אריזות.
ישראל חסון: אני צריך מכם הסבר על אחוזים שמושבים לייצוא.
ג'וש פדרסן: זה סעיף קטן (ה).
ג'וש פדרסן: לסעיף קטן (ד) העדיפות היא למיחזור חומר שזה יעד כללי של 60%, ויעדי המיחזור לפי כל סוג חומר זה רק למיחזור חומר.
ג'וש פדרסן: עם זאת יש אפשרות לעשות השבה במידה מסוימת עד 10% מתוך 100%, זאת אומרת עד 50% מיחזור חומר ועוד 10% השבה, כך שבסך הכול נגיע ל-60% מתוך 100%.
ג'וש פדרסן: בהשבה הכוונה היא להשבה לאנרגיה במתקן מוסדר על פי כל דין.
ג'וש פדרסן: זה מאפשר גמישות למי שהחובות עליהם לעמוד ביעדים לעשות גמישות במיחזור חומר להשבה- -
ישראל חסון: אני שואל עכשיו לגבי סעיף (ה)(1): אם אני מבין אותך נכון, אם יש יצרן או יבואן שאסף פסולת והחליט לייצא אותה, למה התקרה הזאת של 20 אחוזים?
ג'וש פדרסן: אני אבהיר: יש למשרד התמ"ת סמכויות לעניין הייצוא עצמו – רישיון לייצוא ולייבוא.
ג'וש פדרסן: פה זה לא מתייחס לסמכויות – הייצוא והייבוא ייעשה על-פי הסמכויות והמנגנונים הקיימים היום.
ג'וש פדרסן: מוצע להסמיך את המנהל לאריזות לצורך הכרה לעמידה ביעדי חוק האריזות, שהוא יוכל להכיר בייצוא פסולת אריזות עד לשיעור של 20% מיעדי המיחזור לפי סוג חומר כדי לתת תקרה מקסימלית להכרה בייצוא.
ג'וש פדרסן: זה משקף עיקרון בסיסי של מתן עדיפות מסוימת למיחזור חומר בישראל.
גלעד ארדן: אני רק אסביר בעוד משפט אחד: היום מתפתחות אמנות בינלאומיות שהולכות ומחמירות בקשר למגבלות על ייצוא פסולת.
גלעד ארדן: אף על פי שיכול להיות שלפעמים יש בזה תועלת כלכלית, אין עניין שמדינה מערבית מתקדמת תיקח את כל הפסולת שלה, תזרוק את זה במזרח הרחוק או במדינה נחשלת, ושם יתמודדו עם זה.
גלעד ארדן: א', אין לנו באמת יכולת לעקוב שממחזרים את זה שם, ולא שהוא נפטר מזה שם אצל מישהו שרשום כעוסק במיחזור, אבל בפועל לא ממחזרים את זה, ואז הקושי לעקוב אחרי זה הוא הרבה יותר גדול; ב', יש עניין שתתפתח תעשיית מיחזור מקומית שגם תספק מקומות עבודה וגם תוזיל בסוף את עלויות המיחזור.
גלעד ארדן: לכן צריך לזכור שהחוק לא חל על כל פסולת האריזות, אלא חל בהיקף המלא רק על 60%, כלומר 40% עדיין אפשר לייצא.
גלעד ארדן: מתוך 60% גם 10% אישרנו לעשות השבה, שבהיררכיה המומלצת בעולם זה אחרי המיחזור – קודם ממליצים לעודד הפחתה במקור של שימוש בחומרי גלם, אחרי זה ממליצים לעשות מיחזור, ואם לא עושים לא זה ולא זה, אז עושים השבה, שזה הפקת אנרגיה מהפסולת.
גלעד ארדן: לכן כאן אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים להכיר מתוך 50% פסולת אריזות – כי על 10% ניתן לעשות השבה – בעד 20% אם תייצא את הפסולת, ואנחנו רוצים לדעת שלפחות 30% יישאר לטובת מיחזור בישראל.
גלעד ארדן: ועדיין, שים לב בסעיף 2, גם לגבי 20% אם אנחנו נראה שתשתיות המיחזור לא התפתחו, ואספו זכוכית ואין איפה למחזר אותה בישראל, אז נותר שיקול דעת למשרד גם להכיר בייצוא מעבר לזה.
יהודה שגב: יש לנו רק בקשה אחת על כל הסעיף הזה: להאריך את משך תקופת העמידה ביעדים שלנו ל-4.5 + חצי.
אתי בנדלר: דהיינו?
לאה ורון: חמש?
אתי בנדלר: אני יודעת לעשות חשבון כמה זה 4.5 ועוד 0.5.
אתי בנדלר: מה אתה מציע לחצי השנה הראשונה?
אתי בנדלר: יש לך הערות לגבי חצי השנה הראשונה או שאתה רוצה פריסה?
יהודה שגב: לא, יש לנו הערות לסוף.
אתי בנדלר: לפריסה של עוד שנה.
גלעד ארדן: אני אסביר ברשותך, כי את ההתאמות תעשו אחר כך.
גלעד ארדן: הרעיון הוא שהמרוץ של הקנסות ושל היעדים לא מתחיל בחצי השנה הראשונה, אלא זה זמן להתארגנות, להקמת תאגיד, בקשת ההכרה בו וכולי.
גלעד ארדן: זה לא רק בידיים שלהם - -
ישראל חסון: מאחר שאנחנו הולכים להיות פה ב-2,000 השנה הקרובות עם המיחזור, ויעדי המיחזור לעוד 2,000 שנה יהיו אפס, נכון?
ישראל חסון: אנחנו באפס הטמנה?
גלעד ארדן: אמת.
ישראל חסון: אז אתם צריכים להגיד אם מקובל עליכם.
גלעד ארדן: מקובל עלינו.
ישראל חסון: אז מבחינתי- -
גלעד ארדן: זה מקובל, אני רק רוצה שיהיה ברור בניסוח הסופי של החוק.
אתי בנדלר: לכן שאלתי מה הכוונה ב-4.5 ועוד חצי.
גלעד ארדן: א', מקובל עלינו, אדוני היושב ראש; ב', הכוונה היא שבחצי השנה הראשונה תהיה להתארגנות ולא נספרת לצורכי קנסות, יעדים וכולי.
גלעד ארדן: מרגע שמסתיימת חצי השנה הראשונה לאחר שהחוק נכנס לתוקף  מתחיל מרוץ היישום עד להגעה ליישום מלא של 4.5 שנים.
גלעד ארדן: כלומר סך הכול 5 שנים מרגע כניסת החוק לתוקף.
ג'וש פדרסן: זאת אומרת שהמשמעות של סעיף 4 היא להאריך אותו עד סוף 2014.
גלעד ארדן: עד סוף 2015.
ג'וש פדרסן: עד סוף 2014.
ג'וש פדרסן: לא, סעיף קטן (4) זה עוד יעד ביניים.
ג'וש פדרסן: אחרי זה יש להם עוד שנה לעמוד ביעד הכללי, יש עוד מדרגה.
גלעד ארדן: סליחה, אתה צודק.
אתי בנדלר: אז על כמה אחוזים מדובר במדרגה האחרונה?
ג'וש פדרסן: נראה לי שבסעיף קטן (4) מדרגת הביניים האחרונה של 55% לא תהיה חצי שנה אלא שנה, ואז בסוף השנה שלאחריה- -
גלעד ארדן: היא תידחה ל-1 בינואר 2015.
דלית דרור: ברישא של (4) לכתוב: "בשנת 2014".
הדס בן-דב: אני רוצה להתייחס לסעיף קטן (ד) סעיף דומה לסעיף (2) שהתוסף ל-(ה), שיש למנהל יכולת לאשר יותר מ-10% השבה אם לא יצליחו להגיע לכמויות המיחזור או מה שהמנהל יחליט- -
יוסי ענבר: למה?
הדס בן-דב: כי אם לא יהיו מתקני קצה בעוד חמש שנים, כמו שאתה רוצה ולא ניתן יהיה למחזר יכול להיות שהשבה תהיה פתרון.
גלעד ארדן: אם נכניס את זה בטוח לא יהיו מתקני מיחזור.
הדס בן-דב: זה המנהל, זה הרשות.
ישראל חסון: אני מניח שיכול להיות שבעוד שנתיים-שלוש-ארבע-חמש-עשרים יהיו התפתחויות טכנולוגיות כאלה ואחרות שיכולות לשנות יעדים ותמהילים.
ישראל חסון: יכול להיות שימצאו פתרון מדעי כזה או אחר להפוך את כל האשפה למשהו שאני לא יודע מהו ואני לא יודע לחזות אותו היום.
ישראל חסון: אני מניח שברגע שאנחנו מסכמים על עיקרון אם נראה שהרבה יותר אפקטיבי להפיק מזה בתחום ההשבה ולא בתחום המיחזור אפשר לעשות תיקון נקודתי.
ישראל חסון: למה מראש לפרוץ את המסגרת?
יוסי ענבר: באירופה היעד הוא 5% השבה, ואנחנו הגדלנו את זה לעשרה.
ישראל חסון: עוד הערות.
ישראל חסון: מי זה רועי בן משה?
רועי בן משה: אני, אבל לא ביקשתי את רשות הדיבור.
לאה ורון: אם כך, מישהו העביר לנו פתק בשמך.
ישראל חסון: אני מעלה את הסעיף להצבעה כפוף לתיקון המוצע.
אתי בנדלר: ב-6(ג)(4) – במקום "בתקופה 1 בינואר 2014 עד 30 ביוני 2014" יבוא: "בשנת 2014".
ישראל חסון: הצבעה     בעד סעיף 6(א)-(ה) – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6(א)-(ה) אושר.