GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהושע פדרסן: על אף הוראות סעיף 221(ב) לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982, רשאי שר המשפטים, בהסכמת השר, לקבוע שיעור קנס העולה על סכום הקנס הקבוע בסעיף האמור, לעבירה שנקבעה לפי חוק זה כעבירת קנס וכן לעבירת קנס נמשכת או נוספת שעבר אותו אדם, בהתחשב בסוג העבירה ובנסיבות ביצועה, ובלבד שסכום הקנס לא יעלה על עשרה אחוזים מסכום הקנס המרבי הקבוע לאותה עבירה".
יהושע פדרסן: בהקשר למה שנאמר קודם לגבי הדיון הכלכלי על סעיף העונשין, בכוונת המשרד, כפי שהוא פועל ברוב החקיקה של המשרד, להתקין גם ברירות משפט על חלק מהעבירות, כגון מה שרלוונטי לתושבים.
יהושע פדרסן: הסעיף הזה נועד, כפי שקיים בחקיקה אחרת של המשרד, לאפשר גם ברירות משפט גבוהות יותר מהסכום המקסימלי שנקבע בחוק סדר הדין הפלילי, שלדעתי, עומד על 750 שקל כיום.
יהושע פדרסן: זה היה 660 ותוקן ל-750 שקל, לדעתי.
יהושע פדרסן: כמו שעשינו מספר חוקים של המשרד, קבענו את הסעיף הזה - זה נוסח מקובל מחקיקה אחרת, שבברירות המשפט תהיה גם אפשרות לקבוע ברירת משפט שהיא גבוהה מהסכום המינימלי הזה עד המגבלה העליונה של 10 אחוז מהקנס המקסימלי.
ישראל חסון: הערות לסעיף 31?
ישראל חסון: מי בעד סעיף 31?
ישראל חסון: סעיף 31 אושר.
יהושע פדרסן: "פרק ח': עיצום כספי.
יהושע פדרסן: עיצום כספי.
יהושע פדרסן: 32(א) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 75,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד- בסכום של 150,000 שקלים חדשים: (1) הפר את הוראת סעיף 9(ד); לעניין זה חזקה היא כי יצרן או יבואן שקיים את חובותיו לפי סעיפים 7(ד)  ו- 9(א) עד (ג), לא הפר את הוראת סעיף 9(ד), אלא אם כן הוכח אחרת.
יהושע פדרסן: (2) לא התקשר בחוזה התקשרות עם יצרן או יבואן שפנה אליו, בניגוד להוראות סעיף 16(א); (3) לא התקשר בחוזה התקשרות עם אחראי לפינוי פסולת שפנה אליו, בניגוד להוראות סעיף 17(ב); (4) השליך פסולת אריזות בתחומו של אחראי לפינוי פסולת שלא בהתאם להסדר להפרדת פסולת אריזות שקבע האחראי לפינוי פסולת, בניגוד להוראות לפי סעיף 24(א); (5) אסף או פינה פסולת אריזות מתחומו של אחראי לפינוי פסולת שלא בהתאם להסדר לאיסוף ופינוי של פסולת אריזות מופרדת, בניגוד להוראות לפי סעיף 24(ב); (6) הפר הוראה מההוראות המפורטות בסעיף 29(ב);     (ב) הטמין אדם פסולת אריזות, בניגוד להוראות סעיף 25, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 226,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד- בסכום של 452,000 שקלים חדשים.
יהושע פדרסן: (ג) לא עמד אדם ביעדי המיחזור לפי סעיף 6, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 5,000 שקלים חדשים בשל כל טון של פסולת אריזות שלא ביצע לגביו מיחזור מוכר בהתאם ליעדים האמורים; ואולם, אם לא עמד אדם ביעדי המיחזור לפי סוג חומר וביעד המיחזור הכולל, יחד, יוטל העיצום כספי על הפרת יעד המיחזור הכולל בלבד.
יהושע פדרסן: (ד) בסעיפים קטנים (א)(4) ו-(5) ו- (ב), "פסולת אריזות"- פסולת אריזות שנוצרה עקב פעילות של תאגיד או עקב פעילות של עסק או עיסוק של יחיד".
יהושע פדרסן: העיצום הכספי זה מנגנון מקובל, שבנוסף למה שקראנו על הפרת הוראות לפי העונשין, בנוסף יש אפשרות את הכלי להטיל עיצום כספי על הפרת רוב ההוראות של החוק, וגם זה במספר קבוצות: יש הקבוצה הראשונה של הפרת הוראות שרלוונטיות גם לתושבים והוראות שונות של אחראי לפינוי פסולת.
יהושע פדרסן: בסעיף קטן (ב), זה על ההוראה של איסור הטמנת פסולת אריזות, שמוצע שזה איסור שייכנס ב-2020, וזה במדרג גבוה יותר.
ישראל חסון: סעיף (א)(4), למי הוא מתייחס?
יהושע פדרסן: אם אני קורא את זה יחד עם סעיף קטן (ד), לפי הנוסח בסעיף קטן (4), זה מנוסח באופן כללי, אבל הכוונה לסייג אותו, שלא יחול על תושב מן הישוב.
ישראל חסון: איך מסייגים אותו?
יהושע פדרסן: מה שכתוב בסעיף קטן (ד), המשמעות היא שהוא יגביל את זה, לאם מישהו מפר את ההסדר של פינוי פסולת אריזות, כאשר הוא בעצמו תאגיד או עסק או עיסוק של יחיד, וההבחנה שאנו עושים בין זה לבין תושב, אזרח מן השורה, שיכול להיות מצב שגם עיסוק של יחיד, ודאי תאגיד או עסק, יכולה להיות לו פעילות גדולה, שמייצרת כמות פסולת אריזות גדולה, וזו הבחנה שאנחנו רוצים לעשות, להחריג את התושב לעניין העיצום הכספי, אבל עדיין להשאיר את האפשרות של עיצום כספי של המשרד על מי שזה תאגיד, פעילות של עסק או עיסוק של יחיד.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, כשאנו מדברים על עיצומים כספיים, הכוונה היא להכניס למשטר ברור את המפוקחים, והמפוקחים באופן – היעד של המפוקחים של החוק הזה זה בעיקר היצרנים והיבואנים של פסולת מחזור.
אתי בנדלר: אני לא חושבת שהיעד של המפוקחים לצורך הטלת עיצומים כספיים, אם אני מבינה נכון, וזה לא מה שנאמר גם בדברי ההסבר להצעת החוק, הם משקי הבית או משהו שדומה למשקי בית.
אתי בנדלר: די בכך שאדם פועל בצורת תאגיד, ואנחנו יודעים שמטעמי מס, למשל, הרבה מאוד אנשים שיש להם עסקים קטנים, שמונים לא פעם עובד אחד בלבד, אותם עצמם, הם פועלים באמצעות תאגיד, או עיסוק של יחיד, זה יכול להיות עיסוק של החייט או התופרת או מי שמנהלת משפחתון וכיוצא באלה, וכל אלה כנוסחו של הסעיף הם כבר יעד להטלת עיצומים כספיים.
אתי בנדלר: יש לזכור שעיצומים כספיים זה מכשיר שהתפתח מאוד בשנים האחרונות ככלי יעיל מאוד להגברת האכיפה, אולי בגלל חוסר יכולת של בתי המשפט להתמודד עם כתבי אישום רבים וגם הרצון להימנע מהכתמת אנשים ברישומים פליליים ועוד מספר מטרות שמנסים להשיג כך.
אתי בנדלר: מצד שני, יש לזכור שלשיטה הזו של הטלת עיצומים כספיים יש גם לא מעט פגמים, משום שאם אנחנו מכירים בדרך כלל את ההפרדה בין הגוף החוקר, הגוף שמגיש כתב אישום, הגוף השופט והגוף שמוציא לפועל את פסקי הדין, הרי שככל שאנו מדברים בעיצומים כספיים, הכול מתרכז בגוף אחד.
אתי בנדלר: אותו גוף הוא הגוף החוקר, הגוף המעניש והגוף המוציא לפועל.
אתי בנדלר: לכן צריכים להתייחס בזהירות מרבית, למיטב הבנתי, גם לסכומים של העיצומים הכספיים וגם לאנשים שכלפיהם מפנים את העיצומים הכספיים.
אתי בנדלר: אני מאוד לא הייתי רוצה, ואני נותנת את מלוא הכבוד לפקידים שאמורים לבצע את זה בפועל, ואני חושבת שבירוקרטיה היא לא מילת גנאי אלא בירוקרטיה טובה היא תעודת כבוד, אבל אני עדיין לא הייתי רוצה שפקיד נאמן וטוב ככל האפשר יגיע לאנשים שאין להם האמצעים לשכור עורכי דין ולהתמודד עם כל ההליך הזה, ויטילו עליו קנס בלי שיש לו כל ההגנות.
אתי בנדלר: אני מציעה קודם כל, ככל שמדובר בסעיף קטן (ד), שמדובר בתאגיד או פעילות של עסק או עיסוק יחיד, למצוא שהמשרד יציע איזשהו מנגנון, שידבר על היקף הפעילות של אותו אדם ברמת כמות הפסולת – אני לא צריכה כרגע היקף כספי, כי אני מבינה שאי-אפשר לחקור את זה, וזה מטיל נטל קשה מדי על המשרד, ודאי מבחינת היקף פסולת המחזור שהוא מייצר או מספר האריזות שהוא משליך.
אתי בנדלר: לא נראה לי סביר, שאם מגיעים לאיזשהו משק בית או לעסק קטן, שיתחילו להטיל עליהם עיצומים כספיים בשל אי-הפרדת פסולת בצורה ראויה.
אתי בנדלר: אם חושבים שהוא ביצע עבירה, מבחינתי, שכן יגישו נגדו כתב אישום כדי שיחקרו את זה כפי שצריך, שיהיו לו ההגנות בפני בית משפט, שהוא יוכל לפנות לסנגוריה הציבורית, אם צריך, ולהעמיד את כל הכלים שיש במשפט הפלילי, שנעשה בצורה הרבה יותר זהירה, למיטב הבנתי, עם מנגנוני בקרה הרבה יותר ברורים מאשר כשמדובר על עיצומים כספיים.
אתי בנדלר: ויש חילוקי דעות בין משרד המשפטים וביני בנושא הזה.
רוני טלמור: אני מבקשת להתייחס לדברים של עו"ד בנדלר באופן עקרוני ובאופן פרטני.
רוני טלמור: הנושא של עיצום כספי הוא נושא בהתהוות, והוא מתפתח כל הזמן, וגם אצלנו בתוך המשרד יש כל הזמן הידיינויות, וחוק שעבר לפני שש שנים וחוק שעובר היום לגבי עיצום כספי נראה אחרת לגמרי, וטוב שאנחנו מתקדמים.
ישראל חסון: מתקדמים - לאיזה כיוון?
ישראל חסון: מטילים יותר?
רוני טלמור: אדוני, המנגנון של העיצום הכספי נועד לתת לרשות כלי אכיפה שיהיה יעיל מצד אחד, אך גם מידתי מצד שני.
רוני טלמור: הוא יהיה יעיל, משום שההטלה שלו מהירה יותר, ההליך הפלילי הוא הליך מאוד מסורבל, ולכן האפקטיביות וההרתעה שלו היא לא כפי שהיינו רוצים שתהיה, לכן לאותן הפרות, שהן לא הפרות מאוד אקוטיות, אנחנו הממשלה בהצעותיה ייצרה את המנגנון הזה של עיצום כספי, שנותן כלי מינהלי מהיר, וגם בלי הקלון של הליך פלילי.
רוני טלמור: צודקת עו"ד בנדלר, שלכתחילה, המנגנון הזה ישתמשו בו לשווקים מפוקחים, אבל היום יש כבר חריגות בהסדרים, ואוכל להביא את הדוגמאות.
ישראל חסון: הנקודה שלדעתי גברת בנדלר שמה עליה את האצבע – היא אומרת: אתה משית את זה לאורך כל הפירמידה.
רוני טלמור: אנחנו מדברים פה רק על עוסקים.
ישראל חסון: היא אומרת: אתה משית את זה כלפי חברת שופרסל וכלפי התופרת שמתקנת לי את המכפלת.
גלעד ארדן: אני יכול להציג את הדוגמה גם באופן פופולרי לכיוון שלנו: גם קבלן השיפוצים, שיש לו שיפוץ פעם בארבעה חודשים, וזורק את כל הפסולת שלו באופן חד-פעמי – זה לא חייב להיות מוכרת הגפרורים הקטנה או המוכרת הגלמודה האלמנה שמפרנסת את ילדיה ובמקרה נפל לה קצת פסולת.
גלעד ארדן: הנטל לבדו להוכיח שמדובר בעוסק אינו נטל פשוט.
גלעד ארדן: צריך בשביל זה לקיים חקירה, ויש הרבה עוסקים היום במדינת ישראל, אם אתם לא יודעים – הרוב, שאין להם רשיון עסק בכלל, ואז מתוסף לנו עוד נטל, להוכיח שזה באמת העסק שלו, כי אנשים לא מחזיקים היום רשיון עסק.
גלעד ארדן: עכשיו תדרוש גם את ההיקף?
רוני טלמור: ההיקף ייכנס לתקנות הפחתה.
רוני טלמור: ההתחשבות בהיקף הפעילות, ככל שזה נדרש, יכול לבוא לידי ביטוי בתקנות הפחתה.
גלעד ארדן: הוא ישכנע אותנו שזה עסק כל כך קטן- -
אתי בנדלר: אני מתכוונת להעיר הערות גם לגבי סעיף 37.
אתי בנדלר: בין היתר, אחת ההערות, ואני כבר אפנה את תשומת לבכם לעניין, כדי שתתכוננו להתנגד לזה בישיבה הבאה, זה שאני אבקש שהפרק של העיצומים הכספיים לא ייכנס לתוקפו עד אשר ויתקנו תקנות- -
גלעד ארדן: לא יקום ולא יהיה.
אתי בנדלר: הוועדה תכריע.
אתי בנדלר: אני אנסה כמיטב יכולתי לשכנע.
גלעד ארדן: התוצאה היא שבסופו של דבר תהיה פה פגיעה קשה באמון הציבור, בלי שאת מתכוונת לכך, כי מתוך כוונה טובה החוק יעבור.
גלעד ארדן: לציבור יש ציפייה, שהוא גם ייאכף.
גלעד ארדן: אנחנו שוכחים, שהחוק מתחיל לחול, החובות חלים, ועל היצרנים והיבואנים ועל הציבור, אבל התקנות מחכות עכשיו לזה שהמשרד יכתוב אותם, שמשרד המשפטים יאשר אותם, שיו"ר הוועדה ימצא את הזמן בסדר היום, שהדיון יתקיים, וזה גם יכול לקחת חודשים וגם שנים, כמו שקרה לנו בנושאים אחרים, ואז למשרד אין שום כלי חוץ מאשר להעמיד לדין פלילי כל מי שיזרוק, גם אם זה לא חמור – גם עוסקים לא חייבים להעמיד אותם לדין פלילי על דבר לא חמור.
גלעד ארדן: בלית ברירה, נאלץ להעמיד אותם לדין פלילי, גם אם העיצום הוא הכלי שהיה מתאים.
אתי בנדלר: אני לא מצפה שתקנות ההפחתה יובאו לאישור הוועדה, כי באף חוק שאני מכירה תקנות הפחתה לא מובאות לאישור ועדות, ולא אבקש לקבוע תקדים זה כאן.
אתי בנדלר: לעומת זאת, בשני חוקים נקבע שההוראות של העיצומים הכספיים לא ייכנסו לתוקף עד אשר הם יושלמו באמצעות תקנות הפחתה.
אתי בנדלר: אני חושבת שהדוגמה שדיברנו עליה, אם אדוני האשים אותי בפופוליסטיות, אני מקווה שהוא לא התכוון לזה- -
גלעד ארדן: אם משרד המשפטים יסכים שתקנות ההפחתה יהיו רק על-ידי פרסום- -
אתי בנדלר: זה תמיד בשיתוף עם שר המשפטים, תקנות ההפחתה.
אתי בנדלר: זה גם מה שמוצע פה בסעיף.
גלעד ארדן: התכוונתי, אם אין בעיה לייתר את הוועדה בנושא הזה.
אתי בנדלר: לא מוצע שזה יהיה באישור ועדה, ואני לא אציע להעלות את זה.
גלעד ארדן: אנחנו נדון בזה עד הדיון הבא.
אתי בנדלר: ואבקש גם בין הנסיבות, שייאמר במפורש, שהיקף הפעילות או היקף האריזות יובא בחשבון.
אתי בנדלר: מדוע את מנענעת בראשך לשלילה?
אתי בנדלר: אז תכניסו את זה כאן בנושא של העיצומים- -
רוני טלמור: ההתחשבות יכולה להיות בהיקף הפעילות של העסק.
רוני טלמור: זה מה שקיים בהסדרים אחרים.
אתי בנדלר: אבל זה מאוד בעייתי, כי לא תמיד יש לך נתונים- -
גלעד ארדן: הוא יוכיח.
ישראל חסון: לדעתי, העובדה שתקנות ההפחתה הן במגרש שלכם ולא שלנו זה עושה את זה קצת יותר קליל וזריז, את האפשרות לעשות.
אתי בנדלר: תיקון – יש שני חוקים שבהם יש פיקוח פרלמנטרי.
אתי בנדלר: אני לא אבקש להעלות את זה כאן.
גלעד ארדן: אנחנו נשקול את זה.
גלעד ארדן: אם נסכים לזה, שם גם ייכנס התופרת והיקף העסק שלה.
ישראל חסון: גלעד, אני מכיר לא מעט מקרים, כולל בפעילות של המשרד שלכם, שבהם מישהו, איזה בעל מיכלית קטנה שפך משהו, ואני יודע לאן הדברים האלה התגלגלו.
גלעד ארדן: אני מקבל, אני רק חייב להגיד לך ביושר, שהמקרים שבהם האקט שלנו לא גרם לשינוי דרמטי בהתנהגות, והעבריין חזר לסורו, הם הרבה יותר רבים מאשר מקרים שמוטטנו איזה עסק קטן על-ידי קנס אדיר.
ישראל חסון: אני מסכים לגמרי אתך.
ישראל חסון: אני בעד זה, עם ההסתייגות הקלה הזו, שתתוקן.
יהודה שגב: ברשות השר, אנחנו מבקשים שעל סעיף (ג) לא תהיה הצבעה.
יהודה שגב: הגשנו גם לך וגם לשר את הצעתנו לגבי פריסת הקנסות והמדרוג שלהם.
יהודה שגב: אנחנו לא סיימנו את הדיון עם השר, לכן אני מבקש על הסעיף הזה לא להצביע.
יהודה שגב: אני מקווה שנבוא לדיון הבא מוסכמים.
גלעד ארדן: נפגשתי אתמול פגישה מאוד ארוכה עם נשיא התאחדות התעשיינים, עם המנכ"ל.
גלעד ארדן: לא עלתה שום טענה בקשר לנושא הזה, ולכן אני מבקש להצביע על זה.
גלעד ארדן: אם בעתיד הם ישכנעו אותנו אחרת או את מישהו מחברי הוועדה, הוועדה תמיד סוברנית לפתוח מחדש את הסעיף.
גלעד ארדן: אנחנו הסכמנו לטענה אחת, שהקנס של ה-5,000 שקלים לטון בשנים הראשונות יהיה פחות, כלומר בשנה הראשונה ליישום החוק הוא יהיה 2,500, בשנה השנייה – 3,300 ובשנה השלישית 4,150.
גלעד ארדן: אבל מהשנה הרביעית ואילך זה יהיה 5,000 שקלים לטון.
גלעד ארדן: זו העמדה שאנו מבקשים להצביע עליה.
אתי בנדלר: אתה מבקש שינוי בסעיף?
גלעד ארדן: זה השינוי שאנחנו מבקשים, שבשלוש השנים הראשונות הסכום יהיה לא 5,000 אלא בשנה הראשונה – 2,500, בשנה השנייה 3,300 ובשנה השלישית – 4,150.
רוני טלמור: מה עלות הטיפול בטון כזה?
רוני טלמור: הרי לפי מה שנאמר פה קודם, העלות עם הזמן יורדת, לא עולה.
רוני טלמור: העלות בשנים הראשונות אמורה להיות יותר גבוהה.
גלעד ארדן: קודם כל, אני יכול רק להביע צער על כך שיש חוסר בזרימת מידע בין גורמי המקצוע אצלי למשרד המשפטים.
גלעד ארדן: אני מקווה שנציגת משרד המשפטים לא סבורה שזה תפקידי האישי כשר לעדכן את גורמי משרד המשפטים.
רוני טלמור: צריך לתאם אתנו.
רוני טלמור: צריך לתאם עם כל הממשלה.
גלעד ארדן: אני חוזר ואומר: אני מקווה שנציגת משרד המשפטים לא חושבת שזה תפקידי האישי כשר, ואני גם שותף לצערה על כך שגורמי המקצוע במשרדי, כנראה, לא מעדכנים אותה בשינוי עמדות שלהם בנושאים האלה, אך בקשר לפירוט- -
דלית דרור: משתמע מדבריך כאילו לא הפצנו.
דלית דרור: הפצנו.
גלעד ארדן: מדבריה.
גלעד ארדן: היא טוענת שזה פעם ראשונה שהיא שומעת, והיא בכלל לא יודעת על זה.
גלעד ארדן: למיטב הבנתנו, העלות להשיג את האחוזים הגבוהים יותר היא העלות הגבוהה.
גלעד ארדן: בהתחלה העלות היא נמוכה יותר – הנה, היום, בלי שהם עוד עשו כלום, כבר נאספים אחוזים מסוימים על-ידי הציבור.
גלעד ארדן: כשאתה מגיע לאחוזים הגבוהים יותר, שאנחנו מצפים להגיע אליהם בשנים של היישום המלא, קרי 60 אחוזי איסוף ומחזור בממוצע, שם העלות או הפיתוי לא להגיע לאחוזים האלה היא גבוהה יותר, כי העלות להגיע אליהם גבוהה יותר, ולכן נדרש שהקנס יהיה שם גבוה יותר, ולכן זה הפוך ממה שנאמר כאן.
מנחם פרלמן: אני- -
ישראל חסון: חבר'ה, אני מתחיל לקבל את השר, אני חושב שהיא במקומה.
ישראל חסון: אני אומר לדיון הבא – מכל גוף יהיה נציג אחד, נקודה.
ישראל חסון: לוחות הזמנים שלנו – תרכזו את העמדות שלכם, תעבירו לנו אותן בזמן, נקרא אותן בזמן, הזמן שלנו הוא יקר.
ישראל חסון: אנחנו לא נעמוד בזה.
ישראל חסון: אני מתנצל, אדוני.
ישראל חסון: התאחדות התעשיינים רוצה להתייחס – תחליטו מי מתייחס, והוא יתייחס.
אוהד אורנשטיין: לגבי ההיבטים הכלכליים של העיצום בסעיף (ג), מדובר על 600 אלף טון או 60 אחוז מכמות הפסולת שיש לטפל, והיה ולא עמדו ב-10 אחוז מזה, דהיינו 60 אלף טון, מדובר על עיצום כספי מצטבר של 300 מיליון שקל.
אוהד אורנשטיין: כלומר יש פה סכומים אדירים טמונים באי-עמידה ביעדי המחזור.
אוהד אורנשטיין: התוצאה היא הכשלת הגוף, כי מדובר על פעילות הגוף לאחר שהוקם, לאחר שהתאגד והחל לפעול.
אוהד אורנשטיין: אנחנו הצענו עיצום כספי של 500 שקל לטון עד אי-עמידה ב-5 אחוז וכפול מזה, אלף שקל לטון, על אי-עמידה מעבר לזה.
גלעד ארדן: הסכום הזה, למיטב זיכרוני, כן היה בוועדת השרים לחקיקה, כשהחוק אושר בממשלה.
אוהד אורנשטיין: סוכם שמשרד התעשייה ומשרד הגנת הסביבה יגיעו לסיכום, ולא הגיעו לסיכום.
גלעד ארדן: על הקנס?
אוהד אורנשטיין: על סעיפים נוספים.
אוהד אורנשטיין: יש לנו עוד אי-הסכמות.
אתי בנדלר: אני מבקשת לשוב ולקרוא מדברי ההסבר של המשרד להצעת החוק הזו כפי שפורסם ברשומות, וכך נאמר לגבי סעיף 32: "מוצע לתת למנהל סמכות להטיל עיצום כספי על אדם אשר הפר את ההוראות המפורטות בסעיף 32 המוצע, להלן המפר.
אתי בנדלר: העיצום הכספי הוא אמצעי אכיפה רגולטורי יעיל ומהיר, שמטרתו העיקרית היא כפיית קיום ההוראות החוקיות והחזרת המפוקח למשטר ציות".
אתי בנדלר: גם בהמשך נאמר שהעיצום הכספי הוא כלי אכיפה מינהלי בידי רשות מינהלית שמטרתו להביא להגברת הציות של המפוקחים, הכפוף להוראות שנקבעו לפי חוק.
אתי בנדלר: אני חושבת שגם בהצגת הצעת החוק וגם בהמשך דובר על כך שציבור המפוקחים אלה היצרנים והיבואנים והגוף המוכר, וכאן יש הרחבה מאוד גדולה, וככל שמדובר בעיצומים הכספיים הנושא הזה מאוד מטריד אותי, ולכן הפניתי את תשומת הלב, שכשמדבר בסעיף 32(א) ברישא, הפר אדם הוראה, מדובר כאן אדם – זה כל פרט בחברה, בין אם הוא יחיד ובין אם הוא תאגיד.
אתי בנדלר: השאלה היא, אם לא ראוי בכל זאת להגדיר על מי אנחנו מדברים כאן – אני מדברת על סעיף 32(א) במילה השנייה, "הפר אדם".
אתי בנדלר: הצעתי לשקול להחליף את המינוח "אדם" ב"יצרן", "יבואן" או "גוף מפוקח".
גלעד ארדן: ב-(ג) אנחנו מוכנים לשנות את "אדם" ל"יצרן", "יבואן" או "גוף מוכר".
אתי בנדלר: וגם סעיף קטן (א).
ישראל חסון: הייתי צריך לסיים את הדיון הזה לפני עשר דקות.
ישראל חסון: אדוני השר, אם הייתם יכולים להעביר לנו לדיון הבא נוסח מתוקן לסעיף 32, שיהיה מקובל על כל הגורמים, בטח לשאר הסעיפים.
גלעד ארדן: הכוונה לחברת הכנסת בנדלר?
ישראל חסון: לא. להעביר אלינו, לוועדה.
לאה ורון: אנחנו מפיצים את הצעות הנוסח לכל הגורמים המוזמנים בטרם הדיון.
גלעד ארדן: אמר היושב ראש: מקובל על כל הגורמים.
ישראל חסון: לא. שאתם ומשרד המשפטים ומשרד המסחר והתעשייה- -
גלעד ארדן: אין חובה כזו.
גלעד ארדן: משרד התמ"ת, יש טענות שהוא העלה.
גלעד ארדן: התיאום היחיד שנדרשנו אליו זה לגבי מניעת ייצוא של פסולת למחזור בחו"ל.
ישראל חסון: אתה הרי יודע שלי היה נוח ממרום מושבי באופוזיציה לשבת ולהתמוגג על הסיטואציה, אבל אני לא עושה את זה, כי אני באמת חושב שהחוק הזה הוא חשוב, ואני רוצה לעזור להעביר אותו בצורה הכי נאותה.
ישראל חסון: אני לא אהווה חסם ללוחות זמנים לקידום הדבר הזה, להוציא את הפעילות שלי בוועדה לעניין אגף השיקום, משפחות שכולות – שאת זה אני לא אזיז.
ישראל חסון: חופשי, מתי שאתם רוצים.
אופיר אקוניס: אנחנו בהצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון – ייצור תוצרת הארץ), התש"ע-2010, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חבר הכנסת אופיר אקוניס, חבר הכנסת מילר וחבר הכנסת מגלי והבה.
אופיר אקוניס: החוק הזה אושר ב-3 בנובמבר בקריאה טרומית ברוב של 46 תומכים מול 0 מתנגדים.
אופיר אקוניס: אני חושב שהתופעה הזאת שבה הדגל שלנו וגם הסמלים אינם מיוצרים בישראל אלא בחוץ, על פי רוב במדינות עולם שלישי בשל הרצון לראות עלויות נמוכות.
אופיר אקוניס: .שיקול הרווח גובר על ערכי המדינה.
אופיר אקוניס: כדאי שדגל המדינה וכל דבר שבו נמצא הסמל ייוצרו פה, כדי שישקפו את הערכים שלנו.
אופיר אקוניס: אני חושב שהחוק הזה נכון גם מבחינה לאומית, גם מבחינה חברתית והוא גם יעודד את התעשייה הישראלית – אני מקווה - בפריפריה.
אופיר אקוניס: הממשלה הודיעה שהיא תומכת בחוק, בעיקר בסעיף 1ב לחוק.
עדנה הראל: רק בסעיף 1ב.
אופיר אקוניס: חוק חובת המכרזים יחול על כל הגופים הציבוריים שיחויבו בקניית דגל ישראל ממדינת ישראל.
אופיר אקוניס: זה דבר שמפתיע אותי שלא קורה עד עכשיו.
שלי יחימוביץ': אמירה כללית על הרציונאל שעומד מאחורי הצעת החוק,  שלא בכדי חברו לה חברי כנסת מסיעות שונות עם השקפות עולם שונות.
שלי יחימוביץ': החורבן שמתרחש בתעשיית הטקסטיל בישראל הוא לא חדש.
שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שהסגירה ההמונית של מפעלי הטקסטיל בלי שיימצאו חלופות אחרות לעובדים בענף הזה הביאה לאבטלה של עשרות אלפי אנשים.
שלי יחימוביץ': פתחנו את שערנו לייבוא חסר אבחנה יותר מכל מדינה אחרת.
שלי יחימוביץ': אנחנו כמחוקקים משתדלים לתקן את העיוות הזה וללכת בעקבות מדינות מתקדמות אחרות.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא ממציאים את הגלגל.
שלי יחימוביץ': אפילו ארצות הברית הקפיטליסטית מכולן מגינה על הטקסטיל שלה.
שלי יחימוביץ': יש לה תעשיית טקסטיל בצפון קרוליינה ובדרום קרוליינה.
שלי יחימוביץ': היא מגוננת עליה בכל הכוח.
שלי יחימוביץ': היא מטילה מגבלות על ייבוא טקסטיל.
שלי יחימוביץ': זה אחד החוקים.
שלי יחימוביץ': יש את חוק הטקסטיל , שגם אליו חברו חברי כנסת מסיעות שונות.
שלי יחימוביץ': חוק הדגל הוא סימבולי ויביא עבודה למפעלי דגלים ועוד לכמה מתפרות.
שלי יחימוביץ': עכשיו אנחנו שומעים על המתפרה במצפה רמון.
אופיר אקוניס: היא נסגרה.
שלי יחימוביץ': אנחנו עדיין מקווים שהיא לא נסגרה סופית.
שלי יחימוביץ': גם עושים מאמצים כדי שהיא לא תיסגר.
שלי יחימוביץ': לתפור דגלים במתפרה מהסוג הזה זה הדבר הכי כי קל שיכול להיעשות.
שלי יחימוביץ': דבר כזה מציל אותה.
שלי יחימוביץ': יש הזמנה מבעוד מועד שהיא נערכת אליה.
שלי יחימוביץ': זה אבסורד שבנאומים חגיגיים של נשיא המדינה, של ראש הממשלה וכן הלאה מתנוסס דגל שיוצר בסין או בתורכיה, ששם העבודה זולה והדגל עולה שניים וחצי סנט לעומת המחיר בישראל.
שלי יחימוביץ': זה כואב במיוחד כאשר מדובר בסמלי המדינה.
שלי יחימוביץ': כולנו או רובנו כאן מגדירים  את עצמם כציוניים.
שלי יחימוביץ': הציונות זה דבר טעון משמעות היסטורית, ערכית, אידיאולוגית.
שלי יחימוביץ': יש סיבה לעצם היותנו כאן, בוודאי אנשים שהיגרו מארצות אחרות עם צאצאיהם.
שלי יחימוביץ': ברגע שאתה לוקח את סמלי הציונות ומרוקן אותם מתוכן אתה בעצם פוגע בערכים של החברה הישראלית.
שלי יחימוביץ': לראות דגל ישראל מתנוסס ברוח כשאתה יודע שהוא יוצר בידי פועלת סינית שמרוויחה דולר ביום על חשבון מפעל תעשייה ישראלי שנסגר זה דבר שהוא בלתי נתפש.
שלי יחימוביץ': אני שמחה שהממשלה תומכת והכנסת תמכה פה אחד.
שלי יחימוביץ': עכשיו לגופו של החוק.
שלי יחימוביץ': לא הגענו להסכמות עם הממשלה בעניין סמלים, כיוון שנאמר שסמלים זה דבר שאין לו סוף.
שלי יחימוביץ': יכול היות גם מוצר שלא קשור לסמלים והוא לא מוצר טקסי שחקוק עליו סמל מסמלי המדינה.
שלי יחימוביץ': נאמר לנו וגם נאלצנו לקבל בצער - דרכם של חוקים כאלה שהם מחוקקים בפשרה - שאכן זה לא יחול על סמלים אלא על דגלים בלבד.
שלי יחימוביץ': גם זה יהיה מאוד יפה.
שלי יחימוביץ': זה ליבת החוק מלכתחילה.
שלי יחימוביץ': הוער כאן שהסכמת הממשלה היא על סעיף 1ב.
שלי יחימוביץ': זה בסדר.
שלי יחימוביץ': זה הדבר שיש עליו הסכמה של כל המשרדים עם המציעים.
שלי יחימוביץ': אני בכל זאת רוצה להציע תיקון לסעיף 1. אם הייתי יושבת בוועדת שרים לחקיקה הייתי מנסה לשכנע אותם שם, אבל כיוון שלא ישבתי שם אני מבקשת עכשיו להציע תיקון לסעיף 1.
חמד עמאר: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק טובה.
חמד עמאר: אני מודה למגישים את ההצעה.
חמד עמאר: אני מלווה את הנושא של הטקסטיל כבר יותר משנתיים.
חמד עמאר: אני רואה את הקושי.
חמד עמאר: אני מכיר את זה מהמגזר הדרוזי.
חמד עמאר: ליוויתי סגירה של מתפרה בכפר ירכא.
חמד עמאר: לפני 4 חודשים הלכו 400 בנות הביתה.
חמד עמאר: אין להן מקום אחר לעבוד.
חמד עמאר: זה טוב אם נתחיל בנושא הזה של ייצור הדגלים בארץ ונתקדם עם חוק הטקסטיל.
חמד עמאר: החוק הזה יכול לפתור את הבעיה.
חמד עמאר: אני מכיר את הבעיה די טוב מהמגזר הדרוזי.
חמד עמאר: מדברים על מצפה רמון.
חמד עמאר: אני מקווה שלא ייסגרו שם.
חמד עמאר: אם נצליח עם הצעת החוק הזאת להתקדם קדימה בייצור המקומי כולנו רק נרוויח מהנושא.
חמד עמאר: מה שווים הפרסומים בטלוויזיה על לקנות בארץ אם המוסד המרכזי, הממשלה, המדינה והמוסדות שלה לא קונים בארץ?
חמד עמאר: חבל על כל הפרסומת, חבל על כל ההשקעה.
חמד עמאר: שיפרסמו בשביל עצמם בהתחלה, אחר כך נתקדם קדימה לאזרח הקטן.
עדנה הראל: הייתי רוצה להבהיר כתשתית לדיון שבפני הממשלה הוצגו גם הטיעונים שביסוד ההצעה כולה.
עדנה הראל: הם מפורטים בדברי ההסבר של ההצעה.
עדנה הראל: השר בוז'י הרצוג, שהגיש את הערר, הציג אותם.
עדנה הראל: הממשלה בשלב ראשון התנגדה לחלוטין.
עדנה הראל: בשלב שני אחרי הערר היא הסכימה אך ורק לסעיף 1ב לעניין רכש ממשלתי ורכש של גופים שחל עליהם חוק חובת מכרזים.
עדנה הראל: זאת הסכמתה היחידה להצעת החוק.
עדנה הראל: כפי שזה הוצג בפני ועדת השרים היה ברור שהמציעה מסכימה להתניית הממשלה.
עדנה הראל: בתנאי הזה הסכימה הממשלה לקדם את הצעת החוק.
עדנה הראל: ראוי שהדברים יוצגו בצורה הזאת.
עדנה הראל: כך זה הוצג בפני הוועדה.
שלי יחימוביץ': לפני ישיבת ועדת שרים לחקיקה דיברתי עם מי שמילא את מקומו של שר המשפטים ועמד בראש הוועדה, השר בני בגין.
שלי יחימוביץ': הסיכום שלי איתו היה שאכן אנחנו מורידים מהפרק את עניין הסמלים ונשארים עם עניין הדגלים.
שלי יחימוביץ': אני מודה שהעובדה שלא הוסכם על סעיף 1 נודע לי רק בדיעבד.
שלי יחימוביץ': הסיכום ביני ובין מי שעמד בראש ועדת שרים לענייני חקיקה - נמצא כאן מי שהיה עד לשיחה הזאת -  היה שמוותרים על עניין הסמלים, עוברים לעניין הדגלים בלבד ומוסיפים הסתייגות ככל שהדבר לא פוגע בהסכמי סחר בינלאומיים.
גלעד: זאת הייתה השיחה עם השר בני בגין.
גלעד: לאחר מכן התקיימה ועדת שרים לענייני חקיקה שהחליטה אחרת.
גלעד: היא החליטה שש לתמוך בסעיף 1ב בלבד, בתנאי שזה יחול רק על דגלים ורק על גופים שחוק חובת המכרזים חל עליהם.
שלי יחימוביץ': כיוון שנאמר כאן שכל הדבר הזה נעשה בהסכמתי אני פשוט מציינת את זה לפרוטוקול.
עדנה הראל: לא דובר עם חברת הכנסת שלי יחימוביץ על כך ש-1א יורד מסדר היום?
גלעד: השר הרצוג אמר בוועדה שהמציעה הסכימה עם כך שהוחלט לתמוך בסעיף 1ב עם כל ההתניות.
שלי יחימוביץ': כנראה שבוז'י חש אלי כזאת קרבה אידיאולוגית, שכשהוא מדבר הוא בטוח שהוא מדבר בשמי.
גלעד: זאת התמיכה של ועדת שרים לענייני חקיקה.
פיני קבלו: מאחר ודיברו פה על דגל הלאום והתייחסו לנושא של התעסוקה, אז יש גם את דגל הרשות שעליו צריכים לתת את הדעת.
פיני קבלו: אם שמים דגל לאום אפשר לשים גם דגל של רשות מקומית, דגל של הסוכנות היהודית, דגל של קרן קיימת.
אופיר אקוניס: בדקות אלו יש הצעת חוק אחרת בוועדת שרים לחקיקה  - אני מקווה שגם היא תקבל תמיכה של הממשלה -  לתיקון חוק הדגל.
אופיר אקוניס: זה בעצם אמור להפסיק את השימוש שעושות חלק מהרשויות המקומיות כאשר הן מטביעות במקום המגן דוד את הסמל של הרשות.
אופיר אקוניס: זה דבר מכוער, זה דבר שהוא פגיעה בחוק הדגל המקורי, זה דבר נורא.
אופיר אקוניס: אני רואה את זה בתל-אביב.
אופיר אקוניס: אפשר לעשות דגל לבן ובמקומו את דגל הרשות המקומית.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על כך שגם הדגלים האלה ייוצרו במדינה?
פיני קבלו: לכל מוסד יש דגל.
אופיר אקוניס: אין התנגדות לדגל של הרשות המקומית, רק יש התנגדות לכך שהוא בא בתוך דגל ישראל.
פיני קבלו: אני מדבר על 2 דגלים שעומדים, אם זה דגל הרשות המקומית ודגל הלאום.
פיני קבלו: כנ"ל גם במוסדות אחרים.
פיני קבלו: אם הולכים על דגל הלאום, אז שגם הדגל שלידו ייוצר בארץ.
פיני קבלו: זה מחזק את הצעת החוק.
אופיר אקוניס: הערה חשובה.
אופיר אקוניס: נראה איפה אפשר  להכניס את זה.
אתי בנדלר: סעיף 1 זה תיקון של ההגדרות.
אתי בנדלר: האם יש צורך בהגדרות?
עדנה הראל: אין צורך בהגדרות.
רונית פרל: יש צורך.
רונית פרל: ברגע שהורדנו את 1א אנחנו נצטרך ב-1ב לעשות תיקון ולהגדיר טובין מתוצרת הארץ.
רונית פרל: בחוק הזה אין הגדרה לתוצרת הארץ.
אתי בנדלר: מדובר בתיקון לחוק הדגל , הסמל והמנון המדינה.