GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגיא דגן: נכון שהיום, נקודתית, ספציפית למשבר, יש גם צורך מאד גדול באותם כספים וכמובן שאם ניצור פה איזה רובד יציב יחסית של כספים מקומיים אז זה יכול להקטין את התנודתיות בהשקעות הון סיכון, שגם לתנודתיות הזו יש נזק.
שגיא דגן: נקודה נוספת - אני מניח שאם יש פה אנשים מתחום המוסדיים הם גם יכולים להעלות את זה – הנקודה שצריך להבין היא שגם למשקיעים המוסדיים הישראלים יש יתרון בעצם בהשקעה בתעשייה עתירת ידע מקומית.
שגיא דגן: אל"ף, הם יותר קרובים לשוק.
שגיא דגן: למשקיע אמריקאי יותר קשה להבין את השוק.
שגיא דגן: משקיע מוסדי גם מכיר את הקרנות, במובן של מי האנשים, מה הביצועים שלהם - -
רוברט אילטוב: אולי בגלל זה קל יותר לגייס שם כסף.
שגיא דגן: מה שקורה היום זה שמהרצליה פיתוח יותר קל לגייס כסף מניו יורק ומבוסטון מאשר מפתח תקווה או מדרום תל אביב.
שגיא דגן: אז היכרות עם השוק היא משהו שיכול מאד לחזק את המשקיעים המוסדיים לעומת משקיעים מוסדיים זרים, שבשבילם השוק רחוק.
שגיא דגן: דרך אגב, גם סן פרנסיסקו היא רחוקה למשקיע מניו יורק.
שגיא דגן: זה דבר אחד.
שגיא דגן: דבר שני, הם כמובן יכולים, המשקיעים המוסדיים, להשתמש ביכולות שלהם בשלבים יותר מאוחרים, והחברות האלה בסופו של דבר מגיעות לבורסה, יוצאות בהנפקות פרטיות, צריך להעמיד להן קווי אשראי, ברגע שהן הופכות לחברות יותר גדולות.
שגיא דגן: כמובן, משקיע שמכיר את החברה מהרגע שהיא היתה קטנה, יש לו יותר מידע עליה, יותר היכרות, מה שבעצם תורם פעמיים – גם למשקיע מוסדי, מבחינת יכולת למנף את ההשקעות הקודמות שלו ולהצליח יותר, וגם מהצד של חברות התעשייה.
שגיא דגן: זה בעצם מחזק את האפשרות של בניית תעשייה מקומית בישראל.
רונן סולומון: אני מהצד השני, של הכסף.
רונן סולומון: אני מנהל איגוד קופות הגמל בלשכות המסחר.
רונן סולומון: האיגוד מאגד חברות מנהלות קופות גמל בסך 200 מיליארד שח, כששוק קופות הגמל הוא 280 מיליארד.
רונן סולומון: השאר זה  קופות גמל מפעליות, סקטוריאליות.
רונן סולומון: אני גם בכובע נוסף של איגוד הפנסיה הישראלית שזה קרנות הפנסיה הקטנות יותר.
רונן סולומון: שוק הפנסיה הוא 80 מיליארד.
רונן סולומון: נוסף על קופות הגמל וקרנות הפנסיה יש שחקן נוסף שהוא חברות הביטוח, ויש כמובן גם את עמיתים, ששם למעשה זה 70% אג"ח מיועדות, אז אני לא יודע אם הם יהיו במשחק, אבל ציינתי בשם מי אני מדבר.
רוברט אילטוב: מה סך הכל השוק - -
רונן סולומון: השוק זה 800 מיליארד שח, באופן כללי, של החיסכון ארוך הטווח.
רוברט אילטוב: כלומר, אתה מייצג פה 50%, במצטבר.
רונן סולומון: פחות.
רונן סולומון: רבע, בערך, כי בערך 300 מיליארד זה בערך קרנות הפנסיה של עמיתים.
רונן סולומון: 350 מיליארד זה היום קרן הפנסיה שמנוהלת על ידי עמיתים, שזה קרנות הפנסיה הוותיקים – שכמו שציינתי הם 70% אג"ח מיועדות.
רונן סולומון: אז אני לא יודע עד כמה ייכנסו לתכנית ב-30% הנותרים של הכסף, אבל יכול להיות.
רונן סולומון: ראשית, אנחנו מברכים על התכנית.
רונן סולומון: כמובן- כל מטריה שהמדינה נותנת למוסדיים אנחנו נברך עליה.
רונן סולומון: גם לתעשיות נוספות, אם יתנו מטריה – נשמח.
רונן סולומון: צריך לקחת בחשבון שוועדות ההשקעה של גופים מוסדיים ומנהלי השקעות, אנליסטים, לפני שהם בוחנים השקעה הם בוחנים את כל הפרמטרים לסיכון, כי מדובר פה בכספי ציבור.
רונן סולומון: זה לא כסף שלהם, החברות בסך הכל מנהלות את הכסף.
רונן סולומון: ולכן אלו פרמטרים שגם החברות לוקחות בחשבון.
רונן סולומון: אני לא יודע אם הנתון שניתן על 0.13 מהתיק של המוסדיים שמושקע בהייטק הוא נכון.
רונן סולומון: יכול להיות שזה רק דרך קרנות הון סיכון.
רונן סולומון: יש גם השקעה ישירה לדעתי בחברות הייטק שנסחרות בבורסה, או שלא נסחרות.
רונן סולומון: יש גם אג"ח כזה או אחר, יכול להיות שצריך לבדוק את כל הנתונים יחד.
רונן סולומון: אני לא יודע את הנתונים במדויק.
רונן סולומון: יש לי הערכה שזה קצת יותר, ולא 0.13.
רונן סולומון: אנחנו, כמובן, קיבלנו את התכנית - -
רוברט אילטוב: אתה יכול להסביר לוועדה מה הסיבה שעד היום ההשקעות שאפו לאפס?
רונן סולומון: זה שיקולים של ועדות ההשקעה.
רונן סולומון: ועדת ההשקעה היום רואה כל מיני פרמטרים, לרבות פרמטרים של סיכון.
רונן סולומון: אני לא רוצה חלילה להוציא דיבה, אבל ישנן השקעות יותר מסוכנות וישנן פחות מסוכנות.
רונן סולומון: מדובר פה בכספי ציבור, בסך הכל, והגופים מתחרים, כמו שנאמר, גם על תשואה, בסופו של יום.
רונן סולומון: והתשואה נמדדת – אמנם זה נראה כאילו לא כל חודש, אבל זה כל חודש, או כל שנה, וכל גוף, כמובן, מתחרה בצורה המקסימלית.
רונן סולומון: נכון שחיסכון ארוך טווח כשמו כן הוא – אמור להסתכל לאופק השקעה לטווח ארוך ומאד הגיוני ומאד סביר, נניח, שכאופק השקעה לטווח ארוך צריך לקחת השקעה בנכסים שיניבו אולי בעתיד תשואה גבוהה יותר, שיש להם סיכון גבוה יותר.
רונן סולומון: את זה הגופים המוסדיים יודעים לעשות.
רונן סולומון: יש להם מנהלי השקעות, אנליסטים, וכדומה.
רונן סולומון: נאמר כאן נתון שלדעתי נכון לגבי כל העולם – ישנה ירידה בהשקעה בכלל של מוסדיים בקרנות הון סיכון, מסיבות כאלה ואחרות, בעקבות המשבר הפיננסי העולמי.
רונן סולומון: גופים יותר נזהרים, וכדומה, ואני מניח שגם הגופים הישראלים נהגו כמו אחיהם בעולם וגם נזהרו יותר, מבחינת אפיקי ההשקעה.
רונן סולומון: כרגע שיש פה את המטריה של המדינה שמגינה על השקעה כזו בתעשיית ההייטק, אני מאמין שלוועדות השקעה יהיה יותר קל לבחון השקעה בקרן הון סיכון.
רוברט אילטוב: לדעתך - האם תגדילו את ההשקעות בעקבות - -?
רונן סולומון: קשה לי להעריך.
רונן סולומון: אני ראיתי את התכנית ביום ראשון –      היו"ר רוברט אילטוב:     	אבל התייחסתם לתכנית.
רונן סולומון: רונן סולומון:     	התייחסנו לתכנית במסמך RFI.
רונן סולומון: אנחנו תמכנו.
רונן סולומון: כרגע אנחנו רואים את התכנית לעומקה עם כל הפרמטרים.
רונן סולומון: קשה פה לתת הערכה אם אנחנו נגיע למלוא המיצוי.
רונן סולומון: מדברים פה על 2 מיליארד שקלים השקעה, מתוכם – 800 מיליון שמוגנים.
רוברט אילטוב: בשלוש שנים.
רונן סולומון: בשלוש שנים, כן.
רונן סולומון: קשה לי לתת פה תשובה חיובית שנגיע בדיוק לאותה מכסה.
רונן סולומון: אני מאמין שכן, אבל עוד פעם – אלה ועדות השקעה של כל גוף בנפרד, לא ועדות משותפות.
רונן סולומון: כל גוף בנפרד לוקח, ובוחן ובודק השקעה אחרי השקעה, האם היא כדאית לו מבחינת הסיכון לעומת התשואה.
רונן סולומון: במידה ויחליטו שכן, כמובן שפרמטר נוסף שנכנס לתמונה היא אותה הגנה, אותה מטריה.
רונן סולומון: במידה והמשקיע המוסדי- בין אם זה קופת גמל, קרן פנסיה או חברת ביטוח – תחליט שבכפוף לסיכון ולמטריה שיש בתמונה – שווה להשקיע, אז מין הסתם ישקיעו.
רוברט אילטוב: כלומר, אם לתרגם את מה שאתה אומר, אתה אומר – יכול להיות שהתכנית תהיה קיימת, אבל מוסדיים לא ישתתפו בה.
רונן סולומון: לא אמרתי.
רונן סולומון: אמרתי שצריך לבחון את התכנית על ציר הזמן.
רונן סולומון: התכנית רק הוצגה לפני יומיים – שלושה.
רונן סולומון: המוסדיים עוד צריכים ללמוד אותה, זה צריך להגיע לוועדות השקעה.
רונן סולומון: קשה פה לתת תשובה שאנחנו מתחייבים, בכסף.
רונן סולומון: שוב - זה לא כספים שלנו, זה כספי ציבור.
רוברט אילטוב: גם הכספים של האוצר הם לא שלנו, הם כספי ציבור.
רונן סולומון: נכון, אבל יש כללים שמשרד האוצר, הרגולטור שאחראי עלינו, קופות הגמל, קרנות הפנסיה וחברות הביטוח, קובע לנו מבחינת כללי השקעה, ולכן ועדת ההשקעות, לרבות הדירקטוריון, וכל הפרמטרים שצריכים להביא האנליסטים ומנהלי ההשקעות- הם צריכים להביא את כל הנתונים בפני אותה ועדת השקעה והדירקטוריון, ובמידה ויוחלט להשקיע, אז ישקיעו.
רוברט אילטוב: אבל ברמת העיקרון – אתם הרי התייחסתם לתכנית, אבל עדיין אתה אומר שיכול להיות שהתכנית תצא לפועל אבל אתם לא תשתתפו בה.
רונן סולומון: אמרתי שקשה לי לתת פה תשובה.
רונן סולומון: יכול להיות שהיא תצא לפועל אבל אני לא יכול להתחייב פה שאת כל הכסף שאותן קרנות הון סיכון מבקשות אנחנו נביא במלואו.
רונן סולומון: אני לא יכול להתחייב בשמם של עשרות גופים.
רונן סולומון: אני מניח שזה ייבחן ויוחלט.
ערן היימר: אין גוף אחד שיכול להתחייב.
ערן היימר: אני חושב שעכשיו הנטל עובר לקרנות לשכנע את הגופים המוסדיים להשקיע בהן.
ערן היימר: זו מלאכת שיכנוע לא קלה.
רוברט אילטוב: כשאתם עשיתם את התכנית אתם לקחתם מדדים מסוימים, בדקתם נתונים כאלה ואחרים, הלכתם וחישבתם למה הם ישקיעו.
רוברט אילטוב: היום אני שומע שלמרות שהם נתנו לכם תשובות כאלה ואחרות זה לא בטוח.
ערן היימר: לא, הדובר המכובד מייצג איגוד.
ערן היימר: הוא לא יכול להתחייב בשם אף אחד מחברי האיגוד.
ערן היימר: זו לא סמכותו, זו לא אחריותו.
רוברט אילטוב: השאלה שנשאלת, ואני פוליטיקאי, ולא רוצה להיכנס למערכות כלכליות כאלה ואחרות.
רוברט אילטוב: אני רוצה לדעת – אם כספי ציבור, שבאה היום הממשלה שאומרת היום שהיא מוכנה לתת ולגבות ולתת מטרית ביטחון לקרנות הפנסיה, או מוסדיים, ואני בונה להם תכנית שהם ישקיעו, ובעצם – אין היום הסכמה שבתנאים כאלה הם ייכנסו.
רוברט אילטוב: הם אפילו לא בחנו אם כדאי להם בכלל להיכנס.
ערן היימר: התכנית משפרת באופן משמעותי את המצב של המשקיע המוסדי שרוצה להשקיע בקרן הון סיכון, לעומת מה שהיה לפני שבועיים.
ערן היימר: חלקם השקיעו גם לפני שבועיים, כספים קטנים, אמנם, אבל השקיעו.
ערן היימר: עכשיו, על קרנות הון סיכון שרוצות לגייס כסף ולעשות עבודת רגליים, לשכנע למה למשקיעים המוסדיים כדאי להשקיע אצלם, תחת המטריה הזו שאנחנו שמים, שמגינה על המשקיע מבחינת הסיכון שלו, ובעזרת המטריה הזו יהיה יותר קל – כך התרשמנו מהדיאלוג שלנו עם הגופים המוסדיים – לקבל את החלטת ההשקעה, אבל היא החלטה שצריכה להתקבל כהחלטה מושכלת, על נכסים מסוכנים, שעכשיו הם קצת פחות מסוכנים.
עמי צדיק: תגדילו את האינסנטיב, אם זה לא יהיה מספיק?
ערן היימר: אנחנו לא מתכוונים לשנות את התכנית, אנחנו חושבים שהיא מאוזנת, היא נכונה.
ערן היימר: אם נגיד שאנחנו נשנה, אז כמובן שאף אחד לא ישקיע, יחכו חודשיים.
רוברט אילטוב: האם יש תכנית אלטרנטיבית, במידה ומחר המוסדיים יגידו שזה לא טוב להם?
ערן היימר: אני לא צופה שזה יהיה המצב.
ערן היימר: עשינו את עבודת הרגליים שלנו ואנחנו עומדים מאחורי התכנית.
ערן היימר: אנחנו לא צופים שזה יהיה המצב.
עודד חרמוני: אני מאיגוד תעשיות הייטק.
עודד חרמוני: קודם כל, אנחנו גוף שמייצג גם חברות סטארט אפ, גם חברות גדולות, גם קרנות  וגם משקיעים מכל מיני סוגים, ומהבחינה הזו יש קשת די רחבה שתומכת בתכנית המוצעת של האוצר.
עודד חרמוני: אני חייב להודות שהאוצר היה פתוח גם אלינו לקבל הערות בהתדיינות מוקדמת לקבלת פידבקים, גם אתנו וגם עם החברים שלנו, כמו שהוא עשה את זה עם המוסדיים.
עודד חרמוני: אני חושב שהיתרון הגדול של התכנית, זה קודם כל שהיא יוצאת על הפועל.
עודד חרמוני: יש צורך כרגע בטיפול בתעשייה הזו וכל דבר שיעכב את זה עוד פעם יכניס אותנו לתהליך של עיכוב ביצירת מימון זמין לחברות סטארט אפ.
עודד חרמוני: יש מגבלה.
עודד חרמוני: ברגע שיש כמה תכניות אלטרנטיביות זה יכול ליצור מצב  שבו המוסדיים ישבו על הגדר ולא יוכלו לבחור בתכנית הנכונה, מבחינתם.
רוברט אילטוב: לפי מה ששמעתי – זה טוב להם גם ככה.
רוברט אילטוב: הם היום משקיעים, הרבה כסף להשקיע במקומות אחרים הם לא רואים, אז לא בטוח שהם ינצלו את זה, הם גם ככה יושבים על הגדר.
רוברט אילטוב: השאלה היא אם התכנית בכלל תביא אותם להשקיע את הכסף, כי אפיקי ההשקעה שיש להם כרגע מספיק טובים להם.
רוברט אילטוב: זה לפי ההרגשה מהשיחה שלי מהשאלות והתשובות שהיו פה.
עודד חרמוני: אני חושב שהתכנית הותאמה יותר לצרכים של המוסדיים ולכן היא גם שונתה – היא היתה בהתחלה 20%, עברה להיות 25%.
עודד חרמוני: יש פה שני היבטים.
עודד חרמוני: היבט אחד- האם תהיה הגדלה של כמות האלוקציה להשקעות בתעשיית ההייטק – את זה אני לא יודע לומר, אם התכנית הזו תעשה.
עודד חרמוני: היא כן תעשה משהו אחר חשוב – היא תיתן את הפוש לתחילת הגיוסים.
עודד חרמוני: זאת אומרת, אחת הבעיות של קרנות הון סיכון זה סגירה ראשונית של קרן.
רוברט אילטוב: עוד פעם – לפי מה ששמעתי עכשיו מערן סולומון, שזה אולי.
רוברט אילטוב: הם יבחנו את זה עם הוועדות שלהם ואולי הם ישקיעו.
רוברט אילטוב: זה לא בטוח.
עודד חרמוני: משיחות שאני מקיים עם חברי האיגוד, שחלקם זה קרנות הון סיכון, שמדברים עם מוסדיים בעקבות התהליך הזה, שומעים כן נכונות להשקיע.
עודד חרמוני: מה שאני אל יכול למר כרגע- האם יש הגדלה של האלוקציות, וזה סימן השאלה.
עודד חרמוני: אבל אם נצליח, באמצעות התכנית הזו, ליצור תמריץ למוסדיים לעשות את  ההשקעות הראשוניות בקרנות, זאת אומרת, לא לחכות שהמשקיעים הזרים ישקיעו את הכסף ואז להצטרף ולקבל אישור מהמשקיעים הזרים, אלא להיות בין המשקיעים הראשונים שמשקיעים באותה קרן, ולעזור לה לסיים את הסגירה הראשונית, שזה החלק הכי קשה שלה – אז אני חושב שגם אנחנו נעשה דחיפה מאד גדולה לתעשייה הזו.
עודד חרמוני: זו אחת הסיבות שאני תומך בתכנית הזו, כי היא יוצרת אינסנטיב מסוים לאלה שיושבים על הגדר, וחשבו שיש פה תעשיית הייטק טובה, כי הרי כולנו רואים מה שיש פה, ומאמינים שיש פה תעשייה עם פוטנציאל גדול.
עודד חרמוני: ובמאמר מוסגר אני חושב  שזה הזמן הכי טוב להשקיע בתעשייה הזו, דווקא בגלל שזו תקופת שפל, והם ייצאו נשכרים מכך.
עודד חרמוני: אני חושב שזה ייתן להם דחיפה לעשות את ההשקעה הזו.
עודד חרמוני: אבל ימים יגידו, נדע את זה די מהר.
רוברט אילטוב: מה לדעתכם התקופה שנדע?
עודד חרמוני: בשנה הקרובה יש בין 5 ל-7 קרנות שייצאו לגיוס.
עודד חרמוני: כבר עכשיו יש קרנות שמשלימות או בתהליך מתקדם של גיוס שלא היו להם משקיעים ישראלים.
עודד חרמוני: אני  יודע משיחה אתמול עם קרן שאמרה שיש להם משקיע מוסדי שרוצה להשקיע.
עודד חרמוני: במקרה שלהם,  הם יושבים על הגדר בגלל התכנית.
עודד חרמוני: בלי התכנית יכול להיות שהיה להם יותר קל, ועכשיו הם לא יודעים בדיוק מה המגבלות שלה, וכו'.
עודד חרמוני: יש כמה ניואנסים שאני חושב שהתכנית צריכה לעבור עד שהיא תושלם.
עודד חרמוני: נקודות שקשורות להיקף ההון המנוהל בארץ ובחו"ל, יש פה כמה סוגיות, יש סוגייה של פרסום הדוחות האלה, מאחר והאוצר מחייב את המוסדיים להעביר את הדוחות לביקורת, כפי שהבנתי, אז יש חשש גדול את הקרנות שמטבע היותן גופים פרטיים, שהאינפורמציה הזו תועבר לציבור, לגופים שלא מוסמכים לראות את זה, אבל ככלל התכנית הזו נראית לנו טובה, וכבר מדברים ראשונים שאנחנו שומעים – יש שקילה של הדברים.
עודד חרמוני: גם הכנס שהאוצר עשה יחד עם התמ"ת בשבוע שעבר שאנחנו היינו שותפים לתוכן שלו, גם יצר הרגשה חיובית.
עודד חרמוני: היתה שם סיטואציה, כאנקדוטה, שלא היה מספיק מקום בכנס, אנשים נשארו בחוץ.
עודד חרמוני: זה דבר חיובי, סביב תעשייה כזו שהיא כל כך מושמצת בשנים האחרונות.
עמי צדיק: אנשים מההיטק או מהמוסדיים?
עודד חרמוני: הגיעו גם מהמוסדיים וגם אנשי הייטק.
עודד חרמוני: מאחר ואני מכיר את רוב תעשיית ההייטק ואני פחות מכיר את המוסדיים – אני הכרתי בערך חצי מהנוכחים באולם.
עודד חרמוני: אני מניח שהחצי השני מלבד אנשי האוצר היו המוסדיים.
עודד חרמוני: אז היו שם אנשים בכירים, כמו אהרון פוגל, למשל, שעצם זה שהוא הגיע לאולם כבר מעיד על זה שמקבלי החלטות בגופים רציניים מוכנים לשמוע ולפתוח את האוזניים, ולהחליט אם הם רוצים או לא.
יצחק וקנין: אנחנו קודם כל מברכים על התכנית הזו של האוצר, חושבים שהיא חשובה לעידוד ההשקעות בתעשייה.
יצחק וקנין: האמירה שנאמרה פה – בכנס היתה נציגות מכובדת של המוסדיים, ויש עניין בנושא הזה.
יצחק וקנין: התכנית, למעשה, באה ונותנת דחיפה, זריקה חשובה למוסדיים לבוא ולהשקיע בתעשייה.
יצחק וקנין: נאמר פה כבר שבעשור האחרון ההשקעות של המוסדיים בתעשייה הזו ירדו בצורה משמעותית.
יצחק וקנין: דיברו פה על 0.13.
יצחק וקנין: המספר בעולם לשם ההשוואה הוא למעלה מפי 10, של גופים מוסדיים שמשקיעים בתעשייה הזו.
יצחק וקנין: זה רק כאיזשהו מצפן.
יצחק וקנין: אין ספק שהמשוואה של סיכון – סיכוי משתנה פה עם התכנית הזו, וזה יגרום לדינאמיקה אחרת בין המוסדיים ובין התעשייה, יתעניינו יותר.
יצחק וקנין: שאלת קודם לגבי האלוקציה של ההשקעות.
יצחק וקנין: אין ספק שמנהל השקעות שבא ומקבל הגנה מסוג כזה, ועדת ההשקעות תסתכל על הדברים בצורה אחרת.
יצחק וקנין: היתה פה השפעה פסיכולוגית של הרבה מאד שנים שהפסידו כסף בתעשייה הזו, ואי אפשר להתעלם מזה.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד כמה מילים על הנושא של השקעות בהייטק מהצד שהבורסה עושה בשנה האחרונה, ואנחנו נמצאים בקשר הדוק גם עם האוצר,  כדי להבין את מה שקורה סביב ובאמת זה חלק מהנושא שיעזור, אולי, לקבל החלטה.
יצחק וקנין: לחברות בתעשייה יש היום בעיות קשות בכל העולם להשיג כספים, להשיג משקיעים, מה שנחוץ כל כך ולפעמים יכול להרוג חברה עם פטנט מצוין.
יצחק וקנין: אנחנו, לדוגמה, במקביל, כמובן שמחים ומברכים שיש אפשרות להחיל את התכנית גם באמצעות הבורסה, מה שנאמר פה – קרן ציבורית, קרן שמשקיעה בסל של חברות, וההטבות של התכנית יחולו עליה, אבל אנחנו בשנה האחרונה פועלים הרבה מאד עם איגוד תעשיות ההייטק וישירות עם חברות ההייטק כדי ליצור מצב שחברות יוכלו לגייס כסף.
יצחק וקנין: המקורות היום זה לא דבר שכיח.
יצחק וקנין: היום, בבורסה בתל אביב, בנושא של ביומד, סקטור אחד מתעשיות עתירות ידע, נסחרות למעלה מ-50 חברות, שזה cluster גדול בקנה מידה בינלאומי.
יצחק וקנין: נעשות הרבה מאד פעולות כדי לקדם את הנושא הזה, אנחנו בעוד שבועיים משתתפים בכנס בשיתוף עם הנסדא"ק, שאנחנו לוקחים אתנו 15 חברות ביומד שנסחרות בארץ, ומפגישים אותם עם משקיעים ספציפיים בתעשייה הזו מחו"ל.
יצחק וקנין: יש פה הרבה מאד מה לעשות כדי לקדם את העסק הזה.
יצחק וקנין: התכנית הזו היא חשובה והיא מראה את הקו, את המדיניות של הממשלה.
יצחק וקנין: אנחנו מאמינים שככל שהתכנית הזו תתקדם, זה רק יעזור לנו לעזור לתעשייה הזו.
יצחק וקנין: נוצרה פה מאז הכנס דינאמיקה בין הקרנות ובין המוסדיים, דבר שגם חשוב לנו לרכוב על הגל החיובי הזה כדי להמשיך לסייע לתעשייה דרך הפעולות שאנחנו עושים.
יצחק וקנין: הערה אחת שיש לי, ואני האוצר שמעו אותה ממני, בכנס – 	הבורסה בתל אביב, שהיא אחת  מהבורסות  במערב שביצועיה בעשור האחרון הן מהיותר טובים, ואפשרויות הגיוס, בפרט בתעשייה הזו, יותר קלים – היום, לחברת הייטק בנסדא"ק קשה מאד לגייס כסף אם היא לא מקבלת שווי של 300 מיליון דולר, לפחות, מה שאפשר היום לעשות בבורסה בתל אביב.
יצחק וקנין: אנחנו לא מתביישים לומר לתעשייה – תבואו, תנפיקו אצלנו, שנה-שנתיים-שלוש, החברה תתבסס, תגדל, אפשר לעשות רישום כפול, יש במדינת ישראל חוק של רישום כפול, ולהמשיך הלאה, וזו הסיבה שאנחנו עורכים את הכנס בשבוע הבא בשיתוף עם הנסדא"ק.
יצחק וקנין: אבל יש אולי עוד דבר אחד שאפשר לעשות פה – אפשר להחיל את ההטבות של התכנית הזו על מוסדי שמזמין בהנפקה, בשוק הראשוני בלבד, של חברה עתירת ידע בבורסה.
יצחק וקנין: מעבר לנושא של קרן ציבורית שהוא חשוב ונחוץ, זה עוד דבר שיכול לעודד מוסדיים להשקיע ולעזור לתעשייה הזו.
שלמה וקס: אני מאיגוד תעשיות האלקטרוניקה והתכנה.
שלמה וקס: קודם כל אנחנו רוצים לברך את האוצר ואותך, אדוני היושב ראש, על הפעילות למען ההייטק.
שלמה וקס: זה מנוע הצמיחה של המשק והכלכלה בישראל, והצעד הזה, למרות שהוא נוגע רק בחברות הסטארט אפ אולי ייתן אויר לנשימה, והם יחזרו – איגוד תעשיות ההייטק יקרא לעצמו בחזרה – איגוד קרנות הון סיכון.
שלמה וקס: אנחנו מברכים על הצעד ותומכים בו, אבל אנחנו, כתעשייה אמיתית, ויושב כאן יורם אורון יושב ראש ורטקס, עוד בזמנו, ב-2007 עשינו עבודה משותפת איך אנחנו מצמיחים הלאה את התעשייה, כשהוא היה יושב ראש ארגון קרנות הון סיכון.
שלמה וקס: במדינת ישראל יש כשל שוק בקרנות ביניים, קרנות -  venture lending.
שלמה וקס: Private equity  והתוצאה – שאנחנו לא רואים שמתפתחת פה תעשייה חדשה שגדלה.
שלמה וקס: רק אתמול ישבנו עם שר האוצר והמנכ"ל שלו על הנושא הזה של קרנות הון ביניים.
שלמה וקס: אני מאד שמח שמישהו מצליח ועושה אקזיט, אבל מזה, במקסימום, נשאר כאן מרכז פיתוח, ולא מתפתחת תעשייה.
שלמה וקס: אנחנו מדברים על הצורך בקרנות הון ביניים, מזנין, מה שנקרא, ואת זה למדתי ממורי ורבי יורם אורון, שסיפר את הסיפור האישי שלו על חברה שהוא נאלץ לעשות לה אקזיט ולהוציא תעשייה מישראל שהיתה יכולה להתפתח.
שלמה וקס: זה נושא שמחייב דיון נפרד ופתרון נפרד.
שלמה וקס: במקביל, וללא שום קשר, שתהיה לכל מיני בוגרות חממות את היכולת לקבל מקרנות הון סיכון את הכסף להמשיך ולהתפתח.
שלמה וקס: אבל אנחנו, כתעשייה, רוצים לראות שמפתחת פה תעשיה, שחברות קטנות שמוכרות ב- 10 מיליון דולר יהפכו להיות כאלה שמוכרות ב-50 מיליון דולר, וחברות שמוכרות ב-50 מיליון דולר יהפכו לחברות שמוכרות ב-100 מיליון דולר.
שלמה וקס: ובזה יש לנו כשל שוק, לא יעזור, זו עובדה קיימת במדינת ישראל.
שלמה וקס: לסיכום- שוב, אני מברך על הצעד הזה.
רוברט אילטוב: אנחנו נקיים דיון נפרד לנושא של הון ביניים והתפתחות תעשייתית בתחום ההייטק.
דוד אסיא: אין לי הרבה מה להוסיף על מה שאמר קודמי.
דוד אסיא: עשינו מספר רב של פגישות בהנהלת האיגוד עם המוסדיים, עם האוצר, עם התמ"ת, עם כל הגורמים המעורבים.
דוד אסיא: אנחנו מברכים על התכנית, היא יפה, אבל זה לא מספיק, זה רק צעד ראשון, ואני מאד מבקש ממך, אדוני היושב ראש, תדאג לעשות ישיבה על נושא של קרנות מזנין  ו- venture lending.
דוד אסיא: העלנו הצעה לאוצר לפני כחודש-חודשיים ואתמול היתה ישיבה ראשונה בעניין.
דוד אסיא: מאד חשוב לקדם את הנושא כי המדינה כרגע, התעשייה תקועה בכך שחברות שקיבלו כסף מאנג'לס או מגורמים פרטיים או מקרנות הון סיכון הגיעו לשלבים של 10 מיליו דולר, 20 מיליון דולר מכירות – לא מסוגלות לגייס כסף, וחייבים לוודא שתהיינה קרנות שתספקנה מימון לחברות שרוצות לגדול מ-10 מיליון דולר ל – 100 מיליון דולר, ליצור תעשייה.
דוד אסיא: זה מאד חשוב, עשינו עבודה מאד רצינית בנושא הזה.
רוברט אילטוב: אם תוכלו, תעבירו אלינו, לוועדה, את הממצאים שלכם.
שלמה גרדמן: אני מפורום מנכ"לים של חברות הייטק.
שלמה גרדמן: ראשית, אני מברך על התכנית מעצם העובדה שקודם כל ממשלת ישראל התחילה לדבר עם תעשיית ההייטק וכמו שאמר גם ערן סולומון קודם, יש היום הכרה בזה שתעשיית ההייטק מייצרת את מנוע הצמיחה העיקרי של הכלכלה הישראלית.
שלמה גרדמן: יחד עם זאת אני חייב לומר שהתכנית שהוצגה כאן, יש אתה שתי בעיות מרכזיות.
שלמה גרדמן: ראשית,  עד עכשיו, אני לא יודע אם בהמשך נדע – כמה כסף יתווסף להייטק כתוצאה מהתכנית הזו.
שלמה גרדמן: זה לא ברור, זה לא סוכם עם אף אחד, והדברים האלה תלויים  במשא ומתן בין הקרנות למוסדיים.
שלמה גרדמן: אבל הבעיה הגדולה יותר היא זמן המימוש.
שלמה גרדמן: אני מאמין שרק היום מתחילים לדבר עם המוסדיים והקרנות וזה לוקח זמן ויכול לקחת גם כמה שנים.
שלמה גרדמן: היום, תעשיית ההייטק נמצאת במשבר, וכשאנחנו נמצאים במשבר, אין זמן.
שלמה גרדמן: כדי לענות לשאלתך, קודם, היושב ראש, אני רוצה להציג פה כמה מספרים.
שלמה גרדמן: הירידה בהשקעות בהון סיכון במדינת ישראל בין 2008 ל-2009 קרובה ל-50%.
שלמה גרדמן: בשנת 2008, המספר המדויק הוא 2.1 מיליארד דולר שהושקע בתעשייה, ובשנת 2009- המספר ירד ל-  1.2 מיליארד דולר, והשנה אנחנו צפויים לירידה נוספת.
שלמה גרדמן: זאת אומרת, כרגע, סדר הגודל של הכספים שחסרים לתעשיית ההייטק בסדר הגודל שהיא נמצאת היום – מיליארד דולר.
שלמה גרדמן: זה המספר, קודם כל, של הירידה.
שלמה גרדמן: אבל יש מצב עוד יותר חמור- מך הכספים שהקרנות השקיעו, 92% הלכו לחברות הפרוטפוליו שלהם.
שלמה גרדמן: זאת אומרת, מדובר בהשקעות המשך.
שלמה גרדמן: אם אתם מודעים לתעשיית ההייטק הישראלית, היא מושתתת על חברות צעירות.
שלמה גרדמן: היא מושתתת על יזמות, על חדשנות, על חברות צעירות שקמות פה כל שנה.
שלמה גרדמן: ומה שקרה, ועדיין קורה עכשיו, בשנים האחרונות, שיזמים לא יכולים להקים חברות כי אין להם כסף.
שלמה גרדמן: אם תקחו את המיליארד דולר שדיברנו עליו, רק 8% ממנו הושקעו בחברות צעירות.
שלמה גרדמן: זאת אומרת, כאן יש לנו ירידה של למעלה מ-80%, כי הממוצע שהיה בשנים קודמות היה סדר גודל של 43%, וזה שבר שחייבים לטפל בו, וחייבים לטפל בו מהר, כי היום, יזם שיש לו רעיון ורוצה להקים סטארט אפ, לא יכול לעשות את זה עם כספים, לא מקרנות הון סיכון וגם לא, כמעט, ממשקיעים פרטיים.
שלמה גרדמן: הדרך היחידה שלו זה ללכת לחממות הטכנולוגיות, ונמצא פה מנהל פרויקט החממות, פרויקט מבורך מאד שנמצא היום על פני כל הארץ ב-26 חממות.
שלמה גרדמן: כל שנה נכנסות לצינור הזה, שהוא היום המסלול העיקרי להקמת חברות חדשות, כ-80-90 חברות.
רוברט אילטוב: כלומר, אם אני מנסה לפענח את מה שאתה אומר, שהתכנית הזו, אם היא תהיה, ואם המוסדיים גם ישקיעו בקרנות הון סיכון – קרנות הון סיכון היום בעצמן מעדיפות להשקיע בחברות פורטפוליו שלהם, ובעצם רוב הכסף יילך לחברות הקיימות וחברות הסטארט אפ החדשות בעצם לא ייהנו, ברובן - -
שלמה גרדמן: לא בהכרח.
שלמה גרדמן: זה לא מה שאמרתי.
שלמה גרדמן: אמרתי שכתוצאה מהשבר, וכאשר יש להם חצי ממה שהיה להם קודם, הם נאלצים לשמור על הבית.
שלמה גרדמן: זאת אומרת, אם היה להם עוד מיליארד הם היו משקיעים בחברות נוספות, חדשות, אבל כשיש לך מעט כסף אתה שוקל אם להתחיל השקעה חדשה או לנסות לשמור על הקיימת.
שלמה גרדמן: ואז, התוצאה היא שמשקיעים בדרך כלל בחברות קיימות.
רוברט אילטוב: אתה אומר שאם יהיה הרבה יותר כסף אז סביר להניח שחברות הסטארט אפ החדשות יתחילו לקבל את הכספים - -
שלמה גרדמן: כן, בהחלט.
עודד חרמוני: קרן חדשה זה entity חדש.
עודד חרמוני: זה משקיעים חדשים.
עודד חרמוני: היא לא בהכרח משקיעה בחברות הקיימות של אותה חברת ניהול, אלא היא משקיעה בחברות חדשות, מבחינתה.
עודד חרמוני: היא לא ממשיכה - -
קריאה: להפך.
קריאה: היא הרבה פעמים מתחייבת כלפי המשקיעים החדשים שהיא לא תשקיע בחברות פורטפוליו שונות.
שלמה גרדמן: בכל מקרה, היום – רוב היזמים שרוצים להקים חברה, הדרך המרכזית שלהם היא להגיע לחממה טכנולוגית, וללא ספק זו תכנית טובה שמאפשרת להתחיל לרוץ על פני המסלול ולקבל השקעה של חצי מיליון דולר על פני שנתיים.
שלמה גרדמן: אבל אחרי שנתיים, תכנית החממות אומרת שכל חברה שנכנסה לחממה, חייבת לצאת ממנה.
שלמה גרדמן: מה שהיה בעבר, קרנות ההון סיכון היו תופסות את אותן חברות אחרי השנתיים בחממות, ומשקיעות בהן.
שלמה גרדמן: היום, כתוצאה מהמשבר, כשהן לא משקיעות בחברות חדשות, אין השקעות לחברות בוגרות חממה.
שלמה גרדמן: כתוצאה מזה נוצר פה עמק מוות של חברות שהתחילו לרוץ על פני המסלול, קיבלו כסף מהמדינה, המדינה השקיעה בהן כי היא האמינה בהן, והיא משקיעה רק בחברות שיש להן IP , שיש להן יתרון טכנולוגי, שבדקו אותן והחליטו שהן ראויות להשקעה, אבל אחרי שנתיים החברות האלה פשוט גוועות כי אין מי שישקיע בהן השקעות המשך.
שלמה גרדמן: וכאן השאלה היא מה הפתרון.
שלמה גרדמן: דובר פה על הקמה של קרנות או השקעה בקרנות קיימות, וכאן לא ברור לאן הכסף הזה יילך.
רוברט אילטוב: זו לא התכנית היחידה ש - -
שלמה גרדמן: אני חושב שיש כאן מנגנון חדש שהממשלה בונה ולא ברור איך הוא יתרומם ולאן הוא יתרומם.
שלמה גרדמן: לעומת זאת, בשנים האחרונות, בשנתיים – שלוש האחרונות, הממשלה הקימה מנגנון אחר, שנקרא "קרנות ייעודיות".
שלמה גרדמן: הוקמו 3 קרנות ייעודיות לתחום הביוטכנולוגיה, 3 או 4, והוקמה גם קרן ייעודית להשקעה במגזר הערבי.
שלמה גרדמן: המודל של הקרנות הללו מדבר על השקעה משותפת של ממשלה ומוסדיים, משקיעים פרטיים, שביחד משקיעים בתחום מסוים שנחשב כתחום מועדף – אם זה תחום הביוטכנולוגיה, אם זה המגזר הערבי, וכאן אני חושב שגם צריך לתת ביטוי לחברות צעירות שצריך לתת להן את הכסף, כי כמו שאמרתי –הכסף הזה היום לא קיים.
שלמה גרדמן: ולכן אפשר לקחת את אותו מודל שכבר עובד וכבר קיים וכבר הוכיח את עצמו, כדי לעזור לתעשיית ההייטק באופן מיידי.
רוברט אילטוב: השאלה שלי היא ספציפית לגבי התכנית הזו – האם היא פותרת לכם חלק מהבעיות?
רוברט אילטוב: האם היא מתייחסת אליכם?
רוברט אילטוב: איך רואים שימוש בתכנית הזו?
שלמה גרדמן: ראשית, כל כסף שייכנס לתעשייה – מבורך.
רוברט אילטוב: כי יש עוד הצעות חוק שעכשיו בחוק ההסדרים, כולל חוק האנג'לים שאני מקדם אותו יחד עם האוצר, יש חוק המו"פ, יש חבילה של דברים.
רוברט אילטוב: השאלה היא לגבי התכנית הזו, ספציפית – איך אתם רואים מימוש התכנית לגבי הארגון שלכם?
שלמה גרדמן: אם נוכל לעשות גם וגם וגם –כמובן שכל תכנית מבורכת.
שלמה גרדמן: אם צריך להחליט או-או, אני חושב שיש אלטרנטיבות יותר טובות, יותר מהירות, שכבר הוכיחו את עצמן, וחבל שלא משתמשים בהן, וממציאים כל פעם רעיון חדש שלא בטוח שיקרום עור וגידים בזמן הקרוב.