GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נוגה רובינשטיין: אנחנו מתחילים משמאל לימין.
נוגה רובינשטיין: ב-1 לינואר 2011, לקביעת כללים על ידי מועצת הרשות השנייה בהתאם ל...
נוגה רובינשטיין: גם בדיונים הקודמים שלנו עלה הצורך מצד בעלי הזיכיונות הקיימים, בידיעה, לפחות ידיעת הנגזרת, מה הם הכללים שבמסגרתם יפעלו בעלי הזיכיונות, במיוחד שחלק מהכללים ניזונים ממה שקיים היום, חלק מהכללים, בעניין הזה תוכל לפרט הרשות השנייה.
נוגה רובינשטיין: עד ה-1 לשלישי 2011, השר יצטרך לקבוע מה הם חמשת האפיקים שבמסגרתם יפעלו בעלי הרישיונות.
נוגה רובינשטיין: יכול להיות שיהיה מדובר בפחות מחמישה אפיקים בסופו של יום, אבל אנחנו מדברים על טווח האפיקים שיהיה רלוונטי לפעולת בעלי הרישיונות.
קריאה: ---זה גם המועד האחרון ל---
נוגה רובינשטיין: כן, ואז אני צריכה ל...
נוגה רובינשטיין: את הבקשה על ידי בעלי הזיכיונות, ככל שהם מעוניינים לעבור לרישיון, לבקשה לקבלת הפירוט לאותם בעלי רישיונות וככה נכנסים למסלול ההקצאה.
נוגה רובינשטיין: ה-1 לרביעי הוא המועד המאוחר ביותר שצריכה המועצה לקבוע כמועד אחרון להגשת בקשה לקבלת זיכיון.
נוגה רובינשטיין: לרשות מכאן והלאה יהיו שלושה חודשים לקבלת החלטה בדבר פירוט המבקשים רישיונות.
נוגה רובינשטיין: אנחנו התחלנו מועד של הפצה.
נוגה רובינשטיין: הרשות השנייה ביקשה מועד ארוך יותר, אנחנו מציעים שזה יהיה מועד לשלושה חודשים, במסגרתם הרשות השנייה תצטרך לבחון האם יש...
נוגה רובינשטיין: אנחנו נדגיש שלא מדובר על תהליך שהוא תהליך מכרזי.
נוגה רובינשטיין: עד ה-1 לשביעי תקבל המועצה את החלטותיה ואז יהיו 90 יום לסיום ההליך המכרזי.
נוגה רובינשטיין: זה המועד האחרון לסיום ההליכים לקבלת רישיון.
נוגה רובינשטיין: המועד הזה הוא ה-1 באוקטובר 2011, ומועד המעבר הוא 1.1.2012.
נוגה רובינשטיין: המועדים האלה הם מועדים שנראים לנו סבירים.
יוסי ורשבסקי: בערוץ 10 חייבים לקבל רישיון על מנת להמשיך להתקיים.
יוסי ורשבסקי: אני אנסה לדבר בפוזיציה של כל השוק,אני חושב שזה נכון לכל השוק לקבל ב-1.1.2012 רישיון ולהתחיל לעבוד בתנאים של רישיון, גם במחיר זה שברשות השנייה יעבדו 24 שעות.
יוסי ורשבסקי: אני חושב שלא יקרה שום דבר לאף אחד אם יעמדו בכל היעדים שקבענו לעצמנו פה.
יוסי ורשבסקי: אין שום מניעה שמתחרה שיודע היום שיש התקדמות גדולה היום בחוק הרישיונות, יקום ויתחיל להתארגן לרישיונות ויקבל רישיון בהמשך הדרך, בין 2012, 2013, 2014.
יוסי ורשבסקי: למה זה קשור למתחרים חדשים כעת, המועד של מתן הרישיון---
אופיר אקוניס: מר ורשבסקי, לפי ידיעה מיום 22 בנובמבר באחד העיתונים, 'מתחזקת הערכה שמשרד התקשורת יתמוך בהישארותו של ערוץ 10 באפיק 10 גם אם יעבור לשיטת הרישיונות'.
אופיר אקוניס: איך זה יכול להיות, נוגה?
נוגה רובינשטיין: זה מתחבר לרוויזיה של חברת הכנסת ברקוביץ'.
אופיר אקוניס: אתה רוצה בכל מקרה להישאר ב-10.
אופיר אקוניס: אתם ביקשתם דבר כזה, להישאר בערוץ 10 על האפיק, גם אם תעבור לרישיון?
יוסי ורשבסקי: לא, מי אמר שביקשתי?
אופיר אקוניס: אז למה הוא תומך בהישארותך?
אופיר אקוניס: אם ערוץ 2, בסדר.
אופיר אקוניס: לערוץ 2 יש זיכיון, אם הם נשארים בשיטת הזיכיון...
אופיר אקוניס: על לוח הזמנים, כן.
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו סקירה על לוח הזמנים.
נחמן שי: אז הוא נתן לנו הצעה.
נחמן שי: ההצעה הקיימת ב-1 בנובמבר---
אופיר אקוניס: לא, יש כאן הצעה להעביר את זה ל-2013.
נחמן שי: בסדר, אנחנו יודעים, אבל ההצעה המקורית היא ינואר 2012.
נחמן שי: אז למה הם לא יכולים לעמוד בזה?
נחמן שי: ינואר 2012, הם צריכים לעמוד בזה.
נחמן שי: אני לא מבין למה.
נחמן שי: יש כך הרבה זמן.
אופיר אקוניס: אומר המנהל הכללי של הרשות השנייה ש---
נחמן שי: אני לשעבר.
אופיר אקוניס: לא, המנהל הכללי הנוכחי.
נחמן שי: אני עמדתי בלוחות זמנים לא פעם בחיים שלי, אני שואל למה.
נחמן שי: זה אני לא מקבל.
נחמן שי: הכל אפשר לדון, למה לא עומדים בלוח זמנים עם רשות ממלכתית, אני לא מבין.
נחמן שי: לא מבין, שיעבדו בלילה, מה זה חשוב.
אופיר אקוניס: הוא הסביר לך שבשל התארכות לוח הזמנים, שהיה עיכוב גדול ב...
אופיר אקוניס: מה שקרה בפועל זה שבשל ההודעה של שר האוצר במליאת הכנסת, כאשר החוק הזה כבר היה מוכן, וכמעט עוד מעט שנה מאז ההודעה שלו, אני כבר אז אמרתי ש---
נחמן שי: אז הם הפסיקו לעבוד.
אופיר אקוניס: לא, הם לא הפסיקו לעבוד, אז שר התקשורת לקח...
אופיר אקוניס: הכדור התגלגל למגרשו והוא שחקן טוב והביא חוק משלו.
אופיר אקוניס: החוק הקודם היה של משרד האוצר, החוק הזה הוא של משרד התקשורת.
אופיר אקוניס: עברה שנה מאז שהחוק היה צריך לבוא לידי קריאה שנייה ושלישית, ולכן מ-2012, אומר המנהל הכללי של הרשות השנייה, על פניו זה נשמע הגיוני שהכל יזוז בשנה, מה הבעיה?
קריאה: לא בעיה, אז אני אמרתי שיש מצב של אפשרות לדחות את העניין.
אופיר אקוניס: זה כבר נתנו לו.
אופיר אקוניס: זה כבר הוצבע.
מנשה סמירה: אני אומר שצריך לעשות הפרדה, את ההקצאה של הרישיון להשאיר, שאנשים יידעו מי יש לו רישיון ומי אין לו רישיון.
מנשה סמירה: את מועד העלייה לאוויר...
מנשה סמירה: כלומר אני עושה הבחנה בין שני הדברים, ואז יהיה---
אופיר אקוניס: ל-2013.
נחמן שי: לשים רישיון בכיס לבעלי רישיון שנה אחר כך?
מנשה סמירה: מה זה קבלת רישיון?
מנשה סמירה: ברגע שהם יהיו מוכנים.
מנשה סמירה: יש להם טווח.
מנשה סמירה: אתה חדש, אתה מקבל רישיון, אתה יכול תוך שלושה חודשים לעלות לאוויר?
נוגה רובינשטיין: אבל זה לא רלוונטי.
מנשה סמירה: אני מזכיר, אני חושב שאתה גם יודע את זה ואני חוזר על זה, כדי שיהיה רשום בפרוטוקול, גם תזכרו, אנחנו צריכים לתת לו גם לעלות כערוץ חופשי וכרגע אנחנו צריכים להסדיר את המערכת הדיגיטלית שתקלוט אותם ותשדר אותם באופן חופשי.
נחמן שי: אז אצלכם---
מנשה סמירה: לא אצלכם, המלה 'אצלכם' לא מקובלת, משום שאנחנו אמרנו את זה כבר לפני שנה.
מנשה סמירה: לפני שנה אמרנו ש---
נחמן שי: קודם כל בשלושה חודשים אפשר לעלות לשידור.
נחמן שי: פה, במדינת ישראל כבר יש כל כך הרבה גורמים משדרים שזה לא מניעה, בשלושה חודשים אפשר להתארגן ולעלות לשידור.
נחמן שי: קודם כל, שיהיה ברור.
נחמן שי: כבר למדנו את זה.
נחמן שי: עשרים שנה יש טלוויזיה מסחרית.
נחמן שי: דבר שני, תשמע, המנכ"ל, אתם לא עומדים במערכת ההפצה, זו בעיה שלכם---
מנשה סמירה: תסלח לי, חבר הכנסת שי, אני מצטער, מערכת ההפצה עמדה במשימות שהחוק קבע לה במדויק ולפי לוח הזמנים.
מנשה סמירה: על מנת להרחיב אותה צריך תיקון חקיקה וצריך להודיע את זה ולהעמיד לזה מקור.
מנשה סמירה: הנושא הזה נדחה כי האוצר משך את כל הנושא הזה, אל תפיל את זה על הרשות השנייה, זה נח מאוד, זה---
אתי בנדלר: מר סמירה, יש לזה תשובה אחת אמיתית, אף אחד לא מאמין שתקום מתחרה חדשה ותרצה לעלות לאוויר בתקופה הזאת, ולכן הם אומרים שחבל לדחות כי זה לא ריאלי.
אתי בנדלר: אין יכולת למערכת ה-DTT להעביר עוד מתחרה חדש, ושמענו את הדברים, לא יקום בשלב הנראה לעין מתחרה חדש, ולכן לא צריכים לעכב את המעבר לרישיונות מ-2012---
מנשה סמירה: גברתי היועצת המשפטית, אם רשת וקשת יעלה בנפרד, זה כבר ערוץ נוסף וכן צריך עוד אפיק.
מנשה סמירה: אני לא מסכים איתך.
מנשה סמירה: אני כל הזמן טענתי ועדיין טוען שזאת אופציה לפחות לשלושה ערוצים, ערוצי ברודקסט ברישיון.
מנשה סמירה: צריך להיערך לזה.
מנשה סמירה: אם רשת וקשת עולים בנפרד, אנחנו כבר צריכים להכין אפיק נוסף, ועם הסיפור של ערוץ בערבית---
אתי בנדלר: אתה יוצא מתוך הנחה שיש ערוץ ערבית?
מנשה סמירה: כן, ודאי.
מנשה סמירה: אני מתייחס ברצינות לחוק.
ירמי קדושי: העניין של הזמנים, אני חושב שלא הציבור צריך לשלם על כל המצב הזה.
ירמי קדושי: יש כאן ציבור שלם שמחכה בקוצר רוח שיהיו כאן עוד ערוצים מאחר והוא מנודה מהתקשורת, והוא מנודה באופן יזום, על ידי אמצעי התקשורת.
ירמי קדושי: התקשורת לא פונה אליהם בכלל.
ירמי קדושי: כלי התקשורת הקיימים היום לא פונים אליהם בכלל ואני מדבר על ציבורים שלמים שלא נמצאים ולא מיוצגים בתקשורת, לא בחדשות וגם לא באקטואליה וגם לא בדרמות של הפקות מקור.
ירמי קדושי: אז אני מבקש, למען אותו ציבור, שהוא חי במדינת ישראל ומשלם מסים כמו כולם, מגיע לו עוד ערוצי טלוויזיה.
ירמי קדושי: לא בשביל כל מיני בעיות טכניות צריך ציבור שלם עכשיו שנה שלמה ישלם על זה.
ירמי קדושי: אוקי, אם אתה חושב, מר מנשה סמירה, שהאנשים לא יהיו מאורגנים או לא יהיו ככה, בוא ניתן מ-2012 עד 2013 הקלות לבעלי ערוצים חדשים שנכנסים לשוק, זאת אומרת פחות הפקות מקור, פחות חדשות, פחות השקעה, לעשות איזה שהוא מצב כזה שהם כן יוכלו לעלות לאוויר.
ירמי קדושי: בעניין של התדרים וכל אלה, היום יש הרבה מקומות להציע, גם ערוץ 10 עלה בזמנו ולא היה באנטנות ובאוויר ובכל מיני מקומות אחרים, ערוץ 24 לא נמצא בכלל היום למי שאין לו כבלים ולוויין לא קולט אותו.
ירמי קדושי: יש ערוצים שחיים במקומות אחרים.
ירמי קדושי: יש גם ערוצים אחרים באינטרנט, גם לנו יש ערוץ באינטרנט שמשדר לציבור, לקהל המזרחי, אבל הוא נמצא רק באינטרנט, כי אין היום אפשרות לעלות למקום אחר.
ירמי קדושי: אז אני חושב שכן צריכים וצו השעה וכבר מאוחר מאוד וצריכים לעמוד בלוח הזמנים ואם משהו לא מסתדר, אז לתת הקלות, כמו שנתנו קודם הקלות לערוץ 2 ולחדשות שלהם, שהם פטורים כרגע מלשלם עבור חדשות וערוצים חדשים כן משלמים, אז לתת הקלות לערוצים חדשים.
ירמי קדושי: אין סיבה לעצור את זה בשביל זה.
משה כחלון: אני חושב שניתן מענה ואני חושב שכבר הצביעו, שב-2012 זה יעבור, ואם זה לא מסתדר מסיבות טכניות, חזרנו על זה בגני התערוכה, שאמרנו שאם לא, אז יש לשר האוצר ולשר התקשורת סמכות לדחות את זה בשנה.
אופיר אקוניס: עד שנה הבאה, או בשנה?
משה כחלון: עד שנה, כולל.
משה כחלון: לגבי הבעיות הטכניות, חבר הכנסת שי וכל מי שדיבר פה, זה לא בעלות פרטית של אף אחד לעכב את זה, אבל עכשיו, לפני שנה בערך, ה-FCC ביקש ארכה של עוד חצי שנה, כי הוא גם עבר לשיטה כזאת, דיגיטלית, ושם יושבים אנשים שהם לא פחות חכמים מאשר אצלנו.
משה כחלון: אז בעיות טכניות יכולות לקרות ואנחנו צריכים לתת לעצמנו את מרחב הגמישות הזה, וגם אם קורה משהו לא צריך להעביר בחקיקה ראשית ופרוצדורות כאלה שהן בלתי אפשריות.
משה כחלון: אמר פה המנהל הכללי של הרשות, פתאום רשת וקשת יוצאים ואתה במציאות אחרת, נכנס עוד אחד ואתה במציאות אחרת, ולכן מרחב הגמישות הזה הוא חובה והוא טוב לכולם.
משה כחלון: אנחנו גם מוגבלים מתי אנחנו מחליטים על הדחייה.
משה כחלון: אני כבר במיידית אנחנו צריכים ליידע, לקבל מהרשות השנייה את הסטטוס ואז לקבל את ההחלטה.
אופיר אקוניס: אוקי, הבנו את לוח הזמנים הזה.
אופיר אקוניס: אני חושב שכדאי להמשיך עם הסעיפים שלא הוקראו בכלל.
אופיר אקוניס: כמה סעיפים נותרו שלא הוקראו?
לאה ורון: הרבה.
אתי בנדלר: אתם הבאתם נוסחים חדשים לישיבה הקודמת.
אתי בנדלר: תפני אותנו על איזה מסמך את מדברת.
אתי בנדלר: היו שלושה מסמכים עם כותרות שונות.
לאה ורון: את מדברת על סעיף 77?
אתי בנדלר: מדובר בנוסח שאנחנו הפצנו, שכתוב למעלה מצד ימין טיוטה מיום 14 לנובמבר 2010, מחויבויות לחברי הכנסת, מחויבויות עתידיות בתחום התוכן.
אתי בנדלר: זה מה שכתוב למעלה.
נחמן שי: מה הרעיון פה?
טל רוזנפלד: 77. תיקון התוספת השנייה.
טל רוזנפלד: (5) בסעיף 5 (א) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (א1) מתוך סך הכל של ההוצאה השנתית יוציא בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, לשם הפקת תכניות סוגה עילית בהיקף האמור בסעיף קטן (ב), סכומים כמפורט להלן: (1) לא עלו הכנסותיו של בעל הרישיון באותה שנה על 600 מיליון שקלים חדשים, סכום שלא יפחת מ-17% מההוצאה השנתית המזערית או סכום של 50 מיליון שקלים חדשים, לפי הגבוה מביניהם.
טל רוזנפלד: (2) עלו הכנסותיו של בעל הרישיון באותה שנה על 600 מיליון שקלים חדשים ולא עלו על 650 מיליון שקלים חדשים, סכום שלא יפחת מ-20% מההוצאה השנתית המזערית; (3) עלו הכנסותיו של בעל הרישיון באותה שנה על 600 מיליון שקלים חדשים ולא עלו על 700 מיליון שקלים חדשים, סכום שלא יפחת מ-22% מההוצאה השנתית המזערית; (4) עלו הכנסותיו של בעל הרישיון באותה שנה על 700 מיליון שקלים חדשים ולא עלו על 750 מיליון שקלים חדשים, סכום שלא יפחת מ-25% מההוצאה השנתית המזערית; (5) עלו הכנסותיו של בעל הרישיון באותה שנה על 750 מיליון שקלים חדשים, סכום שלא יפחת מ-28% מההוצאה השנתית המזערית".
טל רוזנפלד: המשך התיקון הוא בפסקה 9.      "(9) בסעיף 8: (1) בסעיף קטן (א) אחרי "הנקובים בסעיפים" יבוא "5(א1) לעניין סכומי ההכנסה הנקובים בו"; (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (א1) סכומי ההכנסה הנקובים בסעיף 5(א1) יעודכנו ב-1 לינואר של כל שנה לפי שיעור שינוי המדד שפורסם בחודש נובמבר שלפני יום העדכון, לעומת המדד שפורסם בחודש ספטמבר 2010".
אופיר אקוניס: טוב, תסבירי את המדרג, הכרת המדרג.
טל רוזנפלד: זה המדרג שכבר דיברנו עליו בישיבות הקודמות ואמרנו שנבוא עם המספרים.
טל רוזנפלד: בעצם מדובר בהוצאה דיפרנציאלית לפי אחוז ההכנסות של בעלי הרישיון.
טל רוזנפלד: ככל שההכנסה גדלה, ההוצאה גדלה.
טל רוזנפלד: זה מה שמדובר בסעיף (5).
טל רוזנפלד: בסעיף (9) מדובר על העדכונים של המדד שבעצם סכומי ההכנסה יעודכנו לפי שיעור המדד של היום.
שאול מגנזי: הבטיחו לנו מודל פרוגרסיבי.
שאול מגנזי: זה בטח לא פרוגרסיבי העניין הזה.
שאול מגנזי: זה אומר שהכל מהשקל הראשון, ואם אתה ב-600 מיליון זה בסדר, 601, אתה כבר מהשקל הראשון צריך להשקיע יותר וזה לא נראה לנו.
שאול מגנזי: שנית, צריך לתחום גם את זה בזמן.
שאול מגנזי: כל דבר כאן תחום עד סוף 2015, נראה לנו שגם אם הולכים להחיל משהו מהסוג הזה---
נוגה רובינשטיין: את הפקות המקור בכלל אפשר לתחום בזמן.
שאול מגנזי: לא, לא, אם הכל תחום כאן, וכל העניין כאן נולד בגללנו, אז אפשר לתחום את זה עד אוקטובר 2015, ממילא צריכים לעבור לרישיונות, לעבור למודל שהוצע בהתחלה.
שאול מגנזי: למה יש צורך בכל הדבר הזה?
אתי בנדלר: אני לא מבינה, את מה אתה מציע לתחום בזמן?
שאול מגנזי: לנו הציגו, ואנחנו אמרנו שאנחנו מסכימים, למודל פרוגרסיבי, לאמור על הדלתא.
שאול מגנזי: אם הגענו ל-600 מיליון באחוז מסוים, על ה-50 המיליון הבאים יש אחוז יותר גבוה וזה מקובל עלינו.
שאול מגנזי: כאן זה מביא את זה מהשקל הראשון, וזה לא סביר, כי ב-601 מיליון---
קריאה: שהתוספת תהיה רק בין 600 ל-650, לא בין ה---
שאול מגנזי: אם היתה תמימות דעים, אני מניח שלא היו נפגשים 22 פגישות.
שאול מגנזי: אגב, זו הפגישה ה-22.
שאול מגנזי: וצריך לתחום את זה בזמן.
שאול מגנזי: איזה סיבה יש שהדבר הזה יהיה לנצח, שיהיה עד סוף תקופת הזיכיון, הרי כל זה נולד משם.
קריאה: לא, כל זה נולד מהעובדה ש---
מנשה סמירה: אני חושב שההצעה שהונחה פה על ידי המשרד היא אכן שקולה ומבטאת נכון את הנושא, יוצרת קושי מסוים, יכול להיות, הרי היו ציפיות למספרים נמוכים יותר, אני חושב שבהצעה הזאת יש פרוגרסיביות בהיבט הזה שככל שההכנסה עולה נותנים יותר.
מנשה סמירה: אם אנחנו נסתכל, שאול, על סכומי הפיק, שצריך להוציא ביחס להכנסה, תתעלם כרגע מהשיטה, אם מחשבים רק על הדלתא או מהכל, אזי אתה מגיע למספרים סבירים ביותר.
מנשה סמירה: ערוץ שיכניס עד 600 מיליון שקל, יבצע כ-60 מיליון שקלים חדשים סוגה עילית, אני רוצה להזכיר לכולנו שערוץ 10 שהיום פועל פחות או יותר על פי המינימום של הרישיונות, מוציא סדר גודל של 60 מיליון שקל אל מול הכנסה מצומצמת יותר.
מנשה סמירה: הוא היה שמח מאוד להיות ב-600 מיליון שקל הכנסות.
מנשה סמירה: לכן אני רוצה לומר שיש פה מצב סביר והגיוני אל מול השינויים שאנחנו מבצעים כאן.
מנשה סמירה: אנחנו לא רוצים ערוצי ברודקסט...
מנשה סמירה: בוא ניקח לשם השוואה את מה שקורה עכשיו בערוץ 2. ערוץ 2 כברודקסט היום, יש לו סדר גודל של 250, 220, 230 מיליון שקל---
שאול מגנזי: והוא מפסיד את---
מנשה סמירה: בין 60 מיליון לבין 250 מיליון, אני חושב שאנחנו עומדים במקום מאוד מאוזן וסביר, שאם ערוץ שיש לו הכנסות מאוד גבוהות יגיע ל-110, 120 מיליון שקל, ערוץ של 7 ימים, אני סבור שזה בהחלט נכון מבחינת היצירה, מבחינת התמהיל ומבחינת ברודקסט ראוי.
מנשה סמירה: אנחנו לא רוצים שברישיונות, וזה חלק מהחשש, לקבל ערוצים שיהיו דומים לערוצי נישה חלילה.
מנשה סמירה: אנחנו רוצים להבטיח, בין אם זה בחדשות ראויות, ולכן כל הדיון שהתקיים קודם על החדשות, ובין אם זה בהשקעה ביצירה.
מנשה סמירה: ולכן אני חושב שהמודל שהוצע כאן, שנבחן עם כל הגופים בטרם הדיון היה מאוד מאוזן, מאוד סביר, אף אחד פה לא יוצא עם מלוא תאוותו בידו כאן ואני חושב שעם ההסדר הזה אפשר יהיה לחיות, במיוחד כדי שהמסך יהיה מאוד ראוי ועם תמהיל נכון.
נחמן שי: אני רק אומר משהו.
נחמן שי: אני לא אחזור לראשית הישיבה הזאת, אם יש משהו שאסור שייפגע זה ההפקות המקומיות.
נחמן שי: אסור שהוא ייפגע.
נחמן שי: היתה ציפייה גדולה שיהיו עוד שחקנים וכל אחד ייצר יותר ובכלל יהיה לנו בום, אז הוא לא יהיה.
נחמן שי: לפחות כאן לא צריכים לגעת בכבשת הרש ולכן צריך לשמור ככל הניתן על הדבר---
שאול מגנזי: זו השאלה, מי זה הרש?
נחמן שי: במקרה שלכם אני כבר לא יודע, אבל...
נחמן שי: לא, אתם צריכים להבין, הרעיון הבסיסי, בין היתר, נועד לתת גם תנופה להפקות מקומיות.
נחמן שי: אם אתם רוצים עכשיו גם לקזז בעניין הזה, אני חושב שהחישוב הזה הוא חישוב נכון.
שאול מגנזי: אני לא רוצה לקזז, זה לא ההצעה המקורית של החוק.
נחמן שי: אז אני אומר לך, שאצלי, ואולי גם אצל חברתי, זה כן אחד מהדברים שהחוק הזה צריך לעודד, את שוק ההפקה והיצירה המקומית במדינת ישראל.
נחמן שי: עכשיו אתה אומר כן, אבל, ואתה רוצה להוריד משהו.
שאול מגנזי: אמרנו פרוגרסיבי, זה גם מה שאנחנו אמרנו.
שאול מגנזי: לזה גם הסכמנו כשדיברו איתנו על זה ואמרו לנו שזה צריך לקרות, הסכמנו לפרוגרסיבי.
שאול מגנזי: מה שמוצע זה לא פרוגרסיבי, נקודה.
מנשה סמירה: אז אפשר להגדיל את האחוז על הדלתא ואז קיבלת  פרוגרסיבי.
מנשה סמירה: מה, זה משחק של מספרים?
נוגה רובינשטיין: ---באופן פרוגרסיבי על הדלתא.
נוגה רובינשטיין: אנחנו הצענו...
נוגה רובינשטיין: המספרים יצאו מאוד גבוהים על הדלתא, אפשר לחזור להצעה הזאת, אבל כמובן שהמספרים יהיו הרבה יותר גבוהים.
ירמי קדושי: יש כמה הערות.
ירמי קדושי: ההערה הראשונה, רשום כאן בהצעת החוק, לשם הפקת תכניות סוגה עילית.
ירמי קדושי: אני מציע להוסיף שם 'לשם הפקת ורכישת תכניות סוגה עילית'.
ירמי קדושי: ברכישה, מתכוונים על סרטים ותכניות שלא שודרו בטלוויזיה או ששודרו פעם אחת ויש המון כאלה, הפקות מגרה.
ירמי קדושי: אני מציע להוסיף את זה בתוך ההצעה, כי אין סיבה בעולם שסרטים שהוכנו על ידי גופים פרטיים לא יהיו גם חלק.
מנשה סמירה: ירמי, תמיד כשכתוב 'לשם הפקת תכניות', מדובר על חלק הפקה עצמית וחלק הפקה קנויה.
ירמי קדושי: אבל אתה רואה את המחירים טוב מאוד, שמי שבא עם סרט מוכן, מה הוא מקבל ומי שבא עם הפקה שהם שותפים בה, מה הוא מקבל.
ירמי קדושי: זה פשוט שליטה מוחלטת של בעלי הרישיונות על ההפקה הישראלית.
ירמי קדושי: העניין השני הוא העניין של הכסף.
ירמי קדושי: לא כל דבר נמדד בכסף, האיכות נמדדת בכסף ו...
ירמי קדושי: יש סרטים שלא נמדדים בכסף, אלא יש סרטים שהם יכולים להיות---
אופיר אקוניס: אבל מנשה אמר ל- - -
ירמי קדושי: אני אמרתי, שעד היום החוק לא התייחס לסרטים מוכנים כמו שהוא התייחס לסרטים שמפיקים בשיתוף פעולה עם ערוץ טלוויזיה.
ירמי קדושי: כשמפיקים את זה בשיתוף פעולה, אז גם התכנים נמצאים בשיתוף פעולה, זאת אומרת לכיוון מסוים שאותה תחנה מכתיבה ליוצר ואין חופש יצירה.
ירמי קדושי: הדבר השני, העניין של סעיף 1 כאן, על המינימום.
ירמי קדושי: לא כל דבר נמדד בכסף.
ירמי קדושי: יש הפקות די טובות, איכותיות ונפלאות ומדברות אל העם שלא נמדדות בבזבוז.
ירמי קדושי: מדובר על בזבוז.
ירמי קדושי: לפעמים יש הפקות שמבזבזים כסף רק בשביל להגיע למכסה.
ירמי קדושי: אני מציע שהעניין הזה של המינימום, 50 מיליון, שלא נגיע למצב שעוד כמה שנים, כמו שהיום קורה עם מס הכנסה, כשמדברים על מס הכנסה שלילי, שלא נגיע ככה עם תחנות טלוויזיה, שבאמת מי שלא יהיה לו הרבה כסף לא יוכל להתקיים בשוק הטלוויזיה.
ירמי קדושי: זה לא הגיוני שזה יהיה טלוויזיה לעשירים בלבד.
ירמי קדושי: יש ציבור שהוא גם קצת יותר מוחלש ואין לו הרבה כסף והוא רוצה כן להביע את דעותיו וזכותו להביע את דעותיו.
ירמי קדושי: אז המינימום 50 מיליון, הוא פשוט מכשול לאותם אנשים שאין להם את הסכום.
ירמי קדושי: אם טלוויזיה מגלגלת 300 מיליון, או פחות, צריך להתייחס לזה בדיוק באותו מצב.
מנשה סמירה: ירמי, יש פתרון מיוחד בתכנים בעלות הרבה יותר נמוכה---
ירמי קדושי: בלי פרסומות.
ירמי קדושי: איפה שוק הפרסום?
ירמי קדושי: זה בלי פרסומות.
ירמי קדושי: יש פרסומות גם בערוצי נישה.
מנשה סמירה: זה לא ברודקסט, אני מצטער.
מנשה סמירה: ברודקסט זה עסק---
ירמי קדושי: זה ברודקסט, זה---
אופיר אקוניס: ירמי, תודה.
ירמי קדושי: אני חושב שזו גם זכותו של בן אדם שאין לו הרבה כסף להקים ערוץ ברודקסט, אין סיבה בעולם שלא.
מנשה סמירה: מי שאין לו כסף---
ירמי קדושי: מי שאין לו כסף לא חי במדינה ולא נושם?
ירמי קדושי: הוא משלם את המסים.
ירמי קדושי: אתה מדכא את העניים בצורה כזו.
אופיר אקוניס: מנשה וירמי, תודה.
מוש דנון: כמי שמייצג את היוצרים.
מוש דנון: אנחנו חושבים שיש משהו מאוד מאוד הגיוני והוגן במנגנון הזה שמתייחס דבר ראשון לעובדה שמי שמפסיד, או שמי שיש לו קשיים, לא צריך להוציא, ולמי שיש הכנסות גדולות יותר, אז מן הסתם הוא יבוא וישליך ישר על הפקות המקור.
מוש דנון: אני רוצה להזכיר לכל החברים וגם לחברי הכנסת, מדובר כאן, בסופו של דבר, שלא נתבלבל, סוגה עילית מכילה בתוכה, ואני לא מתכוון להיכנס לדיון של מה שהיא מכילה אבל רק להגיד, סוגה עילית מכילה בתוכה כ-50% דרמה דוקומנטרית ו-50% תכניות בידוריות שהתחנה שמחה ואוהבת להציג.
מוש דנון: זאת אומרת ירידה מהדבר הזה זו פגיעה קשה מאוד בתחום הפקות המקור שקשורות לדרמה דוקומנטרית, וכולנו מבינים את החשיבות של זה, גם של דרמות שמניבות רייטינג, אנחנו רואים את זה בחודשים האחרונים.
מוש דנון: לכן חשוב מאוד שהדבר הזה יעבוד ושאף אחד לא יפריע לו.
מוש דנון: זה טוב לכולם בסופו של דבר.
אבי דיכטר: אנחנו מסכימים עם העיקרון, אני חותם על כל מלה שמוש דנון אמר.
אבי דיכטר: אני רוצה להתלונן על היתרון התחרותי של מנשה, יש לו קול רם ובישיבות האלה אי אפשר להתחרות איתך, זה לא בסדר.
אבי דיכטר: בטיוטות הראשונות, המדרגות האלה לא היו קיימות.
אבי דיכטר: כשפנו אלינו למרבית ההפתעה, או אי ההפתעה, לא התנגדנו, אבל פנו אלינו עם משהו שהוא הגיוני, בדיוק כמו שמר שאול מגנזי הסביר לפני כן, עם מדרגות פרוגרסיביות.
אבי דיכטר: מה שעושים עכשיו זה עוד פעם מייצרים נוסח בחוק שהוא נוסח מסובך ומורכב והוא בלתי סביר בעולם הריאלי.
אבי דיכטר: כשזכיין יעבור מ-600 מיליון שקלים ל-601 מיליון שקלים, הוא צריך להפיק רטרואקטיבית בעוד מעט פחות מ-20 מיליון שקלים אחורה.
אבי דיכטר: המעבר של מיליון שקלים בהכנסה יעלה לו בעוד 20 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: אנחנו לא מתנגדים לעיקרון, אנחנו רק אומרים שהעיקרון הזה צריך להיות פשוט וסביר והוא צריך להתנהל בעולם העסקי ובעולם של ההפקות ואי אפשר להגיד למישהו, 'הגעת לנקודה מסוימת, נחייב אותך רטרואקטיבית אחורה'.
אבי דיכטר: לכן במקום ללכת ולעצור במקום שבו דובר ובו הוסכם---
קריאה: בכל אופן אם היית יודע בדיעבד מה יהיו ההכנסות שלך---
אופיר אקוניס: מצביעים.
אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד - מיעוט     אנחנו ממשיכים.
אתי בנדלר: נוסח לדיון ב-18 לנובמבר, כתוב למעלה, הליך הקצאת אפיק חדש.
אתי בנדלר: זה נוסח שהועבר ב-19 לנובמבר.
טל רוזנפלד: (מקריאה): סעיף 37 ד' (א) בסעיף זה "אפיק חדש", אפיק שנכלל ברשימת שנקבעה לפי סעיף 6כא1(ה) לחוק התקשורת, ושאינו אפיק קיים.
טל רוזנפלד: "אפיק קיים", אפיק שבו שידרו מי שבידו רישיון כללי לשידורי כבלים, כהגדרתו בסעיף  6א' לחוק התקשורת ובעל רישיון לשידורי לוויין כהגדרתו בסעיף 6מג לחוק התקשורת, את שידוריו של בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ושמיקומו נקבע באופן המפורט בסעיף זה, ובלבד שחלפו פחות שנתיים ממועד פקיעתו וביטולו של הרישיון לשידורי טלוויזיה האמור.
טל רוזנפלד: "כשיר לבקשת אפיק" - בעל רישיון לשידורי טלוויזיה וכן מי שהגיש למועצה בקשה לקבלת רישיון לשידורי טלוויזיה ואשר לדעת המועצה מתקיים בו האמור בסעיף 33א' (א)(1)(2)(4) ו-(ב) והאמור בכללים שקבעה המועצה לפי סעיף 33א'(ג) ככל שקבעה כללים כאמור".
טל רוזנפלד: "(ב) הוגשה בקשה לקבלת רישיון לשידורי טלוויזיה, אחת או יותר, ומצאה המועצה כי לפחות אחד ממגישי הבקשה כאמור הוא כשיר לבקשת אפיק, תפרסם הרשות הודעה לציבור על כוונתה להתיר שימוש באפיק חדש, אחד או יותר, לשם העברת שידוריהם של בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה ויחולו לעניין זה הוראות אלה:     (1) ביקש שני כשירים לבקשת אפיק, או יותר, לעשות שימוש באפיק חדש עד למועד שהורתה הרשות, (בפסקה זו 'המבקשים'), תפרסם הרשות מכרז לגבי השימוש באפיקים חדשים, כמספר המבקשים, שיהיו רצופים ככל הניתן ואשר המבקשים נדרשו להגיש הצעותיהם לגבי כל אחד מהם.
טל רוזנפלד: הוראות סעיף 40 יחולו לעניין מכרז כאמור בשינויים המחויבים, ורשאית המועצה לקבוע כללים לעניין הליכי המכרז לפי פסקה זו, לרבות מעניין דרכי הגשתם של ההצעות והטיפול בהן;      (2) ביקש כשיר לבקשת אפיק, אחד בלבד, לעשות שימוש באפיק חדש, עד למועד שהורתה הרשות, תקבע המועצה את האפיק אשר ייעשה בו שימוש כאמור, שיהיה רצוף ככל הניתן לאפיקים אחרים שבהם משודרים שידורים של בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה ותקבע באישור השר ושר האוצר סכום חד פעמי שישלם בעד השימוש כאמור;      (3) המועצה תיתן את החלטתה בדבר בחירת הזוכים במכרז לפי פסקה (1) או תקבע את האפיק ואת הפרסום החד פעמי שיש לשלם לפי פסקה (2), לפי העניין, לא יאוחר מ-90 ימים מהמועד שבו מצאה כי מי שהגיש בקשה לקבלת רישיון לשידורי טלוויזיה הוא כשיר לבקשת אפיק;     (4) בלי לגרוע מהאמור לעניין מועד תחילת תוקפו של רישיון לשידורי טלוויזיה בסעיפים 35ה'(1), 71א'(א) ו-(ב) ו-71ה'(א) ו-(ב), תחילת שידוריו של בעל הרישיון שזכה במכרז לפי פסקה (1) וששילם סכום חד פעמי שיש לשלם לפי פסקה (2) באפיק החדש, תהיה במועד שתקבע המועצה ברישיון ושלא יהיה מאוחר מתום עשרה חודשים ממועד קבלת החלטת המועצה, כאמור בפסקה (3)".
טל רוזנפלד: התיקון האחרון בסוף, זה יהיה במקום מה שמתחיל 'ממועד קבלת החלטת המועצה', יהיה 'ממועד קבלת החלטת המועצה או ממועד קביעת המועצה, כאמור בפסקה (3) לפי העניין'.
טל רוזנפלד: פה מדובר בתיקון נוסח, חשבנו שזה יהיה יותר ברור, אבל הסעיף כולו מדבר על הליך המכרז להקצאת אפיק.
טל רוזנפלד: אנחנו חושבים שהתיקון שאנחנו עושים עכשיו הוא פשוט בשביל ליצור יותר ודאות ויעילות כדי ליצור מכרז אחד להקצאת כל האפיקים על פי מספר הפונים.
טל רוזנפלד: זאת אומרת אם יוגשו שלוש בקשות לקבלת רישיון, נמצאו שלושה כשירים לבקשת רישיון, זה מספר ההליכים שעליו יצטרכו להתמודד במכרז, להציע הצעות לגבי מספר האפיקים הזה ולגבי כל האפיקים שעומדים למכרז, וזה כמובן מתוך רשימת חמשת האפיקים שיקבע השר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהיה הבדל בין אפיק לאפיק מבחינת מחיר?
טל רוזנפלד: זה המכרז, זה תלוי בהצעות.
אתי בנדלר: תלוי מה הם יציעו.
אתי בנדלר: נניח לצורך העניין שיהיו אפיקים 1 עד 5, ועכשיו יהיו שלושה כשירים, יעשו מכרז על אפיקים 1 עד 3, יכול להיות שחברה מסוימת תציע עבור אפיק 1 סכום מסוים, עבור אפיק 2 סכום יותר גבוה, ועבור אפיק 3 סכום נמוך יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת כל חברה נותנת סכום לכל אפיק.
נחמן שי: זה הרעיון של המכרזים המגוחכים האלה?
אתי בנדלר: זה על מספרי אפיקים, כשיותר מאחד מעוניין במספר כלשהו.
זהר קדמון סלע: ---באחד האפיקים המוצעים?
זהר קדמון סלע: למה מחייבים את המציעים להגיש בקשות לגבי כל אחד מהאפיקים המוצעים?
נוגה רובינשטיין: ---בכל נקודת זמן יוכל לחזור חזרה לזיכיון, אבל דנו בזה באופן מאוד מעמיק וארוך ואני חושבת שהוועדה אמרה את דברה.
אופיר אקוניס: לא, אמרנו שהעיקרון הזה לא מתקבל.
נוגה רובינשטיין: למה הוועדה אמרה את דברה, מכיוון שברגע שמתקבלת החלטה של בעל זיכיון לעבור למתכונת של רישיונות, מרגע שאנחנו מדברים על טווח אפיקים שהוא טווח קבוע וידוע מראש, אין יכולת לאותו בעל רישיון להחליט בכל נקודת זמן שהוא יכול לחזור אחורה, גם בעל הזיכיון, אחר, ככל שיישאר באפיק 22 במקרה שלכם, צריך לדעת לכלכל את צעדיו, וגם הרשות השנייה צריכה לדעת שאם היא מציעה עזרה לשלושה או ארבעה האחרים, ואין לכם שום סיבה שלא לקבל החלטה ברגע האמת, ולא רק בכפוף ל---
זהר קדמון סלע: אנחנו רוצים ללכת במלוא הרצינות, רק רוצים לדעת לאן הולכים ולמה הולכים בצורה מסוימת וזה לא מספיק מסוים.
זהר קדמון סלע: אתם לא יכולים להניח שהמבקשים אדישים לעניין מספרי האפיקים שאתם מבטלים ב---