GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: סעיף ו' בסדר-היום - בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש בסעיף 71ד(ג)(1)(א) בנושא קביעת התקופה של דחיית קיום מחוייבויות העבר של בעלי הזיכיון הקיימים.
אופיר אקוניס: יש גם הצעה כזו לממשלה.
דוברת: עכשיו, זה 6כ1, נכון?
זאב אלקין: לכן, אני אומר: זו רביזיה דומה גם של חבר-הכנסת רוברט אילטוב - - -
אתי בנדלר: היא תואמת.
אתי בנדלר: הממשלה כבר הביאה הצעה חדשה.
אופיר אקוניס: נו, אז לְמה?
אופיר אקוניס: לא צריך להציג אותה.
אופיר אקוניס: נציג אותה בבלוק של הצעות הממשלה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, מה עוד?
אופיר אקוניס: סעיף י"ב בסדר-היום.
רוברט אילטוב: סעיף י"ב בסדר-היום - יש את סעיף 6כ1(א)(2).
רוברט אילטוב: בזמנו, הרשות הורידה את כמות הערוצים בחברת "יס" מ-40% שבבעלותם ל-20%.
רוברט אילטוב: היום יש בחברת- - - 40%.
רוברט אילטוב: אני מבקש להשוות את התנאים של שתי החברות.
נגה רובינשטיין: האם אתה יכול לחזור ולהסביר עוד פעם?
נגה רובינשטיין: זהו סעיף כללי שחל באופן אחיד גם על חברת "הוט" וגם על חברת "יס".
נגה רובינשטיין: ההסדרה של המועצה יכולה להיות הסדרה פרטנית .
נגה רובינשטיין: אני לא מכירה את הפרטים של ההסדרה של המועצה, ואולי מר חן יוכל להציג זאת, אבל הסעיף הוא סעיף אחיד.
אופיר אקוניס: אני לא הבנתי את הבקשה.
נגה רובינשטיין: לא. גם הוא עובד במשרד התקשורת.
דנה נויפלד: אתה מדבר על החלטות מועצה, וזה לא מופיע בתוך החוק.
דנה נויפלד: הנושא שאתה מדבר עליו הוא החלטות פרטניות שהיו בהחלטות מועצה ספציפיות.
דנה נויפלד: ההתייחסות הזאת לא מופיעה בתוך החוק עצמו.
דנה נויפלד: לכן, הרביזיה היא לא לחוק אלא להחלטות המועצה.
דנה נויפלד: האבחנה בין "יס" ל"הוט" - - -
נגה רובינשטיין: זה לא רלוונטי.
נגה רובינשטיין: זה לא בפני הוועדה.
זאב אלקין: היושב-ראש, אני מציע שניתן זמן לברר את זה.
אופיר אקוניס: אם כך, יש לו עוד הבהרה לברר.
נגה רובינשטיין: אפשר ביום רביעי.
אופיר אקוניס: לא. ביום רביעי אנחנו לא בעניין הזה.
אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, מה עוד?
רוברט אילטוב: יש עוד רביזיה.
אופיר אקוניס: לא. את הרביזיה הזאת נאחד- - -
רוברט אילטוב: מדובר בסעיף 71ד.
אופיר אקוניס: הממשלה ביקשה דיון מחודש.
רוברט אילטוב: זה דיון מחודש.
אופיר אקוניס: נאחד את זה.
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, היות שאתה עושה המשך דיון ביום חמישי וביקשתי לדון ואמרת לי "אני עושה את הדיון ביום חמישי בתחילת העניין", הייתי רוצה לדבר, אבל לצערי הרב אני לא אוכל להגיע ביום חמישי בגלל התחייבויות קודמות.
אלי אפללו: אגיד מה עמדתי לגבי הנושא הראשון לגבי DTT - הערוצים שאנחנו מדברים עליהם.
אלי אפללו: אני זוכר שכשהייתי יושב-ראש הקואליציה, ידידי היה יחד אתי ואנחנו ביקשנו להוסיף שני ערוצים: ערוץ 9 והטלוויזיה החינוכית שזה ערוץ 23.
אלי אפללו: החוק שהגשנו פה עומד לפנינו.
אלי אפללו: בכל אופן, זו היתה עמדתי.
אלי אפללו: אני לא חושב לא להוסיף טלוויזיה ממלכתית שהיא ללא תשלום והיא על חשבון מדינת ישראל ולא להעלותה לעומת ערוצים אחרים כאלו או אחרים.
אלי אפללו: לא עולה על הדעת שארצה לקבל שירותים ולראות טלוויזיה ממלכתית ובשביל זה אני צריך להתחבר ל"יס" או ל"הוט" ולשלם כדי לקבל שירות, כשבעצם המדינה משלמת אותו.
אלי אפללו: זה לא עולה על הדעת.
אלי אפללו: אני מבקש --
אופיר אקוניס: --להוסיף.
אופיר אקוניס: בעצם, הוא ממליץ לוועדה.
אלי אפללו: אני ממליץ לוועדה.
אלי אפללו: יש פה הגיון.
אלי אפללו: זה לא הגיון להגיד "זו טלוויזיה שממומנת על-ידי מדינת ישראל ומשלמים הכל והיא צריכה לעלות חנם, ולהגיד להם 'לא.
אלי אפללו: אתם צריכים להתחבר דרך 'הוט' או 'יס' או לשלם כדי לקבל את השירות הזה".
אלי אפללו: אני  מבקש שבראש ובראשונה תתנו את הדעת בעניין הזה.
אלי אפללו: רבותי, תסתכלו על טובת הציבור.
אלי אפללו: זה ממומן על-ידי המסים שלנו, ואתם רוצים שנשלם מס שני?!
אלי אפללו: אתם באים לתת את חבילת ה-DTT בחנם, כדי להגיד "אנחנו נותנים שירותים כדי שאנשים ייהנו מהשירות חנם" - תתנו לנו את השירות הזה, שאנחנו מממנים את זה.
אלי אפללו: רבותי, זה לא עולה על הדעת.
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אין לי ספק בהגיון וביושר שלך, אני מבקש  שהדבר הזה, הטלוויזיה החינוכית, שבאה באמת לחנך ונותנת שירותים לאזרח, לא תעלה בחבילת ה-DTT בראש ובראשונה בכל מקרה.
אתי בנדלר: אתה מבקש דיון מחדש בסעיף הזה כדי להכליל את ערוץ 23.
אתי בנדלר: אבל, לא היתה בקשה לדיון מחדש על ערוץ 23.
אלי אפללו: לגבי 23, לא היה.
אתי בנדלר: היה עכשיו לגבי ערוץ 9 וערוץ מורשת, וכאן יש בקשה נוספת.
אלי אפללו: אני מבקש בעניין הזה.
אופיר אקוניס: הוא צריך להגיש.
אתי בנדלר: אז, זו הבקשה.
לאה ורון: הוא יכול להודיע שהוא מבקש בקשה לדיון מחדש.
אלי אפללו: אני לא צריך להגיש.
אלי אפללו: אני מודיע.
אלי אפללו: עכשיו, אני מבקש בקשה לדיון לגבי ערוץ--
אתי בנדלר: --23 על הטלוויזיה החינוכית.
אלי אפללו: אם זה עולה ביום חמישי, חבל לי שלא אוכל להיות.
אופיר אקוניס: האם הוא יכול להשאיר פתק להצבעה?
אופיר אקוניס: האם הוא ממלא מקום?
אלי אפללו: אי-אפשר להשאיר פתק.
לאה ורון: לא. הוא יכול לבקש ממישהו - - -
אלי אפללו: הרי לא נגמור.
אלי אפללו: אני מבקש: אולי את הדיון הזה נדחה לא ליום חמישי אלא יהיה דיון נוסף.
אופיר אקוניס: לא. את הסעיף הזה אנחנו לא דוחים.
אופיר אקוניס: דחינו מהיום ליום חמישי.
אופיר אקוניס: זה מה שהודענו.
אלי אפללו: רק את הסעיף הזה.
אופיר אקוניס: את זה ויש עוד.
אופיר אקוניס: יש את הסעיף של בן-ארי שגם מבקש להכליל ערוץ.
אופיר אקוניס: את ההכרעות בעניין הזה כן נקבל ביום חמישי.
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אם אני אהיה או לא, אני מצפה שהאחריות שלך כמו שעד עכשיו --
אופיר אקוניס: להוסיף את ערוץ 23.
אלי אפללו: --שאתה רואה את טובת הציבור ולא איך לעשות מחטף, כי לא ראיתי אותך עושה מחטפים- - -
אלי אפללו: באמת.
אלי אפללו: אני אומר את זה לשבחך.
אלי אפללו: באמת אני מבקש: תראה את כלל טובת הציבור.
אלי אפללו: זו טלוויזיה שממומנת על-ידי מדינת ישראל.
אלי אפללו: לא עולה על הדעת שזה יעבור דרך כבלים שאני חייב לשלם עליהם כדי לראות ערוצים אלה.
אופיר אקוניס: זה לא עולה על הדעת.
אופיר אקוניס: האם חבר הכנסת אילטוב יצא?
אופיר אקוניס: - הוא פה.
אופיר אקוניס: הממשלה ביקשה מספר בקשות חדשות.
אופיר אקוניס: האם אנחנו צריכים לפתוח או שאלה סעיפים שלא היו פתוחים - הבקשות מחדש של הממשלה?
אתי בנדלר: ההצבעה על כל הבקשות לדיון מחדש נעשתה בפתח הישיבה לגבי כולן.
אתי בנדלר: לכן, הבקשות התקבלו--
אופיר אקוניס: --ואפשר לדון.
אתי בנדלר: --ועורכים עכשיו דיון מחדש בסעיפים ג', ו', ח' ו-ט', אם אינני טועה?
נגה רובינשטיין: ו-י' ו-י"א.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להבהיר משהו.
רוברט אילטוב: האם בסעיף ו' הדיון גם נפתח מחדש?
רוברט אילטוב: האם יהיה דיון היום?
אופיר אקוניס: יהיה דיון עכשיו.
אופיר אקוניס: הממשלה מציגה.
אופיר אקוניס: אתה יכול גם להציג.
לאה ורון: מאחר והממשלה ביקשה גם היא בקשות לדיון מחדש במספר נושאים, אנחנו כוללים את הנושא שלך ביחד עם הבקשות של הממשלה מאחר ומדובר באותם סעיפים.
דוברת: זו אפילו אותה עמדה.
אתי בנדלר: זו אותה הצעה.
אופיר אקוניס: זו אותה הצעה בדיוק.
רוברט אילטוב: זו לא בדיוק אותה הצעה.
אתי בנדלר: לא?
אופיר אקוניס: האם אתה רוצה קודם להציג את שלך או שאתה רוצה לשמוע את הממשלה שזה עדיף?
נגה רובינשטיין: אנחנו נקרא את הנוסח, ואם זה שונה ממה שאתה הצגת, נשמע.
אופיר אקוניס: תזכירי לנו בלי המספרים מה הנושא.
טל רוזנפלד: פרישת המחוייבויות של בעלי הזיכיון בעת המעבר לרישיון.
טל רוזנפלד: זה נושא שכבר נדון בוועדה, ואנחנו מציעים עכשיו נוסח עדכני.
טל רוזנפלד: מדובר בסעיף 71ד(ג) שזה הועבר לוועדה.
אתי בנדלר: זה מופיע בנוסח החדש בעמוד 2 סעיף (ג).
טל רוזנפלד: [קוראת סעיף 71ד(ג) בהצעת החוק.
טל רוזנפלד: ] 	           	מה שעשינו בסעיף הזה הוא שבעצם אנחנו מדברים על שני סוגי מחויבויות: סוג מחוייבות אחד הוא מחוייבויות התוכן השוטפות, כל התכניות שהם אמורים היו לשדר למעט שידורי חדשות; הסוג השני הן בעצם מחוייבויות שנוצרו בדיעבד.
טל רוזנפלד: אלה מחוייבויות שנוצרו בגלל ההפרש בין ההכנסה החזויה, כפי שקבעה אותה הרשות השנייה, לבין ההכנסה שהיתה בפועל.
טל רוזנפלד: ההבדל בין המחוייבויות לעניין ערוץ 2, ואנחנו מדברים כרגע רק על הסעיף לעניין ערוץ 2: ההתחייבות הראשונה, ונקרא לזה ההתחייבויות השוטפות, לצורך העניין - הם צריכים להגיש תכנית להשלמת ה-30 חודשים מתחילת תוקף הרישיון, שזה בעצם מה שביקשתָ, כלומר זה ממועד המעבר וזה חופף.
טל רוזנפלד: מדובר בהפרות של מחוייבויות שהתקיימו עד לתחילת תוקף התיקון, תיקון מספר 33,  שזה התיקון הזה שאנחנו כרגע עוסקים בו.
טל רוזנפלד: הסוג השני, שזה ההתחייבויות בדיעבד - מדובר על הפרות שהתקיימו בכל תקופת הזיכיון ולא רק עד תחילת התיקון לתוקף, מן הסתם כי אנחנו לא יכולים לחזות את ההפרשים האלה.
מנשה סמירה: אבל, אלה לא הפרות, אלא פערים.
טל גורן: אלה ממש לא הפרות.
טל רוזנפלד: פערים.
טל רוזנפלד: לא משנה.
דוברת: לא משנה איך נקרא לזה.
דוברת: צריך לדעת את זה בזמן אמת.
דוברת: הפרשים.
אתי בנדלר: פערים.
מנשה סמירה: אבל, זו הסיבה שמתייחסים אליהם אחרת.
מנשה סמירה: אלה פערים.
טל רוזנפלד: הסיבה היא בעיקרה גם כי אי-אפשר לדעת עד תום התקופה מה הפער, מהי ההכנסה הצפויה, מטבע הדברים.
מנשה סמירה: לא. אבל, היא הנותנת.
מנשה סמירה: לא ניתן לטעון עליהם הפרה.
מנשה סמירה: זו לא הפרה.
מנשה סמירה: לכן, זו לא הפרה.
אתי בנדלר: זו לא הפרה.
טל רוזנפלד: גם פה מדובר ב-30 חודשים ממועד תחילת תוקף הרישיון, כלומר ממועד המעבר.
טל רוזנפלד: לעניין הסוג השני של ההפרשים האלה, זה יחול גם ב-2015, כלומר כרגע דיברנו על שני סוגי תכניות שהם לגבי מי שיבקש לקבל רישיון במועד המעבר.
טל רוזנפלד: הסוג השני יחול גם למי שיבקש לקבל רישיון בשנת 2015 כשייגמר הזיכיון.
מנשה סמירה: אנחנו אמנם נדברנו עם משרד התקשורת, אבל התבקשנו להעלות זאת כאן משום שחלק מהעקרונות כבר דוברו בוועדה.
מנשה סמירה: יש מספר תיקונים טכניים.
מנשה סמירה: באופן כללי, הרשות השנייה עומדת מאחורי מה שנאמר כאן, וזה בהחלט הסדר סביר ונכון.
מנשה סמירה: אנחנו רק מבקשים לתקן כמה דברים.
מנשה סמירה: אני לא יודע אם זה הוצבע כנוסח או רק כעקרון.
מנשה סמירה: ראשית, אנחנו מבקשים שזה יתוקן ל-36 חודשים ולא 30 חודשים.
אופיר אקוניס: לעגל את זה.
מנשה סמירה: לא סתם לעגל.
מנשה סמירה: המכסה היא מכסה שנתית, והבחינה היא בחינה שנתית.
מנשה סמירה: באמצע שנה זה יהפוך להיות סיפור מורכב מאד מבחינת היכולת לאמוד ולקבוע.
מנשה סמירה: לכן, אנחנו סבורים שבעניין הזה, בגלל שגם בשלוש שנים נמצא בתוך המתחם של המועמדים שנקבעו--
אופיר אקוניס: של המעבר.
מנשה סמירה: --וזה בהחלט סביר.
מנשה סמירה: אני מזכיר לכם שהדיון היה בין שנתיים לשלוש שנים, וכאילו עשו מעין פשרה בלחץ, בכפר המכביה, של שנתיים וחצי.
מנשה סמירה: אנחנו כבר אמרנו, וקולנו לא נשמע כמו שצריך, ששנתיים וחצי זה בלתי אפשרי טכנית.
מנשה סמירה: זו נקודה ראשונה - להרחיב זאת ל-36 חודשים.
אילן אבישר: זה: עד 36 חודשים.
אילן אבישר: המועצה צריכה שיהיה לה - - -
מנשה סמירה: לקבוע.
נגה רובינשטיין: לא. אין לכם.
נגה רובינשטיין: זה לא עניין של מנדט בעניין הזה.
אילן אבישר: אני יודע.
אילן אבישר: אני יכול לזהות עניין של הפרות לא גדולות - אני יכול לתבוע את ההחזר שלהם בתוך שנה.
אילן אבישר: אני יכול לראות מצב שאני יכול לפרוש את זה שלוש שנים, ויש עוד מצב שאני אפרוש את זה לשנתיים.
אילן אבישר: אני חושב שצריך שיהיה למועצה את המנדט להחליט שהיא גובה פחות- - -
נגה רובינשטיין: זה פשוט הסדר שונה מההסדר שהוצע עד עכשיו.
נגה רובינשטיין: מעבר לזה, שגם לפי ההצעה של מנשה סמירה, גם אם מקבלים אותה, צריכים לעשות התאמות ולתחום זאת במילה "עד תום תקופת הזיכיון", עד 2015.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת, קודם כל, צריך לחשוב על הסיפור הזה של שיקול הדעת ולראות מה המשמעות של זה.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת, האם זה לא נמצא במסגרת הסעיף שמקנה אישור לתכנית הפרישה?
נגה רובינשטיין: האם שם לא נמצא שיקול דעת?
מנשה סמירה: זה קיים.
מנשה סמירה: אני חושב שכן.
נגה רובינשטיין: אם כך, מה השינוי שמתבקש כאן?
מנשה סמירה: אילן אבישר, יושב-ראש המועצה שלנו, מחדד שהעניין של שלוש שנים הוא בכל מקרה עד שלוש שנים.
מנשה סמירה: זה מופיע כבר מההיתר שניתן בסעיפים קודמים לעניין הזה.
דנה נויפלד: זה כתוב בחוק.
נגה רובינשטיין: זה ממילא לא דורש שום שינוי, מכיון שכתוב כאן: "המועצה אישרה את תכנית ההשלמה".
מנשה סמירה: אוקיי.
נגה רובינשטיין: לכן, בעניין הזה לא נדרש שינוי.
מנשה סמירה: יש את המנדט.
מנשה סמירה: בוודאות.
מנשה סמירה: הנה, זה נאמר עכשיו.
מנשה סמירה: יש מקום להוסיף את מה שאת אמרת: "ולא יחרוג מתום תקופת הזיכיון".
נגה רובינשטיין: יש כאן הבדל בין 2 לבין 10.
נגה רובינשטיין: אני רק רוצה לחדד את זה.
מנשה סמירה: רק על 10.
מנשה סמירה: ל-10 מגיע.
נגה רובינשטיין: לא. מכיון שמצביעים כאן סעיף-סעיף, צריכים לראות כאן את התמונה כולה.
נגה רובינשטיין: אתי בנדלר, תקשיבי לקטע הזה.
אתי בנדלר: לא שמעתי, כי היה כאן איזה שהוא דיון.
אופיר אקוניס: היתה התייעצות בנושא אחר.
נגה רובינשטיין: אחזור על מה שאמרנו.
נגה רובינשטיין: במסגרת התכנית, תאשר הרשות, המועצה, מה שייקבע, את האופן בו יוסדרו המחוייבויות, ולכן לדעתנו אין מקום לשינויים מהנוסח שהוצע.
נגה רובינשטיין: לעניין השלוש שנים, אנחנו לא מתכוונים להתנגד כאן לשינוי מ-30 חודשים ל-36 חודשים, אבל צריך לעשות כאן התאמות שהן מעבר לשינוי המספר.
נגה רובינשטיין: מכיון שההנחה היתה שכל החזר המחוייבויות יהיה עד תום תקופת הזיכיון ההסטורית - או הארכה או עד תום תקופת הזיכיון המקורית.
נגה רובינשטיין: לכן, אם אנחנו מדברים על "קשת" ו"רשת" - אנחנו מדברים עד אוקטובר 2015, ואם אנחנו מדברים על "ישראל 10" - אנחנו מדברים על ינואר 2014.
נגה רובינשטיין: ככל שיידחה מועד המעבר, כלומר השר יכריז על דחייה של החוק לתוקף, זה יקצר את התקופה שבמסגרתה מוחזרות המחוייבויות.
מנשה סמירה: ההפרות.
מנשה סמירה: מחוייבויות שהן בתחום ההפרה.
נגה רובינשטיין: אבל, גם לגבי ההפרות אנחנו צריכים רגע לחשוב.
נגה רובינשטיין: אם יש דחייה, נניח, של הכניסה לתוקף של החוק עד 2013, האם הכוונה שלכם היא שתהיה דחייה של מחוייבויות שנוצרו בדיעבד עד 2016?
נגה רובינשטיין: - לא.
נגה רובינשטיין: הכל צריך להיות עד 2015.
מנשה סמירה: למעט ההפרשים, כי לזה יש סעיף נפרד שמאפשר אפילו שלוש שנים מ-2015.
מנשה סמירה: האבחנה הזאת שרירה וקיימת.
נגה רובינשטיין: זה בהנחה שהסעיף הבא שאנחנו מציעים מתקבל.
נגה רובינשטיין: זה רק תחת ההנחה הזאת.
אתי בנדלר: אם כך, מה שמוצע כרגע זה להשלמה בתוך 36 חודשים ובלבד --
מנשה סמירה: --לא יאוחר מתום תקופת הזיכיון.
אתי בנדלר: --שהמועד לא יהיה מאוחר מהמועד שבו הזיכיון אמור היה להסתיים לפי החוק כנוסחו ערב התיקון.
דוברת: צריך להגיד מועד ספציפי: "ובלבד שזה לא יעבור את אוקטובר 2015".
אתי בנדלר: לא. לגבי כולם?
דנה נויפלד: אבל, זה לא יכול להיות 36 חודשים.
דנה נויפלד: זה כמו להגיד: 10 שנים.
טלי רוזנפלד: לא. אבל, אלה שני סעיפים שונים.
מנשה סמירה: לגבי ערוץ 2, מדובר על סוף אוקטובר 2015.
מנשה סמירה: לגבי ערוץ 10, זה סוף ינואר 2014.
נגה רובינשטיין: נבחין בין המחוייבויות, המחוייבויות השוטפות, אלה שנוצרו בזמן אמת.
נגה רובינשטיין: אתה מאפשר להן להיווצר רק למועד מעבר החוק.
מנשה סמירה: זה כתוב.
מנשה סמירה: יש סעיף.
דנה נויפלד: זה לא יכול להגיע ל-36 חודשים.
דנה נויפלד: 36 חודשים - כבר ברור שזה יהיה מעבר לתקופת הזיכיון.
אתי בנדלר: אם כך, אין טעם לנקוב במספר הזה בכלל.
אופיר אקוניס: אם כך, מה אתם מעדיפים?
אופיר אקוניס: את התאריכים?
אתי בנדלר: ואם אתה אומר שאתה מדבר על בחינה שנתית, אולי אנחנו יורדים ל-24 חודשים.
מנשה סמירה: הסיבה שיש מקום לנקוב פה מספר היא, שאנחנו ברגע זה לא יודעים מהו מועד המעבר כי זה נתון לשיקולו של השר.
דוברת: זה צריך להיות 24 או 36.
דוברת: הוועדה תחליט.
נגה רובינשטיין: לא. כרגע, ברירת המחדל היא 1/1/2012.
מנשה סמירה: אז, שלוש שנים מתקיים.
אילן אבישר: אם זה ה-1/1/2012, שלוש שנים זה סוף 2015.
נגה רובינשטיין: אבל, אם זה ה-1/1/2013, זה לא מתקיים.
דנה נויפלד: אפשר: ובלבד שזה לא- - -
מנשה סמירה: אם זה יידחה, צריך לרשום: "ולא יותר מ-".
שאול מגנזי: מה זה בכלל משנה לכם עד מתי?
שאול מגנזי: אנחנו מתכוונים לעבור בסוף 2015.
שאול מגנזי: אני לא מבין מה הבעיה.
נגה רובינשטיין: אם כך, בכלל הסעיף לא רלוונטי.
טלי גורן: ועוד איך הוא איך רלוונטי.
נגה רובינשטיין: אז, הסעיף לא אקטואלי.
נגה רובינשטיין: אז, זה לא משנה מה ננסח.
דובר: בדיוק.
אופיר אקוניס: מה אתה אומר?
אופיר אקוניס: אתה אמרת דבר דרמטי מאד.
אופיר אקוניס: האם אתה אומר שאתם עוברים רק ב-2015?
שאול מגנזי: כמו שזה נראה עכשיו, המצב הוא- - -
אופיר אקוניס: האם זו הודעת חברת "רשת"?
אופיר אקוניס: זו אמירה דרמטית מאד.
אתי בנדלר: אבל, הוא אמר: "כמו שזה נראה עכשיו".
אתי בנדלר: יכול להיות שמחר זה ייראה אחרת.
אתי בנדלר: יש סייג להצהרה.
דובר: עד מתי צריכים להודיע?
נגה רובינשטיין: עד ה-1/4/2011.
אופיר אקוניס: עד ה-1/4/2011 אתה חייב לקבל החלטה.
אופיר אקוניס: זה לא הרבה זמן.
שאול מגנזי: אני אומר לכם אותה עכשיו.
שאול מגנזי: כמו שזה נראה עכשיו, --
אופיר אקוניס: --אתם נשארים בשיטת הזיכיון.
שאול מגנזי: --כדאי לדון במה קורה אחרי 2015 עם הרישיונות.
אופיר אקוניס: האם גם חברת "קשת" מצטרפת?
דוברת: לא. יש הסדר.
טלי גורן: אני רק רוצה להגיד כזה דבר: אם העקרון הוסכם לגבי 2012,--
אופיר אקוניס: את לא ענית לי.
טלי גורן: --הוא יכול להיות תקף גם ל-2015.
נגה רובינשטיין: ממש לחלוטין לא משלושה טעמים.
טלי גורן: בוודאות, כן.
טלי גורן: נגה, אם הסכמתם לעקרון שב-2012 אפשר לפרוש ל-30 חודשים או ל-36 חודשים, איזו סיבה תהיה להגיע למצב שבו אחרי שאנחנו נסיים את תקופת הזיכיון שלנו ב-2015 המשמעות של זה כרגע, לפי איך שנראה החוק, שבעצם אתם סוגרים אותנו?
טלי גורן: אני רק רוצה להבהיר את זה לפרוטוקול.
נגה רובינשטיין: אם הכוונה שלכם היא לא למלא את מחוייבויות עבר עד 2015, באמת יש לכם בעיה.
טלי גורן: הפוך.
טלי גורן: אני אומרת: לא.
טלי גורן: אני מתייחסת רק לעניין ההפרה הזניחה.
דובר: לא. היא לא מדברת על זניחה.
נגה רובינשטיין: יש הסדר להפרה זניחה; תוך שנה אתם אמורים למלא אותה.
טלי גורן: ודאי.
דוברת: יש לכם גם ב-2015.
דוברת: את מדברת על חובות עבר.
טלי גורן: נכון.
טלי גורן: אבל, אני לא מדברת על זה.
טלי גורן: זה אפילו על חובות עבר.
טלי גורן: אם אנחנו מסיימים עד 2015 ואנחנו נגיע למצב שההפרה היא איננה הפרה זניחה, אנחנו נגיע למצב שבו, כרגע לפי איך שמנוסח החוק, בתחום מחוייבויות התוכן בעצם אתם סוגרים את ערוץ 2, לצורך העניין, את "רשת" או את "קשת".
טלי גורן: כמובן שמבחינתנו אנחנו מתכננים לעמוד במלוא מחוייבותינו.
טלי גורן: אני אומרת על הסיכון כפי שיקרה ב-2012.
טלי גורן: יכול להיות שיהיה בדיוק כמו ב-2012.
טלי גורן: גם ב-2009 עמדנו ב-100%, וגם ב-2010 אנחנו מתכוונים לעמוד ב-100%.
נגה רובינשטיין: לא. טענתם שאתם לא עומדים בגלל שחובות הזיכיון הם כל כך רחבות וזה כל כך בלתי-אפשרי, ולכן אנחנו הולכים לשינוי שיטה שמצמצמים כל כך כל כך מחובות הרישיון.
נגה רובינשטיין: אז, אין שום סיבה לתת לכם את האפשרות הזאת.
טלי גורן: סליחה.
משה דנון: טלי, אל תקחו זיכיון.
משה דנון: קחו את הרישיון.
משה דנון: יש לכם הקלות, והכל נחמד.
משה דנון: למה לכם לחכות ל-2015?
משה דנון: תעברו מחר בבוקר.
משה דנון: יש לכם בחירה.
משה דנון: רק תחזירו את חובות העבר שלכם.
טלי גורן: אני יכולה להסביר.
טלי גורן: מנשה, בוודאי שכן.
טלי גורן: אני גם יכולה להסביר.
טלי גורן: יש לי שאלה: אם החלטתם שהעקרון הזה רלוונטי ל-2012, למה אותו עקרון לא יכול להיות רלוונטי ל-2015?
טלי גורן: האם אפשר לקבל תשובה על זה?
אתי בנדלר: עקרון שאומר מה?
זהר קדמון-סלע: העקרון שאומר שאם יש מחוייבויות תוכן שהן חורגות מגדר ההפרה הזניחה, לא מתאפשר המעבר מזיכיון לרישיון.
נגה רובינשטיין: רק מכיון שהיקף המחוייבויות שלכם בתחום הזיכיון היה כזה ומכיון שגם אתם אמרתם שהטעם במעבר לרישיון זה דף חדש, שלא יהיו יותר הפרות ושהכל יהיה מסודר ונקי ולא יהיו מחוייבויות במסגרת מכרזיות שלא ניתן יהיה אחר כך לעמוד בהן - הרי זה השוט היחיד במעבר מזיכיון לרישיון ומרישיון לרישיון.
זהר קדמון-סלע: אבל, ביקשתם ערבויות וקיבלתם ערבויות.
טלי גורן: יש לכם ערבויות.
נגה רובינשטיין: לשים את הערבויות - מה שאתם מבקשים כאן במסגרת השיטה זו הפרה יעילה.
נגה רובינשטיין: אנחנו לא חושבים שצריך למסד בתוך החוק אפשרות שלכם, כך שכל פעם שתפרו - תשימו ערבות, וככה תתגלגלו עם זה קדימה וקדימה, כי זו הפרה יעילה.
טלי גורן: ממש לא נכון.
נגה רובינשטיין: מה שהיה בתקופת הזיכיונות הוא לא מה שצפוי להיות בתקופת הרישיונות מבחינת ההפרות שלכם.
נגה רובינשטיין: לכן, נקבע הסדר להפרה שהיא הפרה מצומצמת, הפרה שהיא הפרה משמעותית.
נגה רובינשטיין: אין שום סיבה שמישהו בעל רישיון שהפר ימשיך ויקבל וישדר במסגרת רישיון.
נגה רובינשטיין: זו אבן-היסוד במעבר לרישיונות.
זהר קדמון-סלע: נגה, אתם ביקשתם סנקציה אפקטיבית, וקיבלתם אותה בדמות ערבויות.
דוברת: זו לא רק סנקציה.
אופיר אקוניס: הבנו את עמדתכם.
דוברת: אני רוצה שיידעו שההשלכות ב-2015 - - -
אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, האם אתה כיוונת לדעת הגדולים ברביזיה שלך?
דוברת: לא. הוא דיבר על מועד המעבר.
רוברט אילטוב: ברביזיה שלי דיברתי על מועד המעבר.
רוברט אילטוב: אבל, אני פה עכשיו שומע את הויכוח, ואני אומר: "אוקיי.
רוברט אילטוב: אם הם הגיעו להסכמה שהם יפרשו את החובות שלהם וההסכמה התקבלה, אני באמת לא רואה פה איפה ה-catch, איפה הבעיה".
נגה רובינשטיין: נסביר.
נגה רובינשטיין: מנשה, האם אתה רוצה להתחיל?
מנשה סמירה: דווקא במקרה הזה, אני חושב שההצעה שמובאת כאן, בניסוח, מאוזנת ומסתכלת על שני הדברים.
מנשה סמירה: יש הבדל בין הפרה וחוב.
מנשה סמירה: החוב בתוכן נצבר משתי אפשרויות: אפשרות אחת של הפרות - שלא לעמוד בהתחייבויות; התחייבת לתת X ועשית X מינוס חלק מסויים.
מנשה סמירה: האפשרות השנייה היא שזה לא הפרה אלא שנוצר חוב בגלל שבסוף השנה הסתבר שהכנסותיך היו גבוהות ולכן על-פי ההתחייבות אתה צריך להשקיע יותר וצריך לתת לך את הזמן להחזיר את זה, כי לא יכולת לדעת שפתאום יש צמיחה ויש יותר הכנסות.
מנשה סמירה: לגבי ההפרות, אם לא היינו עובדים במשטר רישיונות, בכל מקרה מניה וביה הזכיינים היו חייבים לסיים את ההפרות שלהם ולהחזיר את הכל עד סוף 2015 - זה המועד האחרון.
אופיר אקוניס: אז, בוא ונקבע את המועד וזהו.
דנה נויפלד: זה מה שנקבע.
מנשה סמירה: זה תום תקופת הזיכיון.
מנשה סמירה: לכן, אם הם ב-2012 יעברו או לא יעברו לרישיון, גם אם הם יישארו בזיכיון או יעברו לרישיונות, הם מחוייבים, וזה הרעיון, להחזיר את החובות שנבעו מהפרה תוך פרישה סבירה, ובנוסף למחוייבויות שלהם, עד 2015.
מנשה סמירה: לגבי הפרשים שנוצרו מתחזית מהכנסות גבוהות יותר, כאן גם את אלה אפשר לפרוש לשלוש שנים.
מנשה סמירה: בעניין הזה, אם הם יגיעו ל-2015 בזיכיון ורק אז הם יבקשו לעבור לרישיון - את ההפרות הם לא יכולים...
מנשה סמירה: הייתם  צריכים לסיים את זה בין אם זה בזיכיון ובין אם זה ברישיון.
טלי גורן: אבל, את ההפרשים- - -
מנשה סמירה: לגבי ההפרשים שנובעים מתחזית - יש לזה סעיף נפרד - יהיה מותר להם לפרוש על פני תקופת הרישיון.
מנשה סמירה: לכן, זה מאוזן, הוגן וסביר.
מנשה סמירה: יתרה מזאת, עכשיו אעבור למצב העובדתי.
מנשה סמירה: אנחנו נמצאים ב-2010.
מנשה סמירה: אנחנו לא מתכוונים, וגם הזכיינים לא מתכוונים, להרחיב את היקף חובותיהם למעט הפרות זניחות, חלילה, שייווצרו מתקלות או מדברים מהסוג הזה.
מנשה סמירה: היקף החובות ידוע.
מנשה סמירה: היקף הפרישה הוא סביר על טווח ה-3-5 השנים שנותרו להם.
מנשה סמירה: לכן, המודל הזה שמוצע כאן משקלל נכון בין הדברים, הוא בהחלט אפשרי וגם עושה צדק עם הציבור.
זהר קדמון-סלע: אני רוצה להסביר משהו לגבי 2015.
זהר קדמון-סלע: המשמעות לגבי 2015 היא, שכל חובות הסוגה העילית שלנו בעצם צריכים להתגדר לגדר ההפרה הזניחה ולהיות מושלמים בתוך שנה.
זהר קדמון-סלע: אנחנו מדברים כאן על סוגה עילית.
דוברת: שלוש שנים.
זהר קדמון-סלע: אנחנו מדברים כאן על דרמות.
זהר קדמון-סלע: לוקח יותר משנה להפיק דרמה.
זהר קדמון-סלע: זה לא מעשי.
דובר: מה זה קשור להתחלה ולמועד חתימה?
נגה רובינשטיין: מה זה קשור?
נגה רובינשטיין: יש לכם עוד ארבע שנים לעשות את זה.
נגה רובינשטיין: בעצם, מה שמתכוונים לעשות הוא להתבסס על הפרה - - -
דובר: זה טיעון מיותר ולא רלוונטי.
מנשה סמירה: זכיין נבון יתכנן עם רזרבה מסויימת, יעשה יותר פרויקטים, כדי שבשנתו האחרונה הוא יעמוד במכסה.
מנשה סמירה: לא יעלה על הדעת לבוא ל-2015 מראש ולא לעמוד בכל המכסה.
דנה נויפלד: זה ארבע שנים לא שנה.
טלי גורן: לנו יש על המדף כבר עשרות דרמות.
נגה רובינשטיין: יש חמש שנים להתכונן לזה.
נגה רובינשטיין: זה מספיק זמן.
מנשה סמירה: לא. חבר'ה, יש גבול.
אופיר אקוניס: מנשה, אני מודה לך.
אופיר אקוניס: יפה ויגודצקי, בבקשה.
אופיר אקוניס: אחר כך, חבר-הכנסת אילטוב, אם אתה מבחינתך זה נראה מתווה נכון- - -
מנשה סמירה: אני חייב לומר עוד 2-3 הערות טכניות לדברים.
יפה ויגודצקי: אני מבקשת שזה יופיע בפרוטוקול, שעד לרגע זה הטלוויזיה החינוכית לא קיבלה תשובה ממשרד התקשורת לגבי מה קורה ברגע המעבר מרישיונות לזיכיונות ומחיקת ערוץ 22.
אתי בנדלר: אני באמת תומכת בתזכורת.
אופיר אקוניס: איך זה קשור?
אופיר אקוניס: ההבהרה נכונה, אבל למה היא נאמרת כרגע?
אתי בנדלר: לא. אין לנו הסדר בחוק לגבי העניין.
אופיר אקוניס: אין הסדר.
אופיר אקוניס: יש פה איזו בעיה.
אתי בנדלר: אם הם לא יביאו עד יום חמישי?
יפה ויגודצקי: אני רק ביקשתי שזה יהיה בפרוטוקול.
מנשה סמירה: אני מבקש להשלים את ההערות.
מנשה סמירה: גם את ההערה השלישית העברנו למשרד התקשורת, ואנחנו חושבים שנאמר לנו שיש מקום להעלותה פה.
מנשה סמירה: בסעיף (ג) בנושא הערבויות אנחנו סבורים שצריך להחיל את ההסדר שאנחנו נתנו גם לערוץ 10 באותו נוסח כפי שמופיע בתיקון לחוק לערוץ 10, שעם העשייה תהיה הפחתת הערבויות.
מנשה סמירה: אין סיבה להחזיק את מלוא הערבויות כשהם מתחילים להחזיר.
נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שהסמכות הזאת, הרי גם אתם סבורים, לא משוללת מהידיים שלכם.
נגה רובינשטיין: מכיון שגובה הערבות צריך להיות שווה למחוייבויות, ככל שפוחתות הערבויות יש אפשרות להפחית את גובה הערבות.
מנשה סמירה: יש סעיף שמאד מסדיר את העניין בצורה ברורה בערוץ 10.
מנשה סמירה: אין שום סיבה לא להעתיק אותו as is.
טלי גורן: למה לא להעתיק אותו as is?
אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שברמה העקרונית - - -
מנשה סמירה: למען הסר ספק.
מנשה סמירה: אני מבקש שהנושא הזה יוסדר.
אופיר אקוניס: למה אתם - משרד התקשורת - מבדילים?
לאה ורון: אני חושבת שצריך לאפשר ליועצת המשפטית של הוועדה לדבר.
אתי בנדלר: אינני יודעת למה הם מבדילים.
אתי בנדלר: קיבלתי את מכתבה של עורכת-הדין זהר קדמון שדיברה גם על הנושא הזה, וחשבתי שהטענה ראויה וצודקת.
אופיר אקוניס: היא מייצגת--
דוברת: --את "קשת".
אתי בנדלר: אני אינני יודעת מדוע יש באמת, בהתאם להצעת משרד התקשורת, שינוי בנוסח בין הסעיף שנקבע לגבי ערוץ 10 לבין ערוץ 2. אני אשמח לשמוע הסברים.
אתי בנדלר: אם לא, אני מציעה באמת להיצמד לנוסח שנקבע לגבי ערוץ 10.
מנשה סמירה: אפשר להקריא את הסעיף.
מנשה סמירה: הוא פשוט, והוא בן ארבע שורות.
משה דנון: יש הסבר מהותי בין ערוץ 10 לבין ערוץ 2. עם כל הכבוד לכולם כאן, בואו ונזכור: ערוץ 10 היה נמצא אז במצוקה עם בעיות לא קטנות.
משה דנון: אין מה להשוות.
דובר: - - - מה רוצים לעשות?
דובר: נורא פשוט.
משה דנון: אני הבנתי טוב מאד.
דובר: הבנו, אז מה?
אתי בנדלר: אני רוצה להסביר, כדי שלא יהיה ספק, כיון שהנוסח של הסעיף שמתייחס לערוץ 10 איננו לפני.
אתי בנדלר: אני רוצה להסביר ברמת העקרון בלבד.
אופיר אקוניס: למועצת הרשות השנייה יש הצעה לגבי הנוסח.
אתי בנדלר: ככל שניתנת ערבות, למשל, לגבי מחוייבויות של 100- - -
דובר: אם זה על 100% - כן.
נגה רובינשטיין: מה שהיה ב-10 זה החלפת מחוייבויות, וזה משהו אחר.
אופיר אקוניס: מוש, היועצת המשפטית מדברת עכשיו.
אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, אנחנו מסיימים את העניין הזה, וניגשים להצבעה.
אתי בנדלר: אני מבקשת את תשומת הלב.