GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
התקשורת משה כחלון: אם זה לא יהיה – לא תהיה רפורמה.
התקשורת משה כחלון: אני בטוח שכל מי שיושב פה סביב השולחן, לפחות חברי הכנסת, כן רוצים רפורמה.
התקשורת משה כחלון: אז להתייחס לזה בכובד ראש, ושלא תולכו שולל על ידי הסיסמאות.
אופיר אקוניס: אני מודיע שביקשנו את הארכת זמן הישיבה, לאחר תחילת דיוני המליאה.
יהודה סבן: התבקשנו להציג מצגת על הרפורמה בתחום הסלולר.
יהודה סבן: כמה מילים לגבי השוק – כפי שתוכלו לראות בגרף, החלק הסלולרי בתוך סך שוק התקשורת מהווה כ-56%, שזה כ-18 מיליארד שקל שהצרכנים במדינת ישראל מוציאים מדי שנה  על תחום הסלולר, הוא התחום הארי והמשמעותי בתוכו.
יהודה סבן: סקר הוצאות משקי הבית – אתם רואים כאן השוואה של הוצאות משקי בית בסלולר, ביחס לדברים אחרים.
יהודה סבן: למשל - במים, משק בית מוציא כ- 1,300 שקלים בשנה, על טיפולי שיניים הוא מוציא כ-1,500 שקלים בשנה, על חשמל – הוצאה נכבדת של כ-4,000 שקלים, וגם על סוללר.
יהודה סבן: ההוצאה על סלולר היא הוצאה מאד משמעותית של משקי הבית.
יהודה סבן: 4,000 שקלים בשנה.
יהודה סבן: זו לא הוצאה זניחה.
כרמל שאמה-הכהן: ומאז –תעריפי החשמל עוד הופחתו.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שכרגע זהו ההוצאה הכי כבדה.
התקשורת משה כחלון: והסלולר – יוקר.
יהודה סבן: זה הנתון הכי מעודכן של הלמ"ס, והעדפנו להסתמך עליו.
כרמל שאמה-הכהן: זה 2008.
יהודה סבן: אין נתון רשמי של הלמ"ס מ-2009 על הוצאות משקי הבית.
נחמן שי: למה בחרת בהוצאות האלה?
יהודה סבן: זה אינדיקטיבי.
יהודה סבן: אפשר גם להסתכל על שירותים אחרים.
נחמן שי: סתם, זו דמגוגיה.
נחמן שי: הוא בחר בדברים שהוא רוצה לבחור.אלה דברים שאתה לא יכול בלעדיהם.
קריאה: אתה יכול בלי טלפון, שי?
נחמן שי: אפשר לצמצם.
נחמן שי: אתה לא יכול לצמצם בצריכת מים וחשמל באותו –
כרמל שאמה-הכהן: זה נותן לך פרופורציות של התפלגות הוצאות משק בית.
כרמל שאמה-הכהן: אין משק בית שיכול להתעלם מההוצאות האלה.
נחמן שי: בחירת נתונים כדי לשרת עניין היא דבר לגיטימי.
אופיר אקוניס: מכל הדברים – טיפולי שיניים, נסיעות בתחבורה ציבורית ושירותי בריאות, הכי קשה לצמצם.
אופיר אקוניס: גם מים אפשר לצמצם, וחיוני, גם חשמל  - הרבה אנשים יכולים לצמצם - -
נחמן שי: אפשר, אפשר.
נחמן שי: זה דמגוגיה.
יהודה סבן: אפשר, אם תרצו, להציג גם נתונים נוספים.
יהודה סבן: בכל השוואה - -
אופיר אקוניס: נשמח לראות נתונים של 2009.
אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על 2008, וחלו כמה שינויים- -
יהודה סבן: אין נתוני למ"ס.
יהודה סבן: הנקודה שבכל מקרה חשוב להבין כאן – המטרה של השקף הזה היא להראות שההוצאה על סלולר היא הוצאה מאד משמעותית של משקי הבית.
יהודה סבן: בנוסף, נתון נוסף מהסקר של הלמ"ס, שההוצאה של סלולר היא רגרסיבית.
יהודה סבן: כלומר, משק בית בחמישון התחתון מוציא ביחס להכנסה שלו הרבה יותר מאשר משק בית בחמישון העליון.
יהודה סבן: זה לא אומר שההוצאה הנומינלית שלו יותר גבוהה, אבל ביחס להכנסה זה הרבה יותר גבוה.
יהודה סבן: כך מודדים פערי הכנסות בין סגמנטים שונים בשוק.
נחמן שי: מי שמשתכר יותר - -כשההכנסה יותר נמוכה,  המרכיב הזה יותר משמעותי.
יהודה סבן: שני השקפים האלה יחד משמעותם היא שכל רפורמה שמטיבה עם הצרכן – הפחתת קישוריות או כל רפורמה אחרת, יכולה ליצור חיסכון משמעותי למשקי הבית, חיסכון שיכול להגיע אפילו למאות שקלים, ובעיקר תיטיב עם משקי בית של אוכלוסיות חלשות.
יהודה סבן: בהתייחס לכמה אינדיקציות לרמת התחרות בשוק – אתם יכולים לראות כאן את רמת הרווחיות בענף.
יהודה סבן: זה נתון של ה-  EBITDA, נתון שמקובל להסתכל עליו בהשוואה בין ענפים.
יהודה סבן: כפי שאתם יכולים לראות במה שמוקף באדום, סך הכל הרווח, ה- EBITDA של החברות בשנת 2009- כאן יש נתונים מעודכנים – הוא כ-6.6 מיליארד שקלים ב-2009, שזה  כ-36%.
יהודה סבן: זה סכום מאד גדול, גם בהשוואה לענפים אחרים.
יהודה סבן: זה סכום ניכר אנחנו מדברים פה על יותר מ – 6 מיליארד שקל שהחברות מרוויחות, לפי הנתון הזה, מהמשק.
יהודה סבן: מה אנחנו מצפים בשוק כזה, שבו יש רווחיות גבוהה, וכפי שאתם יכולים לראות כאן, הרווחיות הזו היא לא רק בשנה הזו, היא גם בשנים הקודמות.
יהודה סבן: אני תכף רוצה להגיע לנקודה שאתה העלית כאן, חבר הכנסת אקוניס, על כשל השוק.
יהודה סבן: כשיש רווחיות לאורך זמן, בענף מסוים, בטח רווחיות כל כך גבוהה, מה שבדרך כלל קורה זה שנכנסים מתחרים חדשים.
יהודה סבן: כך לימדו אותנו בשיעורי הכלכלה.
יהודה סבן: אבל זה לא המצב במשק הישראלי.
אופיר אקוניס: מ-98 לא נכנס מפעיל.
אופיר אקוניס: 12 שנה.
יהודה סבן: יש פה השוואה בינלאומית שמראה מתי לאחרונה מפעיל סלולר בעל תשתית או שהמדינה ביצעה מכרז.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על 9 שנים?
אופיר אקוניס: זה מירס?
יהודה סבן: אתה צודק.
יהודה סבן: ב- 2001 זה מירס.
יהודה סבן: כפי שאתם יכולים לראות בהשוואה הבינלאומית – ברוב מדינות העולם נכנסו מפעילים בשנים האחרונות.
יהודה סבן: בלק גדול- ממש בשנה האחרונה, אתם יוכלים לראות מארצות הברית ועד בלגיה, מימין, ובחלק מהמדינות, כמו קוריאה, גם לא נכנסו מפעילים, אבל ישראל כאן נמצאת בגרף בצד השמאלי שלו.
יהודה סבן: זה דבר די מפתיע, כי בשוק שיש בו רווחיות גדולה אתה מצפה שמפעילים חדשים ייכנסו.
יהודה סבן: נתון נוסף שמבהיר את הדינמיות בשוק הוא סך כל השינויים בנתחי השוק של המפעילים במשק.
יהודה סבן: זה נתון שקצת קשה להבין אותו אז אני אסביר במשפט: סוכמים פה באחוזים את סך כל השינויים בין החברות השונות בנתחי השוק שלהם.
יהודה סבן: נניח שפלאפון ירדה ב-10% ופרטנר עלתה ב-10%, אז הגידול הוא של 20% בשינוי בנתח השוק.
יהודה סבן: אבל מה שאנחנו רואים כאן זה שבישראל כמעט ואין שינוי.
יהודה סבן: שינוי כמעט אפסי.
יהודה סבן: אגב, אם עושים השוואה בין 2009 ביחס ל-2006, השינוי היה כמעט אפס, ואילו במדינות אחרות, כפי שאתם יכולים לראות, מצד ימין, השינויים הם הרבה יותר משמעותיים, מה שמעיד על כך שיש באותן מדינות דינאמיות בשוק, ואילו במשק הישראלי, ככל הנראה, לפחות מהגרף הזה, אין דינאמיות, או שהדינאמיות היא מאד מאד מצומצמת.
התקשורת משה כחלון: אתה מדבר על מעבר מחברה לחברה של לקוחות?
יהודה סבן: זה לא מעבר בלקוחות, זה שינוי בנתחי השוק.
יהודה סבן: גם אם נסתכל על הפרמטר של מעבר לקוחות בין חברות – גם בו נראה שישראל נמצאת במקום די נמוך, אבל בגלל שהתבקשנו להציג מצגת מצומצמת אנחנו מציגים פה מספר מצומצם של גרפים.
יהודה סבן: עוד נקודה שאני רוצה להדגיש בהקשר של הגרף הזה –מרבית המדינות שנמצאות בקצה השמאלי של הסקאלה הן מדינות שפועלות בשנים האחרונות להכניס מפעילים חדשים, כי המדינות הבינו כולן, שהדרך שלהם להתמודד עם חוסר התחרות בשוק היא הכנסה של מפעילים חדשים.
יהודה סבן: בואו נראה למה חוסר הדינאמיות מובילה בשוק.
יהודה סבן: נראה מה קרה לרווחיות בשוק הסלולר בישראל לעומת מדינות אחרות בשלוש השנים האחרונות.
יהודה סבן: כאן אנחנו רואים ששיעור ה- EBITDA גדל בישראל ב- 9.1%, בקצה הימני, ובשאר המדינות זה יותר נמוך.
יהודה סבן: שאלת קודם על מדינות אחרות אז אתה יכול לראות אותן משמאל לגרף, אבל למשל, מדינה כמו נורבגיה, שבגרף הקודם היתה בצד הימני של הסקלה, כפי שאתה יכול לראות, בניגוד לישראל שנמצאת בצד הימני, נמצאת בגרף הזה בדיוק בצד השני.
יהודה סבן: אני לא אומר שיש קורולציה של אחד לאחד, אבל ודאי שיש קשר וכל המדינות הבינו שזו הדרך להתמוד עם כשל השוק המרכזי הזה.
יהודה סבן: נתון נוסף שמעיד על מה שקורה במשק הישראלי הוא השינוי באחוזים בהכנסות לדקת שיחה.
יהודה סבן: כלומר, מה קרה למחיר לדקת שיחה בין 2006 ל-2009 במשק הישראלי, ביחס למדינות אחרות.
יהודה סבן: כפי שאתם יכולים לראות בגרף – יש ירידה.
יהודה סבן: אגב, כמעט תמיד בשוק התקשורת יש ירידת מחירים בשוק.
יהודה סבן: אבל ירידת המחירים שהיתה אמורה להיות בשוק הישראלי כנראה הרבה יותר משמעותית.
יהודה סבן: בסך הכל היתה ירידה של כ-19%, שכפי שאתם יכולים לראות כאן, בגרף, במדינות אחרות הירידה היתה יותר משמעותית.
יהודה סבן: עברנו ממיקום בצד הימני של הגרף למיקום בצד השמאלי.
יהודה סבן: הנתון הזה הוא משמעותי כי ירידה של 19% נשמעת לנו כמו משהו משמעותי.
יהודה סבן: אבל תסתכלו על מדינות אחרות – על אנגליה, ניו זילנד, שנמצאות רק במרכז של הסקלה, לא בצד ימין כמו אוסטריה ויוון - - -
קריאה: תראה מאיפה הם התחילו ולאן הם הגיעו.
יהודה סבן: שניה, שניה , אני אשלים הכל.
יהודה סבן: בהן היתה ירידה של רק עוד 15% בהכנסה לדקת שיחה.
יהודה סבן: 15%, אני מחבר את זה לנתון שהצגתי קודם – נוספים, היו מפחיתים את סך כל ההוצאה של משק בית בכ-2 מיליארד שקלים.
יהודה סבן: אלה רק אומדנים, אבל סדר גודל של 2 מיליארד שקלים היה חוסך למשקי בית בין 400 ל-600 שקלים לשנה.
יהודה סבן: אנחנו מדברים פה על משהו מאד משמעותי.
יהודה סבן: כל אחוז כאן הוא משנה.
יהודה סבן: אגרת רשות שידור, למשל, כשבסך הכל מדברים על העלאה - --
אופיר אקוניס: נדמה לי שהבית הזה אמר את דברו וביקשנו מכם חלופות.
אופיר אקוניס: זה היה לפני 48 שעות.
יהודה סבן: העלאה הזו באגרה שעליה אנחנו מדברים, היא של כ- 44 שקלים במצטבר, לשנה.
יהודה סבן: רפורמה כאן, אם הרפורמה שמוביל שר התקשורת תתממש, גם באמצעות הבית הזה ותהיה ירידה יותר גדולה, נוכל לחסוך לצרכנים סכומים לא זעומים.
יהודה סבן: מאות שקלים בשנה.
אופיר אקוניס: אז ניקח מהם מהצד השני?
אופיר אקוניס: זה הרציונאל?
יהודה סבן: לא, ממש לא.
יהודה סבן: על זה נקיים דיון בנפרד.
יהודה סבן: אתה צודק, לא הייתי צריך להביא את זה כדוגמה.
יהודה סבן: עוד אינדיקציה היא השינוי בהכנסות למנוי, מה שקרוי בשפה המקצועית – ARPU.
יהודה סבן: גם כאן, בשלוש השנים האחרונות היתה ירידה של 5% בישראל, לעומת ירידות מאד משמעותיות במדינות אחרות בעולם.
יהודה סבן: אני אעבור עכשיו להציג את האמצעים להגברת התחרות, בעצם, מה שנמצא כאן בפרק התקשורת, אני מתייחס רק לחלקים של הסלולר.
יהודה סבן: אני מציג את זה כאן בתמצית.
יהודה סבן: כשנגיע לכל אחד מהסעיפים גם אנחנו וגם משרד התקשורת ושתי הלשכות המשפטיות יציגו את הדברים בפירוט.
יהודה סבן: הדבר המרכזי מבחינתנו, כמו שאמרתי קודם, זה הכנסה של מפעיל חדש.
יהודה סבן: ועדת המכרזים בראשות ד"ר אסף כהן פרסמה זה מכבר מכרז להקצאת תדרים למפעיל חדש.
יהודה סבן: את ההצעות ניתן להגיש מה- 2 לינואר עד ה- 1 בפברואר.
יהודה סבן: הסיבה לכך היא שיש צורך בוודאות שמציעה הצעת החוק הזו, כי אם הדברים שנמצאים כרגע על סדר יומה של ועדת הכלכלה לא יאושרו, בשבועות הקרובים, אז בעצם, המכרז הזה - -
אופיר אקוניס: כיוון שלסעיף הזה כנראה לא נגיע היום, תפרט אותו כשתציג אותו, כנראה ביום שני בבוקר.
אופיר אקוניס: כל סדר הדברים הוא ברור וגם המטרה היא ברורה.
יהודה סבן: אז רק אומר במשפט אחד – רכיב אחד נקרא נדידה פנים ארצית – המשמעות שלו היא לחייב את המפעילים הקיימים לאפשר שירותי נדידה.
יהודה סבן: כלומר, כשאני אתקשר ממכשיר של מפעיל חדש אני בעצם אנדוד על הרשת של המפעיל הוותיק.
יהודה סבן: הנושא השני הוא ניטרליות רשת – איסור על חברות לחסום שיחות, לחסום אתרי אינטרנט.
יהודה סבן: נושא שלישי – צמצום מאד משמעותי בקנסות היציאה.
אופיר אקוניס: בזה אנחנו מתחילים.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהקנסות הם באמת אחד הדוגמאות הטובות ביותר לשאלה למה ציבור משתמשי הסלולר הם ציבור מתוסכל.
כרמל שאמה-הכהן: לא פעם הם רוצים לסיים התקשרות, שנראית התקשרות פשוטה בין צרכן לבין מפעיל, ונתקלים בתשלום.
כרמל שאמה-הכהן: לא שהם התעלמו או עצמו את עיניהם, הם פשוט לא ציפו ולא ידעו שזה מה שיחכה להם.
כרמל שאמה-הכהן: יושבים ה נציגי חברות הסלולר סביב לשולחן.
כרמל שאמה-הכהן: זו אחת הסיבות שהגעתם למצב כפי שאתם נתפסים בציבור ופה, בבית המחוקקים.
כרמל שאמה-הכהן: זה הזמן גם לקרוא לכם להפסיק לתסכל את אזרחי ישראל, להתחיל לתת רק שירות ושירות שקוף ולגבות עבור שירותים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם מוכרים זמן אויר, תגבו, זה הכסף שלכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתם מוכרים שירותי העברת נתונים – תגבו על זה מה שמגיע לכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתם גובים עבור אס אם אסים –תגבו, זה מגיע לכם.
כרמל שאמה-הכהן: הקנסות – לא הגיוני שאדם עבור הפסקת התקשרות עם חברת סלולר ישלם יותר מאשר על עבירות מסכנות חיים כמו חציית צומת באדום או חציית קו לבן.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, הדברים צריכים לקבל פרופורציות.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה היא נכונה.
כרמל שאמה-הכהן: שמעתי את הטענות של החברות לגבי טענת רטרואקטיביות וגם לגבי הפרדה בין מפעילים פרטיים למפעילים עסקיים.
כרמל שאמה-הכהן: גם בפגישות אתם אמרתי שמפעילים עסקיים ברמה של חברות ועסקים קטנים – אני לא רואה שום הבדל בינם לבין משקי בית לבין אנשים פרטיים.
כרמל שאמה-הכהן: אם מדברים אתי על קבוצות כמו חברת חשמל או תאגידים  מסודרים, מוסדרים וענקיים, יכול להיות שצריך לעיין שוב בנקודה הזו, אבל מעבר לכך ההחלטה היא נבונה ומבורכת והיא בהחלט בשורה צרכנית לאזרחי ישראל.
נחמן שי: יש סוגיה אחת עקרונית, אני מבין את השר שרוצה לקדם, ואני גם תומך באופן עקרוני ברעיון הזה,  אבל עניין ההפרדה של הסוגיה הזו מהדיון הכללי בתקציב – מדובר בחוק ההסדרים, הוא עניין שאני מניח לא יעבור בשקט גם לאור חוות הדעת המשפטיות שראיתי.
נחמן שי: אני לא בטוח שזה בדיוק נופל בקטגוריה של נושא שצריך לדון בו עכשיו, בדחיפות, ואי אפשר להניח לטפל בו בצורה יותר עמוקה ויסודית.
נחמן שי: מבלי לשנות את דעתי החיובית לגבי המהלך עצמו.
נחמן שי: אני לא בטוח שנכון היה לעשות את זה, וזו סוגיה פתוחה, ואם כבר יש מגמה סוף סוף קצת לקצץ את הכנפיים או את הדורסנות של חוק ההסדרים, אני חושב שסוגיה כזו היתה מופעלת שם.
נחמן שי: צריך לומר שחברות הסלולר, שהן חברות יעילות שמתנהלות בצורה טובה ורווחית, הרוויחו בצדק את הביקורת הציבורית עליהן וגם את הלך הרוחות שנושב פה בוועדה.
נחמן שי: יש גם היבטים מרגיזים ומקוממים בהתנהלות שלם, והדוגמה אחרונה – העלאת המחירים, שעוד בטרם נעשה קיצוץ בדמי הקישוריות וכבר אנחנו מקבלים את העלאת המחירים.
נחמן שי: אני חושב שההעלאה הזו טעונה בדיקה.
נחמן שי: ראיתי, אדוני השר, ששלחת פניה לממונה על הגבלים עסקיים.
נחמן שי: גם אני פניתי לממונה, וביקשתי לבדוק תיאום מוקדם בין גורמים מסוימים לבצע או לא לבצע פעולה מסוימת.
נחמן שי: זה נושא משפטי, בכלל.
נחמן שי: אני בעבר גם שיתפתי פעולה עם הממונה על הגבלים עסקיים, עם יורם טרובוביץ, לבדוק תיאום מוקדם עם גורמים מסוימים האם לבצע או לא לבצע פעולה מסוימת.
נחמן שי: לשם כך בדיוק קיים התפקיד הזה של הממונה על הגבלים.
נחמן שי: אני חושב שהעניין הזה מעורר תמיהה, ואני אומר בלשון המעטה?
נחמן שי: איך זה נעשה בדיוק באותו עיתוי, בדיוק באותו גובה ואצל לפחות משתיים מהחברות – גם באותו שיעור.
נחמן שי: זה לא דבר שאפשר לעבור עליו לסדר.
נחמן שי: חייבים לבדוק את זה, אפילו אם הבדיקה תמצא שאין מה לבדוק, עדיין אני חושב שצריך לבדוק את זה ולא להניח לזה, בגלל המרכזיות של הנושא הזה בחיי כל אחד מאתנו.
נחמן שי: סוגיית הרטרואקטיביות היא בעייתית, כי אנחנו יודעים שלא יכולים לשנות את כללי המשחק תוך כדי המשחק.
נחמן שי: אז בעניין הזה אני מבקש לשמוע חוות דעת משפטית, שהדבר הזה אפשרי, כלומר, שאפשר עכשיו לקחת את העניין אחורה, ולבחון אותו.
נחמן שי: אם זה אפשרי – בבקשה, אם לא – צריך פה לבדוק אם אנחנו עושים פה דבר נכון או לא נכון.
נחמן שי: הנקודה השניה היא אבחנה בין עסקים לבעלי מכשירים פרטיים.
נחמן שי: ברור שזה שתי קבוצות שונות.
נחמן שי: אגב, בדרך כלל הקבוצה השניה, של העסקים, משלמת פחות.
נחמן שי: קודם כל, נכון להחיל את זה על אזרחי פרטיים כי הם גם משלמים הכי טוב.
נחמן שי: אם אני זוכר נכון את התעריפים, והם הוצגו פה, בוועדה, יוצא שכל גוף עסקי יודע לנהל משא ומתן נפרד, כולל הכנסת, שאנחנו יושבים בה, באמצעות החשכ"ל, ולשלם תעריפים מאד נמוכים.
נחמן שי: אנשים פרטיים משלמים הכי הרבה.
נחמן שי: הם נושאים על גבם, כנראה, את כל הספינה הזו לחוף מבטחים.
אופיר אקוניס: אתה יודע, ביום אחד, במכרז הזה, זה הגיע ל-7 אגורות.
אופיר אקוניס: זה התחיל מסכום אחר.
אופיר אקוניס: שר התקשורת משה כחלון:     	חבר הכנסת שי, כדי לחזק את הדברים שלך – לפני מספר שבועות חברת פלאפון סיכמה על 7 אג' אבל גם היתה מאד נדיבה ואמרה שללקוחות ה- Prepaid, שזה הפרטיים, הם הורידו משקל, הורידו לחצי שקל.
אופיר אקוניס: אז יש פה נדיבות, אי אפשר להגיד - -
נחמן שי: לא ידעתי שיש לך ציניות - -
התקשורת משה כחלון: זו לא ציניות.
התקשורת משה כחלון: 505 זו לא נדיבות?
נחמן שי: בכל מקרה, צריך לעשות בתחום הזה איזשהו סדר בין הגורמים העסקיים שבדרך כלל בסוף לא משלמים את זה מכיסם, אלא גם הם בסוף מגלגלים את זה על כתפי הציבור, ובין אנשים פרטיים.
נחמן שי: בעניין הזה אני אומר לחברות הסלולר – תבדקו את מה שאתם עושים.
נחמן שי: אני יודע שאתם לא יכולים לעמוד בלחצים, כאשר באים אליכם גופים עסקיים, ומציעים מספר רב של מנויים, ולכן אתם נותנים להם הצעות נוחות.
נחמן שי: כשבא אליכם אדם פרטי אז הוא רק אדם פרטי.
קריאה: זה פשוט משום שיש 4 חברות תחרותיות בשוק העסקי.
קריאה: בשוק הפרטי מירס היא לא מספיק דומיננטית, בגלל - -
נחמן שי: אין ספק, אני בדיוק מגיע לנקודה הזו.
נחמן שי: גם בנקודה הזו הייתי שמח לשמוע מהחברות איך הם מתכוונים איכשהו לעשות פה איזון יותר נכון, בין משפחה פרטית ובין גוף כזה או אחר, כולל כנסת ישראל, שאנחנו חברים בה, והיא מקבלת תעריפים מאד טובים.
נחמן שי: הדבר האחרון, והוא המסקנה הכי חשובה ממה שקורה פה – איך מרחיבים את מספר השחקנים שמתמודדים פה, אבל גם להבטיח שהשחקן החמישי שמצטרף לא יצטרף בסוף לכללי המשחק של הראשונים.
נחמן שי: זו החכמה.
נחמן שי: כי אם בסוף נקבל 4 או 5 שיתנהגו כמו ה-3 הקודמים, לא עשינו שום דבר.
נחמן שי: והיו כבר תקדימים.
נחמן שי: לכן, הרחבת השוק, הגדלתו, פתיחתו לתחרות –זה מה שחשוב כאן.
נחמן שי: זו בעיניי המסקנה הכי חשובה גם מהמהלכים שהשר מוביל, וגם מהתנהלות השוק.
חנא סוייד: ראשית, אנחנו צריכים להיות זהירים שהדיון שאנחנו מקיימים כאן לא ייגרר למישורים משפטיים.
חנא סוייד: לדיונים משפטיים יש מקומות אחרים.
חנא סוייד: מה שאנחנו צריכים להדגיש כאן זה את המדיניות הציבורית – ועל זה להביע את דעתנו.
חנא סוייד: שמשפטנים ישברו אחר כך את הראש שלהם.
חנא סוייד: אני רוצה לברך את השר, וטוב שהוא לא נמצא כאן, שהמדיניות וההצעות שהוא מוביל לאחרונה הם נכונים, משני היבטים.
חנא סוייד: ההיבט הראשון הוא ההיבט הכלכלי.
חנא סוייד: מדובר כאן בניסיון להכניס תחרותיות לשוק.
חנא סוייד: לפי דעתי, המצב האופטימאלי מבחינת החברות זה מצב שיש מספר מוגבל של חברות שמתחלקות כמעט שווה בשווה בשוק.
חנא סוייד: זה, בעצם, מה שמאפיין את השוק הישראלי בסלולר, שיש בעיקר שלוש חברות דומיננטיות והחלוקה ביניהם היא כמעט – שליש- שליש-שליש.
חנא סוייד: זה מצב אופטימאלי להכנסות, או, בעצם, למקסם הכנסות על חשבון הציבור.
חנא סוייד: ברור שהחברות האלה לא מוכנות ולא רוצות להתמודד אחת מול השניה כי המצב הקיים הוא טוב בשבילן.
חנא סוייד: אבל זה רע לציבור, וכל ניסיון להכניס תחרותיות, כפי שנעשה בהצעות האלה ובקווי המדיניות החדשים, אלה צעדים נכונים וצריך לתמוך בהם.
חנא סוייד: יש עוד היבט אחד והוא הסוציאלי, שאני יודע שהשר מאד רגיש לו – אנחנו יודעים שהוצאות עבור סלולר הן משמעותיות עבור משפחות חלשות, וההוצאה הזו היא מרכיב חשוב בהוצאות של משפחות חלשות.
חנא סוייד: זה לא כל כך משנה לעשירים ולמשפחות מבוססות.
חנא סוייד: לכן אני חושב שהמדיניות שהשר מוביל בכל הדברים שהועלו כאן, אם זו התחרותיות ואם זה המעבר מחברה לחברה,  הם צעדים מבורכים, במיוחד עבור משפחות חלשות, ולכן לא צריך להירתע מכל ההפחדות ומכל העניינים המשפטיים.
חנא סוייד: אנחנו, כחברי כנסת, צריכים להביע את דעתנו בהתאם להערכה שלנו למדיניות שמוצגת כאן.
חמד עמאר: גם אני רוצה לברך את השר שנכנס לעובי הקורה בנושא, ועושה עבודה מעולה.
חמד עמאר: תודה לך על העבודה ועל אומץ הלב, כי דרוש אומץ לב להיכנס לעניין הזה ולנסות לעשות סדר.
חמד עמאר: אנחנו מדברים כאן גם על הלקוח העסקי וגם על הלקוח הפרטי.
חמד עמאר: יש לקוח עסקי שיש לו 10-12 מכשירים – כאן אנחנו צריכים לבוא ולהשוות אותו ללקוח הפרטי.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להגיד שלקוח עסקי כבר מוגדר ככזה וצריך להחיל עליו את החוקים של עסק גדול.
חמד עמאר: נגדיר מספר מסוים של מכשירים, רמה של עלויות, וצריך לבוא ולתת לו את האפשרות לצאת.
חמד עמאר: אני אתן לכם דוגמה.
חמד עמאר: אני יושב ראש של תנועת נוער.
חמד עמאר: יש לנו עסקה עם אחת מהחברות ובדקנו, והתברר לנו שאנחנו משלמים בהרבה יותר.
חמד עמאר: השווינו עם חברה אחרת.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לתת.
חמד עמאר: אני אומר לכם שיותר משנה מאז שנתתי הוראה לגזבר לצאת מהחברה, וללכת לחברה אחרת.
חמד עמאר: אנחנו לא מצליחים, כי מה שהם דורשים מאתנו לשלם שם – אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.
חמד עמאר: לכן, גם עסק קטן צריך להתחשב בו ולתת לו כמו עסק פרטי.
חמד עמאר: ובואו נדבר על אדם פרטי.
חמד עמאר: אנחנו רואים הבדל במחירים בין אדם פרטי שבא ועושה עסקה עם חברת סלולר – את הסכומים שהוא משלם.
חמד עמאר: לעסק יכולים להוריד כל כך הרבה כסף לעומת אדם פרטי, ואתה הדגשת שמשקל הורידו לחצי שקל.
חמד עמאר: אם הצליחו להוריד לחצי שקל, תאר לעצמך ממתי הם היו יכולים להוריד את המחיר.
אופיר אקוניס: אתה יודע כמה החשכ"ל משלם?
אופיר אקוניס: – 7 אגורות.
חמד עמאר: ואדם פרטי צריך לשלם שקל.
חמד עמאר: תתארו לעצמכם את ההבדל.
חמד עמאר: אדם פרטי הוא בדרך כלל החלש, וצריך גם בזה להתחשב וללכת לקראתו.
חמד עמאר: לכן אני חושב שההצעה היא טובה ואני תומך בה.
רועי רוזנברג: כיוון שסדר הדיון פה מתמקד בנושא הקנסות, והדברים שנאמרו הם נכונים, ובעיקר רוצים להתמקד בצד הצרכני – למה צמצום הקנסות הוא טוב לצרכן וליכולת הבחירה שלו.
רועי רוזנברג: אני רוצה לקשר דווקא את צמצום הקנסות למשהו אחר לגמרי.
רועי רוזנברג: קודם כל אני רוצה לומר שמדובר בסדרה של מהלכים רגולטורים שמתבצעים גם בחודשים האחרונים ועוד יותר – ברבעון הקרוב, הרבעון הקרוב של 2011, סדרת מהלכים יוצאי דופן שלהערכתנו יכולים בהחלט להגביר תחרות בשוק הסלולר בצורה משמעותית מאד, ושמהווה הזדמנות שמתרחשת אולי פעם בעשור.
רועי רוזנברג: ולכן אנחנו מאד מברכים על סדרת המהלכים הזאת.
רועי רוזנברג: בחלק מהדברים שאלו את דעתנו והדברים די עולים בקנה אחד עם דברים שחשבנו, שאולי לא בסמכותנו, אבל בסמכותנו להביע לגביהם עמדה.
רועי רוזנברג: אני רוצה לדבר על כניסת מפעיל חדש ולקשר את זה לנושא הקנסות.
רועי רוזנברג: הכנסת מפעיל חדש, ועוד יותר – הכנסת שני מפעילים כאלה, שהרי המכרז הוא לשני מפעילים – תגביר משמעותית את רמת התחרות בשוק, לא רק במגרש המחירים – שזה מגרש חשוב, אין ספק –
לאה ורון: חברי הכנסת, רועי רוזנברג הוא כלכלן ברשות להגבלים עסקיים.
רועי רוזנברג: אנחנו חושבים שבנוסף למגרש של המחיר, שהוא בהחלט מגרש חשוב,  ויהודה סבן הציג את המרווחים בשוק הזה, אין ספק שיש פה הרבה בשר לירידת מחירים, אבל מעבר לזה - מפעיל חדש יעודד גם את החדשנות ואת איכות השירותים והוא בהחלט מסוגל להביא לקפיצת מדרגה של הרשתות הסלולריות.
רועי רוזנברג: יכול להיות שאנחנו אפילו רואים את הכניסה העתידית של המפעיל הזה כבר היום – בהחלטות שהחברות הקיימות, חלק מהן, לפחות, עושות לגבי שדרוגים של רשתות.
אופיר אקוניס: אתה בוודאי לא מתכוון להודעה שלהם מהשבוע שעבר על העלאת מחירים.
אופיר אקוניס: הן ידעו שיש מכרז, ורק הוא בעצמו נותן את מה שחשבנו שייתן, אבל הפוך, קרה הפוך.
אופיר אקוניס: היתה הודעה של לפחות שתי חברות – באותו יום, או תוך 24 שעות.
אופיר אקוניס: אגב, אולי כדאי שהרשות תבחן את הדבר הזה.
רועי רוזנברג: לגבי ההערה של היושב ראש - ההבדל בין מחירים להקמה של רשת חדשה זה שמחירים אפשר להעלות היום ולהוריד מהר מאד כשהמפעיל החדש ייכנס.
רועי רוזנברג: הקמת רשת חדשה, למשל, מסוג LPE, שאחת החברות הודיעה לא מזמן על הקמתה, זה דבר שמצריך התחייבות ולוקח זמן, וקשה אחר כך לסגת ממנו.
רועי רוזנברג: בכל אופן, אני חושב שזו המנה העיקרית של הסל הזה.
רועי רוזנברג: המנה העיקרית היא בהחלט הכנסת המפעיל החדש.
רועי רוזנברג: אני רוצה לקשר את זה גם לנושא הקנסות.
רועי רוזנברג: קנסות היציאה בעצם לוכדים את הלקוחות ומהווים חסם למעבר בין חברות והנמכתם זה דבר טוב גם במבנה השוק הקיים, של 3 או 4 החברות הקיימות בשוק.
רועי רוזנברג: אבל הדבר הזה גם מוריד, בד בבד, את חסמי הכניסה למפעיל החדש, שהרי המפעיל החדש יצטרך להשקיע הון די משמעותי בתחילת הדרך שלו לפריסת רשת, והוא יצטרך לגייס מנויים.
רועי רוזנברג: היכולת שלו לגייס מנויים כאשר חלק גדול נמצא בסוף תקופת ההתחייבות או מסוגל להשתחרר מתקופת ההתחייבות הזו, זו כמובן יכולת הרבה יותר גדולה, וזה בעצם מגביר את הכדאיות הכלכלית של כניסת מפעיל חדש, מה שיכול, אולי לגרום לכניסה של יותר ממפעיל אחד.
רועי רוזנברג: לגבי יתר הדברים אנחנו נתייחס כשהם מגיעו.
אבי רימון: אני סמנכ"ל ויועץ משפטי של חברת מירס.
אבי רימון: בפתח הדברים אני רוצה לציין שאנחנו מקדמים בברכה את הרפורמה שמוביל, במנהיגות אמיצה, שר התקשורת.
אבי רימון: ראוי גם לציין את הצוותים המקצועיים של משרדי התקשורת והאוצר שעומלים על העניין הזה.
אבי רימון: אני רוצה להתייחס להפרדה בין המגזר העסקי לפרטי בהיבט של קנסות יציאה.
אבי רימון: אני אציג את הדברים כמו שאני מכיר אותם ואתם תשפטו אם נכון והוגן לערוך פה הבדלה.
אבי רימון: אין ספק שבשוק הפרטי אין תחרות מספקת בתחום המחיר.
אבי רימון: רמת המחירים במגזר הזה היא גבוהה פי 2 מרמת המחירים במגזר העסקי.
אבי רימון: לכן יש יותר מתחרים במגזר הזה מאשר במגזר הפרטי.
אבי רימון: ההבדל המהותי בין שני המגזרים האלה לעניין שלנו הוא שבמגזר הפרטי הלקוח משלם את מכשיר הקצה שלו.
אבי רימון: הוא מגהץ את הכרטיס ומשלם בתשלומים או בבת אחת.
אבי רימון: במגזר העסקי הלקוח מקבל את המכשיר שלו בחינם, מתוך כך שמסתמכים על תקופת ההתחייבות שלו.
אבי רימון: ולכן נקבע איזשהו קנס שבמקרה והלקוח יוצא לפני הזמן, הוא מחזיר את הערך השיורי של המכשיר.
אבי רימון: כין כאן עניין של כפייה או שיש לחברה סלולרית כוח מכוח עודף על העסק.
אבי רימון: זה תהליך מקובל.
אבי רימון: למעשה, אנחנו מעניקים אשראי ללקוח, אשראי של 100%, והוא, בהדרגה, מחזיר את ההלוואה שנתנו לו.
אבי רימון: אם הוא רוצה לצאת לפני תום התקופה אז הוא משלם את ההלוואה באמצעות הקנס בבת אחת.
אבי רימון: זה לגיטימי.
אבי רימון: זה לא רק שזה בא מחברות הסלולר, זה דבר שהוא מקובל בענף שלנו.
אבי רימון: אם נסתכל על מכרזים שמוציאים לקוחות עסקיים, כשהם כותבים את החוזה, לא אנחנו, אפשר לראות שכמעט בכל ההסכמים במכרזים מופיע שבמידה והלקוח רוצה לצאת לפני תום תקופת ההתחייבות הוא משלם את הערך השיורי.
אבי רימון: יש לי כאן, לדוגמה, חוזה של הטכניון, של עירית באר שבע  0 0
קריאה: יש לכם חוזה של אדם פרטי, גם?
אבי רימון: למירס אין שום טענה בתחום של המגזר הפרטי.
אבי רימון: בתחום הזה, לעניות דעתנו, הסעיף הוא לגיטימי.
אבי רימון: אני ממשיך – עירית רמת השרון, המועצה האזורית שומרון – כל הלקוחות הגדולים, כל הלקוחות העסקיים מבינים שאם יוצאים לפני הזמן, צריך לפחות להחזיר את הערך של המכשיר.
אבי רימון: אם הכנסת רוצה שמכאן והלאה נשנה את המתכונת ולא ניתן מכשירים בחינם, או שלא נגבה קנסות – אולי זה לגיטימי, אבל זו בעיה מאד גדולה להחיל את זה רטרואקטיבית, כי לי יש עכשיו, לצורך העניין, סך של עשרות מיליונים שהם בצורה של הלוואה.
אבי רימון: כלומר, אני השקעתי עשרות מיליונים במכשירים ונתתי אותם בחינם, כרגע יש הלוואות פתוחות ועומדות, ואנחנו חושבים שזה קצת בעייתי להגיד – תבטלו את ההלוואות, ומה זה אומר?
אבי רימון: - תוותרו על החוב באופן רטרואקטיבי.
אבי רימון: אני חושב שיש כאן בעייתיות בהחלה הרטרואקטיבית של הסעף הזה.
אבי רימון: קחו דוגמה הכי קיצונית, אבל היא נופלת לתוך הסעיף.
אבי רימון: אנחנו, לפני שנה סיפקנו לצה"ל 70 אלף מכשירים.
אבי רימון: השווי של זה הוא עשרות מיליונים.
אבי רימון: האם צה"ל היום יכול להגיד – אנחנו עוזבים?
אבי רימון: זה לגיטימי, אפשר לעזוב, ואם יש לו את הזכות הזו בחוזה – בסדר.
אבי רימון: אבל את הערך של המכשירים- תשכחו מזה?
אבי רימון: זו קצת בעיה, אני חושב.
אופיר אקוניס: יש פה סעיף שעוסק בדבר הזה.
אופיר אקוניס: נוכל לקיים את הדיון בזמן הקריאה.
תמיר אביגדור: אני מחברת גלי פון וחברת CP.
תמיר אביגדור: אחת היא חברת VOC שקיבלה רישיון והיא כרגע במתכונת ניסוי, והשניה היא חברה שהגישה בקשה למפעיל וירטואלי סלולרי.
תמיר אביגדור: אני חושב שכל העניין הזה של התניית מכשיר בקניה של דקות אויר הוא בניגוד לחוק.
תמיר אביגדור: בעצם, בפועל, מה שנהיה – ברגע שעשו הבדלה בין לקוח עסקי שבעצם מקבל התחייבות ל- 36 חודשים ולקוח פרטי ל-18 חודשים, פשוט – כל מדינת ישראל נהייתה לקוח עסקי.
תמיר אביגדור: זה מה שקרה, בפועל.