GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי חרמש: כשאתה מנסה להסביר היום שברצפת הייצוא בארצות הברית ובהולנד ובגרמניה נמצאים אותם פועלים כי המלפפון לא יודע לקפוץ מהשיח לקרטון, כמו שאמר חקלאי מבנימינה, ושום טכנולוגיה לא יכולה להחליף את זה, אז אומרים לי שארצות הברית זה לא דוגמה ומכסיקני זו לא דוגמה, אצלנו זו עבודה זרה.
שי חרמש: הבוקר בראיון שהיה ברדיו אמרו לי תיקחו ישראלים, שאלתי מאיפה.
שי חרמש: כאלה שיכולים לעבוד ב- 45 מעלות ב- 80% לחות.
שי חרמש: חזינו בסרט שהייתי מציע לך לראות, בשיטה של חיים נחמן ביאליק, אחד אחד ובאין רואה נעלמו.
שי חרמש: הגיעו חבר'ה עם פאקטים וגורמטים לעבוד בחממה, התחיל להיות חם, בהתחלה הורידו את החולצה אחרי זה את הגורמט - - -
קריאה: את הגורמט לא מורידים...
שי חרמש: אחרי זה נשכבו לנוח בצל, אחרי זה נכנסו לאוטו כדי להפעיל את המזגן, כשזה לא היה מספיק, הדליקו את האוטו ונסעו.
שי חרמש: עוד אמרו לחקלאי, אנחנו הוגנים אתך, לא מבקשים תשלום על יום העבודה הזה, הגון לגמרי.
שי חרמש: נשאלת השאלה, עם מי נתווכח?
שי חרמש: עם ברזאני?
שי חרמש: הוא לא הכתובת להתווכח.
שי חרמש: עם יוסי ישי?
שי חרמש: הבעיה היא שלא מקיימים הסכמים שהחקלאים חתמו אותם באינוס ויושבים פה חקלאים ששואלים מי נתן יד לחתום על הסכם כזה, אבל גם כאשר חתמו על הסכם כזה הוא לא ממולא.
שי חרמש: הסטטיסטיקות לא שוות לשום דבר.
שי חרמש: החוסר ב- 1,500 ואני מקבל את הנתונים שלך ולא של אבו, היינו צריכים לדבר עליו ב-1 בינואר 2010 כי המלפפון לא חיכה ל- 26 לנובמבר, הוא חיכה לעובד הזה ב- 1 לינואר.
שי חרמש: אם היית מתווכח אתי ב- 1 לינואר ואומר שיש חוסר זה היה אחרת, כשבאים היום ב- 26 לנובמבר ומסבירים שחסרים 1,500 זה לא מעניין אותי כי אותי מעניין כמה היה חסר ב- 1 ליוני וב- 10 לאפריל וב- 1 למרץ משום שעונה לא מתחילה כשהכנסת מחכה לדון על נושא העובדים הזרים, העונה התחילה ב- 1 לינואר.
שי חרמש: ההסכם היה שהמספרים האלה צריכים לנוע מינואר לינואר.
שי חרמש: אם היינו עומדים במציאות של 1,500 עובדים פחות ב- 1 לינואר הייתי בא לחקלאים ואומר, אתה תוריד לחמישה דונם, אתה תוריד עשר פרות, אתה תוריד ככה וככה, אפשר לעשות התאמות, מה אתה רוצה שיעשו חקלאים שאמרו להם 26,000 בינואר והיום בדצמבר באים ומתווכחים אם חסר 1,500.
שי חרמש: זה לא יציל את מה שלא נעשה.
שי חרמש: אדוני היושב ראש, אני לא יודע מה ניתן לעשות בישיבה, יושבים פה שני תומכים ללובי החקלאי ואני מברך אותם, שני בעלי עניין.
שי חרמש: זה לא מעניין את כל הבית הזה, משרדי הממשלה לא משחקים במשחק, משרד החקלאות משחק לבד על המגרש והחסימה היא בהבנת הטרמינולוגיה.
שי חרמש: ביום שיבינו שעובדים זרים זו עבודה זרה, לא יהיו פה עובדים זרים.
כרמל שאמה-הכהן: הייתי גם בישיבה של האופנוענים, אני חושב שהנושא של האופנוענים גם מאד חשוב, היו יותר חברי כנסת כי זו הייתה ישיבה משותפת לוועדת הכספים וועדת הכלכלה כך שהיו יותר חברי ועדה מוזמנים.
כרמל שאמה-הכהן: דרך אגב, זה מאבק שעדיין נמשך ואני אשמח גם אם תעזור בו.
כרמל שאמה-הכהן: לענייננו, אני גם חושב שהסכמים צריך לכבד, המשפט הזה חוזר בחודש האחרון בכל מיני הקשרים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מכיר את הגישה של האוצר לגבי העובדים הזרים.
כרמל שאמה-הכהן: הכוונות טובות אבל הם מתנגשות עם מציאות מורכבת הרבה יותר.
כרמל שאמה-הכהן: אני גם ראש אגודת הידידות תאילנד ישראל ויש לי שיחות לא מעטות עם השגריר התאילנדי בנושא העובדים, אין ספק שהעובדים התאילנדים, הם בעלי אופי מיוחד, מביאים הרבה תועלת גם למקומות העבודה שלהם ויש מעט מאד תקריות לא חיוביות עם פלח הזה של העובדים.
כרמל שאמה-הכהן: לכן אני לא רואה סיבה למה פגוע במגזר החקלאים, כשברור שללא הידיים העובדות האלה קשה למצוא תחליף אמיתי, כל התחליפים שמוצעים אולי יהיו זמינים בעתיד, היום לדעתי הם לא זמינים וכל עוד הם לא זמינים צריכים לבוא ולהקל ולספק את כמות הידיים העבודות הנדרשת למגזר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע מה הסמכות שלנו והמעמד שלנו בעניין הזה בוועדת הכלכלה אבל אני, כמו האחרים פה, לרשות העניין הזה, יהיה נכון בכל רגע לסייע.
אברהם מיכאלי: אני מברך אותך על שיזמת את הדיון המהיר הזה, לא בגלל השביתה, היה פורום שחבר הכנסת חרמש היה יחד אתנו ודברנו בו על כמה בעיות ולא ידענו שהשביתה הזו תפרוץ.
אברהם מיכאלי: חייבים לשבת וללבן את הסוגיה הזו כי לא יכול להיות שאנשים יעזבו את השטח שלהם ובמקום לעבד אותו יפגינו ברחובות בצורה לא מכובדת.
אברהם מיכאלי: התחום של החקלאות ושל האנשים שתורמים למדינת ישראל בהיקפים שקשה להסביר למדינות בעולם, אנחנו בסוף גודעים את הענף עליו אנחנו יושבים.
אברהם מיכאלי: לכן כל רעיון שיעלה פה מטעם כל מי שמבין בזה, אנחנו לרשותכם, אנחנו רוצים לעזור לכם.
יצחק וקנין: צבי אלון, מנכ"ל מועצת הצמחים.
צבי אלון: אני רוצה להצטרף ולברך את חבר הכנסת וקנין שנטל יוזמה ואת חברי הכנסת שנמצאים פה, למרות שהם מעטים, חשוב לנו שהכנסת תקשיב לציבור החקלאי ותהיה אתו.
צבי אלון: אין לנו מחלוקות עם משרדי הממשלה וציינו אנשים שעושים עבודה חשובה ומקצועית.
צבי אלון: יש הסכם, ההסכם מלכתחילה היה בעייתי, יש בהסכם חמישה סעיפים, הראשון הוא שיורדים עם העובדים כל שנה ב- 1,500 עובדים, זה דבר מאד קשה.
צבי אלון: אף על פי כן חשבו שיצליחו לחיות, יש עוד ארבעה סעיפים שהשכל הישר היה צריך להתנות אחד בשני, משרד האוצר ומשרד החקלאות עשו מהלך חשוב והחליטו להקצות מאות מיליוני שקלים לנושא אבל לא קשרו נושא אחד לשני.
צבי אלון: אמרו שישימו 250 מיליון ₪ למיכון חוסך כוח אדם, אבל מה לעשות, המהלך הזה איטי, כבד, זה לחפש מכונות שחוסכות כוח אדם, הן נכנסות פה ושם, לא בגלל החקלאים שאל רוצים להכניס את זה וזה בלתי תלוי.
צבי אלון: הטכנולוגיה חוסכת שלושה ארבעה אנשים בשנה ופה יש מהלך שמוריד אותנו מ- 28,000 ל- 18,000 שזה דבר קטלני.
צבי אלון: דבר דומה, שמו כסף מבורך לעודד ישראלים לעבוד, אבל אם הם לא באים?
צבי אלון: שום דבר לא קשור?
צבי אלון: אנחנו עדיין צריכים לרדת מ- 28,000 ל- 18,000.
צבי אלון: אלה דברים בעייתיים.
צבי אלון: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש וחברי הכסת, הכי חשוב שיש סעיף מאד ענייני, שיוקם צוות שילווה את המהלך הזה ובסמכותו לשקול - - -
יצחק וקנין: הוקם צוות כזה?
צבי אלון: לא.
יצחק וקנין: אנחנו לא הגורם הפועל בשטח, יש את משרד החקלאות, יש את משרד הפנים, הגורמים שאתם חתמתם.
יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת, אותי זה מוציא מדעתי, המהלכים פה לא נכונים.
יצחק וקנין: בזמן האחרון הדבר הזה חוזר על עצמו בנושאים של חקלאות הרבה מאד.
יצחק וקנין: אני אומר את זה למשרד האוצר וגם למשרד הפנים, שם יש שר מהמפלגה שלי, אתם לא מבינים את הדקויות בנושא החקלאי, פעם הייתה חקלאות אחרת וזו לא החקלאות שיש היום ואתם צריכים להבין את זה.
יצחק וקנין: פעם אני הלכתי עם עגלה וסוס או עם טרקטור לקטוף, היו לי עשרה דונם, היום זו לא אותה חקלאות, רוב החקלאים הקטנים אינם.
יצחק וקנין: החקלאים הגדולים בלי כוח אדם לא יכולים לעבוד דקה אחת.
יצחק וקנין: מה שאתם רואים על המדפים זה לא מובן מאליו.
יצחק וקנין: מי שחושב שזה מובן מאליו טועה טעות חמורה.
יצחק וקנין: אנחנו נביא את זה לכאוס שכולנו נכה על חטא.
יצחק וקנין: אי אפשר להשאיר את המציאות בצורה כזו.
יצחק וקנין: אנחנו כחברי כנסת יכולים להעלות את זה לסדר היום, אני יכול לעשות משהו מחר, לשתק את כל ועדתה כספים.
יצחק וקנין: אתם רוצים את זה?
יצחק וקנין: אני יכול לעשות את זה ממחר.
יצחק וקנין: לא יהיו העברות כספיות, מצידי שכל השרים יעמדו על הראש.
יצחק וקנין: אני יכול לעשות את זה.
יצחק וקנין: אבל אתם מביאים אותנו למצב שאנחנו הופכים להיות השרים.
יצחק וקנין: אומרים לי את זה השרים כל דקה, אם לא תשבו ותתחילו לתת פתרונות ואל תחשבו שיש לנו הרבה זמן כי אין לנו הרבה זמן.
יצחק וקנין: כאשר עגבנייה תלויה, היא תצטרך ליפול בזמן שלה, לא יקטפו אותה היא תיפול ותרקב.
יצחק וקנין: המגזר הזה הוא המגזר שתורם לחברה הישראלית הכי הרבה.
יצחק וקנין: אני מכיר אותו.
יצחק וקנין: במאות מיליוני שקלים הם תורמים למגזר השלישי.
יצחק וקנין: מי כמוני מכיר את זה.
יצחק וקנין: אין עוד מגזר שנותן, בלי כסף, אי אפשר לתאר את התרומה של החקלאים.
יצחק וקנין: אני חקלאי ויודע מה זה.
יצחק וקנין: בפסח אני מקבל 300, טון ו- 400 טון פירות וירקות מכל מיני חקלאים בודדים בחינם  ועוד אומרים לי שההובלה עליהם, הם עושים את המצווה עד הסוף, כל זה חלוקה לנזקקים.
יצחק וקנין: זה פשוט כאב לב שאתם לא מבינים את האנשים האלו.
יצחק וקנין: הם מייצגים את האנשים שיושבים מאחוריהם אבל אנחנו לא מנסים ללכת קדימה.
יצחק וקנין: לפקידים יש כוח יותר מהשרים כי אתם מכתיבים היום.
יצחק וקנין: אני מדבר עם שר והוא אומר לי, מה אתה רוצה ממני, זה היועץ המשפטי.
יצחק וקנין: אני מדבר עם שר החקלאות, שכן שלי, הוא שואל אותי מה אתה רוצה, אני כבול, לך אתה תטפל בתקנות של מועצת הלול, טפל בכול כי אני נגוע.
יצחק וקנין: שאלתי אותו, מה זה אתה נגוע?
יצחק וקנין: השר עושה בשבילו?
יצחק וקנין: הוא לא יוכל לזוז ימינה ושמאלה כי כל ציוץ בישיבת הממשלה מסתכל עליו היועץ המשפטי לממשלה ואומר לו שאסור לו להערב בדיון כי שי לו משק חקלאי.
יצחק וקנין: אי אפשר לנהל כך מדינה.
קריאה: צריך למנות שר חקלאות שיהיה רופא.
יצחק וקנין: אני פונה לרגש שלכם, אני נותן צ'אנס עד יום ראשון, ביום ראשון אני תוקע את חוק ההסדרים איפה שאני יכול.
יצחק וקנין: אני אפיל כל דבר, אני אעשה רביזיות ואטרטר את כל המערכת.
יצחק וקנין: או שאתם מתכנסים ומביאים פתרון או שניתן לכם להתמודד עם כל הבעיות האלה.
יצחק וקנין: אין ברירה, האנשים האלו הם אנשי עמל, אנשים שעובדים, תראו מה זו חקלאות, תרדו למטה.
יצחק וקנין: אני מדבר אתכם מהלב.
יצחק וקנין: לא פעם חקלאי לא מרוויח כסף, מפסיד כסף.
יצחק וקנין: מגדל את כל הגידול שלו וצריך להחליט מה לעשות, מי שיש לו מטע אבוקדו, כבר השקיע את כל התשתית, מה הוא יעשה?
יצחק וקנין: הוא מפסיד כסף, לא משתלם לו לקטוף את זה כי המחיר למטה.
יצחק וקנין: אסור לנו ללכת בשיטה שאנחנו עובדים בה היום.
יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שהמציאות תמשיך להיות כך שיש חוסר של 2,000 בהסכם כתוב.
יצחק וקנין: אם ההסכם לא היה כתוב מילא, אבל אתם כותבים הסכמים ומצד שני, האגרות שלא היו בשנים קודמות,  אתם יודעים לאיזה סכומים אתם מגיעים פה?
יצחק וקנין: עד מתי אתם רוצים להמשיך כך?
יצחק וקנין: אתם רוצים שנשבית את המערכת?
יצחק וקנין: אני רוצה התייחסות, למה אין לי עוד 2,000, 3,000 עובדים.
קרן טרנר: קודם כל, לפי הנתונים שלנו המספרים אחרים.
יצחק וקנין: תני לי נתונים אחרים?
קרן טרנר: שמי קרן טרנר, רכזת פנים ועובדים זרים באגף תקציבים במשרד האוצר.
קרן טרנר: חשוב לומר, לא מדובר במדיניות משרד האוצר להפחתת העובדים הזרים, מדובר במדיניות ממשלה.
קרן טרנר: הממשלה שואפת להשיג איזון בין מספר העובדים הזרים שהיא מאפשרת בענפים מסוימים לבין המשק הישראלי.
קרן טרנר: כשמופר האיזון הזה אנחנו מוציאים עובדים זרים, עובדים בבתי אריזה בחקלאות או מפעילים טיולי אופנים במושב רמות, אתה יכול ללכת לבדוק.
שי חרמש: זו לא תשובה.
שי חרמש: זה היה מיותר.
קריאה: זו הייתה דוגמה לחוצפה שלהם.
יצחק וקנין: תנו לי לטפל בזה.
שי חרמש: היא מתנצלת, זה היה מיותר.
קרן טרנר: ניסיתי לומר שמדובר באיזון.
קרן טרנר: יותר מידי עובדים זרים גם לא טוב למשק הישראלי.
קריאה: תשבי על גבול מצרים.
קרן טרנר: אלה מסתננים, אני מקווה שאתה לא מעסיק מסתננים.
יצחק וקנין: מקובל עלי כל מה שאת אומרת, מבחינתי יש הסכם.
יצחק וקנין: ההסכם הזה קובע מתווה ברור.
יצחק וקנין: יש 40 חתימות, אני מחר אומר לראש הממשלה, כי אני כבר לא סומך על שר החקלאות ולא סומך על שר הפנים ולא על שר האוצר.
יצחק וקנין: אני אומר כך לראש הממשלה, או שאתה מביא פתרון עד יום ראשון לנושא החקלאות, איזשהו פתרון,  או שאני שובר את הכללים בוועדת כספים, לא יהיה שום דבר.
יצחק וקנין: תחליטו מה אתם רוצים.
קרן טרנר: לזה אני רוצה להתייחס.
קרן טרנר: ישבנו עם החקלאים ב- 19 בנובמבר, דברנו על הנתונים.
קרן טרנר: הנתונים שלנו אחרים, נתן לכם אותם ברזאני, זה ממערכת האביב, נתונים של מדינת ישראל.
קרן טרנר: הלמ"ס לוקח נתונים מהמערכת.
שי חרמש: אבל גם הוא מעיד על חוסר.
שי חרמש: גם 1,500 זה חוסר.
קרן טרנר: ישבנו עם החקלאים וטענו שהחוסר נובע אולי מבעיה בירוקראטית שהחקלאים עצמם לא הביאו עובדים ישראלים.
יצחק וקנין: אני רוצה להבין את האמת.
קריאה: יש 600 כוכביות במחשב של משרד הפנים.
קריאה: חושבים שאנחנו לא מביאים ישראלים, אתה יודע למה?
קריאה: כי הנתון לא עובר ממשרד התמ"ת למחשב משרד הפנים ואחרי זה אומרים שאנחנו לא רוצים להביא עובדים.
יצחק וקנין: אני לא רוצה דיון של צעקות.
יצחק וקנין: אני רוצה דיון תכליתי, אני רוצה להבין למה אני לא עומד במכסה.
יצחק וקנין: יש מולי בעיה, אני לא צריך להצדיק את הבעיה, אני רוצה לדעת איך אני פותר את הבעיה, לא מעניין אותי מה שאת אומרת על טיולי אופנים.
קרן טרנר: הדבר היחיד שאמרנו שנדרש איזון.
קרן טרנר: ראינו שיש פער בנתונים ישבנו עם החקלאים, הייתה ישיבה טובה, ראינו שיש פערים, סיכמנו שצוות במהלך שבועיים יבחן למה יש את הבעיות האלה.
קרן טרנר: אמרנו שאנחנו מוכנים לעזור בבירוקרטיה ואולי להאריך מעל 63 חודשים את העובדים הזרים שנמצאים ולתת מענה ולדבר.
קרן טרנר: יחד עם זאת, לפני הבדיקה, כבר למחרת, החלטתם על שביתה, במקום לשבת ולדבר.
שי חרמש: אז החלטת להעניש אותנו?
קרן טרנר: אנחנו עדיין רוצים לשבת עם החקלאים ולנסות לפתור את הבעיות, החקלאות חשובה למדינת ישראל, לא רק לכנסת, אנחנו רוצים לשבת ולדבר אבל הם החליטו לשבות.
קרן טרנר: נשמח עדיין לשבת ולדבר איך פותרים את הבעיות ואת הפערים.
שי חרמש: כמה חסר?
קרן טרנר: להבנתנו חסר פחות מ- 2,000.
קרן טרנר: אלה הנתונים שיש לנו, הם לא ישבו אתנו.
יצחק וקנין: חסרים כ- 2,000, אני מוכן לשבת אתכם מתי שאתם רוצים, עם נציג של החקלאים שיביאו את המספרים ונראה איך אנחנו פותרים את הבעיה מהיום לעוד שבוע.
יצחק וקנין: מחר הם צריכים לקבל החלטה אם הם ממשיכים את השביתה.
קרן טרנר: למחרת הישיבה הם כבר החליטו לשבות,
קריאה: כי מה השתנה?
קרן טרנר: יום אחרי לא השתנה כלום.
קרן טרנר: הייתה ישיבה טובה, סיכמנו על דרכים והחלטתם לשבות.
שי חרמש: יש חוסר, תמלאי אותו, זה הכול.
קרן טרנר: רצינו למלא את החוסר, רצינו קודם לדבר מה הסיבות לחוסר, למחרת הם החליטו לשבות.
יצחק וקנין: אני מציע שמיד אחרי שנשמע את הכלכלנית רחל בורושק, נשב ביחד, חברי כנסת שירצו להצטרף, נציג חקלאים, אבשלום וילן, אני אשמע את כולם ונראה איך פותרים את הבעיה.
רחל בורושק: המספרים שאני אומר הם  מספרים של הממשלה שקיבלנו.
רחל בורושק: הקבצים והנתונים לא כל כך טריוויאליים אבל מה אפשר להבין מהם, ולדעתי לא יהיה בבסיסי שלהם מחלוקת.
רחל בורושק: גם בנתונים של משרד הפנים יש במשקים עובדים פעילים ברמה של 21,700 עובדים.
רחל בורושק: יש עוד 880 שנמצאים בכל מיני מצבי בירור מול משרד הפנים אבל נאמר לנו שגם הם נמצאים במשקים.
רחל בורושק: אלה 22,500 עובדים תאילנדים ואחרים שנמצאים פיזית במשקים.
רחל בורושק: כל הפער בין המספר הזה לבין 26,000 הוא כל מיני בעיות באוויר ומגבלות כאלה ואחרות, הכול בירוקרטיה שאנחנו בודקים ומנסים למפות אותה.
רחל בורושק: בתוך זה, בזמנו נאמר לנו 1,500, בנתונים האחרונים זה 1,000 חקלאים שיכלו להביא עובדים ולא ממשו את הזאות שלהם.
רחל בורושק: הצלבנו את הנתונים היום בבוקר, שלחתי לך את זה במייל, אני לא יודעת אם ראית.
אהרון ברזאני: הגבתי לך על זה.
רחל בורושק: כשאני מעמידה את האלף הללו מול ההקצאות או מול הנתונים של עובדים פעילים שנמצאים במשקים, כמעט 500 מהם לא זכאים להביא עובדים נוספים, הם נמצאים במלוא ההקצאה שלהם, מה שאומר מבחינתי שיכול להיות שכל הפאזל הזה לא מסודר.
רחל בורושק: הייתי עדה לחתימת ההסכם ואני רוצה להוסיף משפט נוסף, נדבך מאד חשוב בהסכם, מעבר לכסף ולתכנית ארוכת הטווח היה שביום חתימת ההסכם נפתחים השמים.
רחל בורושק: ההסכם הזה נחתם על רקע זה שהשמים היו פותחים וסגורים לסירוגין.
רחל בורושק: מיום חתימת ההסכם ועד היום לא השתפר שום דבר בעניין הזה וזה המון כללים נוקשים ובירוקרטיה שאולי אם רוצים שיהיו באמת 26,000 עובדים בחקלאות בארץ צריך להציף 28,000 או 29,000 כדי שנזכה לאותם 25,500 אולי.
רחל בורושק: הרעש הגדול מהירידה ל- 24,500 בשנה הבאה הוא כי אם ב-26,000 אנחנו נמצאים רוב השנה ב- 22,000, ב- 24,000 נהיה ב- 20,000 וזה כבר יהיה מצב בלתי אפשרי.
מאיר פרוש: אני חושב שציונות זה דבר טוב ואתה הדובר הכי טוב שלנו למקרה של החקלאים.
מאיר פרוש: יצאנו למאבק ואני מודיע בשולחן הזה, ההסכם הוא הסכם, למדנו איך מקיימים הסכמים במדינת ישראל.
מאיר פרוש: למדנו את זה על בשרינו, מגדלי הירקות בפיצוי אוטונומיה שנלמד היום בבית הספר למשפטים איך מדינה חותמת על חוזה ואחרי זה שבע שנים היא מגלגלת את זה בבג"צים ולא עומדת בהסכמים.
מאיר פרוש: ההסכם הוא לא תורה מסיני ולא דבר שאי אפשר לפתוח אותו.
מאיר פרוש: החקלאות לא תעמוד ב- 26,000 ובמתווה של הורדה של 1,500, היא לא תעמוד והחקלאים לא יתנו לדבר הזה לקרות, נתנו שביתת אזהרה של ארבעה ימים.
מאיר פרוש: לא נחזור למצב של ההסכם הזה אם הפרו אותו, ההסכם הזה מבחינתנו בטל ומבוטל.
מאיר פרוש: כאשר 30 מיליון ₪ של הישראלים לא מופעלים שם, כאשר מכונו המיון והשטיפה עדיין לא חסכו עובד אחר והדבר העיקרי, כמו שאמר צביקה, הורדה של 1,500.
מאיר פרוש: כאילו שזה אסון גדול שיהיו לחקלאות עוד 3,000, מה המנטרה הזו?
מאיר פרוש: כל יום נכנסים 700 סודנים, נותנים להם אישור והם מסתובבים בארץ, עכשיו מענישים אותם שלא יעבדו חלילה וחס, שבועיים זה שנה של קיצוץ לחקלאות.
מאיר פרוש: למה לסיעוד אין מכסות באוצר?
מאיר פרוש: אין לכם עניין שם להפחית את העובדים הזרים?
קרן טרנר: זה מה שאתה מציע?
מאיר פרוש: לא חשוב שהעניים יוכלו לקנות ירקות ב- 3 שקלים ולא ב- 15 שקלים כמו שהיום, זה לא מספיק חשוב.
מאיר פרוש: לא מספיק יש את נושא המים, בנובמבר אין גשם והחקלאים משלמים על המים יותר יקר מחלב, איזו מדינה שרואה את החקלאים כאויבים שלה?
מאיר פרוש: אי אפשר לעבוד כך.
מאיר פרוש: אם אתם חקלאים אז ששר האוצר לא יאיים לנו להוריד נכסים, כמו שהוא לא הבין במע"מ הוא לא מבין בנכסים כי להביא עגבנייה זה עולה 12 עד 15 ₪ ומה יותר טוב, לעזור לחקלאים ההולנדים?
מאיר פרוש: אנחנו לא צריכים להתפרנס.
מאיר פרוש: כמה חקלאים כבר התאבדו בעבר בגלל מצוקה.
יצחק וקנין: יש אחד כזה במושב שלי.
מאיר פרוש: אתם רוצים להביא אותנו למצב של התאבדות?
מאיר פרוש: היום יש חקלאים שקמים בבוקר ולא מוצאים עובדים.
מאיר פרוש: אתם רוצים להחזיר אותנו לפלסטינים, הייתי חקלאי עד שהגעתי לפעילות ציבורית, הייתי קם בבוקר ולא היו פועלים כי היה סגר באותו יום בגלל פיגוע.
יצחק וקנין: כשיש סגר, זה לא מעניין אף אחד, החקלאי משלם את כל הימים שהפועל לא מגיע, יש עוד מגזר כזה?
יצחק וקנין: כמה אתם רוצים להכות?
יצחק וקנין: מי שלא מבין את המציאות שאנחנו חיים בה אולי הוא חי במקום אחר.
מאיר פרוש: הנושא שני שלא נוותר עליו, קשור לחוזה או לא קשור לחוזה, זה הנושא של 10% מס מעסיקים.
מאיר פרוש: אין עוול יותר גדול בעולם מהעוול של המס הזה, אין לו הצדקה.
מאיר פרוש: קרן, אולי כדאי שתקשיבי...
קריאה: זה לא מעניין אותה.
יצחק וקנין: אני מבקש לא ללכת לפגיעות אישיות.
מאיר פרוש: בנושא של ה- 10%, קשור להסכם או לא, לא נחזור למתווה הזה.
מאיר פרוש: ברגע שראינו שאתם לא עומדים וכל שנה משאירים אותנו ב- 4,000 וב- 2,000 חוסר, ההסכם הזה בשבילנו בטל ומבוטל.
מאיר פרוש: החקלאים בשטח יבטלו אותו.
מאיר פרוש: נושא ה- 10% קריטי, אין מס כזה בעולם, מס על עוסקים זרים.
מאיר פרוש: מצד אחד נותנים לנו את ההיתרים ומצד שני מעמיסים עלינו מס.
מאיר פרוש: על מה?
מאיר פרוש: אחר כך אתם עושים לנו טובה ונותנים לנו כסף למיכון.
מאיר פרוש: חיים יוכל להגיד את המספרים שגביתם עבור מס מעסיקים ואגרות, עוד לפני מס, לפני שהרווחתי את השקל הראשון אני צריך לשלם 10%, על מה?
מאיר פרוש: על כל עובד אני צריך לשלם 500 ₪ למדינה כדי שהם יחזיקו אותו.
מאיר פרוש: משפט אחרון, זו שביתת אזהרה, החקלאים הביעו את תמיכתם במאבק הזה והתקשורת ניסחה את זה בצורה משווקת.
מאיר פרוש: מי שרוצה לבחון עכשיו את החקלאים שילכו לשווקים הסיטונאים ויראו שהם סגורים.
מאיר פרוש: החקלאים לוחצים אותי להמשיך את השביתה בעוד יום, אני אומר להם לא ללחוץ.
מאיר פרוש: אנחנו מקווים שאתה, יושב ראש הוועדה תפעיל את הסמכויות לך כמו שציינת קודם, יחד עם זה ששר החקלאות ייכנס לתמונה עם שר האוצר ואנחנו רוצים תשובה השבוע כדי לדעת איך אנחנו ממשיכים לנהוג.
מאיר פרוש: אם לא נקבל את הפתרונות לשני הדברים האלה, כמות העובדים ומס מעסיקים, נמשיך עם זה ולא נרפה הפעם.
יעקב נוימן: כחקלאי מהשטח, אני רוצה לחזק את ידיו של מאיר שאמר אחד לאחר מה שהחקלאי מהשטח מרגיש.
יעקב נוימן: אני רוצה לתקן אותך כשאמרת שהשביתה התחילה ולא מרגישים, זו שביתת אזהרה שלא תוכננה לפגוע באמא הצעירה עם התינוק שצריכה לערבב לו את הבננה, בשום אופן לא, לא רצינו מדפים ריקים.
קרן טרנר: גם אבא מערבב בננה...
יעקב נוימן: את מרגיזה אותי בגישה הזו, אני מאד מצטער שחקלאים יושבים פה ובוכים, עשי לי טובה ואל תצחקי לי בפנים.
קרן טרנר: התכוונתי להערה השוביניסטית שלך.
לאה ורון: היא דברה על הבננה, שלא רק אמהות מערבבות, גם אבות.
יעקב נוימן: אם אנחנו רוצים שיהיו מדפים ריקים אנחנו מתחילים מיום שישי עד יום שישי ותוקעים את הרשתות וזו לא הייתה הכוונה.
יעקב נוימן: הייתה כוונה שישמעו אותנו ויבינו את הכוח שיש לנו.
יעקב נוימן: אנחנו לא מנסים לחקות את החקלאים בצרפת, שיבואו ללמוד מאתנו, אנחנו חקלאים מספר אחד בעולם.
יעקב נוימן: יש לי הצעות באלפי דולרים לחוד לעבוד בעולם, הם לא יקבלו ממני שום דבר מהידע שרכשתי פה, אף אחד לא יוציא את זה ממני, אני ציוני, זו המדינה שלי ואני אאכיל את העם הזה.
יעקב נוימן: אני בן לניצולי שואה, ההורים שלי ברחו לפה ואני אמות פה.
יעקב נוימן: אני אסביר לך איך נוצרו החוסרים ואני מתנצל מראש אם אני אעליב מישהו , מר ברזאני היה אצלי עם אנשים משירות התעסוקה, הם הסתובבו בחממות וקלטו את החום, תאילנדי בחממות של 40 ו- 45 מעלות חום, זו הסביבה הטבעית שלו בחדר השינה שלו בתאילנד.
יעקב נוימן: אנשי האוצר מטיילים בעולם בודאי, הרגישו כשיוצאים משדה התעופה הממוזג מתחילים להזיע.
יעקב נוימן: הישראלי שנכנס, עזבו את הגורמטים ואת העגילים, אחרי עשר דקות האי-פון שלו נמס.
יעקב נוימן: אני שומע תמיד על נערי האוצר, אני באמת רואה נערים צעירים בגילאים של הילדים שלי, העניין הזה צריך להיות בידי מבוגרים שעברו ויש להם שריטות בידיים, לא לנערים צעירים שגמרו ללמוד ומגלגלים את כל הכלכלה בידיים שלהם, זו טעות ולא אני זה שישנה את זה.
יעקב נוימן: חוסר נוצר כך, יש כל מיני טריקים ופטנטים איך הם מחביאים את ה- 4,000.
יעקב נוימן: היה לי עובד שיצא אחרי שנתיים ועשרה חודשים.
יעקב נוימן: שבעה חודשים לא קיבלתי אחר במקומו מהסיבה שיש חוק שעובד שיוצא לפני שלוש שנים לא מבריקים אחר.
יעקב נוימן: מה אני אעשה שהאמא של העובד שלי נפטרה והוא רצה לעזוב מיידית אחרי שנתיים ועשרה חודשים.
יעקב נוימן: המזל שלא הייתי צריך לשבת שבעה על אמא שלו רק לא לקבל את העובד במקומו, מה עם משקים שנסגרו בגלל זה.
יעקב נוימן: אתם לא שואלים איך מחירי ירקות עולים, מדברים פה בסיסמאות והיחידי שדיבר לעניין זה מאיר יפרח וציבור החקלאים בשטח תומך בו, כל החקלאים עכשיו, מכל המגזרים יושבים ליד הטלפון ומחכים שמאיר יפרח או אבו יגידו להם, עד סוף השבוע או קוטפים, המזמרות ביד.
יעקב נוימן: ברגע שאומרים שממשיכים הם זורקים את המזמרות.
יעקב נוימן: יש שיר, "כשהצבא יפשוט מדיו ליבנו יעמוד לדום" אוי ואבוי למה שיקרה אם החקלאים יורידו את בגדי העבודה.
יעקב נוימן: כחקלאי, יש לי מעל 2,000 דונם לגידול חצילים, אני יכול לבד אני לעצור את החציל ולהקפיץ את המחיר שלו ואני לא עושה את זה.
יעקב נוימן: איך אני מתכנן עונה, אני שותל לפי סגירות השמים, זה לא מתאים לי כי זה בדיוק בשתילה, בהורמונים, בהחלפות ניילון, אי אפשר להמשיך לעבוד כך.
דרור אלמגור: אני אתן את הדוגמה של הבניין, ממשלת ישראל עובדת על כל הציבור הזה בעיניים לדעתי, בבניין לא עובדים כי עצרו להם את הידיים העבודות, אני לא מבין איך אף אחד לא מדבר על זה אצלם.
דרור אלמגור: אם יפתחו להם מחר את הברז של הידיים העובדות הקבלנים יתחילו לבנות.
דרור אלמגור: יש לי חברים קבלנים שאין להם עם מי לעבוד.
דרור אלמגור: שם אפשר לתקן, במגזר שלנו אי אפשר יהיה לתקן, כשחקלאים מבוגרים היום יוצאים ממעגל העבודה ורוב ציבור החקלאים היום לצערנו זה ציבור בוגר, מעט מאד צעירים נכנסים למשקים כי החבר'ה הצעירים לא מסוגלים ולא רוצים לעמוד בצרות האלה.
דרור אלמגור: אי אפשר לישון בלילות, הטלפון מצלצל "בעל הבית, מי פוליס", מה עשינו למדינת ישראל שרודפים אחרינו ככה?
יעקב נוימן: ברשותך, שכחתי משהו, משרד החקלאות הוא חלק מהממשלה, יש פה מסמך שמראה שחובות שחקלאים שהגישו בקשה למשרד החקלאות עומד על 40,000.
יעקב נוימן: מזה מתחילים להוריד, אחרי שהורידו את העור מתחילים בבשר.
דרור אלמגור: גברת קרן מהאוצר טוענת שעובדים על  איזון, איפה היה האיזון עם הפלסטינים שנכנסו מהשטחים בזמנו, שם גם היה איזון?
דרור אלמגור: חוץ מהאיזון שהטילו עלינו גם מס, שאנחנו משלמים כסף על העובדים הפלסטינים.
דרור אלמגור: פעם שילמנו על 12 יום היום קבעו שפחות מ- 25 יום אתה לא יכול לשלם כי אם אמא שלו חולה או שהוא התעייף או שבחמס דאגו שלא ייכנס שבוע, את שירות התעסוקה זה לא מעניין, אני משלם ל- 25 יום.
דרור אלמגור: איפה היה אז האיזון?
דרור אלמגור: העובדים הזרים שבאים לעבודה הם אלה שהחליפו את הפלסטינים שנכנסו מעזה, גם אז עשיתם לנו איזון ומכסות?
דרור אלמגור: המכסה וההמלצות של משרד החקלאות הם מעל 40,000 עובדים.
דרור אלמגור: תפנימו, ישראלים לא רוצים לעבוד בעבודה הקשה הזו, אתם רוצים להכריח אותנו לקחת אותם, תביאו אותם אלינו עם אוטובוסים, נשתמש בהם.
דרור אלמגור: צלצל אלי בחוק אתמול מיבנה בן 33 עם ארבעה ילדים, אמר שאשתו חולה והוא מוכן לבוא ולעבוד בחקלאות כמה ימים, אמרתי שאני צריך אותו לשובע ימים והוא אמר שהוא יכול רק ליומיים שלושה כי הוא גם חותם בשירות התעסוקה.
דרור אלמגור: אי אפשר ככה להפעיל משקים, אי אפשר לתכנן עבודה, מטעים זה לא דבר ליומיים.
חיים חדד: אני רוצה להגיב על דבריה של קרן, כנראה שמראש לא הייתה כוונה לקיים את ההסכם.
חיים חדד: על פי מה שאמרת, נקבע צוות שילווה את המתווה של ההפחתה.
קרן טרנר: הצוות מתכנס.
חיים חדד: גם אני שמעתי נתונים לא נכונים ולא הפרעתי לך.
חיים חדד: הוקם צוות שילווה את המתווה של ההפחתה בתוך ההסכם הזה, אני אומר לך שמזכ"ל ההתאחדות מאפריל מבקש פגישה וקובעים ומבטלים, קובעים ומבטלים.
חיים חדד: אנחנו יושבים עם אמנון בן עמי עם הנתונים מאפריל, אומרים לוש הנתונים שלו לא נכונים, הוא קובע שחסר 3,000, נביא עובדים והם מוצאים את הדרך איך להביא את הנתונים כדי לא לקבל את העובדים.
חיים חדד: אני אומר לך שמראש לא הייתה להם כוונה לתת את העובדים, גם עכשיו הם יבואו עם כל מיני נתונים מעוותים.
חיים חדד: לנו יש נתונים מסודרים, אנחנו ניתן להם אותם, לא הם יתנו לנו.
חיים חדד: עבדנו על הנתונים, אין שום קשר בין מה שקורה בשטח לבין המחשבים שלהם.
חיים חדד: נתנו לנו רשימה של 1,400 חקלאים, עם זה הם מסתובבים בתקשורת ביומיים האחרונים, של 1,400 חקלאים שלא ממשו את הזכות שלהם לקבל עובדים.
חיים חדד: מתוך ה- 1,400 אחרי שבוע בנתונים שלהם ירד ל- 1,055, אחרי בדיקת הצלבה שלנו, ה- 1,055 ירדו ל- 400 כי כל המכסה שלהם הייתה מלאה כי הם לא יכלו לחכות ולקחו מהשכנים שלהם את העובדים, הם רבים עכשיו על העובדים.
חיים חדד: אתה אומר תוך שלושה שבועות תביא את העובד, אם לא, לא תקבל עובד.
אהרון ברזאני: אתם ביקשתם שיפתחו, לא אנחנו, אנחנו מוכנים לפתוח לגמרי.
חיים חדד: אם חסר תיתן לאחרים, למה אתה מתנה את זה דווקא באותם אנשים שהמכסה שלהם מלאה.
חיים חדד: זה לא יכול להיות שאתם אומרים לנו אמנם חסר לכם עובדים אבל לא תקבלו אותם כי  - - -
קרן טרנר: בישיבה אמרנו, תחליטו איך אתם רוצים.
קרן טרנר: שאלנו אתכם איך אתם רוצים.
חיים חדד: זה לא נכון, סחבתם אותנו מאפריל עד נובמבר.
אהרון ברזאני: אנחנו מוכנים לפתוח את ההקצאות האלה.
יצחק וקנין: יש לי שאלה מעשית, יש מולי את ההסכם מה- 12 במאי 2009, כמה פעמים התכנס הצוות מאז?
קרן טרנר: נציגים של משרד האוצר, משרד הפנים ומשרד החקלאות יושבים יחד המון פעמים.
קריאה: בלי ההתאחדות.
אבשלום וילן: סעיף 5 בהסכם אומר שצוות של שר החקלאות, שר האוצר, יו"ר רשות ההגירה ומזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל, במקרה של חילוקי דעות הקפאה או שינויים, צריך להיפגש.
אבשלום וילן: שלחתי שלושה מכתבים בשנה האחרונה, ביקשתי את צוות העל הזה שסמכותו לאשר - - -