GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה ורון: מר סבן, אולי תאפשר לו לדבר?
יחיאל בן שושן: אני מדבר על סעיפים (ג) ו-(ד).
יחיאל בן שושן: כתוב כאן: מטעמים שאינם תלויים בבעל הרישיון החדש.
יחיאל בן שושן: אם מאיזושהי סיבה שאינה תלויה בנו אנחנו לא מצליחים לעשות את זה, אז השר רשאי היום להאריך את התקופה והוא יכול גם להפחית את האחוזים.
יחיאל בן שושן: אני מציע להוסיף כאן גם את (ב) – אם אני לא מצליח להרכיב 10%, וזה לא תלוי בי כי כולם עושים לי בעיות, אז שהשר יהיה רשאי להפחית את האחוזים.
אופיר אקוניס: הממשלה מתנגדת.
אופיר אקוניס: יש שבע שנים.
יחיאל בן שושן: אני לא מדבר על שבע שנים.
אופיר אקוניס: הבנתי שאתה לא מדבר על שבע שנים, אבל אני אומר שאם בשבע שנים לא תגיע לאחוזים האלה אז זה אומר משהו.
יחיאל בן שושן: אני מדבר על התהליך.
יחיאל בן שושן: זה לא תמיד תלוי בנו, וזה כתוב במפורש.
יצחק בן אליעזר: למה ב-10% לא רשמתם שזה לפי השר?
יהודה סבן: 10% תלוי בך, לא בנו.
יהודה סבן: מתי שתגמור לשים 10% תוכל לקבל נדידה.
אופיר אקוניס: על 10% כבר הצבענו.
אופיר אקוניס: נצביע על סעיפים (ד) ו-(ה) עם התיקון.
אופיר אקוניס: הצבעה     סעיפים (ד) ו-(ה) אושרו פה אחד.
אופיר אקוניס: תודה, אושרו.
ליאת גלזר: "(ו) השר יקבע ברישיון כללי למתן שירותי רדיו טלפון נייד את התנאים למתן שירותי נדידה לפי סעיף זה והיקפם, ובכלל זה חובה להעברת מידע בין בעלי הרישיון הנוגעים בדבר ככל שהמידע נדרש לצורך מתן השירותים כאמור; כן יקבע השר, בתקנות, בהסכמת שר האוצר, הוראות לעניין גובה התשלום בעד שירותי נדידה הניתנים לפי סעיף זה והמועדים לתשלומו; תקנות ראשונות כאמור יותקנו עד יום ח' בשבט התשע"ב (1 בפברואר 2012).
ליאת גלזר: "     הסעיף הזה מסמיך את השר לעשות שני דברים.
ליאת גלזר: כמובן, זו סמכות שקיימת היום כבר בסעיף 5, אבל במקרה הזה אנחנו מדברים על הסדר ספציפי של נדידה.
ליאת גלזר: דבר אחד, לקבוע ברישיון תנאים שאינם המחיר.
ליאת גלזר: זה יכול להיות מגוון של תנאים טכניים, תנאים של שיתוף פעולה בין בעלי הרישיונות הנוגעים בדבר, העברת מידע כפי שכתוב וכו'.
ליאת גלזר: לעניין הזה המשרד כבר הוציא שימוע.
ליאת גלזר: בנוסף, הסעיף מסמיך את השר, בהסכמת שר האוצר, לקבוע תקנות לעניין התעריף - התשלום שישלם בעל הרישיון הנודד לבעל הרישיון המארח.
ליאת גלזר: הסעיף גם מגביל את מועד התקנת התקנות לתאריך שקבוע בו, שזה ה-1 בפברואר 2012.
ליאת גלזר: הסעיף הבא מדבר על הסדר הביניים, עד קביעת התקנות, שעניינן התעריף.
ליאת גלזר: "(ז) עד למועד קביעת תקנות לפי סעיף קטן (ו) (בסעיף זה - המועד הקובע), רשאי בעל רישיון קיים לדרוש בעד שירותי הנדידה מחיר שלא יעלה על התשלום המרבי לקישור– גומלין.
ליאת גלזר: " אני מזכירה, זו תיבה שמוגדרת בהגדרות, מהו התשלום המרבי לקישור גומלין.
ליאת גלזר: כפי שאמרתי, עבור דקת שיחה, התעריף שקבוע היום בתעריף קישור גומלין להשלמת שיחה ועבור העברת נתונים, דטה, 65% מאותו תעריף.
יהודה סבן: כל התנאים האלו, כל הדברים שצריכים להיקבע, הם לא תנאי למתן שירות הנדידה.
יהודה סבן: שירות הנדידה יצטרך להינתן מרגע שיגיע ל-10% או לפני, אם הגיעו להסכמות, אבל בטח לא אחרי ההגעה ל-10%, אם נקבעו כללים ואם לא נקבעו כללים, ואם נקבעו כללים שהם לא לשביעות רצונם של כל הצדדים.
יהודה סבן: בכל מקרה הם צריכים להינתן.
ליאת גלזר: אני מבקשת לקרוא את סעיף קטן (ח), שגם הוא קשור.
ליאת גלזר: "(ח) גובה התשלום שנקבע לפי סעיף קטן (ו) יחול גם על שירותי נדידה שניתנו לפי סעיף זה עד המועד הקובע; ההפרש שבין התשלומים ששולמו לפי סעיף קטן (ז) לתשלומים שיש לשלם לפי סעיף קטן (ו) ישולם בידי בעל הרישיון החדש או בעל הרישיון הקיים, לפי העניין, בתוך 60 ימים מהמועד הקובע; לצורך חישוב ההפרש האמור ייווספו לתשלומים ששולמו לפי סעיף קטן (ז) הפרשי הצמדה וריבית לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961‏, ממועד תשלומם ועד למועד תשלום ההפרש.
ליאת גלזר: (ט) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהסמכויות הנתונות לשר לפי סעיף 5, ככל שאינן סותרות את ההוראות לפי סעיף זה;"     סעיף (ח) אומר שמרגע שהשר קובע את התעריף לשירותי הנדידה, התעריף הזה חל גם על השירותים שניתנו קודם לאותו מועד.
ליאת גלזר: כמו שאמרנו, בתקופת הביניים יש תעריף מסוים שקבוע בתקנות, וככל שיש הפרשים, בין אם התעריף גבוה יותר או אם התעריף נמוך יותר, סעיף קטן (ח) מסדיר את תשלום ההפרשים.
יהל בן נר: אני רוצה להעיר לעניין התאריך של 1 בפברואר 2012.
יהל בן נר: העמדה שלנו היא שתעריף הנדידה איננו זהה לתעריף קישור הגומלין אלא הוא גבוה יותר משמעותית.
יהל בן נר: משרד התקשורת התחיל לקיים על זה איזשהו שימוע ואנחנו מבקשים להקדים את המועד של 1 בפברואר 2012 למועד מוקדם יותר, כדי ליצור ודאות גם עבורנו וגם עבור המפעילים, אפילו אקספון התייחסו לזה בדברים שלהם.
נוגה רובינשטיין: אנחנו רוצים שבמסגרת החוק יהיו מועדים ריאליים שיאפשרו הורדה כמו שצריך.
נוגה רובינשטיין: כיוון ממילא הכספים אחר מוחזרים, מועברים מצד לצד, בהתאם למה שייקבע אנחנו לא חושבים שיש צורך בשינוי של הסעיף הזה.
נוגה רובינשטיין: ככל שניתן יהיה לקבוע את המועדים באופן מוקדם יותר אנחנו כמובן נעשה את זה.
ליאת גלזר: כמו שאמרתי, לגבי סעיף (ח) יש מנגנון של החזרת ההפרשים ויש בו גם רבית והצמדה.
ליאת גלזר: כלמור, ככל שיהל צודקת והתעריף גבוה יותר, בעל הרישיון הנודד יחזיר לה את ההפרש.
יהל בן נר: אנחנו לא צריכים לסבסד אותו.
יהל בן נר: גם בתוספת רבית והצמדה צריך לייצר איזושהי ודאות.
יהל בן נר: גם בנתוני תקשורת - - -
יצחק בן אליעזר: גם אנחנו בעד ודאות, רק לא הוודאות שלך.
אופיר אקוניס: יש הערות נוספות לסעיפים (ו) עד (ט)?
ליאת גלזר: סעיף 5(ב) שאנחנו מוסיפים כאן, עניינו הסדר ספציפי לעניין שירותי נדידה.
ליאת גלזר: חשוב לנו להבהיר שסמכויות השר שנמצאות היום בסעיף 5 הן סמכויות רחבות ואנחנו לא רוצים שישתמע שמרגע שיש לנו את ההסדר הזה, שנוגע לשירותי נדידה, השר לא יכול יותר לעשות שימוש בסעיף 5. זאת ממש לא הכוונה.
ליאת גלזר: לשר יש הרבה סמכויות מכוח סעיף 5: לתת הוראות על חיבור, לתת הוראות על שימוש, לקבוע תעריפים וכו'.
ליאת גלזר: ככל שהסמכויות האלה לא סותרות את ההסדר הספציפי הוא יוכל להמשיך לעשות בהם שימוש.
יצחק בן אליעזר: לשם שינוי, אני מסכים עם פרטנר.
יצחק בן אליעזר: לדעת רק ב-2012 מה יהיו התעריפים שעל בסיסם אני צריך לקבוע את המודל העסקי שלי - זה קצת לא הגיוני.
יצחק בן אליעזר: אני חושב שאפשר להקדים את התאריך הזה, זה יעשה טוב לכל הצדדים.
יצחק בן אליעזר: אתם תשימו לעצמכם סד קצת יותר קשה, אבל תשימו לעצמכם סד.
איתמר ברטוב: אם דעתנו מתבקשת, אנחנו גם מסכימים להקדמה של התאריך.
נוגה רובינשטיין: ככל שנוכל להקדים את התאריך נעשה את זה.
אופיר אקוניס: כיוון שהמילה "עד" כתובה פה.
נוגה רובינשטיין: אם תהיה לנו אפשרות וזה יוכל להתבצע קודם – כך נעשה.
קובי שמש: נאמר קודם שעלות הנדידה אמורה להיות בסביבות דקת שיחה.
קובי שמש: סביר להניח שהמודל העסקי שלך לא ייפול על הדבר הזה.
קובי שמש: אם אתה חושב שהמודל העסקי שלך ייפול על הדבר הזה אז תעשה בדיקה נוספת.
יצחק בן אליעזר: אם אתה מבטיח לי - - -
נוגה רובינשטיין: אף אחד לא מבטיח שום דבר.
נוגה רובינשטיין: אנחנו מבטיחים לנסות להביא את התאריכים כמה שיותר מוקדם.
יהל בן נר: גם בחוק התקשורת נקבע 60 יום לחישוב כלכלי, ולא עמדו בזה.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיפים (ו), (ז), (ח) ו-(ט)?
אופיר אקוניס: הצבעה סעיפים  (ו), (ז), (ח) ו-(ט) אושרו.
אופיר אקוניס: כבוד השר, הוועדה אותגרה בחלק מכלי התקשורת, ונדמה לי שהתשובה ניתנה.
אופיר אקוניס: אנחנו חוזרים עכשיו לתחילת הטקסט.
אופיר אקוניס: ליאת, דילגת בהתחלה על סעיף 2.
ליאת גלזר: "2(1) בסעיף 4א(ד3), במקום "השר רשאי" יבוא "ציוד קצה שהוא ציוד רדיו טלפון נייד, העומד בתנאים שקבע השר בצו, אינו טעון אישור סוג; השר רשאי", ואחרי "לסוגים מסוימים" יבוא "נוספים";"
אתי בנדלר: ליאת, את יכולה להקדים ולהסביר בכמה מילים את הנושא, ואז לקרוא סעיף ולהסביר אותו פרטנית, כמקובל.
נתי שוברט: היום, על פי חוק התקשורת ועל פי פקודת הטלגרף, על מנת לייבא ולשווק, ועוד כמה פעולות אחרות, מכשירי קצה שאנחנו משתמשים בהם, יש מספר פעולות שצריך לעמוד בהן.
נתי שוברט: אחת, נדרש שלמכשיר עצמו יהיה אישור סוג, שאומר שהמכשיר לא יגרום הפרעה לרשת שמשתמשים בה, כלומר יתאים לשימוש, וגם לא יגרום נזק למי שמשתמש בו.
נתי שוברט: שני הדברים האלה מוגדרים בחוק התקשורת.
נתי שוברט: זה לעניין המכשיר.
נתי שוברט: איך בדיוק ולאילו סוגי מכשירים ומה האופן שבו ניתן אישור הסוג – הם מוגדרים בנפרד, שלא במסגרת חוק התקשורת או פקודת הטלגרף.
נתי שוברט: מי שמייבא, משווק, מתחזק ונותן שירות על המכשירים שם, על פי פקודת הטלגרף, הוא נדרש גם לרישיון סחר שמאפשר לו לעשות את הפעולות שציינתי.
נתי שוברט: במצב שקיים היום, על פי החוק ופקודת הטלגרף והנוהל לאישור סוג למכשיר קצה כזה שמגדיר במפורט, נוצר מצב שגורם לידי כך שמבחינת ייבוא המכשירים, הייבוא יכול להיות ק למכשירים שיכולים לקבל אישור סוג.
נתי שוברט: בלי להיכנס לכל הדקדקנות של הנוהל מה הם, נוצר מצב שישנם מכשירים רבים - גם זולים, גם נוחים לשימוש וגם נפוצים במדינות אחרות - שלא יכולים להיכנס לישראל בגלל שהם לא יוכלו לקבל אישור סוג או - - -
לאה ורון: לא הבנתי למה נועד אישור סוג שדרשתם עד לחוק זה.
נתי שוברט: אישור הסוג, כמו שהוא היום, נועד גם להבטיח שלא תהיה פגיעה ברשת הציבורית, ברשת הרט"ן  של הסלולר, מחד וגם שהוא לא יזיק למשתמש בו.
נתי שוברט: אלה שני דברים שרשומים בחוק התקשורת.
נתי שוברט: בפקודת הטלגרף גם נדרש שהוא יעשה שימוש יעיל בתדרים.
נתי שוברט: אלה שלושת הקריטריונים שמוגדרים בחוק ובפקודת הטלגרף.
נתי שוברט: נוהל אישור סוג, שלקח את ההגדרות האלה יישם אותן הלכה למעשה בקביעות איזה סוג ציוד יעמוד בדרישות הכלליות האלה, וגם על פי מה שנהוג היה כשהנוהל נקבע, לפני כחמש שנים, על פי עבודה שעשתה מחקר השוואתי.
לאה ורון: אישור הסוג הבטיח במשהו שהצרכן שקיבל מכשירים קיבל מכשירים שהם "טובים יותר", במירכאות כפולות?
נתי שוברט: הוא לא התייחס לפונקציונליות של המכשירים.
לאה ורון: כי הוא שמר על הרשת.
נתי שוברט: הוא שומר על הרשת, הוא מנצל יעיל את התדרים, הוא לא גורם לבעיה בטיחותית למשתמש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם קרינה?
נתי שוברט: גם מבחינת קרינה לפי התקנים שקיימים.
נתי שוברט: אגב, הם לא נקבעו על-ידי משרד התקשורת אלא נקבעו המשרד להגנת הסביבה ורשומים בחוק הגנת הצרכן.
נתי שוברט: הם אומצו לתוך אותו נוהל.
נתי שוברט: אז גם מבחינת קרינה וגם מבחינת דברים אחרים, שכרגע קצרה היריעה מלפרט אותם.
נתי שוברט: אלא מה?
נתי שוברט: מה שהיה נכון ל-2005 כבר לא נכון ל-2010.
נתי שוברט: בינתיים השוק של מכשירי הקצה עבר התפתחות מאוד נרחבת, במיוחד לאור זה שבמזרח הרחוק גברה החדירה של מכשירי הסלולר והמפעיל בעל מספר המנויים הכי גדול הוא בכלל בסין, לא בארצות המערב.
נתי שוברט: מצד שני, בגלל התפוצה של הרשתות, שקיימות גם בישראל – טכנולוגיית GSM בדור 2 וטכנולוגיית UMTS דור 3 – שזה, אגב, המכרז של תחום התדרים – גם הלך וגבר מגוון הציוד.
נתי שוברט: לא רק האירופאים מייצרים, על פי התקינה האירופאית, מייצרים מכשירים.
נתי שוברט: מסתבר שגם במדינות אחרות, כמו ארצות הברית והמזרח הרחוק, מייצרים מכשירים שמקיימים את הצורך שעבורו נוצר אישור הסוג.
אופיר אקוניס: תסביר לנו מה יוצא מזה לגברת כהן מחדרה.
נתי שוברט: מה שיתאפשר כתוצאה ממה שאנחנו מציעים זה להגדיל את מגוון המכשירים.
נתי שוברט: יוכלו להגיע מכשירים שהיום לא מגיעים לארץ בגלל מגבלות שקיימות במצב הקיים.
נתי שוברט: נוכל לפתוח את זה לתחרות.
קובי שמש: היום יש מגוון גדול של מכשירים שלא מגיעים לארץ.
קובי שמש: תהליך האישור הוא תהליך מאוד מסורבל, תהליך האישור של המכשירים לוקח שנה וחצי-שנתיים.
קובי שמש: אורך חיים של מכשיר סלולרי הוא שנה וחצי-שנתיים.
קובי שמש: נוצר מצב שאם רוצים לייבא מכשירים שעומדים בתקן של מכשירים סלולריים לא ניתן לייבא אותם לארץ.
קובי שמש: המשמעות היא שאנשים קונים מכשירים יקרים ולא נהנים ממכשירים זולים.
קובי שמש: משמעות הרפורמה היא לאפשר ייבוא מהיר וקל של מכשירי GSM שהם גם זולים, לפי דרישה של כל צרכן וצרכן.
אופיר אקוניס: בלי אישורים שלכם?
ליאת גלזר: התנאים ייקבעו בצו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאתם אומרים זה שלא יהיה שום פיקוח, כל מכשיר שבא יכול לבוא.
ליאת גלזר: לא.
יהודה סבן: אם אפשר שליאת תסיים את ההקראה של הכול, ואז היא תסביר על הכול.
יהודה סבן: כי זה מתקשר.
אופיר אקוניס: בבקשה, תקראי.
ליאת גלזר: הסעיף הראשון שקראתי היה תיקון לסעיף 4א(ד3) בחוק התקשורת.
ליאת גלזר: עכשיו אני עוברת לפסקה (5) בעמוד 12.
ליאת גלזר: גם זה קשור.
ליאת גלזר: "(5) בסעיף 36א, אחרי "אישור סוג" יבוא "הנדרש לפי הוראות חוק זה";     	"(8) בסעיף 53א - (א) בסעיף קטן (א)(4), במקום "ציוד" יבוא "ציוד, בעניינים המנויים בסעיף קטן זה, או"; (ב) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) בקביעת תקנות או נהלים לפי סעיף זה יובאו בחשבון, בין השאר, שיקולים אלה:         	(1) מדיניות הממשלה בתחום הבזק או בתחום ציוד הקצה; (2) שיקולים שבטובת הציבור; (3)	קידום התחרות ורמת השירותים בתחום הבזק ובתחום ציוד הקצה.
ליאת גלזר: ";"
אופיר אקוניס: יש עוד משהו שקשור?
ליאת גלזר: כן, תיקון פקודת הטלגרף, עמוד 16.
ליאת גלזר: "תיקון פקודת הטלגרף האלחוטי 4. בפקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל"ב-1972‏, בסעיף 5, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) על אף הוראות סעיף קטן (א), מי שעוסק בסחר בציוד קצה רט"ן, העומד בתנאים שקבע שר התקשורת, פטור מרישיון לפי סעיף קטן (א), ובלבד שהוא עומד בחובות רישום ודיווח שקבע שר התקשורת, ככל שקבע; לעניין זה -      	"סחר" - קנייה, מכירה, תחזוקה, השכרה או השאלה, בין בתמורה ובין שלא בתמורה;     	"ציוד קצה רט"ן" - ציוד קצה, כהגדרתו בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, שהוא ציוד רדיו טלפון נייד.
אופיר אקוניס: יש עוד עניינים שקשורים לסעיף הזה?
ליאת גלזר: לא, אלו הם הסעיפים.
ליאת גלזר: התיקון שאנחנו מציעים, התיקון הראשון שקראתי ויש לו מקבילה גם בפקודת הטלגרף, אומר שציוד קצה, שהוא ציוד רדיו טלפון נייד העומד בתנאים שקבע השר בצו יהיה פטור מאישור סוג.
ליאת גלזר: כלומר, זה לא מרגע שעוברת החקיקה כל ציוד הקצה בעולם אינו מחויב באישור סוג, אלא  שר התקשורת יצטרך לקבוע תנאים.
ליאת גלזר: למשל, סוג תנאים רלוונטי, זה ציוד קצה שיש לו אישור מרשות רגולטורית אחרת כמו ה-FCC, כמו הרשויות הרלוונטיות באירופה.
ליאת גלזר: שר התקשורת יקבע בצו את התנאים.
ליאת גלזר: ברגע שמתקיימים התנאים האלה בציוד הקצה, אפשר לייבא אותו לארץ בלי צורך לעבור במסלול שנתי תיאר, של אישור הסוג.
ליאת גלזר: לגבי הסעיף שקראתי, היום יש סעיף שאוסר לחבר ציוד קצה שאין לו אישור סוג לרשת בזק ציבורית.
ליאת גלזר: אנחנו, כמובן, מבהירים שאם ציוד הקצה פטור לפי הסעיף שהקראתי, כמובן שמותר לחבר אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את אומרת שהשר רשאי לקבוע איזה סוג מותר ואיזה אסור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתי רוצה לדעת למה הכוונה, כי היום השר הזה הוא על הכיפאק, מחר יבוא שר אחר ואני לא יודעת מה הוא יחליט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי אקבל סוגי פלאפונים שמסרטנים, בעייתיים וגרועים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת יותר פרטים, מה זאת אומרת "השר יחליט"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, אם אני לא טועה, כל הזמן אנחנו משוויצים שאנחנו עומדים בתקנים יותר מחמירים מהעולם כולו, כולל בתרופות - לא כל דבר שמשרד הבריאות האירופאי או האמריקני מסכימים אז משרד הבריאות שלנו מסכים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה דווקא במקרה הזה אנחנו מוכנים לקבל את החוקים של המדינות האחרות?
נתי שוברט: לגבי נושא הבריאות - - -
אופיר אקוניס: זה לא באגף הספקטרום, נכון?
אופיר אקוניס: זה במקום אחר.
אופיר אקוניס: הקרינה היא גם במקום אחר.
אופיר אקוניס: בסופו של דבר, זה לא משחרר את הקרינה או את הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם היית אומר שמי שמקבל אישור לפלאפונים האלה זה לא שר התקשורת, שרוצה תחרות, אלא שר הבריאות או השר לאיכות הסביבה, יכול להיות שהיה לי יותר קל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו אומרים פה שהמטרה היא תחרות, תחרות, תחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בריאות זה לא במחלקה הזאת, בריאות זה במחלקה אחרת.
נתי שוברט: אנחנו, גם בהווה ואני יודע שזה גם מה שנעשה – כי הבריאות היא מעל הכול לכולנו – ניצמד לקביעות של הממונה על הקרינה.
נתי שוברט: הממונה על הקרינה קובע היום א', מחר הוא יקבע ב'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא כתוב.
אופיר אקוניס: מה זה זה לא כתוב?
אופיר אקוניס: האם זה מבטל את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, תגידי לי את.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ חוששת שזה יהפוך למשהו פרוץ, בלי שום מגבלה ובלי שום רגולציה.
נוגה רובינשטיין: כבר היום המגבלות הן לא מגבלות שקבועות בחוק.
נוגה רובינשטיין: הן נתונות לשיקול דעת ולתנאים שהמשרד קובע.
נוגה רובינשטיין: התנאים שהמשרד קובע, בנושאים מסוימים הם רלוונטיים למה שמוכר על-ידי הסדרה בחו"ל ובתנאים אחרים לא.
נוגה רובינשטיין: כמובן שהפטורים שיינתנו על-ידי המשרד לא שוללים ולא גורעים מהסמכויות של כל הגורמים הרלוונטיים, אם זה משרד הבריאות או הממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה.
נוגה רובינשטיין: אין בין הדברים האלה דבר.
אתי בנדלר: הממונה על הקרינה צריך לתת אישור למכשירי קצה?
אתי בנדלר: לדעתי לא.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, אבל אני מניחה שיש תקן למכשירי קצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עכשיו הם רוצים לשנות את זה.
אתי בנדלר: לא. ככל שנקבע תקן לעניין, התקן מחייב והם יצטרכו לעמוד בזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה עד עכשיו לא עשיתם את זה?
אתי בנדלר: יש מספר אישורים שצריכים להינתן לציוד קצה והם פשוט מבטלים את אחד האישורים הנוספים, שהם מגיעים למסקנה שאין בו כדי לפגוע, לא בבריאות הציבור ולא עלול לגרום נזק לרשת וכדומה, משום שיש מספיק אישורים גם כך שצריכים עדיין להמשיך ולהינתן.
אתי בנדלר: למשל, הם צריכים לעמוד בתקן.
אתי בנדלר: דייקתי בדבריי?
נוגה רובינשטיין: אנחנו לא מפחיתים מהתקנים שקיימים היום.
אופיר אקוניס: שר התקשורת, במידה מסוימת, מוותר על סמכות.
נתי שוברט: כבר היום בתקנות הגנת הצרכן רשום ציוד קצה כזה, באיזה תקנים הוא צריך לעמוד.
נתי שוברט: זה נגזר משם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אוהבת את מה שקורה כרגע.
אופיר אקוניס: אז תיכף תגידי למה.
נתי שוברט: גם משרד התמ"ת קבע את זה בתקנות שלו.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון שיש לנו שר תקשורת מאוד פעיל ומיוחד וכולם אוהבים אותו, אבל לא הבנתי - עד עכשיו לא ידעתם שלא צריך לתת את האישור הזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קצת חוששת מהעיתוי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאחרונה יש בתקשורת כל מיני דברים שהעיתוי שלהם מוזר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא עיתוי.
אופיר אקוניס: אתן לך את התשובה.
אופיר אקוניס: עשר שנים לא עשו כלום, שום דבר.
אופיר אקוניס: באה הממשלה, עם שר תקשורת חרוץ – אני מוכרח להגיד בצניעות, גם עם יו"ר ועדת כלכלה שמשתף פעולה – וזה הכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וחברי ועדה ששומרים על שר התקשורת.
אופיר אקוניס: בעשר שנים לא נעשה כלום.
אופיר אקוניס: אפשר לומר שעוד עשר שנים לא נעשה כלום, נשב על כיסאותינו, תסתיים הקדנציה ונלך הביתה.
אופיר אקוניס: עושים, והעיתוי הוא שיש מדיניות, והמדיניות היא לפתוח את שוק הסלולר לתחרות ולהביא לירידת מחירים לצרכן.
אופיר אקוניס: והיא מתבצעת.
אופיר אקוניס: זה כולל הרבה מאוד דברים.
אופיר אקוניס: שוק שסבל מסטגנציה עשר שנים או יותר, עשור שלם.
נוגה רובינשטיין: מה שהיה נכון לפני עשר שנים לא נכון היום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שאני מבקשת לדעת זה שיש פיקוח של גורמים שמטפלים בנושא של הבטיחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם השירות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם העומס על הרשתות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם כל הדברים האלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככל שאתה אומר לי יותר פעמים תחרות, תחרות, תחרות - כך יותר פעמים אני בלחץ, כי התחרות היא לא הדבר הכי חשוב.
אופיר אקוניס: אז אנחנו חלוקים בהשקפת המקרו הכלכלית שלנו.
אופיר אקוניס: אין שום פתרון לשווקים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אתה קפיטליסט.
אופיר אקוניס: זו מדיניות הממשלה, זו מדיניות המפלגה שלי וזו השקפתי.
אופיר אקוניס: אבל אני גם דוגל בצדק חברתי, בדיוק כמו שר התקשורת – משק חופשי וצדק חברתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, רק את יכולה להרגיע אותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת - - -
אופיר אקוניס: אגב, הדבר הזה, חברת הכנסת ברקוביץ, מביא לצדק החברתי הגדול ביותר.
אופיר אקוניס: זה שיש תחרות וזה שהגברת כהן מחדרה תשלם פחות על חשבונות הסלולר זה גם כלכלה חופשית, והיא מביאה לצדק חברתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעתי שגברת כהן הפכה כבר למיליונרית מרוב שהיא משלמת פחות.
לאה ורון: לפחות היא סוף-סוף זוכה ליחס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי, היועצת המשפטית, אני עדיין רוצה לשמוע, על מנת להירגע ולהרגיע את אלה שחושבים כמוני ולא כמו היושב ראש, האם השינוי הזה שמנסים לעשות לא פורץ את שוק ציוד הקצה לאפשרות שכל מי שבא לו ייבא מכשירים, ידביק איזו מדבקה: זה מאושר על-ידי משרד הבריאות בארצות הברית, משרד הבריאות באירופה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להיות בטוחה, שבגלל שאתם כל כך רוצים תחרות, אנחנו לא פוגעים בסופו של דבר בגברת כהן, שתהיה עשירה יותר אך חולה יותר.
רז הילמן: אני חושב שמה שיכול לפתור את החששות של חברת הכנסת זה שהצו שהיום לא מונח לפנינו – היום אנחנו קובעים סעיף מסמיך וכל הבשר יהיה בצו עצמו - אבל אם הצו יובא גם כן לאישור ועדת הכלכלה ואם תהיה התייעצות - - -
נוגה רובינשטיין: אין בזה צורך.
אופיר אקוניס: למה אתם לא מאפשרים לו לדבר?
אופיר אקוניס: הוא חיכה פה מ-10:00 לרשות הדיבור.
רז הילמן: החוק היום הוא חוק מסמיך, כל הבשר יהיה בצו.
רז הילמן: זה מוזר שהחוק מצריך אישור הוועדה והצו, שבו יהיה כל הבשר ובו ייקבעו הקריטריונים, לא יובא לאישור הוועדה, לא יוכלו הגורמים הרלוונטיים לבוא ולהשפיע לגביו.
רז הילמן: אני חושב שזה אלמנטרי, אני חושב שזה גם נכון שהצו יועבר אחרי התייעצות עם המשרדים שהועלו כאן: המשרד להגנת הסביבה, משרד התמ"ת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני מבקשת.
אופיר אקוניס: האם הסעיף הזה מבטל את הפעולה של הגנת הסביבה והבריאות?
אופיר אקוניס: זה מה שאלתי לפני שהתחיל הדיון הזה.
ליאת גלזר: ככל שהגנת הסביבה קובעים קריטריונים של קרינה במסגרת הסמכות שלכם, הם צריכים לחול.
נוגה רובינשטיין: מעבר לזה, גם היום התנאים לאישור הם תנאים טכניים.
נוגה רובינשטיין: הם לא מובאים בפני הוועדה הזו ולא בפני ועדה אחרת.
נוגה רובינשטיין: ככל שיש צורך בשיתוף הציבור אנחנו עושים את זה.
נוגה רובינשטיין: אנחנו עושים את זה גם ביחס לפעולות מנהליות של השר, גם ביחס לפעולות של האגף ואין צורך להביא את זה למקום אחר מכיוון שזה יכול מאוד לעכב את הרפורמה.
רז הילמן: זה לא נכון.
רז הילמן: אנחנו רואים את שיתוף הפעולה של ועדת הכלכלה ואני לא חושב שזה מעכב.
נוגה רובינשטיין: מה זה קשור לוועדת הכלכלה?
נוגה רובינשטיין: היום התנאים הגיעו לוועדת הכלכלה יצאו אליה אחרי שימוע.
נוגה רובינשטיין: תנאים שבהם המשרד מאשר ציוד קצה, אתה מכיר אותם?
רז הילמן: התנאים שקבועים היום לא באו לאישור ועדת הכלכלה, אבל לא בטוח שזה נכון.
נוגה רובינשטיין: אבל יש לכם טרוניה עליהם?
נוגה רובינשטיין: הם הרי ידועים, אתה אי-פעם הלנת עליהם?
רז הילמן: זו לא השאלה.
דנה נויפלד: איך ועדת הכלכלה תחליט האם התנאי הזה נכון לא נכון?
דנה נויפלד: אלה תנאים טכניים.
נוגה רובינשטיין: גם היום התנאים לא מובאים בפני ועדת הכלכלה.
נוגה רובינשטיין: הם לא מובאים בפני ועדת הכלכלה כי מדובר בעניינים שהם טכניים.
רז הילמן: תקנות התייעלות אנרגטית, אדוני היושב ראש מכיר היטב.
רז הילמן: הן מגיעות אליו.
רז הילמן: אלה תקנות  מקצועיות שמקבלות - - -
נוגה רובינשטיין: כבר היום התנאים שמצויים במסגרת ההסדרה של המשרד לא מובאים בפני ועדת הכלכלה או ועדה אחרת או גוף ציבורי אחר.
נוגה רובינשטיין: מדובר בתנאים שהם טכניים.
נוגה רובינשטיין: השנים חלפו ויש אפשרות להקל וליצור אישורי מסגרת או פטורים על מכשירים מסוימים.
נוגה רובינשטיין: סביר להניח שהפעולות של השר תהיינה פעולות שקופות, כמו שכל הפעולות שלנו שקופות.
נוגה רובינשטיין: הן תהיינה עוד יותר שקופות מאשר האישורים הפרטניים שניתנים, מכיוון שתהיה כאן פעולה כללית של השר.
נוגה רובינשטיין: לכן אני חושבת שאנחנו רק מיטיבים את היכולת בשיתוף הציבור בהסדרה הקיימת לעומת המצב הקיים.
נוגה רובינשטיין: שאלתי את אדוני אם הוא מכיר את התנאים שהוא מכיר היום, והוא אמר לי שלא.
רז הילמן: לא אמרתי שאני לא מכיר, אמרתי שלא זאת השאלה.
נוגה רובינשטיין: אז עדיין אני שואלת אם אתה מכיר את התנאים, ואגיד לך למה.
רז הילמן: אני מכיר.
נוגה רובינשטיין: מכיוון שמדובר בתנאם פרטניים, הרבה יותר קשה להכיר אותם מאשר פטורים כלליים.
רז הילמן: במקרה אני מטפל גם בחטיבות אחרות שעוסקות גם בהתייעלות אנרגטית.
רז הילמן: אנחנו מגיעים לוועדה כששר התשתיות מתקין תקנות להתייעלות אנרגטית, תקנות סופר מקצועיות.
רז הילמן: הן לא עוברות בלי לקבל את אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: למשל, רוב תקנות הגנת הצרכן הן באישור ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: אפשר לטעון באותה התלהבות על הצורך באישור ועדת הכלכלה או על כך שלא צריך את אישור ועדת הכלכלה, וחברי הכנסת יחליטו.
אתי בנדלר: אני יכולה להמציא לכם עוד נימוקים מדוע אין צורך באישור ועדת הכלכלה, כמו שאני יכולה להמציא לכם נימוקים למה יש צורך באישור.
נוגה רובינשטיין: אבל זה לא סוג הנושאים שבהיבט הציבורי יש יכולת לגוף הזה לדון ולאשר או לשנות.
נוגה רובינשטיין: למשל, אם זה יהיה תקן ספציפי מרשות תקשורת אחת ולא למשות תקשורת אחרת, באירופה או בארצות הברית - - -
אופיר אקוניס: תודה, נוגה.
אופיר אקוניס: שמענו אותך.
אתי בנדלר: מה יכול להיות?
אתי בנדלר: נניח שיבואו ויטענו שאתם מאשרים תקן שמאפשר יבוא מאוד מצומצם של - - -
דנה נויפלד: וועדת הכלכלה תכריע בעניין הזה, אתי?
דנה נויפלד: על סמך מה?
אתי בנדלר: כמו שמכריעה בדברים אחרים.
אתי בנדלר: תארי לעצמך, דנה, ועדת הכלכלה תכריע.
דנה נויפלד: על בסיס מה?
אתי בנדלר: על בסיס טענות שייטענו בפניה והיא תשתכנע או לא תשתכנע.
דנה נויפלד: תשתכנע במה?
דנה נויפלד: בצדקת התקן?
אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.
יצחק בן ציוני: אני מנכ"ל חברת שיא קום.
יצחק בן ציוני: אני יכול להגיד שאנחנו היבואנים הפרללים הגדולים בארץ והוותיקים, אולי.
יצחק בן ציוני: מאוד חשוב לי להבהיר, במיוחד לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, שהחוק הזה לא רלוונטי לעולם שקיים היום.
יצחק בן ציוני: אנחנו המדינה היחידה בעולם שנשארה עם כל האישורים האלה: זה משרד הביטחון, משרד התקשורת, מכון התקנים.
יצחק בן ציוני: צריך לעבור אלף ואחד שלבים, בפקסים, אי-אפשר במייל.
יצחק בן ציוני: זה פשוט הזוי לגמרי.
אופיר אקוניס: טוב, אלה הסעיפים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי בעיה שתהיה פחות ביורוקרטיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת שהתקן הבריאותי נשאר.
אופיר אקוניס: את רוצה שזה יבוא לוועדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת לאן זה בא, אני רוצה שהתקן הבריאותי יישמר.
אופיר אקוניס: בסדר, נכניס את המסננת של הוועדה.
ליאת גלזר: אפשר חובת שימוע.
נוגה רובינשטיין: אפשר להטיל חובת שימוע במקום - - -
אופיר אקוניס: תני גם לחברי הכנסת לעבוד.
ליאת גלזר: אני רוצה להגיד שבסעיף קטן (8) אנחנו מרחיבים את סמכויות שר התקשורת לפקח ולטפל בשוק של ציוד הקצה.
ליאת גלזר: אנחנו גם נותנים לו כלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שמדאיג אותי, כי כבר אמרתי ששר התקשורת הזה יכול להיות בסדר, אני לא יודעת איזה שר תקשורת בא אחרי זה.
אופיר אקוניס: סעיף(5) עמוד 12, סעיף (8) עמוד 14, סעיף 4 עמוד 16.
אופיר אקוניס: ליאת, אולי תקראי את סעיף 6, שביקשת ופספסנו.
אופיר אקוניס: זה קשור לשירותי הנדידה.
ליאת גלזר: "(6) בסעיף 37ב(ב), בפסקה (2), במקום "סעיף 5" יבוא "סעיפים 5 או 5ב" ובמקום "שנקבעו לפיו" יבוא "שנקבעו לפיהם";" הסעיף הזה עניינו עיצומים כספיים.
ליאת גלזר: מוצע, במסגרת הסמכות להטיל עיצומים כספיים על הפרת הוראות מכוח סעיף 5, להוסיף גם על הפרת הוראות מכוח הסעיף החדש שהוספנו, סעיף הנדידה.
אופיר אקוניס: לנושא ציוד קצה אנחנו מוסיפים את אישורה של ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: על איזה סכום של עיצומים כספיים מדובר כאן?
נוגה רובינשטיין: מדובר במדרג.
נוגה רובינשטיין: המדרג הוא תלוי הכנסות של החברה, כאשר מדובר בשיעור של 1.45 מההכנסה השנתית.
נוגה רובינשטיין: ככל שההכנסה גבוהה יותר שיעור העיצום הכספי הוא גבוה יותר.