GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועז בר-ניר: הפתרונות שהמשרד נותן או ייתן, כרגע דברים שנעשו, יש סדר גודל של 2,500 חדרים בשלבי בנייה כאלה ואחרים; חלק מהם במסגרת חוק עידוד השקעות הון, חלק מהם ללא תמיכה של המשרד, בעיקר באזור תל-אביב.
נועז בר-ניר: פתחנו מסלול להסבה והשבה של מבנים, כלומר להעביר גם מבנים מלונאיים שהיו בעבר – הפכו למרכזי קליטה, להחזיר אותם להיות מלונאות, וגם כל מיני מבנים שמתאימים למלונאות, וניתן יהיה להסב אותם.
נועז בר-ניר: אז אנחנו נתנו מסלולי מענקים מסוג זה, ולא מעט מלונות נכנסו לזה.
נועז בר-ניר: נושא נוסף שהפעלנו לראשונה אחרי הרבה מאוד שנים כדי לפתור את הבעיה בטווח קצר, יש לא מעט מלונות שהמצב התחזוקתי שלהם גרוע ביותר, המצב הפיזי שלהם גרוע ביותר.
נועז בר-ניר: נתנו מענקי השקעה, נתנו מענקים לשיפוצים.
נועז בר-ניר: אלה מלונות עם תפוסות נמוכות, ואז הם ייכנסו לתהליך של שיפוצים וייכנסו למאגר המלונאי, וייכנסו לתפוסות גבוהות.
אמנון כהן: כמה חדרים ייכנסו, אתה חושב, במהלך הזה?
נועז בר-ניר: 2,500 חדרים נמצאים בתהליכי בנייה, ועוד סדר גודל של אלף חדרים נמצאים בשיפוצים בעזרת מענקים שלנו.
נועז בר-ניר: יש עוד חדרים שנמצאים בשיפוצים לא דרכנו.
נועז בר-ניר: לפחות חלק מהאלף זה תהיה תוספת ריאלית של חדרים.
נועז בר-ניר: כרגע קורית תופעה טובה כתוצאה מהתהליך הזה, שחלק מהביקושים מוסטים מאזורים כמו ירושלים, תל-אביב לאזורים כמו אשקלון ונתניה, לאזורים ששם עולה התפוסה.
נועז בר-ניר: אלה פתרונות לטווח קצר, אבל בהחלט אלה הדברים שנעשים.
נועז בר-ניר: המשרד בין 2009 ל-2012 מקצה למענקי השקעה בין 800 למיליארד שקל במצטבר, שזה ממנף סדר גודל של כמעט 5 מיליארד שקל השקעות במלונות.
נועז בר-ניר: היו 200 מיליון ב-2009, שיצאו השנה, 200 מיליון השנה, 200 מיליון שנה הבאה, 200 מיליון שנה אחר כך, כלומר התקציב לכך קיים.
נועז בר-ניר: אנחנו עובדים היום עם הרשות לפיתוח ירושלים להגדיל את מענקי ההשקעה לירושלים, כי היום צוואר הבקבוק הגדול ביותר הוא בירושלים.
נועז בר-ניר: אם אנחנו מדברים על מחסור של 19 אלף חדרים, אנחנו מדברים על מחצית ירושלים, רבע גליל ורבע אזור תל-אביב ומישור החוף.
נועז בר-ניר: הבעיה האקוטית היא בירושלים, ששם אנחנו עובדים על מענקים נוספים.
אמנון כהן: איך העבודה שלכם מול היזמים – אתה אומר: חסרים לי חדרים, ואתה אומר: אוזרים א, ב', ג' – שם המחסור הרציני, ששם אני יכול לתת מענה, נגיד?
אמנון כהן: מה הפרוצדורה - ראש העיר צריך ליזום?
אמנון כהן: אתה צריך ליזום?
נועז בר-ניר: אנחנו והרשות לפיתוח ירושלים עובדים יחד בצורה מצוינת במשותף עם האוצר כדי לבנות את המסלול הנוסף, הייחודי לירושלים, כי זו הבעיה האקוטית.
נועז בר-ניר: כולנו בקשר עם היזמים, היזמים בקשר גם עם המשרד וגם עם הרשות לפיתוח ירושלים, ואנחנו מסייעים להם.
נועז בר-ניר: יש ערים אחרות - עיר כמו תל-אביב, למשל, היא עיר שמאוד מקשה על היזמים.
נועז בר-ניר: להבדיל מירושלים, שמאוד מסייעת, עיר כמו תל-אביב, יש המון פרויקטים בתל-אביב, המון יזמים שרוצים לבנות, ולא עושים להם חיים קלים שם.
אמנון כהן: כי רווים כבר?
נועז בר-ניר: אני לא חושב שתל-אביב, מסיבותיה היא, לא שמה את נושא התיירות בסדר עדיפות גבוה.
נועז בר-ניר: כל הבירוקרטיה בעיר - יש יזמים, יש קרקעות, רוצים לבנות.
כרמל שאמה-הכהן: יש קרקעות זמינות?
נועז בר-ניר: בירושלים כרגע אין קרקעות ל-9,550 חדרים, אבל יש קרקעות זמינות לסדר גודל של 7,000 חדרים, כלומר כרגע יש קרקעות זמינות, אבל כשאנחנו מסתכלים קדימה, בהחלט אנחנו עובדים חזק על לתכנן את הבאות במלונות, בעיקר באזור ירושלים, שיש מחסור, אבל לא רק.
נועז בר-ניר: תמ"א 12 למלונאות יצאה לדרך, מהבחינה הזו סימנה קרקעות תיירות, מסייעת לנו מאוד.
נועז בר-ניר: עוד כיוון חיובי מאוד שקורה בימים אלה – יש כניסה של רשתות מלונאות בין-לאומיות, אם אנחנו מדברים על וולדורף אסטוריה בירושלים במבנה של משרד התמ"ת הישן, יש ריץ קרלטון, נכנסת בהרצליה, במרינה, קמפינסקי  על קו החוף בתל-אביב, W בתל-אביב-יפו נכנסת, וארבע העונות, אני מקווה שסוף-סוף לאור ההתקדמות ירימו את המלון שהם מתכננים פה בירושלים, כלומר יש מספר צעדים.
נועז בר-ניר: שוב – בעיה לא פשוטה היום למלונאים, לחלקם, להשיג מימון.
נועז בר-ניר: אז לירושלים ההשתתפות הממשלתית עירונית תעלה את מענקי ההשקעה במקום 20 אחוז ל-30 אחוז.
נועז בר-ניר: אני מאוד מקווה שבקרוב נציג את כל נושא החידושים בענף התיירות.
נועז בר-ניר: יש לנו כנס גדול של שוק ההון, שבו אנחנו רוצים לעורר בחזרה את כל המשקיעים לחזור ולהאמין בשוק ההון לאור הגידול בתיירות בשנים האחרונות ולאור השיאים שהגענו אליהם.
נועז בר-ניר: בניגוד לעבר, אנחנו כן מוכנים להתחייב ולהצהיר שיהיו תקציבי שיווק גבוהים לאורך זמן, והם ייצרו את הביקושים לאורך זמן, להבדיל מהמצבים שהיו בעבר, שלא היתה הבטחה כזו, ולכן הגורמים המוסדיים וגם יזמים לא נכנסו להשקיע בענף.
כרמל שאמה-הכהן: ממה נובע שיעור הניצול הנמוך של תקציב התמיכה בפיתוח התיירות?
כרמל שאמה-הכהן: 2009 זה שליש, 2010 זה פחות מ-10 אחוזים.
נועז בר-ניר: אין משמעות לניצול התקציבי.
נועז בר-ניר: אנחנו מנפיקים כתבי אישור ליזמים, והיזמים, כל אחד בונה בקצב שלו.
נועז בר-ניר: אנחנו, כמובן, מגבילים אותם וקובעים להם, אבל הם קובעים מתי לבנות.
נועז בר-ניר: חלק מהם עוד צריכים להשלים דברים בוועדות, בסטטוטוריקה להשלים דברים מהבחינה הזו, אבל מהבחינה הזו, השנה לא היתה מגבלת תקציב עד כה ליזמים שרצו באזורי הביקוש לבנות מלונות חדשים או להסב.
נועז בר-ניר: זו עד כה לא היתה המגבלה.
עמי צדיק: אז אולי ההטבות לא מספיק גבוהות.
נועז בר-ניר: אין ספק שמצב הקיים, לאור ההיסטוריה  - אני מזכיר לכם, אנחנו אחרי תקופת האינתיפאדה, ואם היום אנחנו מדברים על 3.3 מיליון תיירים, בתקופת האינתיפאדה בשפל היו כאן רק 900 אלף תיירים, אז אין ספק שלשוק ייקח זמן ברמת רווחיות גבוהה, ייקח זמן להתאים את עצמו.
נועז בר-ניר: הפתרון החליפי בטווח קצר, אם אנחנו רוצים לתת דחיפה, להעלות את מענקי ההשקעה ולהקטין את הסיכון.
נועז בר-ניר: אנחנו עושים את זה כרגע בירושלים, ששם צוואר הבקבוק הוא הגבוה ביותר.
אמנון כהן: התאחדות המלונות, בבקשה.
אלי גונן: אל"ף, אני רוצה להודות על העלאת הנושא.
אלי גונן: הייתי מרחיב את הנושא, ומדבר לא רק על החסם של החדרים, אלא הייתי מדבר על טיפול כולל בנושא התיירותי, כי יש חסמים נוספים – חניות, כבישים, כלומר עוד דברים, ואני חושב שצריך לטפל בהם.
אלי גונן: אני חושב שעצם הנושא שעלה לדיון, הוא חשוב מאוד, ואני מודה לחבר הכנסת שאמה ולוועדה שדנה בנושא.
אלי גונן: אני רוצה להודות גם לאנשי משרד התיירות, כי אני חושב ששר התיירות ומנכ"ל המשרד בר-ניר וחבריו האחרים במשרד, אני חושב שהטיפול שלהם בתחום השיווק בשנתיים האחרונות, שהלכו בצורה מסודרת והקצו את תקציבי השיווק, לא מספיק.
אלי גונן: אני חושב שנותן את האותות שלהם, ואני חושב שזה טוב.
אלי גונן: לכן גם אנחנו הולכים לשבת ולעשות את הדיון.
אלי גונן: אני מקווה מאוד שלא נטעה, כי כשאנחנו מגיעים לאוצר, ואומרים: יש מחסור בחדרים, אומרים: סימן שהשיווק נהדר, וכדאי להפסיק אותו.
אלי גונן: אז אני שמח שאמר מנכ"ל המשרד שהשיווק יימשך.
אלי גונן: אני מקווה גם שיהיו רפורמות בשיווק והמנגנונים היותר טובים לשיווק - יכול להיות שגם זה פעם ועדת הכלכלה צריכה לדבר, למה בכל העולם יש רשות שיווק ואצלנו אין, אבל נעזוב את זה כרגע.
אמנון כהן: יש לי הצעת חוק.
אמנון כהן: השר התנגד.
חמד עמאר: בינתיים השיווק מצליח.
אלי גונן: אני הודיתי על זה.
אלי גונן: היעד שלנו – 5 מיליון.
אלי גונן: התאחדות המלונות בכל התוכניות שלה מדברת על 5 מיליון תיירים, ולכן אנחנו לגמרי מתחברים, ובכל המצגות שלנו אנחנו מדברים על תוספת של 19-20 אלף חדר, כפי שאמר המנכ"ל בר-ניר.
אלי גונן: אני אומר את זה כי לפעמים אומרים: התאחדות המלונות לא רוצים עוד חדרים.
אלי גונן: אנחנו רוצים עוד חדרים, אנחנו צריכים עוד חדרים, ואנחנו רוצים להגיע ל-5 מיליון.
אלי גונן: צריך לזכור, שיש לנו מומנטום חיובי באזור.
אלי גונן: ארגון התיירות העולמי פרסם, שבאזור המזרח התיכון יש העלייה ב-2010 של 20 אחוז לעומת 7 אחוז באירופה או במקומות אחרים, כלומר זה אחוז הגידול הגדול ביותר של מספר תיירים שמבקרים באזור.
אלי גונן: ישראל לא נכללה, כי אנחנו חלק מאירופה, אבל המגמה אצלנו היא אותו דבר, ואני מתקנא בשכנים שלנו, כי כשהייתי פקיד ממשלה, אנחנו היינו בסדר גודל של 2 מיליון מבקרים, הירדנים היו עם 280 אלף תיירים.
אלי גונן: היום אנחנו מתגאים שנגיע ל-3.5, הירדנים גמרו לפני שנה 3.4 מיליון תיירים.
אלי גונן: אם הייתי לוקח את ההשוואה למה שקורה אצלנו, ה-3.4 כניסות שלנו מושווה ל-6.8 כניסות בירדן.
אלי גונן: אני לא מדבר על זה שאנחנו ב-3.4 ומצרים ב-12.5, הולכת ל-13 מיליון תיירים, כלומר הפוטנציאל שלנו הוא עצום.
אלי גונן: מאחר שהמומנטום הוא חיובי, אני מוכרח לומר שגם כאזרח אני מאוד שמח על הדיון, כי אני חושב שבפעילות הציבורית-ממשלתית-כנסת שלנו אנחנו לא תמיד נותנים את דעתנו לטווח הארוך, והנושא שעלה פה הוא טווח ארוך, וחשוב שהוא עולה, אבל בואו ניכנס קצת למספרים: 2010 לינות תיירים נופלת מ-2008 לינות תיירים.
אלי גונן: כשאנחנו מדברים כרגע על הגידול או על הצורך או על הלחץ, וטוב שיש לחץ, עדיין 2010 אנחנו גומרים בלינות תיירים נמוך מ-2008.
אלי גונן: זה לא אומר שמה שעלה פה לא צריך להיות, ולא אומר שלא צריך לדון בהם, אבל צריך לראות מה עושים, וצריך לקחת את זה בפרופורציה.
אלי גונן: אם אנחנו מדברים על חסמים, עוד מעט החסם המרכזי לא יהיה חדרים; החסם של התיירות שלנו הולך להיות היקף התיירות היומית שנכנסת למדינת ישראל.
אלי גונן: אנחנו מדברים היום, מתוך ה-3.4 כניסות ומתוך הגידול היפה שמשרד התיירות ואנחנו מתפארים וגאים בו, אנחנו מדברים על סדר גודל של מעל 600 אלף תיירות יומית.
אלי גונן: התיירות היומית באה למקומות הקדושים, לאתרים שאנחנו רוצים לבוא.
אלי גונן: מה קורה לקבוצות – יש לו כבר חדר, אבל הוא לא מצליח להגיע לאתרים, או שהוא תקוע בתור בצורה כזו, שהוא לא יכול להגיע.
אלי גונן: אז מי שלא יוכל להגיע לבקר במקומות הקדושים, לא יקבל גם את התיירים.
אלי גונן: אז אנחנו מרוויחים תייר יומי, ומפסידים תייר שלוקח ארבעה לילות בירושלים ועוד ששה לילות בשאר הארץ.
אלי גונן: אני אומר את זה, כי אנחנו צריכים ללכת על טיפול הרבה יותר כולל, רחב ומקיף.
אלי גונן: אני זוכר את אותו אחד שנכשל בבחירות בארצות הברית לנשיאות, ולקח חברת ייעוץ, שתגיד לו מה לעשות בבחירות הבאות, אז נתנו לו חמישה כרכים: פה לא היית בסדר, שם לא עמדת טוב, בסוף כתוב: בעיקר הפסדת כי חסר לך 50 אלף קולות.
אלי גונן: אני אומר לכם - אין מלונות, כי יש לנו בעיה של הרווחיות.
אלי גונן: ומה שלא נדבר, וכל מה שמנכ"ל משרד התיירות אמר – אני חותם עליו.
אלי גונן: יש לנו בעיה של בירוקרטיה, יש בעיה אבסורדית שממשלת ישראל מחזיקה בנכסים.
אלי גונן: למשל, ליד בית החולים האיטלקי בירושלים יכול להיות מלון בונבוניירה, אבל ממשלה לא חושבת תיירות.
אלי גונן: היא לא מעבירה את זה.
אלי גונן: כלומר יש לנו בעיה של בירוקרטיה, יש לנו בעיה של זמינות.
אלי גונן: בעיקר יש לנו בעיה של יכולת להרוויח.
אלי גונן: חדר ממוצע במדינת ישראל עולה 250 אלף דולר.
אלי גונן: מאחר שאני מטפל בכמה יזמויות, יש לי מהלך נהדר עם הבנקים.
אלי גונן: אבל בנקים בישראל לא רוצים לתת הלוואות לתיירות.
אלי גונן: התיירות לא נחשבת שם דבר טוב, לא רוצים ללכת.
אלי גונן: כל מה שנועז אמר לגבי בירוקרטיה וזמינות, אני חושב שחשוב מאוד לטפל בזה.
אלי גונן: אבל מדינת ישראל צריכה לבוא ליזם ולומר לו: אנחנו לא נותנים לך פה על חודש אוקטובר אחד, ואולי גם לא על איזה משהו שקורה.
אלי גונן: אנחנו הולכים לטוב, וצריך לעשות את הדבר הבא: אחד, תקציבי עידוד השקעות הון של משרד התיירות צריכים להיות משולשים ואולי אפילו ארבע פעמים.
אלי גונן: כשמדינת ישראל רוצה, סביב מפת עדיפות וסביב צרכים וכל הדברים האלה, וזה היו דברים שכבר נעשו בעבר - הלכו ל-30 אחוז מענקים, הלכו ל-36 אחוז מענקים, ואפשר לעשות את זה.
אלי גונן: זה תפקידה של המדינה.
אלי גונן: ירושלים היא צוואר בקבוק, אבל כשאנחנו מדברים על מחסור בתל-אביב, כשאנחנו נוסעים לירידים בעולם, אנחנו ישנים בלונדון, נוסעים ליריד, לוקח לנו שעה לנסוע.
אלי גונן: אז יגורו גם בנתניה, לא סוף העולם.
אלי גונן: וכשהיו ירידים בתל-אביב, היו גם בחיפה.
אלי גונן: אז אני אומר – להגדיל את אחוזי הבנייה.
אלי גונן: יש עוד נושא אחד, שגם יש לנו ויכוח עם משרד התיירות, ולא יעזור כלום – כדי להוריד את העלויות וכדי לעזור לרווחיות מוכרחים להגיע לשימושים משולבים במלונאות.
אלי גונן: אני ניהלתי פה את שרתון פלאזה ירושלים.
אלי גונן: היו לנו 180 חדרי מלון, 120 יחידות שנמכרו וחזרו למלון, אז ניהלנו 300 חדר, אבל זה הוריד את הסיכון ואת הדברים האלה, ואני חושב שמשרד האוצר צריך לתת עוד תשובה אחת לנושא של רשת ביטחון.
אלי גונן: האבסורד הוא שאנחנו מדברים פה על גידול במספר התיירים.
אלי גונן: דווקא חברה ממשלתית עכשיו בודקת את האופציה להרוס ששה מלונות בים המלח.
אלי גונן: זה לא אבסורד?
אלי גונן: אז צריך לראות את התמונה הכוללת.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע ממשרד התמ"ת, איך אתם נערכים?
אמנון כהן: יש פה תוכנית של להגיע כד כמות מסוימת של התיירים לכאן.
אמנון כהן: מעבר לחדרים, אנחנו צריכים לתת גם שירותים מסביב.
אמנון כהן: האם אתם בתוכניות עבודה מכשירים גם את האנשים למתן שירות לאותם תיירים שצריכים להגיע?
אמנון כהן: בקצרה.
משה כץ: אתייחס לשאלה שלך מההיבט החברתי.
משה כץ: יש לזכור, מקבלי ההחלטות ואלה שמקצים את המשאבים, שענף המלונאות הוא מחולל מקומות תעסוקה.
משה כץ: הממוצע בארץ זה 0.7 עובדים לחדר, ואם מנכ"ל משרד התיירות מדבר על 20 או 19 אלף חדרים, זה כבר 13-14 אלף עובדים ברמות שונות במעגל הראשון בתעסוקה.
משה כץ: לגבי הכשרת עובדים, אנחנו באמצעות אגף להכשרה מקצועית מקצים משאבים רבים.
משה כץ: יכול להיות, שאם מנכ"ל משרד התיירות פה מדבר על כניסת רשתות כמו קרלטון ריץ ו-וולדרוף אסטוריה, אנחנו נצטרך להקצות משאבים ולחשוב ברמות הרבה יותר גבוהות מאשר אנחנו מכשירים היום.
משה כץ: הרשתות האלה לא ייכנסו לפה, אם לא יהיו להם אנשים מיומנים ברמות הכי גבוהת.
משה כץ: אני חושב שנצטרך לעבוד במקביל - ברגע שיתניעו את הפרויקט, אנחנו נתניע וניכנס לסטנדרטיזציה הבין-לאומית, ויחד עם שירות התעסוקה נצטרך לאתר את האנשים המתאימים, ולהכשיר אותם.
אמנון כהן: לשכת מארגני תיירות, בבקשה.
עמיהוד אתגר: הכנו כאן נייר שמציג את הדברים.
עמיהוד אתגר: קודם כל, אני מצטרף לתודה והערכה על יוזמת הדיון הזאת של חבר הכנסת שאמה וגם לדברים הטובים של משרד התיירות.
עמיהוד אתגר: מהדיון הזה צריך לצאת עם נתונים ועובדה ברורה: אין שום אפשרות להגיע למספר שמדינת ישראל קבעה אותו ב-2015 עם 5 מיליון תיירים, אם לא עושים פרויקטיזציה בצורה כזו שמניעה את היזמים במהירות; אם ניקח את ה-2,500 חדר שנמצאים היום בבנייה, ויבדקו, מתי התחילו לטפל ב-2,500 חדר אלה, אז הנתונים יהיו שחלקם זה חמש שנים ושבע שנים ועשר שנים מאז התכנון, עד שהיום הם נמצאים בבנייה, כלומר התוספת הריאלית של חדרי בתי מלון, שאנחנו כסוכני נסיעות יודעים: אנחנו עושים הזמנה, כי האוטובוס עומד עם הקבוצה ופורק מזוודות – האפשרות שמספר חדרים כאלה יקרו במספרים של 19 אלף הוא לא ריאלי, אלא אם יצרו חלון הזדמנויות, שבו ייתנו ליזמים, לפחות לכמות מסוימת של חדרים, בעיקר בירושלים, תוספת משמעותית שתניע את כל אותם מלונות שיכולים להיכנס למאגר הבנייה, בין אם זה מלונות סגורים, בין אם זה מלונות שהממשלה משתתפת בהם.
עמיהוד אתגר: לא אתן פה את הרשימה – מלון הנשיא, מלון טירת בת-שבע, מלון חן.
עמיהוד אתגר: הם סגורים, היזם לא מעניין אותו להפעיל אותם, כי יש לו כדאיות לבנות מגורים.
עמיהוד אתגר: הוא לוחץ על הממשלה בקטע הזה או על גורמי התכנון, שייתנו לו דברים אחרים.
עמיהוד אתגר: אז יכול להיות שחלק מהפתרון זה שימושים מעורבים, אבל בקטע הזה עדיין שתהיה תוספת חדרים.
עמיהוד אתגר: מה שקורה, שאין תוספת החדרים, ואני מצטרף למה שאלי גונן אמר - אנחנו מקבלים ונקבל יותר ויותר תיירות יום, כי בירדן, בטורקיה, במצרים בנו את החדרים, וכל האנשים שנמצאים שם רוצים לבוא ולצרוך את תיירות היום, והתיירות הזו תלך ותתעצם.
חמד עמאר: אתה לא חושב שהתיירות היום מתפתח בגלל העלויות – התייר גם חכם, הוא יודע כמה העלויות בישראל, ללון בבית מלון.
חמד עמאר: הוא רוצה לבקר בכותל.
קריאה: 100 אלף באים בטיסות מטורקיה.
קריאה: באים מקפריסין, בלי קשר לאזור.
עמיהוד אתגר: השאלה היא מה נעשה, ולכן המחירים יהיו עוד יותר יקרים למעט חדרים שקיימים, אם לא יבנו מלונות.
עמיהוד אתגר: לכן מה שיקרה זה שאם לא נבנה מלונות, המחירים של המלונות הקיימים יעלו עוד יותר, תיירות היום תהיה - נגיע ל-4 מיליון תיירים עם אותו מספר לינות שהמלונות יכולים, כי אי-אפשר ליצור פה מהמלונות האלה כמות יותר גדולה של תיירים שלנים.
עמיהוד אתגר: לכן אמרנו שמפקירים את העתיד, כי בינתיים הרבה מאוד מגרשים שהיו לתיירות, הלכו לשימושים אחרים.
עמיהוד אתגר: כשאפריקה ישראל היום בונה בירושלים - - מגורים גדול, הוא היה הבניין שהכרת לשימושי תיירות.
כרמל שאמה-הכהן: גם הולילנד היה תיירות.
עמיהוד אתגר: הרבה אחרים.
עמיהוד אתגר: לכן הדיון הוא לא רק מה יהיה ב-2015 אלא התיירות פה בנויה על מה שיקרה בשנים הקרובות, ואם לא נהפוך למה שאנחנו קוראים בתעשיית התיירות הצלע האחורית של התיירות, שמגיעה לאזור, ובאים לצרוך אותנו בלי לשהות פה.
אמנון כהן: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כל, אני רוצה להודות לחבר הכנסת שאמה על העלאת הנושא החשוב הזה.
אמנון כהן: ישראל ביתנו לא מתפקדים...
חמד עמאר: אם נסתכל על הטבלה, מאז שאהרונוביץ ביטל את הוויזות לרוסיה, וראינו את העלייה בתיירים מרוסיה, עכשיו סטס הוביל את הנושא של ביטול הוויזות מאוקראינה, ונראה את התוצאות, ונגיד תודה רבה לישראל ביתנו.
חמד עמאר: אני רוצה להדגיש את נושא השיווק, שעושה משרד התיירות – יבורך, עושה עבודה טובה בנושא, אנחנו רואים את התוצאות.
חמד עמאר: שמעתי את יו"ר התאחדות התיירים.
חמד עמאר: רציתי לשאול, מה הרווח שהיה למלונאים בשנתיים האחרונות, במיליארדים, לא בשקלים?
חמד עמאר: כי שמעתי אותך, חשבתי שהמלונות סובלים בצורה בלתי רגילה, אבל אני בטוח שיש רווח במיליארדים, לא בשקלים, ואתם צריכים להגיד תודה רבה, אבל עם כל זה, אנחנו צריכים מאוד לבדוק את עצמנו, כי אם אני רואה את המספרים כאן בישראל, בשנת 71' היו 17 אלף חדרים לעומת מצרים – 10, טורקיה - 12, ואנחנו רואים בשנת 2009 48 אלף בישראל לעומת 500 בטורקיה, וגם תיירים – 615 לעומת 495 בטורקיה, 27 מיליון תיירים בטורקיה.
חמד עמאר: אלה דברים שמדליקים נורה אדומה, ואנחנו צריכים להגיע ליעד שהקצה לעצמו משרד התיירות, 5 מיליון תיירים ב-2015.
חמד עמאר: אנחנו מכירים את הבירוקרטיה שבמדינת ישראל.
אמנון כהן: מה יהיה עם זה?
חמד עמאר: אף אחד לא יכול לפתור את זה.
קובי כחלון: רק הכנסת יכולה לפתור את הבירוקרטיה.
חמד עמאר: נושא התיירות מאוד חשוב למדינת ישראל, למשק, לכלכלה.
חמד עמאר: צריך להשקיע בנושא, ושנהיה ב-5 מיליון, אפילו יותר מ-5 מיליון ב-2015, וניתן את כל השירות הנדרש לתייר שמגיע.
אמנון כהן: במספר משפטים נשמע את סגן ראש עיריית ירושלים, קובי כחלון.
אמנון כהן: מנכ"ל משרד התיירות דיבר על פרויקטים משותפים.
אמנון כהן: רק תעדכן אותנו, האם זה מתקדם יפה, או זה סתם דיבורים?
כרמל שאמה-הכהן: והאם יש קרקעות זמינות למלונאות בעיר שלך?
אמנון כהן: ועוד משהו – אמרו לי כאן שיש כמה מבנים עומדים ריקים, שפעם נתנו שירותי מלונאות, והיום אותם בעלים רוצים להפוך אותם לדירות.
אמנון כהן: מה עמדת עיריית ירושלים?
קובי כחלון: עמדת העומד בראשה, שאין לשנות ולו חדר מלון אחד למגורים.
קובי כחלון: יש דברים שהתפקששו לנו.
קובי כחלון: אתם יודעים אפילו שמשרד החינוך יושב בבית מלון, והצליח אפילו להעביר תב"ע טרם כניסתנו למשרדים שם.
אמנון כהן: אתם הסכמתם.
קובי כחלון: בתחילת הקדנציה הגיעו אליי הולילנד עם הכמה חדרים שהיו להם עודף, ביקשו ממני, עוד לפני שהתפוצצה הפרשה.
קובי כחלון: תשאל אותם מה התשובה שהם קיבלו.
קובי כחלון: אז יש שני דברים שאני חושב שדווקא המחוקק צריך לקחת את זה, ולשים את זה במקומות אחרים.
קובי כחלון: הכוונה, שאם אנחנו מסתכלים על התקופה של אריאל שרון, כשהוא רצה לקבל את העולים הרוסים ולייצר כאן תוכניות, אז ייצר מסלול בוועדה המחוזית בממשלה, שנקראת ול"לים, ואז קראתי מסמך, שבהר חומה הם נכנסו עם 700 יחידות ויצאו עם 2,000.
אמנון כהן: אבל שרון היה אחד.
קובי כחלון: אני חושב, שהכנסת צריכה להנחות את המועצה הארצית, להוציא הוראה, שתוכניות למלונאות יעברו למסלול של ול"לים.
קובי כחלון: כל תוכנית בירושלים מפרנסת אין סוף עורכי דין, אם זה ארבע העונות, אז יש לך בתי משפט על בתי משפט.
קובי כחלון: גם בתי המשפט וגם הציבור וגם הממשלה לא אמרה את עמדתה בנושא.
קובי כחלון: כאשר הם יאמרו שזו עמדתנו, יעבירו את זה למסלול מקוצר של רשיונות, אנחנו נימצא במקום אחר.
קובי כחלון: דבר שני, בניהול סיכונים ניתן לקנות פעמיים - פעם אחת זה להגדיל מענקים, ואני חושב שהעדיפות היא, כי ביבי לא אוהב לשים כסף סובסידיות- -
אמנון כהן: 30 אחוז נותן לכם.
קובי כחלון: אני חושב שבהקטנת סיכונים לא חייב רק דווקא להשקיע במענקים, אלא בלתת ביטוח כמו ביטוחי סחר, וכבר אמרתי את זה פעם אחת לנתניהו, שאמר שצריך לשקול את זה.
קובי כחלון: הרי ממה הם פוחדים - מיום שתבוא אינתיפאדה, חס וחלילה, והכול יקרה כאן בניהול הסיכונים.
קובי כחלון: הבנקים הרי לא אוהבים לנהל סיכונים.
קובי כחלון: אם מדינת ישראל תחליט שהיא ליום הדין, חס וחלילה, מקצה X כסף לביטוח, אז יכול להיות שמענקים לא צריך, ונהיה במצב יותר טוב.
אמנון כהן: מה לגבי זמינות קרקע?
קובי כחלון: בנושא הזה אנחנו מקדמים הרבה תוכניות היום, גם בנושא השיווקים.
קובי כחלון: אני חושב שזה מתקדם טוב.
קובי כחלון: להגיד לך שזה מספיק – לא.
אמנון כהן: אגודת מורי דרך, בבקשה.
אמנון כהן: אני אמליץ ליושב ראש הוועדה הקבוע שיקיים דיון מורחב בנושא, כי זה דיון מהיר.
אמנון כהן: אם לחוץ לך, אני אתן לך כמה משפטים.
אמנון כהן: אם תגיד שאתה רוצה בדיון הבא – בבקשה.
יוסי וייס: לא אחזור על דברי נועז, מנכ"ל משרד התיירות, שאני מסכים אתו, וגם דובר התאחדות המלונות ולשכת מארגני תיירות נכנסת.
יוסי וייס: בתי המלון, הייתי מציע כדי למקסם את ההכנסות בתיירות, להתרכז בבתי מלון של ארבעה וחמישה פלוס כוכבים, לא במלונות פחות מאלה, כי אז אנחנו מעמיסים על התשתיות בלי למקסם את הרווח.
יוסי וייס: בי"ת, אני מציע לעשות פרויקטורים, שיכינו פרויקטים תיירותיים כמו בתי מלון, ויכינו תיקים מוכנים ליזמים, שיציעו במכרז, מה הם רוצים לבנות.
יוסי וייס: כל בית מלון שיהיה עם תיק מוכן ועם כל מיני אישורים, כדי שאפשר יהיה לרוץ עם זה, ואז לצמצם את הזמן של בניית בתי מלון.
יוסי וייס: צריך לזכור שהתשתיות קורסות – לא רק בתי המלון.
יוסי וייס: אין מגרשי חניה בירושלים לאוטובוסים.
אמנון כהן: שים לב למה שהוא אומר.
יוסי וייס: כשהאוטובוסים ירנדלו סביב העיר העתיקה, כי אין מגרשי חניה, זה גורם לזה שקבוצת תיירים שרוצה להגיע למקום כלשהו בעיר העתיקה, מסביב לעיר העתיקה, לוקח לה שעה וחצי רק הנסיעה מצד אחד של העיר העתיקה לצד השני, אז אני מבקש שגם בנושא התשתיות יטפלו, לא רק בנושא בתי המלון.
אלי גונן: אני חייב- -
אמנון כהן: אתה לא חייב.
אלי גונן: לא נותנים כבוד ליזמים- -
אמנון כהן: אמרת מה שאתה רוצה.
אלי גונן: אומרים שמרוויחים מיליארדים- - שיזמים הם דבילים והם לא משקיעים, למרות שמרוויחים מיליארדים- -
אמנון כהן: אילנית, הוא דיבר על חשבונך.
אילנית מלכיאור: אדוני יושב ראש הוועדה, אתה שאלת על שיתוף פעולה עם משרד התיירות.
אילנית מלכיאור: ראש העיר קודם כל העביר את התיירות לרשות לפיתוח ירושלים.
אילנית מלכיאור: יש שיתוף פעולה מלא, הדוק בין משרד התיירות לבין ירושלים, כי בסוף ירושלים נושאת על גבה 90 אחוז מהתיירות הנכנסת למדינת ישראל.
אילנית מלכיאור: הנושא הזה של מלונאות ומצוקת חדרים הוא ידוע, הוא עובר מהעניין של מדיניות ראש העיר דרך סגן ראש העיר לנושא התכנון וגם בנושא של ליווי של יזמים, כי אנו מבינים שנושא הבירוקרטיה אמנם לא ייפתר, אבל לפחות להקל על היזמים ולגרום להם להבין, שאנחנו עומדים לשירותם, מלווים אותם, גם אם לא כל דבר אנחנו פותרים להם, אבל בסבך הבירוקרטי לקחת אותם יד ביד, זה דבר שלקחנו על עצמנו.
אמנון כהן: אני אבקש מיושב ראש הוועדה הקבוע – אולי אתה תהיה בסוף – אדוני ייקח לתשומת לבו על הדיון שהיה כאן היום.
אמנון כהן: שמענו כאן את הדברים.
אמנון כהן: אשים כותרות, על מה נעשה דיון בדיון הבא, ואני ממליץ לך – אתה, כמובן, יכול להרחיב או להוריד.
אמנון כהן: או הוא, אולי אני...
אמנון כהן: שמענו את המשרד, שמענו גם את הגופים.
אמנון כהן: אנחנו רואים צורך, שממשלת ישראל והוועדה כאן תיתן תמיכה בנושא של העלאת מענקים ליזמים כדוגמת ירושלים, אולי אף יותר, במסגרת עידוד השקעות הון, במסגרת כזו או אחרת, אתם תחליטו.
אמנון כהן: ודבר לא פחות חשוב, נושא של רשת ביטחון, שנדע, כמו שאשרא מבטחת עסקים בחו"ל, גם כאן צריך לחשוב על מנגנון של ביטחון כזה או אחר.
אמנון כהן: אולי, שיהיה שימוש משולב לבתי מלון, במידה שחס וחלילה, שיש מקרה ביטחוני או כזה שהבתים האלה ישמשו למשהו אחר, שימושים משולבים, לקבל החלטות כאלה, שזה יוריד את הסיכון.
אמנון כהן: לתת להם אופציות נוספות.
אמנון כהן: אם אנחנו אומרים שיש מחסור בקרקעות, אולי יש מקומות שאפשר לתת הגדלת אחוזי בנייה, או לגובה או לרוחב, אולי זמינות קרקע.
אמנון כהן: אתם תסתכלו בירושלים – הבנתי שיש פה צוואר בקבוק רציני, ואני מבקש שתבחנו את בתי המלון שעלו כאן, שהם כרגע סגורים, כנראה צריכים לעבור שיפוץ, והבעלים של אותם מקומות אולי מעדיפים להסב אותם לדירות, כי זה יותר כלכלי מבחינתם.
אמנון כהן: אז אתם תיתנו להם עידוד כזה, שיגידו שיותר כדאי לנו להסב את זה למלונאות, אולי ניתן שימוש דו-שימושי, חלק כך וחלק כך.
אמנון כהן: המטרה היא למקסם את החדרים ולתת פתרונות, וכמובן, להכשרה מקצועית שדיברת, אנחנו מבקשים שתכינו תוכנית עבודה יחד עם התיירות, לראות באילו ענפים יהיה חוסר במתן שירותים, ואני מבקש, אין לכם קורסים למלצרים.
אמנון כהן: יש פה בעיה קשה.
אמנון כהן: אני מקבל אורחים אישית, אני בא למסעדה יוקרתית, ומשקיע בזה הרבה כסף מהוני האישי, כי הם מארחים אותנו יפה.
אמנון כהן: בא מלצר או מלצרית, סטודנט או סטודנטית, אני מכבד מאוד את זה שהם רוצים להרוויח, אבל הם לא מוכשרים.
אמנון כהן: לפעמים שופכים עליהם משהו, יין, ואני מרגיש לא בנוח, כי שם מארחים אותנו ברמה גבוהה ביותר, ומצמידים לכל אחד מלצר מאחוריו.
אמנון כהן: זה שירות שצריך לתת אותו.
אמנון כהן: זה מקצוע.
אמנון כהן: להכשיר אותם, דברים מינימליים, שאדם יגיד: פה נותנים את השירות יפה, שיחזרו שוב.
אמנון כהן: אני חושב שהדיון חשוב, תודה ליוזם הדיון.
אמנון כהן: תחליטו איך אתם רוצים לקדם את זה בהמשך - יש פה הרבה עבודה.
אמנון כהן: תודה רבה לכל המשתתפים, מנכ"ל המשרד - ישר כוח.
אמנון כהן: תמסור ד"ש לשר, ותמשיכו בעשייה למען מדינת ישראל.
אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.
אמנון כהן: הנושא על סדר היום: תקנות המים (מניעת זיהום מים)(קווי דלק)(תיקון), התשע"א-2010.
אמנון כהן: זה כבר דיון שני.
אמנון כהן: הדיון הראשון התקיים ב-16 בפברואר, והתקנות חזרו לתיקונים.
לאה ורון: כולל בקשה של השר לדיון מחדש בתקנה 2.
אמנון כהן: נתחיל מההתחלה, ונשמע תגובות מהאנשים, אם יש להם הערות.
אמנון כהן: נתחיל את ההקראה, ותוך כדי סעיפים כל אחד ירים את היד, איפה שיש לו בעיה או אמירה או הסתייגות.
אמנון כהן: אם חברי הכנסת רוצים עכשיו או בגוף של התקנה.
יעקב אדרי: אולי מישהו ייתן הסבר קצר.
אמנון כהן: בבקשה, המשרד להגנת הסביבה.
ליאורה עופרי: התקנות האלה הן תיקון שאנחנו מציעים לתקנות המקוריות משנת 2006.
ליאורה עופרי: במקור היתה אמורה להיות תקנה, שמסדירה טיפול בזיהום קרקע, בשל חוסר הבנה שהיה בין המשרד להגנת הסביבה לבין רשות המים, הותקנו התקנות ללא התקנה הספציפית הזו - זיהום קרקע מדלקים, דלק שדלף מקו דלק.
ליאורה עופרי: אנחנו עכשיו במסגרת בג"ץ תלוי ועומד מתבקשים להתקין את התקנה הזו, שמסדירה את הטיפול בזיהום.
ליאורה עופרי: הוספנו כמה תיקונים נוספים.
ליאורה עופרי: לכן התקנות האלה באות לעשות כמה תיקונים טכניים.
ליאורה עופרי: הן באות לעשות שינויים בשתי הגדרות.
ליאורה עופרי: הן באות להגדיר מצב של חובת ביצוע סקר בקרקע למפעיל קו דלף, כשיש חשש סביר לדליפה מקו דלק, לפי החלטת הממונה, וכמובן,  דרך הטיפול בזיהום קרקע, לפי אילו שיטות, והסדרה בנוגע לכל פעולה בקרקע.
יעקב אדרי: כלומר מחכים שתהיה דליפה, או מחייבים גם בדיקות תקופתיות?