GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: אני אומר את זה לכם כחקלאי.
יצחק וקנין: אני לא מעסיק עובדים זרים כיוון שאצלי יש לול מטילות, הכול אוטומטי, כשיהיה גם קוטפי עגבניות אוטומטיים לא תהיה בעיה.
יצחק וקנין: החקלאים שמביאים את הפירות ואת הירקות זה בלתי אפשרי בלי העובדים התאילנדים.
יצחק וקנין: בלתי אפשרי.
יצחק וקנין: קחו את העניין הזה, יש לכם כוח ביד, אני לא מנסה להרים אתכם למעלה ולא להוריד אתכם, אתם יכולים לפתור את הבעיות, להזיז את השרים הצידה ולפתור את הדברים.
יצחק וקנין: תשתדלו לבטל את המתווה הקיים היום, זה בלתי אפשרי ואסון לחקלאות.
יצחק וקנין: לא טעיתי במה שאמרתי ולא השחרתי את המצב, כשדברתי פעם על המצב בדרום לבנון היו חברי כנסת שישבו וחייכו אחרי חודשיים התחילה המלחמה והתברר שלא רק מה שאמרתי קרה, קרה גרוע מזה.
יצחק וקנין: אמרתי מילה במילה איפה הטילים יפלו ומה יקרה כי אני חי שם, אני מכיר את האזור שירתי חמש שנים בלבנון ואני מכיר אותה כמו את כף היד.
יצחק וקנין: החקלאות תתמוטט ואם היא תתמוטט המחירים יאמירו ואני לא רוצה שהנבואה הזו תתקיים.
יצחק וקנין: קחו את הנושא ברצינות, אני מחכה לסיכומים שיהיו מחר, אני אגיד בכל מקרה שצריך לבטל את המתווה ולהשאיר את המספר על 28,000, לתת פתרון לחקלאות, זה מוזיל את המחירים ולא פוגע במדינה, נכנסים לנו כל יום מאות אנשים ומסתובבים בתל-אביב.
יצחק וקנין: התאילנדים מעולם לא נוגעים בבנות שלנו, לא מתערבבים בשום דבר, הולכים לעבודה וחוזרים ממנה.
יצחק וקנין: אצלי במושב יש כעשרה תאילנדים שעובדים בכל מיני משקים ואני רואה שאלה עובדים רציניים וטובים ביותר עם אפס בעיות.
יצחק וקנין: קחו את זה ברצינות ותנסו לסייע לחקלאים, צריך להרים אותם.
יצחק וקנין: תודה רבה הישיבה נעולה.
אופיר אקוניס: בכוונתנו לסיים היום את הדיון על הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 5) (רכישת דגלי המדינה מתוצרת הארץ), התשע"א-2010.
שלי יחימוביץ': בסך הכול יש הסכמות על הכול.
אופיר אקוניס: ב-23 בנובמבר 2010, ברוב של שישה מול אפס מתנגדים עברה הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 5) (רכישת דגלי המדינה מתוצרת הארץ), התשע"א-2010, בקריאה הראשונה.
אופיר אקוניס: בקריאה השנייה והשלישית יהיו יותר חברים, וגם בקריאה הטרומית היו הרבה יותר, אז היו 46 תומכים מול אפס מתנגדים.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתחיל בקריאת הצעת החוק ולהכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: הצעת החוק קצרה ואין לה התנגדויות.
אתי בנדלר: הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 5) (רכישת דגלי המדינה מתוצרת הארץ), התשע"א-2010     	סעיף 1 – הוספת סעיף 1א     "בחוק הדגל, הסמל והמנון המדינה, התש"ט-1949, אחרי סעיף 1 יבוא:     "1א.
אתי בנדלר: חובת רכישת דגל המדינה מתוצרת הארץ     (א)	לא ירכשו המדינה, רשות מקומית או כל גוף אחר שחוק חובת המכרזים חל עליו את דגל המדינה, אלא אם כן הוא דגל מתוצרת הארץ.
אתי בנדלר: (ב)	הוראות סעיף קטן (א) יחולו ככל שאינן סותרות התחייבויות של המדינה באמנה בין-לאומית.
אתי בנדלר: (ג)	בסעיף זה –      "אזור" – כהגדרתו בסעיף 3א לחוק חובת המכרזים;     "דגל מתוצרת הארץ" – דגל המדינה שיוצר בישראל או באזור בידי יצרן שהוא אזרח ישראל או תושב קבע בישראל, או תאגיד הרשום בישראל, ובלבד שמחיר המרכיב הישראלי בו מהווה 35% לפחות ממחירו; לעניין זה, "ייצור" – הפקה של טובין או שינוי מהותי בהם, שכתוצאה  ממנו התקבלו טובין חדשים או שונים;     "חוק חוברת המכרזים" – חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992;     "רשות מקומית" – עיריה או מועצה מקומית.
אתי בנדלר: ""     	לסעיף 1, אני רוצה להעיר כמה הערות שהתלבטנו בהן ונתנו להן תשובה במהלך הכנת הנוסח לקריאה הראשונה.
אתי בנדלר: כפי שהבנתי את החלטת הוועדה בישיבה הקודמת, הוחלט שהחוק הזה יחול על מי שמכוח חוק חובת המכרזים חייב בחובת המכרז וכן על רשויות מקומיות, שהחובה שלהן לפרסם מכרזים להתקשרויות קבועה בפקודת העיריות.
אתי בנדלר: קיבלנו הערות מהתאחדות התעשיינים.
אופיר אקוניס: אני מבין שנתקבלו הערות לאחר הישיבה.
אופיר אקוניס: בישיבה זה היה הסיכום שלנו.
עדנה הראל: כך גם אנחנו הבנו את הסיכום.
אתי בנדלר: נתקבלו הערות כאילו הוועדה אמורה להחליט שהחוק הזה יחול על כל מי שבהתאם להוראה כלשהי חלה עליו חובה לפרסם מכרז, כאשר ההוראה הזאת יכולה להיות מכוח - - -
שלי יחימוביץ': גם על גופים פרטיים?
אתי בנדלר: אינני יודעת אם על גופים פרטיים.
אתי בנדלר: אולי על גופים דו-מהותיים.
דבורה מילשטיין: למשל הסוכנות היהודית היא דוגמה טובה.
אתי בנדלר: על גופים שלא חייבים דווקא בחובת מכרז לפי חוק חובת המכרזים, למשל תאגידים עירוניים.
אופיר אקוניס: נדמה לי שאת אמרת שזה חל.
לאה ורון: כרגע היא מדברת על תאגידים עירוניים.
אופיר אקוניס: נכון, ולא על עירייה או על מועצה מקומית.
אופיר אקוניס: עירייה או מועצה מקומית כלולה כבר בחוק.
אתי בנדלר: מועצה מקומית או עירייה כללתי בהוראה מפורשת בנוסח הצעת החוק.
אתי בנדלר: לגבי תאגידים עירוניים – כרגע אין חובה שנקבעה בחקיקה, ואני מדגישה את המילה "חקיקה", על תאגידים עירוניים לפרסם מכרזים.
אתי בנדלר: יש תיקון לחוק חובת המכרזים משנת התשס"ג-2002 שקובע את תחולת חוק חובת המכרזים גם לגבי תאגידים מקומיים.
אתי בנדלר: ברם, הוא מַתְנֶה את כניסתו לתוקף של אותו תיקון לחוק חובת המכרזים בכך שיותקנו תקנות לעניין זה.
אתי בנדלר: כך נכתב בסעיף 5 לחוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14), התשס"ג-2002: "תחילתו של חוק זה שלושים ימים מיום כניסתן לתוקף של תקנות כאמור בסעיף 4".
אתי בנדלר: עד כה, מסיבות שאינני יודעת מה הן, לא התעמקתי בעניין, לא הותקנו תקנות לעניין זה.
שלי יחימוביץ': נדמה לי שהיה כאן מישהו שאמר לנו שהתקנות בטיפול וזה איכשהו סיפק אותנו.
אבי כהן: אני אמרתי את זה.
אופיר אקוניס: השאלה מה יהיה בפועל.
אתי בנדלר: עד כה לא הותקנו תקנות לעניין תאגידים עירוניים.
אתי בנדלר: לפיכך לא יכולתי להשתמש בהגדרות המופיעות בתיקון הזה או להרחיב את התחולה על תאגידים עירוניים.
אתי בנדלר: אם וככל שיותקנו תקנות שיחילו את חובת המכרז על תאגידים עירוניים, החוק ייכנס לתוקפו ואז זה יחול עליהם במילא.
אתי בנדלר: זאת הערה ראשונה שרציתי להעיר לעניין תיקון החוק.
מגלי והבה: אחרת, מה שייווצר, שדרך התאגידים העירוניים יעשו את כל הרכש שלהם.
אתי בנדלר: לא. הרשויות המקומיות לא יכולות להתפרק מהחובות המוטלות עליהן על-ידי העברת חובתן לרכישות מסוימות לתאגיד עירוני שזה לא בגדר תפקידיו.
אופיר אקוניס: מה שהעלה חבר הכנסת והבה הוא הרבה יותר ממעניין, ולא רק פרוזאי לגבי החוק הזה.
אתי בנדלר: אי אפשר לעקוף.
אופיר אקוניס: אם זה היה תלוי במשרד האוצר הוא היה מעביר את כל הרשויות המקומיות לתאגיד.
אתי בנדלר: ברור שלא ניתן לעשות כן.
אופיר אקוניס: על תאגידי המים נדבר בנפרד.
אופיר אקוניס: מישהו אמר לי שהוגשה הצעת חוק פרטית לביטול התאגידים.
אופיר אקוניס: רציתי לעשות את זה בתיאום עם משרד האוצר, אבל אני כנראה ילד טוב מדי.
אופיר אקוניס: רציתי לתאם את זה עם שר האוצר ובינתיים נודע לי בשבוע שעבר שמישהו הגיש הצעת חוק פרטית.
אופיר אקוניס: אמרנו שהחוק הזה יחול על הממשלה, על עיריות ועל מועצות מקומיות.
אופיר אקוניס: על מי בנוסף יחול החוק הזה?
אתי בנדלר: חוק חובת המכרזים חל על המדינה, על כל תאגיד ממשלתי, מועצה דתית, קופת-חולים ומוסד להשכלה גבוהה.
אופיר אקוניס: ומה עם ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית וגופים אחרים?
אתי בנדלר: לא. ייתכן שהם חבים בחובת מכרז לא מכוח חקיקה אלא מכוח הנחיות פנימיות שלהם.
אופיר אקוניס: אני מבקש, ביחד עם חברי הכנסת מציעים, שזה גם ייכלל.
עדנה הראל: לא לזה הסכימה הממשלה.
מגלי והבה: הממשלה יכולה להתנגד בכלל.
עדנה הראל: הממשלה אישרה את הצעת החוק בכפוף לתיאום.
עדנה הראל: הדיון בממשלה היה לא כל-כך פשוט.
עדנה הראל: הוא היה מורכב והיו דעות לכאן ולכאן.
עדנה הראל: השורה התחתונה היתה קונקרטית מאוד מבחינת הסכמת הממשלה.
אופיר אקוניס: האם הממשלה תתנגד שהסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית ייכללו בהצעת החוק?
עדנה הראל: לא שמענו את אנשי הסוכנות היהודית.
אתי בנדלר: אי אפשר להוסיף אותם להצעת החוק מבלי לשמוע אותם.
עדנה הראל: הם גופים שפועלים גם בחוץ-לארץ, למשל.
עדנה הראל: אני לא יודעת את המשמעות של זה מבחינתם.
עדנה הראל: בכל הכבוד, אני לא יכולה כממשלה, מכיוון שזה היה כפוף לתיאום אתנו אני חייבת לשים את הדברים על השולחן.
עדנה הראל: אנחנו יכולים להתחייב, הסכמנו בשם הממשלה ובשם גופים שחוק חובת המכרזים חל עליהם.
עדנה הראל: הכוונה היתה גם לרשויות מקומיות וזה הובהר בדיון הקודם.
עדנה הראל: הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית הן דוגמה לגופים שמחויבים במכרזים, אולי מכוח הפסיקה, או מכוח הסדרים פנימיים, אבל לא לזה כיוונה הממשלה.
עדנה הראל: אילו הממשלה היתה מתכוונת לזה היתה מקיימת על כך דיון.
מגלי והבה: הממשלה עומדת בכל ההתחייבויות שלה?
שלי יחימוביץ': קודם כול, נכון העירה כאן מנהלת הוועדה שאי אפשר להחיל עליהם בלי לשמוע אותם ולכן גם לא נוכל לבקש מנציגי הממשלה להתקשר בטלפון לאגף התקציבים במשרד האוצר ולשאול אם זה בסדר או לא בסדר.
שלי יחימוביץ': אני מציעה שנצביע על הצעת החוק כפי שהיא ואחר-כך נשקול להוסיף תיקון.
שלי יחימוביץ': אבל דבר אחד שנעשה באופן מיידי, אני מציעה שארבעת המציעים יפנו במכתב אל ההסתדרות הכללית, אל הסתדרות העובדים הלאומית, אל הסוכנות היהודית, אל הקרן הקיימת לישראל, אל כל הגופים הללו ויבקשו מהם להחיל על עצמם את הרכש הזה.
שלי יחימוביץ': הנה, אנחנו רואים שגם במגזר העסקי, למשל מנכ"ל בנק הפועלים, מר ציון קינן, נענה לבקשה של התעשיינים ושלי והודיע שמעתה בנק הפועלים ירכוש דגלים רק בישראל.
אתי בנדלר: וכך גם הקרן הקיימת לישראל.
מגלי והבה: לצורך הייעול אני מציע, מכיוון שחברתי חברת הכנסת יחימוביץ פעילה בנושא הזה, שהיא תכתוב מכתב ותחתים את ארבעתנו.
אופיר אקוניס: כך היא אמרה.
שלי יחימוביץ': שולחים אותי לעבודות מזכירוּת ...
שלי יחימוביץ': אני כמובן צוחקת.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת יחימוביץ הציעה ואנחנו מקבלים את הצעתה.
אופיר אקוניס: אדוני, אתה ביקשת להעיר משהו?
אבי כהן: ההערה התייתרה.
רונית פרל: מאחר ואנחנו תלויים במשרד הפנים שיתקין תקנות כדי שזה יחול גם על תאגידים עירוניים, ואנחנו מחכים לזה כבר יותר מ-5 שנים, אולי אפשר לבקש, לפרוטוקול לפחות, שיתחייבו לתקופת זמן מסוימת כדי שלא נפספס עוד כמה שנים ובינתיים גם החוק הזה לא יחול על תאגידים עירוניים.
אתי בנדלר: אענה לך בלשון חוק חובת המכרזים משנת 2002 שהתקבל בכנסת ב-12 בנובמבר 2002.
אתי בנדלר: בסעיף 4 שבו – וכך קבע המחוקק, והחוק קובע את זה, לא רק אמירה לפרוטוקול – נקבע: "תקנות ראשונות לפי סעיפים 3 ו-4 לחוק העיקרי לגבי עסקאות של תאגיד מקומי כאמור בסעיף 5(ב) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה, יותקנו בתוך 90 ימים מיום פרסומו של חוק זה".
אתי בנדלר: אין לי מה להוסיף על כך.
אבי כהן: בט"ו בשבט בשנה שעברה היתה רפורמה בתקנות.
אבי כהן: עד הרפורמה היינו מנוּעים, כי עבדו על הרפורמה, מלהתקין את התקנות.
אבי כהן: עכשיו הנוסח מוכן.
אתי בנדלר: לא הבנתי מדוע, מה הקשר בין האחד לשני.
אבי כהן: כי לא נתנו לנו להוציא תקנות.
אתי בנדלר: מי לא נתן לכם?
אבי כהן: הממשלה לא נתנה להוציא תקנות עד שתושלם הרפורמה.
אתי בנדלר: סליחה, הממשלה הורתה לכם להפר את החוק בלי להביא את ההצעה לתיקון החוק?
אופיר אקוניס: אם אין הערות נוספות אפשר להצביע.
מגלי והבה: רק לפרוטוקול, נעדרתי מן הישיבה הראשונה ברשות.
מגלי והבה: אני מבקש לומר שאני תומך ומודה לכל חבריי שעשו את העבודה.
מגלי והבה: אי אפשר רק לבוא אל הגמר, אז תודה רבה.
חנן ארליך: יש לי רק הערה לנוסח.
חנן ארליך: בסעיף קטן 1א(א) צריך לשנות סדר המשפטים ולכתוב: "לא ירכשו המדינה, כל גוף אחר שחוק חובת המכרזים חל עליו או רשות מקומית ...".
חנן ארליך: מן הנוסח כפי שהוא כרגע משתמע שרשות מקומית כבולה לגופים שחוק חובת המכרזים חלה עליהם.
אתי בנדלר: אבדוק את זה.
אתי בנדלר: התלבטנו לגבי הסדר גם בשלב הכנת הנוסח.
אתי בנדלר: אבדוק את זה עם הממונה על נוסח החוק.
אופיר אקוניס: זה לא ישנה את מהות החוק.
אופיר אקוניס: הדבר ייבדק על-ידי הייעוץ המשפטי לוועדה.
אתי בנדלר: סעיף 2 – תחילה ותחולה     "תחילתו של חוק זה ביום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011), והוא יחול על מכרזים שיפורסמו מאותו יום ואילך.
אופיר אקוניס: כמובן אין הערות לכך שהחוק ייכנס לתוקפו בעוד חודש ימים ויום אחד.
לאה ורון: חבר הכנסת מגלי והבה מצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון; חברת הכנסת שלי יחימוביץ מצביעה במקום חבר הכנסת עמיר פרץ.
אופיר אקוניס: נצביע על הצעת החוק כולה, על סעיפים 1 ו-2.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 5) (רכישת דגלי המדינה מתוצרת הארץ), התשע"א-2010 – 4 נגד – אין  נמנעים – אין הצעת החוק נתקבלה.
אופיר אקוניס: הצעת החוק נתקבלה ותועבר לקריאה שנייה ושלישית.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין שזו הצעת החוק שאני חתומה עליה שעברה הכי מהר אי-פעם.
חנא סוייד: צהרים טובים.
חנא סוייד: אני חבר הכנסת חנא סוייד ואנהל את הדיון הזה.
חנא סוייד: נושא הדיון הוא בקשה לדיון מהיר שהגיש חבר הכנסת דב חנין בנושא מצוקת הדייגים נוכח הצטמצמות הדגה בים התיכון.
חנא סוייד: לבקשת מנהלת הוועדה, באדיבותה, אני פותח ואומר שהוועדה מתנצלת על כך שלמרות שהבקשה הועברה ב-1 בנובמבר הדיון מתקיים רק היום.
חנא סוייד: על-פי התקנון הוא היה אמור להתקיים קודם, אבל הגיע הזמן והיום אכן נדון בנושא.
חנא סוייד: אני מברך כמובן את כל המשתתפים.
חנא סוייד: הנושא אכן מעניין וחשוב.
חנא סוייד: מדובר על דיג ועל דייגים, על סיפורי דייגים ועל ספינות דיג.
חנא סוייד: הרבה נוסטלגיה, הרבה סיפורים יש סביב העניין הזה.
חנא סוייד: יש בעיה בדיג בים התיכון שעליה ביקש חבר הכנסת חנין לדון כאן, אבל לאחרונה פורסם שיש בעיות בדיג גם בכנרת ומן הסתם אני מניח שמי שמתעניין בתחום הזה שמע עליהן.
חנא סוייד: היום נקיים על כך דיון.
חנא סוייד: אמרתי שזה נושא מעניין מאוד.
חנא סוייד: בנוסף לנוסטלגיה יש לו גם היבטים כלכליים בוודאי והשפעה על הדייגים ועל נושאים סביבתיים, ואני מניח שחבר הכנסת חנין ירחיב את הדיבור על כך.
חנא סוייד: אבקש קודם כול מחבר הכנסת חנין להציג את העניין ואחר-כך נשמע את המוזמנים.
חנא סוייד: מי שרוצה לדבר מתבקש להירשם.
חנא סוייד: חבר הכנסת חנין, בבקשה.
דב חנין: אני מודה על קיום הדיון הזה, אמנם קצת באיחור, אבל אני מקווה שאולי התוצאות המעשיות שלו יוכלו לכפר על הדחייה המסוימת שהיתה לנו בקיום הדיון.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, נקודת המוצא שלי היא תמונה מדאיגה מאוד.
דב חנין: אתה דיברת, ובצדק, על הנוסטלגיה.
דב חנין: זה לא רק נוסטלגיה אלא דייגים ודיג הם דבר מרכזי מאוד בתרבות של כולנו.
דב חנין: אנחנו לומדים על זה, אנחנו מתחנכים על זה.
דב חנין: יש אנשים, אדוני היושב-ראש, שגם חיים מזה וצריכים להתפרנס ובסוף היום להביא לילדים שלהם ולמשפחה שלהם פרנסה.
דב חנין: תמונת הדיג בישראל מדאיגה.
דב חנין: אני מתמקד, אדוני היושב-ראש, ברשותך, בנושא הדיג בים התיכון.
דב חנין: נושא הכנרת חשוב מאוד ומשמעותי אבל אולי כדאי לקיים עליו דיון מיוחד.
דב חנין: בים התיכון יש מגמה בולטת מאוד של הצטמצמות כמות הדגים.
דב חנין: נתונים שמצאתי של המכון לחקר ימים ואגמים מראים שבמהלך שלושים השנים האחרונות כמות הדגים בים פחתה בכ-50% ונותרו בעיקר דגים קטנים וכמובן סרטנים.
דב חנין: דגים כמו לוקוס ובקלה מספרם הצטמצם במחצית, דגים שניצודים בשכבה העליונה של המים, כמו טונה, סרדינים, דגי חרב ושולה הידלדלו ב-30%-40%.
דב חנין: זה אומר שבעצם כדי להגיע לאותה כמות של דיג הדייג צריך להשקיע פי שתיים או אפילו פי שלוש זמן ומאמץ, כדי להגיע לאותן תוצאות שיכול היה להגיע אליהן בעבר.
דב חנין: אני שומע מן המומחים בתחום הזה שבשכבה העליונה של הים, השכבה העליונה של הדגים נפגעה בצורה קשה מאוד.
דב חנין: לתופעה הזאת יש סיבות מורכבות מאוד, שבחלקן חורגות מתחום הדיג.
דב חנין: אחת הסיבות היא התחממות הים שקשורה לשינויים אקלימיים גלובליים.
דב חנין: זה תופעה שקיימת אצלנו וקיימת גם במקומות אחרים.
דב חנין: אומרים לי שהטמפרטורה הממוצעת של הים בחופי תל-אביב עלתה השנה ב-2.5 מעלות בממוצע.
דב חנין: למתרחצים כמובן הרבה יותר נוח אבל לדגים כנראה פחות נוח.
דב חנין: פרט לכך יש תופעה בעייתית נוספת, נדידה של מינים מים סוף, שאף היא משנה מאוד את פני הים.
דב חנין: ידועה לציבור התופעה של עליית היקף המדוזות שנתפסת בעיקר כדבר מטריד ומפריע למתרחצים אבל יש לה כמובן גם משמעות על משק הדגים בים כי המדוזות הללו ניזונות מאותם חומרי תזונה שיכולים לשמש גם את הדגים ובסופו של דבר את הדייגים.
דב חנין: שתי התופעות שהתייחסתי אליהן הן כמובן רחבות מאוד וכלליות ולא מדינת ישראל יכולה לטפל בהן ולתת להן תשובה.
דב חנין: אנחנו לא יכולים לתת בעצמנו תשובה לשאלת התחממות הים וגם לא לשאלת נדידת המינים מים סוף.
דב חנין: אבל המציאות הזאת מחייבת אותנו להיערכות שונה ואחרת והתייחסות הפוכה בכיוונה לנושא הדייגים והצורך לשמור על ענף הדיג הימי בישראל.
דב חנין: אני אומר את הדברים כי דיג בים חשוב ומשמעותי, קודם כול כמובן לאנשים שמתפרנסים ממנו, אבל יש לו כמובן רבדים נוספים תרבותיים וחברתיים.
דב חנין: גם הציבור הישראלי צריך ורוצה ליהנות מדגי ים שיש להם את היתרונות שלהם, ועם כל הקושי שקיים בשל הידלדלות סוגים מסוימים של דגים עדיין יש דגים אחרים.
דב חנין: אנחנו צריכים לאפשר לדגים האחרים להגיע וגם למישהו להתפרנס מן הדיג הזה.
דב חנין: לְמה אני מכוון?
דב חנין: כאשר הדייג צריך לעבוד הרבה יותר קשה כדי להגיע לאותה כמות של דגים, אנחנו צריכים לייצר מנגנונים שיאפשרו לדייג להתפרנס בכבוד מן העבודה הקשה שלו.
דב חנין: זה אומר, למשל, לצמצם את מנגנוני התיווך ולאפשר לדייגים למכור דגים באופן ישיר ואז את אותה כמות של דגים שהם מצליחים לדוג, במקום שיכניסו אותם למערכת של מתווכים ותיווכים וסיטונאים וקמעונאים וחנויות וכדומה, אם היינו מצליחים לייצר מנגנון ישיר מהדייג לצרכן הרי הרווח המסוים יכול היה להישאר בידי הדייגים ולאפשר להם באמת להתפרנס מהדיג שלהם.
דב חנין: הדברים הללו התחדדו לי מאוד בעקבות סיור שהשתתפתי בו בנמל יפו, שם פגשתי גם בכמה מנציגי הדייגים שהעלו בפניי יוזמה להקים שוק דייגים בנמל יפו.
דב חנין: אין לנו הרבה מאוד דייגי ים בישראל.
דב חנין: יש קבוצה ביפו, יש קבוצה בג'סר א-זרקא, יש קבוצה בעכו, אולי כמה בחיפה.
זיינב סעדו: גם בפרדיס.
דב חנין: קבוצה לא גדולה של אנשים שאנחנו רוצים לאפשר להם להמשיך להתפרנס מן הים.
דב חנין: כדי שהם יתפרנסו מן הים הם צריכים איכשהו להרוויח מן העבודה שלהם ולעשות אותה בצורה כזאת שתותאם לנתונים הקשים של הירידה בכמות הדגים שקיימת בחופים שלנו.
דב חנין: אני אומר את הדברים בזהירות, אבל התרשמתי מתוך המחקר הקטן שערכתי – ונמצאים אתנו כאן נציגי משרד החקלאות, אשמח לשמוע את תגובתכם, ואם אני טועה במשהו אנא תתקנו אותי – שנושא הדיג הימי לא נמצא בראש סדר העדיפויות של משרד החקלאות.
דב חנין: גם כשמסתכלים במשרד החקלאות על דיג, ישנה הסתכלות יותר על הדיג התעשייתי, הדיג של ברכות הדגים וכדומה.
דב חנין: אני לא בא לפגוע באף אחד, אין לי שום דבר נגד גידול דגים בברכות דגים.
דב חנין: אני רק אומר שאנחנו נמצאים ממש בשעת חירום.
דב חנין: אם לא נעשה היום מעשה מאוד-מאוד דרמטי ונחרץ כדי להגן על הדייגים, אנחנו בעצם מחסלים את היכולת של האנשים האלה להתפרנס, וזה אומר שהם לא יעבדו בדיג והילדים שלהם לא ימשיכו לעבוד בדיג, ואנה אנו באים מבחינת ענף הדיג, שהוא באמת ענף משפחתי, ענף של מפרנסים קטנים.
דב חנין: המהלך הזה, לעודד את הדייגים, למשל במנגנון של שוק דייגים, מחייב התייחסות בין-מערכתית של כל הגורמים המעורבים.
דב חנין: זה מחייב התייחסות קודם כול של משרד החקלאות שצריך להיות הגורם המוביל, זה מחייב התגייסות גם של משרדים נוספים – משרד הבריאות, הרשויות המקומיות.
דב חנין: יש לנו צורך לייצר כאן איזה שילוב אינטרסים בין כל הגורמים כדי לקדם את המהלכים באופן מעשי.
דב חנין: אני רוצה לסכם ולומר, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נמצאים היום במתכונת של דיון מהיר.
דב חנין: הפעם הדיון הוא מהיר לא רק מכיוון שביקשנו שיהיה מהיר, אלא מכיוון שיש כאן בעיה שאם לא תטופל במהירות יש סכנה שבשנים הקרובות נגיע למצב אחר לגמרי ולא יהיה דייגים שיישבו מסביב לשולחן וייצגו את האינטרס של הדיג ואת הצורך בפיתוח התחום הזה, אלא אולי יהיו גורמים אחרים, גורמים כלכליים אחרים שייכנסו לתחום הזה, אבל לא אותם דייגים שאנו רוצים לעודד אותם.
חנא סוייד: אני מבקש לצטט מכתבה שמתארת את המצוקה בענף הדיג.
חנא סוייד: כתוב כאן ששלל של רשת ממוצעת בישראל עומד על כ-200 קילוגרם דגים לעומת 1,200 קילוגרם דגים שניתן לדוג מול חופי אנטליה שבטורקיה.
חנא סוייד: ההבדלים ממש עצומים.
חנא סוייד: אמנם מדובר בשני אזורים שונים, אבל בסופו של דבר זה אותו ים.
חנא סוייד: אני מסכים כמובן לגישה הכללית שהציג חבר הכנסת חנין, שמדובר כאן בתופעה בהיבט המקרו – שינויים אקלימיים שקורים בקנה מידה רחב מאוד שאין אפשרות כמובן לשלוט בהם או לשנות אותם.
חנא סוייד: יחד עם זה, אני מציין את החשיבות של צעדים שמשרד החקלאות וכל הגופים הרלוונטיים האחרים צריכים לנקוט בהם על מנת להמתיק את הגלולה, על מנת לתת מענה ולאפשר לדייגים להמשיך לעסוק בתעסוקה הזאת ולאפשר להם לחיות בכבוד.
חנא סוייד: באותה כתבה שקראתי ממנה כרגע, שפורסמה ב-YNET, כתוב גם שהצעד שמשרד החקלאות נקט בו הוא צמצום ניכר בהיקף הדיג בחופי הים התיכון.
חנא סוייד: זה מזכיר גם את הצעד שננקט בכנרת, שגם סביבו יש הרבה דיון וויכוח מדעי וכלכלי.
חנא סוייד: אשמח אחר-כך לשמוע התייחסויות גם לגבי העניין הזה.
חנא סוייד: אפתח כעת את הדיון.
חנא סוייד: יש כאן נציגי דייגים שיכולים לתאר את ההתנסות, את ההיבטים השונים, את היקף הבעיה כפי שהם מרגישים אותה.
חנא סוייד: נשמע אותם ואחר-כך ניתן לאנשי המקצוע להתייחס לדברים, בבקשה.
זיינב סעדו: אני חבר בוועד הדייגים ביפו.
זיינב סעדו: כבר למעלה מ-7 דורות בני משפחתי עוסקים בדיג בנמל יפו.
זיינב סעדו: היה פעם טוב בנמל יפו, הדיג היה טוב מאוד ומשרד החקלאות היה טוב, לפני שנים.
זיינב סעדו: בשנים האחרונות משרד החקלאות בכלל-בכלל לא מתייחס לדייגים, בשום אופן לא.
זיינב סעדו: הוא לא מתייחס אליהם בשום דבר.
זיינב סעדו: הוא מתייחס לברֵכות, מתייחס למגדלי דגים, מתייחס לכל מיני דברים, אבל מזניח את הדייגים.
זיינב סעדו: נפגשנו כמה פעמים עם אנשי משרד החקלאות.
זיינב סעדו: ביקשנו שתצא הוראה להשבית את הספינות הגדולות במשך חודשיים, כפי שנהוג לעשות בכל העולם.
זיינב סעדו: אפילו מצרים שהיא מדינה ענייה מאוד משביתה את כל הסירות למשך חודשיים ומונעת מכולם לדוג.
זיינב סעדו: בחודשיים הללו מתרבים הדגים, מטילים ביצים, ואחרי החודשיים הללו אפשר לעבוד.
זיינב סעדו: אם כך ננהג יהיו לנו הרבה יותר דגים.
זיינב סעדו: את כל זה ביקשנו ממשרד החקלאות, אך את משרד החקלאות הדייגים לא מעניינים בכלל, לא רק בנמל יפו אלא בכל הארץ.
חנא סוייד: הדבר הזה נעשה אי-פעם בישראל?
חנא סוייד: אתה מנסה להסביר שמשרד החקלאות בעבר התעניין ועכשיו לא מתעניין.
חנא סוייד: אילו דברים מחסיר עכשיו משרד החקלאות?
חנא סוייד: אולי תציג פעולות ספציפיות כך שנוכל לשמוע התייחסות לזה.
חנא סוייד: השבתת דיג לחודשיים, בעבר זה נעשה ועכשיו לא נעשה?
זיינב סעדו: נכון.
זיינב סעדו: ניסו את זה פעם, לפני כמה שנים, השביתו במשך חודשיים את כל הספינות.
זיינב סעדו: אחרי חודשיים ראינו הבדל אדיר בכמות הדגים, ראינו דגים שלא היינו רגילים לראות.
זיינב סעדו: היו כמויות גדולות של דגים וכל הדייגים שמחו, כל הדייגים עבדו, האנשים נהנו, לא היו צריכים לבקש הלוואות וללכת לביטוח הלאומי ולבקש כסף, כל האנשים נהנו מן הדיג.
זיינב סעדו: עשו את זה פעם אחת, אך לא חידשו את זה בתואנה שאין תקציב, שאין כל מיני דברים.
זיינב סעדו: אינני יודע, למשרד החקלאות יש כל מיני סיבות.
זיינב סעדו: אם היו ממשיכים בכך הרי הדיג בישראל היה נהדר.
חנא סוייד: אין תקציב לְמה?
זיינב סעדו: להשבית את הספינות הללו.
חיים אנג'וני: בעבר ניתן פיצוי.
חיים אנג'וני: היתה השבתה במשך חודשיים והדייגים פוצו.
חנא סוייד: אני רוצה לחדד את התמונה כדי שנקבל התייחסות ברורה.
זיינב סעדו: כאשר היתה השבתה במשך חודשיים הרגשנו טוב מאוד.
זיינב סעדו: לא היה צריך להביא דגים ממצרים ומסין ומכל מיני מדינות.
זיינב סעדו: כעת עברו לייבוא של דגים.
זיינב סעדו: במקום שיהיו לנו הדגים שלנו בארץ, במקום שדייגים יוכלו להתפרנס מדיג במדינה עכשיו הרבה דגים מיובאים מחוץ-לארץ והמצב של הדייגים מידרדר יותר ויותר מיום ליום.
זיינב סעדו: אנחנו מבקשים מכם, מכולם, ממי שיכול לעזור לנו לנסות להשבית את סירות הדיג למשך תקופה מסוימת כדי שהדגה תתחדש.
זיינב סעדו: בטבריה ביקשו להשבית את סירות הדיג למשך שנתיים.
זיינב סעדו: אנחנו לא רוצים שנתיים.
זיינב סעדו: שיעמידו את הסירות למשך חודשיים לפחות כדי שהדגה תתחדש, כדי שלא נצטרך להיות עבריינים, כדי שלא נצטרך לחפש כל מיני דברים אחרים.
זיינב סעדו: זאת העבודה היחידה שלנו.
זיינב סעדו: אנחנו כדייגים לא רגילים לעבוד בדבר אחר ואנחנו לא יכולים לעבוד בדבר אחר.
זיינב סעדו: במשך דורות רבים חיינו מזה, לא מהיום ולא מאתמול, ואנחנו מבקשים מכם להתערב בדבר הזה.
זיינב סעדו: זה מה שאנחנו צריכים.
זיינב סעדו: תודה לכם.
חנא סוייד: אדוני דייג?
אורי שרון: אני נציג דייגי יפו ביחד עם מר זיינב סעדו.
אורי שרון: בחרתי לרשום את הדברים כדי שאוכל להתמקד.
אורי שרון: בסך הכול זה הרבה מעבר לְמה שהתחילו להציג כאן.
אורי שרון: אקרא את הדברים, ברשותכם.
אורי שרון: דברים לוועדת הכלכלה של הכנסת.
אורי שרון: תודה ליוזמת ההתכנסות.
אורי שרון: אנחנו דייגים בפועל ונציגי דייגים.
אורי שרון: מר סעדו בא ממשפחת דייגים ששורשיה אולי מימי קדם, הוא בעצמו לא יודע בדיוק.
אורי שרון: אביו ובנו דייגים פעילים.
אורי שרון: אני – אורח.
אורי שרון: הגעתי לים בנערותי, הצצתי ונפגעתי – הים ריתק ושבה אותי.
אורי שרון: הקורה אותנו בדיג, לצערי, הוא בבואה של הקורה בכלל.
אורי שרון: בשביל להחזיר עטרה אנחנו חייבים לשנות את החובש אותה.
אורי שרון: אני רואה את זה כדבר רציני מאוד.
אורי שרון: האם יכולה לצאת מכאן החלטה כיעד לאומי שהאיכר חוזר לחרוש את אדמתו והדייג לדוג דגים?
אורי שרון: סליחה שאני נשמע כל-כך דרמטי, אבל אני רואה את הדברים כך.
אורי שרון: אני לא צריך להזכיר לכם שום דבר, כי על זה כולנו מחנכים את הילדים.
אורי שרון: כדי להקצין קצת את הדברים שאמר מר סעדו, בזמנו הקימו את "המשביר" – כדי שהדייג לא יחדל חס וחלילה לדוג דגים הביאו לו רשתות, כדי שהאיכר לא יחדל לחרוש את אדמתו הביאו לו זרעים.
אורי שרון: זה תחילתה של דרך, החזון וההתגשמות שלו.
חנא סוייד: על השולחן הזה בדרך כלל הדיונים הם על ריבית ועל פריים ועל סלולר.
חנא סוייד: פעם אחת צריך גם משהו לרוח, לנשמה.
אורי שרון: הדייג שעד לתחילת שנות השבעים הלך גאה על המזח – והוא הלך שם גאה – יחד עם החקלאות בכלל היווה חלק מהגשמת החזון: מתפרנס מן הים בכבוד, מגובה ונתמך על-ידי אגף הדיג במשרד החקלאות.
אורי שרון: כל-כך מגובה ונתמך שתתארו לכם, בימים עברו היה פייפר באוויר שהיה מאתר להקות דגים, שלא לדבר על יתר הדברים.
אורי שרון: ההדגש הוא על כך שכולם היו ממוקדים.
אורי שרון: אך עם החורבן האידיאולוגי לאורך ארבעים השנים האחרונות – ואפשר מבחינה אידיאולוגית להתייחס גם למשהו אחר – באיזה מקום המפנה הגדול החל כאשר הקיבוצים עזבו את הדיג, לקראת אמצע שנות השישים.
אורי שרון: אני היום בדילמה של הישרדות, כלומר דיג החופים שבו עסקתי ועסקו בו אחרים כמותי עד לפני עשרים שנים בעצם הפסקנו להתפרנס ממנו, בשל סיבות שתיכף נגיע אליהן, וזה לא בפורום של הוועדה.
אורי שרון: אינשאללה אם יהיה המשך אז ידונו בעניין הזה ויהיו לזה גם תוצאות.
אורי שרון: אנחנו בדילמה כיצד להישאר דייגים.
אורי שרון: עברנו לדיג מסחרי יותר, בספינות מכמורת.
אורי שרון: ספינת מכמורת היא ספינה שגוררת אחריה רשת ובכל 3-4 שעות מרימה אותה.
אורי שרון: אך אשר קרה אותנו לפני 20-25 שנים קורה אותנו היום גם בדיג מכמורת.
אורי שרון: הדיג הלך ונכחד.
אורי שרון: הדייג היום – וקשה לי לומר את הדברים הללו, כי בסך הכול אנחנו גרמנו לכך, בשל ההתייחסות לענף – נהפך למעשה לנתמך סעד כשהדיג משמש אותו להשלמת הכנסה.
אורי שרון: אני בכוונה מקצין את הדברים, אבל אני לא מגזים.
אורי שרון: אגף הדיג נהפך בעל כורחו, בשל היעדר תקציבים ובגלל שגיונות העבר, שלא כאן ניכנס אליהם, מתומך לרודף ומציק, וזה לא עניין אישי כאן.
אורי שרון: בנו של מר סעדו, לדוגמה, לא יכול לצאת לים כי אין לו רישיון מסודר.