GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'קי דבי: תחולה רטרואקטיבית תהיה פגיעה באותן התחייבויות כאשר הן נעשו יש להן השלכות חשבונאיות ומיסויות על ספרי החברות, ולכן ברגע שקובעים מנגנון שהוא שונה מהמנגנון שהיה בשיווי משקל בתוך התחייבות, הדבר הזה משליך על הספרים של החברות, דבר שיש לו השלכה לא מצודקת, במיוחד כשמדובר על התחייבות שנעשתה בשיווי משקל של הלקוח אל מול המפעיל.
ג'קי דבי: לכן נבקש שלא תהיה תחולה רטרואקטיבית, בוודאי  - -
אופיר אקוניס: מה תאריך התחולה שאתה מציע?
ג'קי דבי: אני מציע שכל הסכם שייחתם מהמועד שייקבע בחוק – הוא יהיה  - -
אופיר אקוניס: כלומר, בחוזים שנחתמים מינואר.
ג'קי דבי: כן, כלומר, בהנחה שהחוק יעבור באופן מיידי – אז מינואר.
ג'קי דבי: קחו בחשבון שבכל מקרה, 2011 זו התקופה שבה מתחילה התחרות המואצת בשוק התקשורת.
ג'קי דבי: אז ההנחה היא שמדובר בחציון השני של 2011, עד שלב ההתארגנות, וכדומה.
איתמר ברטוב: מעבר לכל ההסברים, רבותיי, מדובר פה בחקיקה רטרואקטיבית לכל דבר ועניין.
איתמר ברטוב: בכוחה של הוועדה לאשר את זה.
איתמר ברטוב: אנחנו כבר אומרים לכם: התחרות לא תיכנס בינואר 2011.
איתמר ברטוב: עד המפעילים יתחילו לפעול נגיע לפחות למחצית השניה של 2011.
איתמר ברטוב: זה לא עניין של עיכובים.
איתמר ברטוב: ברור לכולם שההתארגנות הזו דרושה.
איתמר ברטוב: בתקופה הזו כבר כמעט בלאו הכי כבר לא יהיו הסדרים של קנסות יציאה ישנים כי בתוך 9 חודשים מרבת הלקוחות כבר ייצאו מהמצב הזה.
איתמר ברטוב: אין פה סיטואציה אמיתית שמצדיקה חקיקה רטרואקטיבית.
התקשורת משה כחלון: אז מה איכפת לך?
התקשורת משה כחלון: אם אתה אומר שבלאו הכי זה לא ישפיע – אז עזוב את זה.
איתמר ברטוב: לא ישפיע על המעבר.
איתמר ברטוב: איכפת לי - -
איתמר ברטוב: אני אומר לך, שחקיקה רטרואקטיבית היא צעד דרסטי.
התקשורת משה כחלון: קודם כל, זהו לא חקיקה רטרואקטיבית.
התקשורת משה כחלון: זה שאמרת את זה שלוש פעמים, עדיין לא עושה אותה לכזו.
התקשורת משה כחלון: אתה יכול לחזור על זה 20 פעם.
התקשורת משה כחלון: יש פה הסכמים קיימים.
התקשורת משה כחלון: לא כל מדינת ישראל שבויה אצלך.
התקשורת משה כחלון: אצלך, בין 18 ל-36 חודש  - -אז אין לנו השפעה, אפשר לפטר את משרד התקשורת, כל הרגולטורים, ואתם תמשיכו לנהל את המדינה כמו שאתם מנהלים עד היום.
התקשורת משה כחלון: אין לנו שום השפעה.
התקשורת משה כחלון: אתם שולטים במשק, אתם כובלים אנשים, אתם משיתים עליהם קנסות מטורפים, והדבר הזה צריך להיפסק.
התקשורת משה כחלון: ובחוק הזה זה ייפסק, עם כל המילים היפות שלכם, עם כל התירוצים שלכם.
התקשורת משה כחלון: הדבר הזה ייפסק, וייפסק בחוק הזה.
התקשורת משה כחלון: אם זה לא ייפסק בחוק הזה זה לא ייפסק לעולם.
איתמר ברטוב: כל השינויים שהמשרד  -- עד היום, הוא השיג הרבה מאד הישגים - -
התקשורת משה כחלון: איזה הישגים?
התקשורת משה כחלון: העליה האחרונה, המתואמת שלכם?
התקשורת משה כחלון: כשהמדד עלה ב- 2,2 אתם מעלים ב-4.4.
התקשורת משה כחלון: על מה?
איתמר ברטוב: זה אפילו לא חלק קטן ממה שאדוני –
כרמל שאמה-הכהן: אז מה, אתם מענישים את הציבור?
כרמל שאמה-הכהן: או שזה מסר שעל כל רגולציה תבוא פעולת תגמול מצדכם בעליית מחירים?
איתמר ברטוב: ההפך.
איתמר ברטוב: זה מסר הפוך.
איתמר ברטוב: הרגולציה היא הרבה יותר משמעותית ועם השלכות הרבה יותר חזקות, ואני פונה ואני אומר לך- עדיין, מדובר כאן בהסכמים של אנשים שחתמו מרצון, הובהר להם, ואדוני ראה את התהליכים שמתקיימים אצלנו בחברה לגבי התקשרות עם לקוחות ואני מציע לשקול.
איתמר ברטוב: אני רואה את האווירה ואת התחושה ואני עדיין  מציע לשקול שוב את התחולה הרטרואקטיבית.
חנא סוייד: איזה מסר אתם מעבירים לקליינטים שלכם, בעמדה הזו?
חנא סוייד: שאתם שובים אותם.
חנא סוייד: הרי האמון בין הקליינט לבין ספק השירות זה אחד המרכיבים החשובים מאד בכלכלה.
קריאה: כולאים, לא שובים.
התקשורת משה כחלון: זה שבי מרצון.
חנא סוייד: תראה, אתה גם צופה כנראה שלמרות שהקליינט שלך ישלם קנס הוא בכל זאת יברח.
חנא סוייד: ומזה אתה פוחד.
חנא סוייד: איך אתה יכול לייצג כאן פירמה?
נחמן שי: אני שואל אותך – אתם לא רוצים החלה רטרואקטיבית, כמו שאתם קוראים לזה, אז אתם מרווחים עוד X שנים עד שכל השוק ישתחרר ממחויבות, ואז – מה ההצעה שאתה מציע?
נחמן שי: איך אתה מציע לנהוג|?
נחמן שי: תן לי הצעה אחרת, הפוכה, הצעה שהיא לא – לא, אלא מה כן.
נחמן שי: אתם מבינים את הכיוון.
נחמן שי: הכיוון יהיה להכניס כמה שיותר מפעילים פנימה.
התקשורת משה כחלון: הם לא רוצים את זה.
נחמן שי: מפעילים ייכנסו.
נחמן שי: אתם מתנגדים באופן נחרץ למה שאתם קוראים – רטרואקטיבי.
נחמן שי: השר אמר שזה לא רטרואקטיבי, יש לזה פרשנות שונה.
נחמן שי: אבל אני שואל: נניח שאתה בכל זאת צריך ללכת קדימה.
נחמן שי: תציע לי הצעה אחרת, יותר טובה.
איתמר ברטוב: אפשר לדחות את החוק כמו שהוא, בכמה חודשים, ומאחר ואני מניח שזה לא יעבור אני לא מציע את זה.
איתמר ברטוב: אני גם חייב לענות ולומר שלכל הלקוחות יש ברירה ברורה בין להיכנס להסכם שיש בו התחייבות להסכם שאין בו התחייבות, והבחירה הזו מובהרת במועד ההתקשרות.
איתמר ברטוב: אני בכלל לא - -
חנא סוייד: אז מה איכפת לך מרטרואקטיביות בכלל?
חנא סוייד: אם אתה נותן את כל החופש בעולם?
איתמר ברטוב: הוא בחר.
איתמר ברטוב: אין שום סיבה לחזור אחורה.
איתמר ברטוב: אני אומר – אני לא מתווכח עם השינוי, ולו מן הטעם שאין לי סיבות, בסדר?
איתמר ברטוב: אז עכשיו, חבל לפתוח דיון רחב יותר.
התקשורת משה כחלון: אתה מתחיל להרגיש מה הלקוחות מרגישים אצלכם?
איתמר ברטוב: אני מרגיש כל יום ויש רבים מהם שניהנים משירות יותר טוב מכל מקום בעולם.
איתמר ברטוב: והשוו פה אותנו ללונדון.
איתמר ברטוב: מראים לנו ירידה יחסית.
איתמר ברטוב: שישוו את המחירים בין ישראל ללונדון, איפה לונדון היתה, איפה לונדון היתה ב-2002, מה השינוי שחל - -
קובי שמש: לגבי קנסות היציאה – אומרים כאן שהמושג הובהר.
קובי שמש: מרבית הלקוחות שמתלוננים אפילו לא מודעים לגובה הקנס שהם אמורים לקבל.
איתמר ברטוב: מקבלים את זה בחשבונית, אתה קבעת את זה.
קובי שמש: מרבית הלקוחות לא מודעים לגובה הקנס.
קובי שמש: אני יכול להגיד לך שלפעמים בן אדם – שיש לו התחייבות ל-18 חודש והתשלום החודשי שלו הוא נניח 100 שקל, אם אתה כופל של ה-18 חודש ב-100 שקל, 1,800 שקל, מתברר שקנס היציאה שלו הוא 10,000 שקל, וזה רשום באיזה שהוא מקום בתת סעיף בחוזה.
קובי שמש: מתברר שקנס היציאה שלו זה 10,000 שקל.
קובי שמש: אנשים לא מודעים ולא מובהר להם גובה הקנס.
אבי רימון: אנחנו חושבים שהחלה רטרואקטיבית לגבי לקוחות פרטיים מובנת.
אבי רימון: זה נובע מפערי הכוחות בין שני הצדדים.
אבי רימון: אני לא חושב שזה מוצדק שעכשיו הוועדה הזו תבוא ותיתן מתנות לגופים חזקים במשק שקיבלו ממני מכשירים בחינם - -
חמד עמאר: אבל החוק מדבר ברור.
חמד עמאר: הוא ישלם עבור המכשיר.
אבי רימון: הוא לא ישלם.
אבי רימון: לקוח עסקי לא לשלם עבור מכשיר.
אבי רימון: ביציאה הוא משלם אבל - -
תמיר אביגדור: בניגוד לדובר של סלקום, אני חושב שכבר יש לנו תחרות בשוק, וחברה כמו CP כבר מציעה חלופה אמיתית לשירותי תקשורת סלולריים והחוק צריך להיות רטרואקטיבי.
תמיר אביגדור: יש כבר תחרות, ומה שהוא אמר הוא לא נכון.
תמיר אביגדור: דבר שני - אין באמת אלטרנטיבה לקחת דיל בחברת סלולר, כמו שהוא ציין, בלי התחייבות.
תמיר אביגדור: אין חיה כזו.
תמיר אביגדור: זה רק בשביל הדיון פה.
תמיר אביגדור: אלה רק מילים בעלמא.
אתי בנדלר: אני מצטערת, חבר הכנסת סוויד, שאני בכל זאת נדרשת לעניינים משפטיים.
אתי בנדלר: בסעיף 3(א) לא מדובר על החלה רטרואקטיבית אלא על החלה רטרוספקטיבית, ואני אסביר את ההבדל.
חנא סוייד: אני פשוט לא רציתי לדבר על זה, כי זה בדיוק ההבדל בין רטרואקטיבי לרטרוספקטיבי.
חנא סוייד: אבל אני אמרתי שלא צריך לדבר כאן רק משפטית.
אתי בנדלר: במשפט קצר – ככל שמדובר בהחלה רטרואקטיבית משנים למפרע את מצבו של אדם על פעולות שהוא כבר סיים לעשות אותם.
אתי בנדלר: דומה הדבר לכך שהיום יקבעו שההכנסה שהייתי צריכה לשלם עבור שנת 2008 גבוהה מהשיעור שהיה קבוע לאותה שנה.
אתי בנדלר: נגמר, עשוי, אין.
אתי בנדלר: לעומת זאת, במקרה הזה אנחנו מדברים על החלה רטרוספקטיבית, דהיינו – על חוזים שנחתמו בעבר, ויחילו את העקרונות האלה מכאן וקדימה.
אתי בנדלר: ובכל זאת, גם לסוג כזה של תחולה יש קשיים משפטיים מאד גדולים כי נקודת המוצא ככלל היא שהחלה של נורמות חדשות צריכה להיות מכאן ואילך על פעולות שנעשות מכאן ואילך.
אתי בנדלר: זאת אומרת, תחולה אקטיבית לעתיד.
אתי בנדלר: לא מכאן ואילך על פעולות שביצעתי בעבר.
אתי בנדלר: היו כבר פסקי דין שניתנו על ידי בית המשפט העליון או שפסלו או שנתנו פרשנות יצירתית, הייתי אומרת, להוראות לגבי תחולה רטרוספקטיבית באופן שעצם ניטרלו את התחולה הזו.
אתי בנדלר: כך היה, למשל, לגבי נושא של משכנתאות בירושלים שניסו להחיל את זה, ועוד.
אתי בנדלר: הבעיה היא באמת כזו שלכאורה נעשה הסכם בין הצדדים על פי הנחות מסוימות שהם הסכימו אליהם יחד, ובא המחוקק ואומר – מה שאתם קבעתם אני משנה.
אתי בנדלר: הפסיקה, בכלל, לא פוסלת בכל מקרה תחולה כזו.
אתי בנדלר: היא אפשרית בהינתן נסיבות ראויות.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אם אנחנו בודקים תכליות, אם אנחנו בודקים פרמטרים אחרים שנקבעו בחוקי היסוד.
אתי בנדלר: אגב, לכך אני לא עומדת להתייחס, כיוונתי שהבנתי את הרמז שלא נטריד אתכם בעניינים משפטיים.
אתי בנדלר: מכל מקום, צריכים לבדוק אם כל הפרמטרים שמצדיקים תחולה מהסוג הזה שאנחנו מדברים עליה, קיימים כאן.
אתי בנדלר: התכלית העיקרית של פתיחת השוק לתחרות ושבירת החסמים היא תכלית ברורה והיא תכלית ראויה.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בלקוחות פרטיים שבכלל אין להם שום אמירה, שום יכולת להשפיע על עיצוב החוזה כשהם באים להתקשר עם בעלת רישיון, הם דברים מאד ברורים.
אתי בנדלר: נדמה לי שכאן אין לנו קשיים משפטיים אמיתיים.
אתי בנדלר: יש בעיה מסוימת, ואני בכל זאת ארצה שמשרד המשפטים או מי שירצה – יתייחס, יש בעיה עם החלה של העיקרון הזה על גופים עסקיים ואני לא מדברת על גופים עסקיים כהגדרתם ברישיונות אלא על גופים מאד גדולים שהיו חופשיים לגמרי בניהול המשא ומתן ובעיצוב מערכת היחסים ביניהם.
אתי בנדלר: קחו לדוגמה את מכרז החשכ"ל, שדובר עליו.
אתי בנדלר: הוא פורסם רק לפני זמן קצר.
אתי בנדלר: החשכ"ל הוא שהכתיב את רוב התנאים.
אתי בנדלר: היום באים ואומרים – גם בחוזה הזה, בעצם – החשכ"ל יכול להתנער ממנו ולשלם קנס יציאה בסכומים שנקבע כאן, הגם שהתנאים שהחשכ"ל קיבל הם תנאים מפליגים, טובים בסך הכל.
אתי בנדלר: ובכל זאת אומרים לצדדים – אנחנו מתערבים ביחסים האלה.
אתי בנדלר: אני חושבת שלגבי סוג כזה של חוזים, בעיקר חוזים שנכרתו לפני תחילת החוק בעקבות מכרזים שפרסם הצד שאתו נכרת החוזה עם בעל הרישיון, זה מחייב תשובה נפרדת על ידי נציגי הממשלה – האומנם התחולה, הרטרוספקטיבית הזו, ראויה.
נחמן שי: לא הבנתי את ההסבר.
נחמן שי: אמרת שזה לא רטרואקטיבי, אלא רטרוספקטיבי - -
אתי בנדלר: מחילים את העיקרון הזה גם על התקשרויות וחוזים שנעשו לפני תחילת החוק, מכאן ואילך.
אתי בנדלר: זאת אומרת, גם הדוגמה הזו של החוזה שנכרת בין החשב הכללי לבין חברת פלאפון – לכאורה העיקרון הזה יחול והוא יוכל להשתחרר היום מהחוזה ולשלם את קנסות היציאה האלה, כפי שמוצע בהצעת החוק.
נחמן שי: אבל זה נחתם עכשיו, ההסכם הזה.
אתי בנדלר: הוא נחתם לפני תחילת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: נחתם לפני תחילת החוק ומסתיים אחרי.
נחמן שי: ואת מבטלת את המחויבות לתשלום.
כרמל שאמה-הכהן: זה בדיוק אותו עיקרון של שינוי המדיניות בגז.
כרמל שאמה-הכהן: לא?
אתי בנדלר: ממש ממש לא.
אתי בנדלר: זה שונה לחלוטין - -בגז זה רווחים עתידיים.
אתי בנדלר: שם,  לדעתי, אין לנו בעיה.
אתי בנדלר: מדובר ברווחים עתידיים, כמו שהיום אפשר לשנות את שיעורי המס בכל מיני נושאים, את שיעורי התמלוגים מכאן ואילך, על רווחים שנצברו מכאן ואילך ולא על רווחים שנצברו בעבר.
דנה נויפלד: אני מבקשת להוסיף להסבר המלומד שניתן על ידי היועצת המשפטית לוועדה – אנחנו מדברים בשם העיקרון שהצעת החוק באה לעגן ואני רוצה לומר שאין איסור על חקיקה, לא רטרואקטיבית ולא רטרוספקטיבית.
דנה נויפלד: אין איסור הזה.
דנה נויפלד: השאלה מה היא התכלית שאנחנו באים להגן עליה, ואם ניתן לעשות אותה מתוך מבט של פסקת ההגבלה, והאם הפגיעה הזו היא פגיעה מוצדקת.
דנה נויפלד: הבחינה כאן נעשתה, הדיון של ה-5 דקות האחרונות נערך במשקפיים של הפגיעה מבחינת חברות הסלולר.
דנה נויפלד: צריך לבוא ולשאול מה הפגיעה מבחינת הצרכנים במצב שאנחנו מצויים בו כרגע.
דנה נויפלד: אם אנחנו מאזנים את הפגיעה שאנחנו מצויים בה כרגע לעניין הצרכנים, איך אנחנו מאזנים ובודקים אל מול הפגיעה האפשרית מכיוון חברות הסלולר.
דנה נויפלד: זה מה שעומד פה, על הפרק.
דנה נויפלד: ככל הסדר אנחנו באים ומאזנים, באים ובוחנים – מה המצב הגרוע יותר.
דנה נויפלד: האם המצב הגרוע יותר הוא המצב הקיים, שכנראה אנחנו מסכימים, כי לפחות קדימה כולנו מסכימים להחיל את העיקרון.
דנה נויפלד: עכשיו אנחנו בודקים אחורה- המצב הקיים, כאשר הוא ממשיך ומשפיע על אותם צרכנים שנמצאים ושבויים בתוך ההסכמים הקיימים, מה מצבם לעומת המצב של חברות הסלולר.
דנה נויפלד: לכן אנחנו באים ומבקשים לאזן - -
אתי בנדלר: אני חושבת שכדאי שתתמקדי בסוג הלקוחות, סוג הצרכנים שדיברתי עליהם, דהיינו – לא סתם צרכנים עסקיים אלא צרכנים עסקיים שהתקשרו בעקבות מכרז שהם עצמם פרסמו.
דנה נויפלד: אז לעניין הדיון העקרוני – אני לא רואה שוני בין אותו צרכן עסקי - - הדיון העקרוני, עצם הכבילה, האפשרות שלו להשתחרר והטלת הקנס על מי שמשתחרר מאותו הסכם.
דנה נויפלד: העיקרון הוא עיקרון שחל בין אם מדובר בצרכן עסקי ובין אם מדובר על צרכן פרטי.
דנה נויפלד: זה נכון שיש שוני מבחינת כושר המיקוח.
דנה נויפלד: זה נכון שיש שוני בין אותו לקוח עסקי לבין אותו לקוח פרטי, ואולם, השאלה היא האם העיקרון הזה ראוי שיחול גם לעניין אותו צרכן עסקי בראיה להסכמים קיימים.
דנה נויפלד: וזאת שאלה של איזון – מידת הפגיעה לעומת המידה של פגיעה בחברות הסלולר.
נחמן שי: לי אמרו שאי אפשר לחוקק אחורה.
דנה נויפלד: משפט אחרון - השאלה אם זה רטרואקטיבי או רטרוספקטיבי, לפחות לפי הבנתי, איננה השאלה.
דנה נויפלד: השאלה היא האם ההסדר הזה הוא הסדר ראוי.
דנה נויפלד: הכנסת יכולה לקבוע שעל פי דעתה זה הסדר ראוי, בין אם הוא קדימה ובין אם הוא חל על עסקאות קיימות.
חנא סוייד: אני רוצה להוסיף עוד נקודה- ההתייחסות של חברות הסלולר כקולקטיב לכל העניין הזה היא ממש תמוהה בעיניי – כי לאן ילך קליינט שעוזב חברה אחת?
חנא סוייד: לחברה השניה.
חנא סוייד: כלומר, בסך הכל זה משחק סכום אפס בסופו של דבר.
חנא סוייד: הכל יישאר - -לכן התקיפה הקולקטיבית של חברות הסלולר היא בעוכריהן.
חנא סוייד: הם לא יודעים מה הם עושים, כי בשיקול כוללני, בסופו של דבר, אחד שהולך מכאן הולך לשם.
חנא סוייד: הם ירוויחו מכל הקנסות האלה, והם יישארו עם אותם קליינטים.
חנא סוייד: אני רק רוצה להדגיש – איך יוצאים מזה?
חנא סוייד: אם עושים חברה חדשה.
חנא סוייד: ולכן על זה - -
התקשורת משה כחלון: כל העבודה שלנו היא לאפשר להכניס מתחרים חדשים וכל העבודה שלהם היא לא לאפשר.
התקשורת משה כחלון: זה כל הסיפור.
התקשורת משה כחלון: בשני משפטים: אנחנו רוצים להכניס תחרות, הם רוצים למנוע תחרות.
חנא סוייד: לכן, אני רק אומר  - מול הטענה הזו של רטרואקטיביות צריך לבחון את הטענה של על הקרטליזציה של כל העניין.
אתי בנדלר: הכוונה היא שייכנסו מפעילים חדשים.
חמד עמאר: חוץ מאשר להכניס מפעילים חדשים, ברגע שאתה יוצר את התחרות הזו, בנוסף למפעילים חדשים, אותו לקוח שיקבל הצעה טובה יותר יעבור למקום אחר, ואז תהיה יותר תחרות.
יעל כהן שאואט: עניין משפטי פשוט שיעניין את חברי הוועדה – לגבי תחולה רטרואקטיבית, לא משנה איך אנחנו קוראים לזה,  חוק החוזים האחידים מאפשר לבית המשפט לחוזים אחידים לבטל רטרואקטיבית תנאי שהוא מקפח.
יעל כהן שאואט: הרי כל מה שעושה החוק הזה, הוא אומר דבר מאד פשוט: קנסות היציאה האסטרונומיים האלה שמבקשים מהציבור הרחב לשלם זה דבר שהוא מקפח, בגלל שני דברים: אחד, הוא מונע מהצרכן לעבור לחברה אחרת.
יעל כהן שאואט: ושנית – הוא מונע את התחרות בתחום.
יעל כהן שאואט: משתי הסיבות האלה, הכנסת יכולה להחיל על החוזים הקיימים את החוק הזה.
יעל כהן שאואט: מאד חשוב שהיא תעשה את זה, משום שאם לא – היא תפספס בעצם את כל הרפורמות שמשרד התקשורת רוצה כרגע לקדם, כדי לאפשר כניסה של מפעילים חדשים בתחום הסלולר.
יעל כהן שאואט: לכן אנחנו קוראים לכם לא להיכנע ללחץ, להחיל את החוק הזה על החוזים הקיימים משום שהאינטרס של הציבור גובר בהרבה מאד על האינטרס של חברות הסלולר שכבר הרוויחו הרבה מאד מיליארדים על הגב שלנו.
אופיר אקוניס: אני מבקש להעמיד להצבעה.
רוברט אילטוב: ההצעה שלי – לקבוע מי הוא הלקוח העסקי ומה היא כמות המנויים שם, בצורה ברורה, ועל הלקוח העסקי לא להחיל את הרטרואקטיביות.
אתי בנדלר: אתה מציע שלגבי לקוחות עסקיים, כפי שיוגדרו, החוק יחול מיום תחילתו ואילך.
רוברט אילטוב: עד 50 מכשירים, מבחינתי – לא צריך להיכנס לחוק הזה.
אתי בנדלר: אתה מציע שלגבי לקוח שהתקשר בעסקה שלפיה הוא מקבל שירות ל-50 מכשירים לפחות, הסעיף הזה יחול רק לגבי התקשרויות שנעשו מיום תחילת החוק ואילך.
אופיר אקוניס: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת אילטוב?
אופיר אקוניס: רק חבר הכנסת אילטוב.
אופיר אקוניס: אתה רוצה שנרשום את זה כהסתייגות?
אופיר אקוניס: מי בעד הצעת הממשלה?
אופיר אקוניס: תודה, ההצעה אושרה.
יצחק וקנין: אני פותח את הישיבה, הישיבה כונסה בעקבות שביתת החקלאים.
יצחק וקנין: לפני כשבועיים, הגשתי מכתב ליושב ראש הכנסת שאני מבקש דיון מהיר במחסור במוצרי יסוד עקב השביתה.
יצחק וקנין: בשבועיים הללו אני לא יודע כמה נעשה כדי למנוע את כל ההליך הזה.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד מראש שאני מכיר את המטריה טוב ואת ההסכמים שהיו בעבר לגבי ההפחתה שאנחנו נמצאים בה היום, של העובדים הזרים בחקלאות.
יצחק וקנין: 128,000 וירידה במשך כל שנה עד 2015, ההסכם הזה ידוע לי.
יצחק וקנין: המחסור שישנו כרגע, שאפילו אנחנו לא נמצאים במתווה שנקבע, היום יש מחסור הרבה יותר גדול.
יצחק וקנין: גם ברור לי לחלוטין שהחקלאים כרגע לא כל כך מסכימים למתווה שחתמו עליו בעבר והסכימו ללכת למתווה של הפחתה.
יצחק וקנין: כל הדברים ברורים, רבותיי.
יצחק וקנין: המציאות היא מציאות לא פשוטה.
יצחק וקנין: אני, כחקלאי, מכיר את המערכת ויודע שהיא שונה לגמרי משאר המערכות.
יצחק וקנין: העובדים התאילנדים בחקלאות הם כורח מציאות שאין ברירה מכיוון שאין ידיים עובדות.
יצחק וקנין: כדי שהדיון יהיה תכליתי, אין ספק שצריך שהדברים יהיו ברורים לכל הגורמים סביב השולחן.
יצחק וקנין: היו הסכמות אבל המציאות מוכיחה שהמערכת החקלאית במדינת ישראל היא בין המערכות המפותחות ביותר בעולם.
יצחק וקנין: כולנו מסתובבים בשווקים ורואים במשך עשרות שנים שיש כל טוב, ארץ זבת חלב ודבש, וזה בזכות אותם חקלאים שעובדים יומם ולילה כדי שכולנו ניהנה מזה.
יצחק וקנין: מלבד הייצוא החקלאי שהוא ייצוא גדול מאד, כל הגורמים צריכים להתכנס כדי להביא לפתרון.
יצחק וקנין: במשך כל השנים היו עליות ומורדות בנושא עובדים זרים בחקלאות.
יצחק וקנין: אני לא מאמין שפעם אחת הגענו להשלמת המכסה במלואה.
יצחק וקנין: מעולם לא הגענו ל-28,000, עוד לפני ההפחתות שאנחנו מדברים עליהם.
יצחק וקנין: לאורך כל הדרך היינו תמיד למטה.
יצחק וקנין: כולם מבינים שהחקלאות קצת שונה וצריך לתת לה טיפול אחר ממה שניתן לה עד היום.
יצחק וקנין: אני בכוונה פותח את הדיון בצורה הזו, אני אאפשר למשרד הפנים להגיד מה יש היום בפועל, כמה עובדים ישנם.
יצחק וקנין: זה חשוב כדי להבין שמה שאני אומר לא תלוש מהמציאות.
יצחק וקנין: בשנים האחרונות החקלאים נדרשו לשלם כספים לא פשוטים בגין האגרות.
יצחק וקנין: החוקים האלה עברו לצערנו תחת ידינו פה בכנסת, אני יוכל להגיד שלא הסכמנו על האגרות אבל מושת על החקלאים עומס גדול מאוד ולמרות הכול החקלאים מוכנים לשלם ובלבד שהמערכת החקלאית תפעל כמו שצריך.
יצחק וקנין: להבדיל ממערכות אחרות, חקלאי לא פעם רואה שכל המערכת שלו מתמוטטת מול עיניו, עם זה בפגעי הטבע, אם זה במחסור בכוח אדם כשהוא לא יכול לקטוף את הפירות.
יצחק וקנין: הדברים האלה יכולים להיות הרס וחורבן לאדם שעמל כל השנה וברגע שצריך סיוע הוא לא מקבל אותו.
יצחק וקנין: לא יושבים פה אנשים שיש להם עניין לשבות.
יצחק וקנין: עם כל השביתה, אני לא חושב שיש חוסר מסוים, אבל צריכים לתת את הדעת.
יצחק וקנין: אני מדבר במלוא הרצינות, אחרת נשלם מחיר יקר מאוד בתוצרת והפגיעה הגדולה ביותר תהיה דווקא בשכבות החלשות.
יצחק וקנין: מי שיש לו כסף ישלם, מי שאין לו כסף לא ישלם.
יצחק וקנין: לכן אני אומר את הדברים.
אבשלום וילן: אולי אציג למה אנחנו שובתים.
יצחק וקנין: יותר טוב שנשמע את העובדות, רוצה לשמוע כמה עובדים יש היום בחקלאות.
יצחק וקנין: צריכים להיות 27,000 גם לפני ההפחתה, כמה יש היום בפועל ולמה אין אותם, מה הסיבות שחקלאים לא מקבלים.
יצחק וקנין: אני מקבל טלפונים בלי סוף.
יצחק וקנין: אני חושב שהמערכות היו צריכות להתכנס אחרת.
יצחק וקנין: שר החקלאות, שר האוצר, שר התמ"ת שר הפנים כולם צריכים לשבת ולנסות לפתור את הבעיה באופן מיידי, ככה זה היה צריך להיות.
אהרון ברזאני: שמי אהרון ברזאני, ראש מנהל עסקים ועובדים זרים ברשות ההגירה, משרד הפנים.
אהרון ברזאני: הנתונים הם כאלה: כמות העובדים שנמצאת בארץ 23,356.
אהרון ברזאני: הוברקו לחו"ל והם בדרך ארצה  814 עובדים.
אהרון ברזאני: סך הכול 24,170 היתרה זה חוסרים שנובעים משני מרכיבים בעיקר.
אהרון ברזאני: מרכיב אחד, ביצענו מהלך של השלמות במאי השנה, 622 מעסיקים לא הגיעו לבקש את ההשלמה.
אהרון ברזאני: כתוצאה מזה יש חוסר של 1,055 עובדים בנוסף, יש עובדים שיצאו את ישראל ותמורתם צריך להגיש בקשות לקבל עובדים אחרים תמורתם.
אהרון ברזאני: חוסר של 1,500 עובדים בארץ.
אבשלום וילן: זה לא מדויק, אדוני.
אבשלום וילן: אם הנתונים של מר אהרון ברזאני היו  מדויקים – זה לא מה שקורה בשטח – זאת לא הייתה הבעיה.
אבשלום וילן: מאיפה פרצה השביתה?
אבשלום וילן: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חקלאים בשלוש השנים האחרונות שילמו אגרות ומיסוי בגין העובדים הזרים בין 200 מיליון ₪ ל- 165 מיליון.
אבשלום וילן: היו צריכים להיות פה בשנת 2008 לפי ההסכמים 28,500, היו לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה קצת פחות מ-26,000.
אבשלום וילן: ב-2009 היה עוד פעם מחסור של 4,700  לפי הנתונים שלהם היום מחסור של 5,000.
אבשלום וילן: לפני שבועיים ישבנו ברשות ההגירה, פעם ראשונה ששמו ניירות על השולחן, ההפרש היה קצת פחות מ-4,000, סוכם שיהיה צוות משותף שיציגו בו את הנתונים.
אבשלום וילן: הצוות ישב, היו כבר שלוש גרסאות של נתונים ועדיין לא קיבלנו את הגרסה הסופית.
אבשלום וילן: יושב פה חיים חדד, יו"ר הוועדה שלנו הוא מכיר את זה, רחל בורושק כלכלנית חקלאית מספר אחד בישראל, ניסו לעבוד על המספרים ולא במקרה לא הגיעו.
אבשלום וילן: מה הבעיה המרכזית, יש פליטים, יש ברחנים, זה לא פער של 1,000 פלוס מינוס, זה פער שהוא תוצאה של כשלים בירוקראטיים, מסגירות שמיים חוזרות ונשנות, מהחלטות אחרות של הממשלה שמתנגשות בהחלטה הזאת והחקלאים משלמים את המחיר.
אבשלום וילן: פעם אחר פעם אתה נתקל בקיר אטום.
אבשלום וילן: הלכנו למהלך, ששנוי במחלוקת בקרב ציבור החקלאים.
אבשלום וילן: הנכונות לרדת לאורך השנים במספר העובדים ולנסות להחליף בטכנולוגיה מתקדמת.
אבשלום וילן: כל זה לא קורה.
אבשלום וילן: מרגע שחתמנו, הירידה היא מתחת להסכמים לאורך שנתיים במינוס 4,000.
אבשלום וילן: ככה לא בונים חומה, ככה לא בונים הסכם, ככה לא בונים מימון.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אתה מכיר את מצוקת המים, יו"ר רשות המים הודיע לנו שעקב השנה השחונה הצפויה עומדים לקצץ קרוב ל-20% ממכסות המים של החקלאים.
אבשלום וילן: לפני שנתיים, אותה ממשלה חתמה שהיא מתחייבת לתת לחקלאים 250 מיליון ₪ פיצויים.
אבשלום וילן: קיבלו עד עכשיו 110 מיליון, 140 מיליון אין סיכוי שיגיעו.
אבשלום וילן: יצרו תסבוכת של תנאים ש-65% מהחקלאים לא יכולים לקבל את המגיע להם.
אבשלום וילן: כך עובדת ממשלה מתוקנת?
אבשלום וילן: כבר שלושה ימים יש שביתת חקלאים.
אבשלום וילן: פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל שכלל החקלאות, יושבים פה נציגי מגדלי העופות, הבקר החלב וכולם, לא רק ירקות ופירות, עצרנו לאות הזדהות את כל המערכת החקלאית.
אבשלום וילן: הציבור נפגע, ואנחנו לא רוצים לפגוע בציבור.
אבשלום וילן: איך אתה מסביר את זה שכבר שלושה ימים התקשורת כל כך אוהדת?
אבשלום וילן: איך אתה מסביר את זה שהציבור מבין ומזדהה אתנו?
אבשלום וילן: אני לא רוצה להגיד אף מילה רעה על מר ברזני, כבר עשיתי שגיאה כזו, לפני חודש וחצי בישיבה ברשות ההגירה אמרתי עליו שתי מילים טובות, שהוא הולך לקראת החקלאים, אחרי זה ראיתי את הקשיחו את העמדות אז אני כבר נזהר בלשוני.
אבשלום וילן: אבל אם המספרים שלו היו נכונים, הייתה פורצת שביתה?
אבשלום וילן: הייתה כזו הבנה בציבור למאבקנו?
אבשלום וילן: עשר שנים ישבתי פה, אני מכיר את כל המגעים הרציניים עם האוצר, אני מכיר הסכמים.
אבשלום וילן: לא היה כדבר הזה.
אבשלום וילן: פעם אחר פעם חותמים החקלאים, מספר זה לא מספר, הסכם זה לא הסכם, מילה זה לא מילה.
אבשלום וילן: ככה לא בונים חומה, ככה אנחנו יותר לא מוכנים לעבוד.
אבשלום וילן: כבדו את ההסכמים שחתמתם עליהם.
אבשלום וילן: אתה שומע את המספרים האלה, זו ורסיה רביעית אחרי הישיבה האחרונה שהייתה, וגם היא לא אחרונה.
אבשלום וילן: כאשר התחייב אלינו יו"ר רשות ההגירה ואמר שכל סיפור הפליטים, שזה אדם שעבד, גמר לעבוד, הולך למשרד עורכי דין בתל-אביב, נרשם כפליט ויש לו עוד שנה לעבוד בתל-אביב או בכל מקום אחר שהוא רוצה.
אבשלום וילן: אמרנו שבהחלטה ממשלתית אחת אתם יכולים לחסום את זה.
אבשלום וילן: המדינה הזו מנוהלת על ידי הממשלה?
אבשלום וילן: לא. המדינה הזו מנוהלת על ידי יועצים משפטיים למיניהם והיועצים המשפטיים שלהם מסבירים להם על כל דבר למה אי אפשר.
אבשלום וילן: אם הם רוצים לקבל את ההחלטות הם מזמן היו יכולים עם היועצים המשפטיים להסתדר אבל זה נוח, נוח לממשלת ישראל ולשרים להישען על מנגנון בירוקראטי שכמו שבצבא, להבדיל, כשאתה מגיע לאפסנאות ולא רוצים לשתף אתך פעולה, איזה תשובה אתה מקבל?
אברהם מיכאלי: אם היית אומר את זה בקדנציה הקודמת שלך היית חוטף מכות.
אבשלום וילן: עוד לא ראיתי שבכנסת ישראל מישהו קיבל מכות.
אבשלום וילן: אני אומר את כל הדברים האלה, חבר הכנסת מיכאלי, אין לי חסינות, שנתיים אני מנהל משא ומתן ואני מגלה הרבה מאד אורך רוח, לא נתקלתי בתופעה בה מדינה מתחייבת כלפי חקלאיה, יש הסכם, אתם הולכים לשלם מחיר, כולם מדברים על השקעות כספיות, אתה יודע אדוני היושב ראש מה שיא החוצפה, חתמנו על הכנסת מיכון בטכנולוגיה בחקלאות.
אבשלום וילן: הממשלה צריכה להביא 350 מיליון ₪, החקלאים צריכים לשלם 550 מיליון ויחד 900 מיליון שייבנו מודל חלופי.
אבשלום וילן: אנחנו כבר יום שני בשביתה, אני שומע ממנהלת ההשקעות בחקלאות מה האוצר יודע לעשות, הוא כבר הודיע שהוא עוצר את העברת הכספים.
אבשלום וילן: תבדוק את זה.
אבשלום וילן: אני חושב שכל ההתנהגות פה היא בלתי אפשרית, ניכנס מחר למשא ומתן, יש לנו תביעות, אני לא רוצה כרגע להיכנס בהם, בשיטה הזו לא ממשיכים יותר.
אבשלום וילן: התחננתי לפני רשות ההגירה, לפני משרד החקלאות, אל תוציאו את ההודעות ל- 2011 כי לא עמדתם בהסכמים.
אבשלום וילן: אם לא תמלאו ל- 26,000 יהיה מרד.
אבשלום וילן: לא תכננו אותו, המרד הגיע מהשטח, הלכנו אתו כי הם צודקים במאה אחוז ולצערי אנחנו עומדים בסיטואציה הזו, באים אליך, כאשר לא מצליחים לכבד הסכמים, מילה זו לא מילה, אין לנו ברירה אלא לעשות שביתת אזהרה.
שי חרמש: חברי הכנסת נמצאים פה במצב מאד מביך, כמי שיושב פה יחד עם חבר הכנסת מיכאלי ושאמה, זה מראה פחות או יותר לדאבוני הרב את עוצמת ההד בבניין הזה למשבר שנמצאים בו כרגע.
שי חרמש: אם הייתה כרגע בעיה של ביטוח לאופנוענים, לא היה מקום לאף אורח.
שי חרמש: לפני חצי שנה היה פה דיון על ביטוח לאופנוענים, 32 חברי כנסת ישבו ודרשו זכות דיבור כי לכל אחד היה מה לומר.
שי חרמש: ייאמר לשבחם שחמישה חברי סיעה שלי עטו חליפות רוח, ירדו בבאב אל ואד למטה ודהרו עם האופנועים לאות הזדהות עד לירושלים.
שי חרמש: לפתוח את הדרך לירושלים.
שי חרמש: המציאות שנמצאים בה כרגע מוכיחה רק דבר אחד, במקום שאין לך עוצמה פוליטית דיבורים דיבורים והכול דיבורים.
שי חרמש: ברזני יכול לעושת כל מה הוא רוצה ואני מאד מעריך את העבודה שהוא עושה, מלמעלה יש תקרה, אין בעיה של עובדים זרים יש בעיה של עבודה זרה.