GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בועז חטיבה: בוודאי, אבל לא על זה אני מדבר.
גדי רגב: אבל זה לא בתקנה.
בועז חטיבה: אז יהיה משהו אחר בתקנה, שהוא מנהלי.
יצחק וקנין: רבותיי, אני רוצה לעשות סדר.
יצחק וקנין: הרי גם התקנות יהיו ברורות לכם.
יצחק וקנין: התקנות לא יהיו תלושות מהמציאות, תראו אותן.
יצחק וקנין: לא ייעשו דברי שרירותיים.
לאה ורון: והפעם כתוב שהשר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת רשאי לקבוע.
יצחק וקנין: עדיין הדברים האלה הם לא דברים שיהיו לשרירות ליבו של השר.
יצחק וקנין: השר יתקין תקנות, יביא אותן לוועדה, יתקיים דיון פה בוועדה, תגידו את מה שיש לכם וכל הצדדים יגידו מה שהם חושבים ובסופו של דבר יתקבלו התקנות, כמו שאנחנו עושים בכל החקיקה הזאת.
בועז חטיבה: אם כך, אני מקבל את ההצעה בקשר להפעלת כלי הטיס.
בועז חטיבה: אני חושב שזה נותן לפחות איזשהו מענה, גם אם חלקי.
יצחק וקנין: תקראו את הסעיף בהתאם למה שאתם רוצים.
רננה שחר: "טייס מפקד שהפר חובה החלה עליו בקשר להפעלת כלי הטיס בניגוד להוראות לפי סעיף 73(ג)".
יצחק וקנין: טוב, נצביע על סעיף (19א), כולל התיקון.
יצחק וקנין: סעיף (19א) אושר.
רננה שחר: יש לנו דוגמה לסעיף (19).
יצחק וקנין: אנחנו חוזרים לסעיף (19).
יהודה גילאי: אני רוצה להסביר את ההבדל שבין הפעלה ועשיית שימוש.
יהודה גילאי: לדוגמה, בכלי טיס חקלאיים שבהם נושאים – זה חלק מהתפעול - תרכובות של חומרי ריסוס שונים, נושאים אותם לפעמים בצורה נפרדת ובנקודה מסוימת באוויר מחברים אותם לכדי התרכובת הסופית שבסוף משליכים כחומר ריסוס.
יהודה גילאי: ההפעלה היא חיבור התרכובות, עשיית השימוש היא הריסוס עצמו.
יהודה גילאי: זו דוגמה קונקרטית של אבחנה בין הפעלה ועשיית שימוש.
יהודה גילאי: למיטב זכרוני, גם דנו בזה בסעיף 71, כשדיברנו על האבחנה בין הפעלה לעשיית שימוש
יצחק וקנין: יש הערות נוספות לסעיף (19)?
יצחק וקנין: סעיף (19) אושר.
רננה שחר: "(20) מי שהפעיל כלי רחיפה בניגוד לכללי רחיפה שנקבעו לפי סעיף 85(א);"
יצחק וקנין: סעיף (20) אושר.
יצחק וקנין: אנחנו מדלגים על סעיף (21), (22), (23), (24) ועוברים לסעיף 129.
רננה שחר: "עיצום כספי בשיעור 25% מהסכום הבסיסי 129.
רננה שחר: המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום השווה ל–25% מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה: (1) מי שביצע תחזוקה קלה בכלי טיס, בניגוד לתנאים שנקבעו לפי סעיף 25;"
יצחק וקנין: סעיף 129(1) אושר.
יצחק וקנין: סעיף (2) נמחק כולו.
רננה שחר: "(1א) מבצע פעולות בדק שהפר חובה החלה לגביו לפי סעיף 24(3) או (4); "
יצחק וקנין: סעיף 129(1א) אושר.
רננה שחר: "(3) בעל רישיון לפי חוק זה שהפר תנאי מתנאי רישיונו או חובה החלה עליו לפי חוק זה, שאינם מפורטים בסעיפים 127 ו-128, לרבות חובה שנקבעה לפי סעיפים 42(ב)(3) ו-(4) או 51(4)(ה) ו-(ו);"
איתי עצמון: סעיף 51(4) מדבר רק על בעל רישיון ייצור.
רננה שחר: לייצור יש פרק אחר.
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף (3)?
יצחק וקנין: סעיף (3) אושר.
רננה שחר: "(4) מי שהפעיל כלי טיס שאינו רשום בפנקס הרישום או שלא קיימת לגביו תעודת רישום תקפה, בניגוד להוראות סעיף 53;"
איתי עצמון: בסעיף 53 יש גם מקרים שאין בכלל חובת רישום.
איתי עצמון: הפסקה הזאת חלה רק על מי שחלה עליו חובת רישום בפנקס הרישום.
איתי עצמון: כלומר, 53(א) בעצם.
רננה שחר: ניתן להתאים, כמו שעשינו בעונשין.
רננה שחר: באמת לא עשיתי את ההתאמה.
רננה שחר: בעונשין קבענו סעיף אחר: מי שהפעיל כלי טיס שלא חלה עליו חובת רישום לפי סעיף 53(א), בניגוד לתנאים והוראות שקבע השר לפי סעיף 53(ב).
יצחק וקנין: עוד הערות לסעיף?
יצחק וקנין: נצביע על סעיף (4) כולל התיקון שהציע איתי.
יצחק וקנין: סעיף (5) נמחק, עבור לסעיף (6).
רננה שחר: "(6) מי שהמריא כלי טיס או הנחיתו, בניגוד להוראות סעיף 72;"
בועז חטיבה: אני רוצה לוודא שאני מבין נכון – אם במצב חירום אנחנו נוחתים בשדה צבאי שלא אושר מראש על-ידי המנהל אז סעיף החירום מכסה אותנו גם פה?
רננה שחר: אני חושבת שכן.
יצחק וקנין: למיטב זכרוני, במצב חירום נתנו שיקול דעת לטייס.
יערה למברגר: לסטות מהוראות כל דין.
עמרי אבני: מניסיוני הצבאי והאזרחי כאחד, ישנם מצבים קיצוניים מאוד, שבהם טייס מגיע ויש התראה על מצב קיצוני בתוך המטוס, שאפילו הטייס לא יודע עליו.
עמרי אבני: חיל האוויר, הצבא או שר הביטחון מחליטים להנחית אותו בבסיס צבאי.
עמרי אבני: האם יש פה פתרון גם למצב הזה?
רננה שחר: לא נקריא את זה, זה בפסקה (8).
רננה שחר: כן, יש פה עניין של נחיתה בבסיס צבאי.
רננה שחר: החוק מתייחס להפעלה של כלי טיס אזרחי בבסיס צבאי.
יצחק וקנין: הערות נוספות לסעיף (6)?
רננה שחר: "(7) מי שהפעיל כלי טיס בניגוד להוראות תעבורה אווירית שניתנו לפי סעיף 77, או שלא בהתאם להוראות יחידת נת"א שניתנו לפי סעיף 77(ז), בניגוד להוראות אותו סעיף;"
רננה שחר: "(7א) בעל רישיון הדרכה להפעלת כלי רחיפה שהפר חובה תנאי או הגבלה החלים עליו לפי סעיף 80ב(ג);"
יצחק וקנין: סעיף (7א) אושר.
רננה שחר: "(7ב) בעל רישיון להפעלת כלי רחיפה למטרות מסחריות שהפר חובה תנאי או הגבלה החלים עליו לפי סעיף 80ב(ג);"
יצחק וקנין: סעיף (7ב) אושר.
רננה שחר: "(7ג) מי שהפעיל כלי רחיפה בניגוד בניגוד לתנאים או הגבלות שנקבעו לפי סעיף 85(ב);"
יצחק וקנין: סעיף (7ג) אושר.
רננה שחר: על סעיף (8) אנחנו מדלגים, לפי הכלל של איתי.
איתי עצמון: כי סעיף 155 טרם אושר.
רננה שחר: "(9) מי שהפעיל כלי רחיפה בניגוד להוראות תעבורה אווירית שניתנו לפי סעיף 83(א)(1), או הפר תנאי מהתנאים שקבע השר לפי סעיף 83(א)(2), או הפעיל כלי רחיפה כשאינו בקיא בהוראות התעבורה האווירית החלות במרחב האווירי הסמוך לאזור פעילותו של כלי הרחיפה, בניגוד להוראות סעיף 83(ב);"
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף (9)?
איתי עצמון: אני חושב שכדאי לכתוב כאן: מי שהפעיל כלי רחיפה ממונע.
איתי עצמון: כי בסעיף המהותי כתוב שהשר רשאי לקבוע בתקנות תנאים להפעלת כלי רחיפה ממונעים מחוץ לאזורי פעילות.
רננה שחר: זה אפשרי.
רננה שחר: בכל מקרה, אי אפשר להפר את 83(א)(2) אם אתה לא ממונע.
איתי עצמון: ודאי, אבל אמרנו שאנחנו מבהירים ומתאימים.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף (9), כולל התיקון שהציע איתי.
יצחק וקנין: סעיף (9) אושר.
רננה שחר: "(10) מי שהפעיל כלי רחיפה שלא בהתאם להוראות יחידת נת"א שניתנו לפי סעיף 83(ג), בניגוד להוראות אותו סעיף;"
יצחק וקנין: סעיף (10) אושר.
רננה שחר: על (11) אנחנו מדלגים.
רננה שחר: נעבור לסעיף 130.
רננה שחר: "130.
רננה שחר: המנהל רשאי להטיל עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום השווה ל–10% מהסכום הבסיסי, על כל אחד מאלה:(1) מפעיל אווירי שהפעיל כלי טיס שאינו מסומן בסימני לאומיותו ורישומו, בניגוד להוראות לפי סעיף 59(א) או בלי שקבועים עליו סימני זיהוי, בניגוד להוראות לפי סעיף 59(ב);"
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף (1)?
יצחק וקנין: סעיף 130(1) אושר.
רננה שחר: "(2) מי שהפעיל כלי טיס בלי שמצוי בו מסמך מהמסמכים שהוא נדרש לשאתם לפי סעיף 68, בניגוד להוראות אותו סעיף;"
יצחק וקנין: סעיף (2) אושר.
רננה שחר: "(2א) עובד טיס ששימש כאיש צוות בלי שהוא נושא עימו רישיון עובד טיס ותעודה רפואית, מתאימים ותקפים;"
איתי עצמון: בניגוד לסעיף 68(א1), נכון?
עמרי אבני: קצת קשה לי להבין מדוע עושים אבחנה בין עובד טיס שיש לו תעודה ורישיון תקפים אבל הוא לא נושא את זה אתו באותו רגע, אל מול נהג שנוהג בכביש ויש לו רישיון בתוקף רק הוא לא נושא אותו.
עמרי אבני: נהג שלא נושא תעודה, אבל יש ברשותו תעודה בתוקף, נותנים לו פרק זמן שבו הוא צריך להציג את התעודה.
יערה למברגר: כבר דיברנו על זה.
יערה למברגר: סיפרתי את זה, אבל אחזור על זה שוב כי אנחנו בשידור חוזר בוועדה.
יערה למברגר: מה שאתה מדבר זה שיקול דעת באכיפת הדין בענישה.
יערה למברגר: זאת אומרת, נהג שנוהג ללא מסמכים עובר עבירה, זו אפילו עבירה מסוג של עבירה פלילית כי זו תעבורה.
יערה למברגר: יש למשטרה הנחיות פנימיות שלה, של שיקול דעת באכיפה והעמדה לדין ואז היא אומרת, כהחלטת מדיניות, שהוחלט לתת לאדם פרק זמן להגיע.
יערה למברגר: זה לא אומר שלא עברת את העבירה, זה במסגרת שיקול הדעת של המשטרה.
יצחק וקנין: אני חושב שיש קנס על אי נשיאת מסמכים.
יערה למברגר: לכן זה לא שלא מתקיימים שם יסודות העבירה, מתקיימים יסודות העבירה פשוט נותנים איזשהו גרייס.
עמרי אבני: עם משפטנים אני לא יכול להתווכח אף פעם, אבל אני יודע מניסיון שבהצגת התעודה הייתי פטור מקנס.
יערה למברגר: גם לי קרה.
יערה למברגר: אתן לך דוגמה אחרת: יש לך רישיון נהיגה, לא חידשת אותו בזמן.
יערה למברגר: יום אחרי זה זו כבר עבירה.
יערה למברגר: לעומת זאת, הייתי בדיון בוועדה לפניות הציבור שבו המשטרה אמרה שמדיניות המשטרה היא לא להעמיד לדין עד שעבר פרק זמן מסוים – אני לא זוכרת בדיוק כמה.
יערה למברגר: אבל לא מיד, נותנים לאדם זמן.
יערה למברגר: שכחת?
יערה למברגר: בסדר, נותנים לך הזדמנות של זמן קצר לחדש את זה.
אילון טל: רציתי לספק עוד רעיון אחד על חובת נשיאת מסמכים.
אילון טל: פה, להבדיל מנהיגה, מדובר במטוסים שטסים למדינה אחרת חברה באמנה, והחובות של מדינות אחרות זה מכוח הסדרים בין-לאומיים.
אילון טל: זה לא אותו המקרה.
אילון טל: טייס שמגיע מפה לצרפת עלול להידרש להציג את המסמכים שלו בצרפת, ולכן יש חובה כזאת.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף (2א), כולל התיקון.
יצחק וקנין: סעיף (2א) אושר.
רננה שחר: "(2ב) מפעיל אווירי שהתיר לעובד טיס  לשמש כאיש צוות, ואותו עובד טיס לא נושא עימו רישיון עובד טיס ותעודה רפואית, מתאימים ותקפים;" גם פה צריך להיות: בניגוד לסעיף 68(א1).
יצחק וקנין: עוד הערות לסעיף הזה?
יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף (2ב), כולל התיקון.
יצחק וקנין: סעיף (2ב) אושר.
רננה שחר: "(3) מפעיל אווירי שכלי טיס המופעל על ידו גרם לרעש העולה על מפלס הרעש – צריך להיות גם "או מכסת הרעש" - שקבע השר לפי סעיף 70(א), בניגוד להוראות אותו סעיף.
רננה שחר: "         נתנו עוד אופציה לקביעת תקנות, שלא יהיו מפלסי רעש אלא תהיה מכסת רעש, שזה סוג אחר של מנגנון.
יצחק וקנין: אם כך, כל סעיף 130 אושר.
יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 131 – הטלת עיצום כספי.
רננה שחר: 131(א) היה למנהל יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסימן א' (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סימן, ימסור למפר הודעה על כוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).
רננה שחר: (ב) בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל בין השאר את אלה: (1) המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה), המהווה את ההפרה; (2) שיעור העיצום הכספי והתקופה לתשלומו; (3)זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות סעיף 132; (4) שיעור התוספת על העיצום הכספי בהפרה נמשכת או חוזרת לפי סעיף 134.
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף 131?
יצחק וקנין: סעיף 131 אושר.
רננה שחר: "132.
רננה שחר: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 131 רשאי לטעון את טענותיו בכתב, לפני המנהל, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה.
יצחק וקנין: יצחק רז     זה אומר שהתשלום יהיה רק אחרי 30 יום לפחות?
רננה שחר: לחובת התשלום נגיע אחר כך.
רננה שחר: היא רק בסוף, אלא אם כן ויתרת על זכות הטיעון.
בועז חטיבה: אנחנו סבורים שצריך לתת פרק זמן יותר גדול מ-30 יום.
בועז חטיבה: זה פשוט לא מותיר לבן-אדם זמן - - -
יצחק וקנין: כמה זמן אתם רוצים?
בועז חטיבה: אני חושב ש-60 יום זה סביר.
יצחק וקנין: רבותיי, אתן 60 יום.
יערה למברגר: הסעיפים שאנחנו מתחילים להקריא עכשיו הם סעיפי דרך ומנגנון הטלת העיצום הכספי.
יערה למברגר: למיטב ידיעתי, הם כמעט זהים בעשרות חוקים.
יערה למברגר: בכל החוקים האחרים נמצא ש-30 יום זה מתאים - - -
יצחק רז: יערה, יש אנשים שטסים לחו"ל לעשרה ימים.
יצחק רז: עד שהם חוזרים, עד שהם מקבלים את הדבר הזה, ולאחר יומיים הם עוד פעם יוצאים.
יערה למברגר: אני לא מבינה למה רק בחוק הזה אנחנו צריכים לחרוג בזה.
יערה למברגר: שום ועדה אחרת לא נתנה את זה.
בועז חטיבה: אולי אנחנו נסלול את הדרך.
עמרי אבני: עד כמה שאני יודע, בקנסות תעבורה שניתנים על-ידי המשטרה נותנים 90 יום.
יערה למברגר: קנסות תעבורה, כמו שאמרנו, זה משפט פלילי.
יערה למברגר: שוב – אציע את החלופה שנחזור לעולם הפלילי.
עמרי אבני: אז פה לא במשפט פלילי, אני חושב ש-90 יום זה הוגן, בהנחה - - -
יערה למברגר: זה גם לא לתשלום.
יערה למברגר: אתה אמרת 90 יום לתשלום – זה 30 יום לשימוע ואחר כך עוד 30 יום לתשלום.
יערה למברגר: זאת אומרת, אנחנו מגיעים ל-60 יום.
עמרי אבני: לאן את ממהרת?
עמרי אבני: מה הבעיה לשלם את זה אחרי 90 יום?
יערה למברגר: אני עונה לך: המועד שאמרת, 90 יום, הוא מועד לתשלום.
יערה למברגר: הסעיף הזה בכלל לא מדבר על המועד לתשלום אז אני אומרת שההשוואה לא נכונה בהקשר הזה.
יצחק וקנין: רבותיי, תקבלו את ההצעה שלי ל-60 יום.
יצחק וקנין: במקרה של הטייסים אני חושב שזה ראוי.
יצחק וקנין: אני מצביע על הסעיף עם 60 יום.
יצחק וקנין: סעיף 132, עם התיקון, אושר.
גדי רגב: חלק ניכר מהדברים זה לא טייסים.
גדי רגב: זה בכלל תאגידים, אנשים, זה משהו רגיל לגמרי.
גדי רגב: פשוט ליישר את התמונה.
רננה שחר: "133.
רננה שחר: (א) טען מפר את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות סעיף 132, יחליט המנהל, לאחר ששקל את הטענות שנטענו, אם להטיל עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 135(ב).
רננה שחר: "(ב)(1) החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) להטיל על מפר עיצום כספי, ימסור לו דרישה לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה – דרישת חיוב); בדרישת החיוב יציין המנהל, בין השאר, את נימוקי החלטתו, את סכום העיצום הכספי המעודכן והתקופה לתשלומו.
רננה שחר: (2) החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) שלא להטיל על מפר עיצום כספי, ימסור לו הודעה על כך.
רננה שחר: (ג) לא ביקש המפר לטעון את טענותיו לפי הוראות סעיף 132, בתוך 30 ימים מיום שנמסרה לו ההודעה על כוונת חיוב, יראו הודעה זו, בתום 30 הימים האמורים, כדרישת חיוב שנמסרה למפר במועד האמור.
רננה שחר: " אני מניחה שאדוני מנחה לתקן ל-60 יום.
לאה ורון: בכל ההודעות הכוונה היא בכתב?
לאה ורון: זה מעוגן איפה שהוא או לא מעוגן?
לאה ורון: כמובן בינינו זה לא טוב לחקיקה.
יצחק וקנין: מה זה "ימסור לו דרישה"?
יצחק וקנין: דרישה זה בכתב.
לאה ורון: אני לא יודעת, אפשר לדרוש בטלפון.
לאה ורון: אני עושה את זה חדשות לבקרים.
יצחק וקנין: אפשר להוסיף את זה, אם זה - - -
לאה ורון: תבדקו את זה.
לאה ורון: אם הכוונה היא, לפי החקיקה הישראלית, ש"דרישה" ו"ימסור" זה בכתב – טוב; אם לא – צריך להוסיף.
יצחק וקנין: בכל מקרה, אצביע על הסעיף.
יצחק וקנין: אם צריך להוסיף "בכתב" אז נוסיף את זה.
עמרי טלמון: כתוב שיראו את זה כדרישת חיוב שנמסרה למפר במועד האמור.
עמרי טלמון: מה זה המועד האמור?
רננה שחר: ביום שנמסרה לו ההודעה.
עמרי טלמון: זאת אומרת, לא נותנים לו שהות של 60 יום לשקול.
רננה שחר: נתנו לו 60 יום.
עמרי טלמון: אבל המועד שנמסרה, לעניין התשלום, תוך 30 יום וכן האלה, אז מכללה הוא הפר את זה.
יצחק וקנין: אתה רוצה פעמיים 60 יום?
עמרי טלמון: לא, אבל המועד הוא אותו מועד שהוא הודיע שהוא מוותר על זכותו או משהו כזה.
יערה למברגר: אם הוא שתק ולא פנה, הוא מוותר?
עמרי טלמון: שתיקה פירושה הודאה?
יערה למברגר: לא, זו לא הודאה.
יערה למברגר: אם הוא שתק זה אומר שהוא לא רוצה להגיע לשימוע.
יערה למברגר: הוא לא רוצה, לא מעניי אותו.
יערה למברגר: אז אחרי שעוברים 60 הימים האלה, שלא קרה בהם כלום, בסוף ה-60 יום האלה ההודעה הראשונית שלו רואים אותה - - -
עמרי טלמון: אבל הוא היה צריך לשלם את זה כבר לפני 60 יום.
עמרי טלמון: אם מחזירים את השעון אחורה זה מסבך את כל העניין.
יערה למברגר: בתום 60 הימים האמורים כדרישת חיוב שנמסרה.
יצחק רז: אם קיבלו.
עמרי טלמון: יערה, תסתכלי על 137.
יערה למברגר: המועד שנמסרה לו דרישת החיוב יראו אותו כמועד בסוף ה-60 יום , ולכן ה-30 יום מתחילים מסוף ה-60 יום.
עמרי טלמון: בסוף ה-60 יום זה בסדר.
יערה למברגר: כל הסעיף נועד לכך שלא צריך לשלוח עוד מכתב, אלא אומרים שאם לא באת ההודעה על כוונת חיוב, עכשיו תראה אותה כדרישת חיוב ולא צריך לשלוח לך עוד מכתב בעניין.
יערה למברגר: זה לא יוצר בעיה עם המועדים.
רננה שחר: אגיד את מה שיערה אמרה בנוסח, ואחר כך נשפר את הנוסח.
רננה שחר: (ג) ייקרא כך: "לא ביקש המפר לטעון טענותיו לפי הוראות סעיף 132 בתוך 60 ימים מיום שנמסרה לו ההודעה על כוונת חיוב, יראו הודעה זו בתום 60 הימים האמורים כדרישת חיוב שנמסרה למפר בתום 60 ימים מיום מסירת ההודעה על כוונת חיוב.
רננה שחר: " זאת הכוונה, ננסח את זה יותר טוב.
יצחק וקנין: הסעיף ברור, רק ניסוח.
אילון טל: כתוב פה שמפר שנמסרה לו הודעה רשאי לטעון את טענותיו בכתב.
אילון טל: לאחר מכן, בסעיף (ג), כתוב: לא ביקש המפר לטעון את טענותיו.
אילון טל: לא צריך בקשה לטעון טענות - - -
יערה למברגר: אם הוא שולח מכתב עם טענותיו זה אומר שהוא טענותיו בכתב.
יערה למברגר: זה נקרא שימוע בכתב.
אילון טל: אז לא צריך לבקש לטעון, הוא צריך לטעון את טענותיו בתגובה לבקשת חיוב.
אילון טל: נוצר פה הרושם כאילו בתהליך יש בקשה להגיש את טענותיי, ואולי גם בעל-פה, ואחר כך לטעון אותן.
יצחק רז: הרעיון הוא שהכול נעשה בהתכתבות?
יצחק וקנין: כן, הכול בהתכתבות.
בועז חטיבה: הנושא של בכתב או לא בכתב עלה בדיונים עם הציבור והתשובה שקיבלנו - - -
יצחק וקנין: בדרך כלל, לפי מה שהבנו, כל מה שמדובר פה זה בכתב, לא בעל פה.
יצחק וקנין: אם זה כך, ברור שהסעיפים האלה הם בכתב - גם ההודעה שנמסרה נמסרת בכתב וגם המכתב של אותו אחד שביקש לטעון את הטענות חייבים להיות בכתב ולא בעל פה.
בועז חטיבה: כך נאמר לנו באותם דיונים.
בועז חטיבה: אבל מכיוון שפה עולה ספק אולי פשוט צריך לחדד את זה.
איתי עצמון: יש לנו עשרות חוקים שמדברים על עיצומים כספיים ואם כאן נכתוב זה אומר - - -
יערה למברגר: זה מביא למשהו פרשני.
יערה למברגר: זה בעצם אומר שהמחוקק חושב ששם זה לא בכתב ולכן פה הוא אומר שזה בכתב.
יצחק וקנין: אנחנו מבזבזים את זמננו, הדברים ברורים, נאמרו לפרוטוקול.
יצחק וקנין: מי בעד סעיף 133, כולל התיקונים?
יצחק וקנין: סעיף 133 אושר.
רננה שחר: "134 (א) בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
רננה שחר: (ב) בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי שהיה ניתן להטיל בשלה אילו היתה הפרה ראשונה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; לעניין זה, "הפרה חוזרת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסימן א', בתוך שנה וחצי מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.
יצחק וקנין: אם אני מבין נכון, זה 2% ביום?
רננה שחר: כן, 2% בכל יום שבו נמשכת ההפרה.
רננה שחר: זה בהפרה נמשכת.
רננה שחר: בהפרה חוזרת – זה כפל.
רננה שחר: חוזרת זה תוך שנה וחצי מיום שהפרת.
רננה שחר: הוטל עליך עיצום כספי, וכעבור פחות משנה וחצי ביצעת את אותה הפרה פעם נוספת.
איתי עצמון: אני רוצה לשאול לגבי הפרה חוזרת.
איתי עצמון: כיוון שהסיווג שערכתם, ושאותו הוועדה אישרה, הוא לפי גודל כלי הטיס, השאלה היא אם בהפרה חוזרת מדובר על הפרת אותה הוראה לגבי כל גודל כלי טיס או לגבי אותו גודל של כלי טיס שלגביו בוצעה ההפרה הראשונה?
רננה שחר: המבחן של הפרה חוזרת הוא הפרה של הוראת חוק – להטיס כלי טיס ללא תעודת כושר טיסה -  בלי קשר לגודל כלי הטיס או גודל המפר.
רננה שחר: הכפל הוא כפל של ההפרה הנוכחית.
רננה שחר: אני מניחה שאתה מתכוון למקרה שבו המפר שינה סיווג מההפרה הקודמת להפרה הזאת.
איתי עצמון: שינה סיווג או שהוא מחזיק בכמה גדלים של כלי טיס.
יערה למברגר: השאלה היא מה תכלית ההוראה הזאת.
יערה למברגר: התכלית היא להגיד יש חומרה גדולה יותר שאנחנו רואים אם אתה חוזר ומפר את אותה הוראה.
יערה למברגר: פה אני יכולה להיעזר בתעבורה או בעולם הפלילי; הפר אותה הוראה – אם הוא שוב נסע באור אדום, ולא שואלים האם זה היה באופנוע שלו או ברכב שלו או במשאית שלו.
יערה למברגר: גם בעולם התעבורה, למשל, יש רישיון נהיגה ציבורי, ולרוב מקובל להתייחס להפרה המהותית של ההוראה.
יצחק רז: דיברת עכשיו על הפרה חוזרת לעומת מתמשכת, שזה נמשך.
איתי עצמון: אני רוצה לתת דוגמה לחשש שהעליתי.
איתי עצמון: למשל, אם ההפרה בוצעה לגבי כלי טיס בינוני ולאחר מכן הפרה חוזרת היא לגבי כלי טיס גדול.
איתי עצמון: כלומר, כפל הקנס יהיה לפי הסכום הבסיסי החל לגבי כלי טיס גדול, אם אני מבין נכון.
איתי עצמון: השאלה היא אם זה לא יוצר מצב קצת מעוות.
רננה שחר: בעיניי לא.
יערה למברגר: עשית הפרה שניה.
יערה למברגר: גם עשית אותה בכלי טיס גדול וגם זו הפרה שניה, כשקודם הייתה לך אותה הפרה על כלי טיס בינוני.
יערה למברגר: זאת אומרת, החומרה מתווספת להפרה שעשית עכשיו, השניה.
עומר שלו: ואם זה הפוך?
יערה למברגר: גם אם זה הפוך; אם ההפרה הראשונה הייתה בכלי טיס גדול, השניה תהיה כפל הבינוני.
יערה למברגר: כפל ההפרה הוא על האחרון.
יצחק וקנין: הנושא הזה עלה בשבוע שעבר בנשא אחר, וגם שם אמרנו שזה על פי האחרון.
איתי עצמון: זו שאלה אחרת.
רננה שחר: אתן עוד פעם דוגמה מנושא התעבורה, שיערה נתנה.
רננה שחר: בן-אדם אוחז גם ברישיון אופנוע וגם ברישיון אוטובוס.
רננה שחר: נניח שהקנסות במעבר ברמזור אדום על אופנוע ועל אוטובוס היו שונים, אבל עברת פעמיים.
רננה שחר: אם פעם ראשונה עברת עם האופנוע ופעם שניה עם האוטובוס - יהיה לך כפל אוטובוס, כי גם עשית את עם אוטובוס וגם עשית את זה פעם שניה.
רננה שחר: אם פעם ראשונה עשית את זה עם האוטובוס ופעם שניה עם האופנוע – יהיה לך כפל אופנוע כי עשית את זה פעם שניה, אז זה כפל, אבל עשית את זה רק עם אופנוע.
עומר שלו: אני מתייחס להפרה חוזרת.
עומר שלו: העיצום הניתן פה הוא בסכום השווה לעיצום הכספי, כלומר כפל.
עומר שלו: בדקנו גם חקיקה אחרת ואנחנו מבקשים לעשות את זה סכום השווה למחצית.
עומר שלו: כלומר, 150% ולא כפל.
עומר שלו: כך לדוגמה, בחוק הדואר, בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, בחוק ניירות ערך, בפקודת הבנקאות.
עומר שלו: אלה רק דוגמאות שהבאנו לעניין, יש גם דוגמאות אחרות.
עומר שלו: הבקשה שלנו היא לנהוג כך.
איתי עצמון: בגלל החשש שהעליתי אני בדעה שאולי כדאי לשקול בחיוב את ההצעה, מכיוון שעלול להיווצר עיוות.
רננה שחר: אני רוצה להגיד לך דבר נוסף, אדוני.
רננה שחר: אתה רואה שבמקור זה היה בתוך שנתיים מיום ההפרה והורדנו את זה לשנה וחצי, שזה מיטיב עם המפרים.
רננה שחר: אתה יכול עכשיו כעבור שנה ושבעה חודשים לבצע את אותה הפרה והיא לא תיחשב כחוזרת.
יצחק וקנין: ואם זה היה שנתיים והיה עושה אחרי שנתיים וחודשיים – גם היית אומרת אותו דבר.
רננה שחר: אני רק אומרת שכבר הורדנו.
יצחק וקנין: אתם רוצים לחזור לשנתיים ו-150%?
עומר שלו: אנחנו מבקשים שנה וחצי ו-150%.
יצחק וקנין: אני מקבל את ההערה שלך.
רננה שחר: למחצית סכום העיצום הכספי.
רננה שחר: ואתה משאיר את התקופה?
יצחק וקנין: שנה וחצי, כן.
רננה שחר: אדוני, אתה רחום וחנון.
בועז חטיבה: מה הבסיס לחלק החמישים - 2% ביום?
יצחק וקנין: רבותיי, אני מאשר את הסעיף בהתאם לתיקון.
עמרי טלמון: על ההפרה החוזרת דובר, אבל מה שהעיר פה בועז, הפרה נמשכת עם אחד חלקי חמישים, נדמה לי שבמציאות שבה אנחנו חיים יום, יומיים, חודש זה בכלל לא פרק זמן.
עמרי טלמון: כאן מדברים על המפר אבל לא מדברים על זה שעומד מולו.
עמרי טלמון: הנה, ניסיתי לטפל במשהו עם מישהו ברת"א והוא בטיול שלושה ימים.
עמרי טלמון: אז אני צריך לשלם עוד 6% כי הוא נסע לטיול?
רננה שחר: את ההפרה אתה יכול להפסיק לבד.
רננה שחר: כדי להפסיק הפרות אתה לא תלוי ברת"א.
רננה שחר: אסב את תשומת לבך, אדוני היושב ראש, שבחוק הדואר זה אכן פי 1.5 למשך שנתיים, לא למשך שנה.
יערה למברגר: גם בחוק הגנת השכר זה למשך שנתיים.
לאה ורון: יש גם דוגמאות לשנה וחצי?
לאה ורון: זאת השאלה.
יערה למברגר: נראה שהוועדה מתאימה את עצמה לחוקים אחרים כאשר זה מקל עם הטייסים ואנחנו לא מתאימים את עצמנו לחוקים אחרים כאשר לא.
יצחק וקנין: רבותיי, אני חושב שעד היום כל מה שהבאתם, 99% אישרנו.
יצחק וקנין: תשאירו את זה שנה וחצי, כמו שאמרנו.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 134(א) ו-(ב), כולל התיקונים.
יצחק וקנין: סעיף 134 אושר.
רננה שחר: "(א) המנהל אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסימן א', אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
רננה שחר: (ב) השר, בהסכמת שר המשפטים, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להפחית את סכום העיצום הכספי הקבוע בסימן א', בשיעורים שיקבע.
עומר שלו: רבות דובר בישיבות על תקנות ההפחתה.
עומר שלו: הבנתנו הייתה שהן חלק בלתי מהחוק.
עומר שלו: אנחנו מבקשים שתקנות ההפחתה תאושרנה על-ידי הוועדה.
עומר שלו: דובר בפעם הקודמת שהן תיכנסנה לתוקף יחד עם החוק.
עומר שלו: אנחנו מבקשים שזה יהיה באישור הוועדה.
בועז חטיבה: אנחנו מצטרפים לבקשה.
בועז חטיבה: מכיוון שרת"א כבר התחייבה בפני הוועדה שהדבר ייעשה במקביל לאישור החוק, אני חושב שצריך להיות כתוב פה באופן מאוד ברור שהשר יקבע ולא רשאי לקבוע.
בועז חטיבה: יש פה גם בעיה עם הסכמת שר המשפטים.
בועז חטיבה: למרות שברור לי שרת"א מתכוונת לעמוד בהתחייבות שלה, יכול להיות מצב שיש פה התערבות של שר המשפטים שיכולה לחבל בזה.
יצחק וקנין: כנראה שאתה לא מכיר את החוקים בכנסת.
בועז חטיבה: אני מודה, אני לא מכיר.
בועז חטיבה: מכיוון שהכוונה ברורה והוצהרה מעל הבמה הזאת כמה פעמים באופן הכי ברור, הניסוח צריך לתת תוקף לדברים שנאמרו.
יצחק וקנין: אתה יודע, על האישה אומרים: אי אפשר אתה ואי אפשר בלעדיה.
יצחק וקנין: על משרד המשפטים אומרים אותו דבר.
עמרי טלמון: אולי במקום "בהסכמה" שיהיה כתוב "בהתייעצות", אחרת יש לשר המשפטים זכות וטו.
בועז חטיבה: צריך להוריד את המילה "רשאי".
בועז חטיבה: השר יקבע.
בועז חטיבה: היה לנו דיון כזה בסעיפים קודמים.
יצחק וקנין: אתה יודע שאף שר לא רוצה לוותר על הסמכויות, גם ככה לא נשארו לו הרבה.
יצחק וקנין: זה הוויכוח שעולה בוועדה הזאת הרבה פעמים: בהתייעצות, בהסכמה, בחתימה.
יצחק וקנין: האם הוא יחתום?
יצחק וקנין: מה אני צריך להיות תלוי בו או שהוא תלוי בי?
יצחק וקנין: איתי, בבקשה.
איתי עצמון: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו וגם לחזור על כמה דברים שכבר אמרתי.
איתי עצמון: כמו שאמרתי בדיונים קודמים, דעתי היא שתקנות ההפחתה או האפשרות להפחית זה חלק אינטגראלי מפרק העיצומים הכספיים, מה גם שפסיקת בית המשפט פירשה שאם לא כותבים שיש חובה להתקין את התקנות אפשר להפעיל את הפרק בלי התקנות.
איתי עצמון: לכן, אם אדוני חושב שחייבים להתקין תקנות הפחתה צריך לקבוע חובת התקנה.
איתי עצמון: כלומר, לקבוע שהשר, במקום "רשאי לקבוע" "יקבע" חובת התקנה.
איתי עצמון: מעבר לכך, אני חושב שראוי לשקול להתנות את כניסתו לתוקף של פרק העיצומים בכך שיותקנו תקנות ההפחתה.
יצחק וקנין: לזה אני מסכים.
רננה שחר: אדוני, אולי תרשה לי.
יצחק וקנין: אני מבין את החשש שלך, אבל אנחנו צריכים לתת את דעתנו.
יצחק וקנין: ברור לי לחלוטין שיש קשר הדוק בין ההפחתות לבין כל החקיקה שלנו, אי אפשר לנתק את זה.
יצחק וקנין: צריך לחשוב על הנושא הזה כדי שלא נאשר את כל החקיקה כשאין תקנות הפחתה.
איתי עצמון: אני רוצה להשלים עוד משהו לגבי הבקשה שהייתה כאן לאישור ועדה.
איתי עצמון: עברתי על כמה מעשרות החוקים שיש בהם פרקים של עיצומים כספיים.
איתי עצמון: אני חושב שמצאתי דוגמה אחת או שתיים לאישור ועדה.
איתי עצמון: אני רוצה גם להעלות שאלה – כמובן שההכרעה היא של אדוני - האם באמת ראוי שההליך של התקנת תקנות ההפחתה יימשך זמן רב יותר.
איתי עצמון: הרי אתם צריכים לפרסם טיוטה, להראות לציבור ולאחר מכן להעביר את זה למשרד המשפטים ולאחר מכן לאישור הוועדה.
איתי עצמון: אם אתה חושב שתקנות ההפחתה הן חלק אינטגראלי מפרק העיצומים הכספיים, וראוי שיהיו תקנות הפחתה כמה שיותר מהר כדי שניתן יהיה לתת מענה לכל השאלות שהועלו כאן לגבי סעיפי ההפרות, אני לא חושב שראוי שיהיה אישור ועדה לתקנות האלה.
יצחק וקנין: גם אני לא חושב שצריך להביא.
יצחק וקנין: אבל מאחר שאנחנו עוסקים פה בחקיקה שלא הייתה בעבר – חוק הטיס כולו - לצורך העניין, לקטע הראשון של התקנות ששייכות לפה, של ההפחתה, צריך שנאשר אותן.
יצחק וקנין: אחרי כן השר יצטרך להסתמך על אותן תקנות.
רננה שחר: לגבי אישור הוועדה – אתה הרי לא קובע הליך אחר להתקנת התקנות היסודיות ואחר כך הליך שונה לתיקונן.
רננה שחר: תקנות ההפחתה הן הדרך היחידה לאפשר גמישות בהטלת עיצומים כספיים.
רננה שחר: אין גמישות, המנגנון איננו גמיש.
רננה שחר: אני חושבת שלקבוע באופן רגיל את אישור הוועדה - ומכך אני אומרת גם באופן הבסיסי את אישור הוועדה - זה דבר שמקשה על משהו שנועד להקל על השימוש במנגנון, להקל על הציבור.