GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: אתה חוזר על הדברים.
יצחק וקנין: רננה, תתחילי את ההקראה.
רננה שחר: "126     בסימן זה –      "טיסות שכר לשימוש עצמי" – טיסות שבהן בעל רישיון הפעלה אווירית משכיר את קיבולת כלי הטיס לאדם לשימושו העצמי של אותו אדם".
איתי עצמון: אני מבין שההגדרה הזאת רלוונטית לקביעת הסמכות ביחס לבעל רישיון הפעלה אווירית?
איתי עצמון: אך ורק לגבי זה.
איתי עצמון: אני מציע שנזכיר את כל קיבלת כלי הטיס.
איתי עצמון: אני חושב שמספיק לכתוב "לשימוש עצמי" מכיוון שיכול להיות שיכול להידבר שקבוצה שלמה שוכרת.
רננה שחר: "לשימושו העצמי של השוכר", בסדר.
רננה שחר: "כל קיבולת כלי הטיס לשימושו העצמי של השוכר".
רננה שחר: "כלי טיס גדול" – כלי טיס המשמש להובלת נוסעים או טובין, שמסתו המרבית המורשית להמראה לפי ספר הטיסה או מסמך מתאים אחר כמשמעותו בסעיף 60(ב)(3) עולה על 5,700 ק"ג, או עולה על מסה גבוהה יותר שקבע השר, דרך כלל או לסוגי כלי טיס, ככל שקבע; "     "כלי טיס בינוני" – כלי טיס שאינו כלי טיס גדול ואינו כלי טיס קטן; "     כלי טיס קטן" – כלי טיס שמסתו המרבית המורשית להמראה לפי ספר הטיסה או מסמך מתאים אחר כמשמעותו בסעיף 60(ב)(3) אינה עולה על 700 ק"ג או אינה עולה על מסה גבוהה יותר שקבע השר, דרך כלל או לסוגי כלי טיס, ככל שקבע; "
איתי עצמון: אלה הגדרות שאישרנו כבר בישיבה ביולי.
רננה שחר: הסעיף עדיין לא אושר.
איתי עצמון: הסעיף לא, אבל ההגדרות אושרו.
רננה שחר: "הסכום הבסיסי" – סכום כמפורט להלן, לפי העניין:     סכום כמפורט להלן לפי העניין:     לגבי עובד טיס –      שהוא טייס של כלי טיס גדול או שהוא מפקח על תעבורה אווירית או המורשה להדריך לתפקידים כאמור – 5,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: המורשה להדריך לתפקיד עובד טיס שאינו כאמור בפסקת משנה א' – 2,500 שקלים חדשים.
רננה שחר: שאינו כאמור בפסקאות משנה (א) ו-(ב) – 1,000 ש קלים.
יצחק וקנין: הערות עד כאן.
בועז חטיבה: אנחנו אמרנו את מה שהיה לנו להגיד ואנחנו מבקשים שהוועדה תתחשב בטיעונים שהעלינו.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף א1 כולל סעיף קטן 1. מי בעד?
יצחק וקנין: הסעיפים אושרו, עוברים לסעיף 2.
רננה שחר: "(2) לגבי איש צוות שאינו עובד טיס – 1,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: "(3) לגבי בעל רישיון להפעלת בית ספר לעובדי טיס או בעל רישיון לפי סימנים ג' עד ו' לפרק ב שנותן הדרכה לתפקידי עובדי טיס בהתאם לתכנית הדרכה שאושרה על-ידי המנהל כאמור בסעיף 15 –      המורשה להדריך לתפקידי עובדי טיס בקשר לכלי טיס גדולים – 75,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: המורשה להדריך לתפקידי עובדי טיס בקשר לכלי טיס בינוניים – 15,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: המורשה להדריך לתפקידי עובדי טיס בקשר לכלי טיס קטנים או בקשר לביצוע תהליכים מיוחדים במסגרת פעולות בדק – 5,000 שקלים חדשים".
יצחק וקנין: אין הערות לסעיף 3. מי בעד סעיף 3?
רננה שחר: "4.
רננה שחר: לגבי בעל רישיון הפעלה אווירית –      המורשה להפעיל כלי טיס להובלת נוסעים או מטען בטיסות בינלאומיות שאינן טיסות שכר לשימוש עצמי –      שהפעיל בעת ההפרה לפחות 15 כלי טיס – 100,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: שהפעיל בעת ההפרה פחות מ-15 כלי טיס – 75,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: שאינו כאמור בפסקת משנה (א) רישה –  שהפעיל בעת ההפרה כלי טיס גדולים או שהפעיל בעת ההפרה לפחות 7 כלי טיס בינוניים – 25,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: שהפעיל בעת ההפרה פחות מ-7 כלי טיס בינוניים – 15,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: המפעיל כלי טיס קטנים – 5,000 שקלים חדשים.
איתי עצמון: יש לי מספר הערות להבהרת הנוסח מכיוון שכשקראתי את זה היה קצת קשה להבין.
איתי עצמון: אם תוכלו להסביר למה עשיתם את האבחנה בין א' ל-ב'?
רננה שחר: כמו שאמרתי קודם, א' זה מי שמתעסק בתחבורה הציבורית לחוץ לארץ, מי שמפעיל טיסות סדירות או טיסות שכר.
רננה שחר: ב' זה מי שעוסק בהובלת נוסעים או בטיסות פנים ארציות אבל שזאת המדרגה הגבוהה שלו כמו "עייט", שעושה את הקו מראש פינה לתל-אביב או, יש גם חברות שעושות טיסות בינלאומיות אבל הן לא תחבורה ציבורית במובן הרגיל שלהם כמו "למרחב" או חברות מן הסוג הזה, שמפעילות מטוסי מנהלים לחוץ לארץ אבל זה אתה או משפחתך יכולים לבוא ולבקש שיטיסו אתכם בטיסה מסוימת ופרטית.
רננה שחר: אתה מכיר את המפעיל, אתה יודע מי הוא, אתה כבר לא גברת כהן מחדרה.
רננה שחר: אתה בוחר, אתה יודע, אתה מכיר וסוגר עסקה ספציפית עבורך.
רננה שחר: זה בין א' ל-ב' במדרגה הגדולה.
רננה שחר: ב-ב' נכנסים גם כל מי שנחשב עבודה אווירית, בין אם זה זריעת עננים, ריסוס חקלאי, צילומי אוויר וכדומה.
איתי עצמון: כדי לחדד, אני מציע שב-ב' נרשום "המורשה להפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית שאינה כאמור בפסקת משנה א'" ואז זה יהיה ברור.
איתי עצמון: לא ברור לי למה הוספתם "בעת ההפרה" ולגבי בעלי הרישיונות האחרים לא הוספתם.
איתי עצמון: אני לא בטוח שזה הכרחי.
רננה שחר: קודם כל זה המקום היחיד שבו אנחנו מתייחסים למספר כלי הטיס, לנתון כמותי.
רננה שחר: אנחנו יודעים שמספר כלי הטיס יכול להשתנות ויום אחד הוא יכול להיות מעבר לגבול ויום אחר פחות.
רננה שחר: אם זה ברור לוועדה שהפרשנות הסבירה היא שמה שקרה בעת ההפרה הוא המחייב אז זה בהחלט מיותר.
לורה לויט: מה קורה בהפרה מתמשכת?
לורה לויט: בתחילת ההפרה היו יותר מ-7 כלי טיס וכל יום שנמשכה ההפרה המספר קטן.
לורה לויט: מה עושים עם זה?
רננה שחר: אנחנו חושבים שזה צריך להיות מה שהיה בעת ההפרה.
יצחק וקנין: מה שהיה בעת ההפרה.
לורה לויט: אז הולכים לנמוך, אין לי בעיה.
יערה למברגר: בהפרה מתמשכת, אני הייתי אומרת בסיום מועד ההפרה.
יערה למברגר: הפרה מתמשכת היא הפרה שנמשכת לאורך כל זמן.
רננה שחר: הפיתרון היחיד שאולי אפשר ללכת אליו ולשקול אותו ואז נשים אותו בסעיף קטן ב' – אני אתן דוגמה.
רננה שחר: מפעיל אווירי שפועל עם ספר עזר למבצעים לא מעודכן.
רננה שחר: הוא היה צריך לעדכן את ספר העזר שלו והוא לא עשה זאת.
רננה שחר: עכשיו נשאלת השאלה לפי מה?
רננה שחר: הרי יש את העיצום על ההפרה שזה 50% מהסכום הבסיסי ויש עוד 5% לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
רננה שחר: באמצע התהליך הוא ירד מ-15 כלי טיס ל-14 כלי טיס.
רננה שחר: האם פה אנחנו צריכים להפחית את ה-5% ולחשב אותם לפי הקבוצה החדשה?
רננה שחר: זאת השאלה כפי שאני מבינה אותה.
רננה שחר: אם אדוני ירשה, אנחנו ניתן לזה תשובה בשבוע הבא.
יצחק וקנין: אז לא נצביע על זה?
רננה שחר: זה לא קשור לזה, זאת צריכה להיות הוראה כללית.
אהוד שבתאי: אני חוזר לעניין 75,000 השקלים שמוטל על ארקיע.
אהוד שבתאי: רננה, התשובה שלך להערה שלי היתה שעם כל הכבוד "ארקיע" עוסקת בהובלת נוסעים ולכן 75,000 שקלים.
אהוד שבתאי: אבל גם החברות שמפעילות כלי טיס גדולים בטיסות פנים ארציות גם הן עוסקים בהובלת נוסעים.
אהוד שבתאי: מדוע יש כזה פער?
אהוד שבתאי: העובדה שאנחנו טסים לחו"ל, זה מה שמקפיץ את העיצום הכספי ב-50,000 שקלים?
אהוד שבתאי: ואם כן, אז למה?
רננה שחר: קודם כל, במאפיינים של מדינת ישראל בהחלט לתעופה יש משקל מאוד גדול בתעופה הבינלאומית בגלל שישראל היא גיאופוליטית.
רננה שחר: בני אדם כמעט ולא עוברים בדרך היבשה למדינות אחרות.
רננה שחר: השער של ישראל פנימה והחוצה של בני אדם הוא שער האוויר ולכן קיום קשרי תעופה סדירים וכל מי שחולק חלק בקיום קשרי תעופה סדירים בישראל, זה אינטרס ציבורי במדינת ישראל.
רננה שחר: לכן הם ליגה אחת, לעומת התעופה הפנים ארצית, במכלול התחבורה הפנים ארצית, לאוטובוסים ולרכבת יש יותר משקל.
רננה שחר: התעופה הפנים ארצית היא חשובה, הקו לצפון והקו לדרום, הממשלה גם מסבסדת אותם, אבל באמת המשקל הוא על התעופה הבינלאומית.
רננה שחר: לגבי 75,000 שקל, אולי דפנה וישי יכולים לענות.
רננה שחר: אנחנו לא רצינו ליצור הרבה מאוד מדרגות.
דפנה עין-דור: צריך להדגיש שכל גובה הסכום זה לא הכנסות של רת"א, זה הולך לאוצר המדינה.
יצחק וקנין: זאת לא תשובה.
יצחק וקנין: את מי שצריך לשלם לא מטריד לאן זה הולך.
יצחק וקנין: אני חושב שכן צריך לשקול את הנושא הזה.
רננה שחר: את ה-75,000?
יצחק וקנין: הייתי מציע לכם שתביאו לישיבה הבאה.
רננה שחר: יש לנו תשובה עכשיו.
יצחק וקנין: אם תתקנו את זה עכשיו, זה בסדר.
ישי דון יחיא: אני רוצה להזכיר מה סוג הפעילות שעושה חברת "ארקיע".
ישי דון יחיא: היא מפעילה טיסות סדירות לפריז, לברצלונה ולמגוון יעדים באירופה.
אהוד שבתאי: אך מרבית פעילותה היא פנים ארצית.
ישי דון יחיא: היא מציע בכל אחת מהטיסות האלה היצע של כמה מאות מושבים שאותה גברת כהן מחדרה שקונה את הכרטיס.
ישי דון יחיא: האבחנה האיכותית יותר היא בין החברות הללו לבין החברות במדרג הנמוך יותר של ה-25,000 שקל.
ישי דון יחיא: האבחנה בין החברה שמפעילה מעל 15 כלי טיס לבין חברה שמפעילה פחות כלי טיס, זאת אבחנה שהיא פחות איכותית במהות שלה.
ישי דון יחיא: זאת אבחנה שיותר נועדה לצורך הכלכלי, כאשר אני בא לקבוע קנס אני רוצה מצד אחד לקבוע קנס כזה שיהיה מספיק חזק כדי להרתיע את החברה ומצד שני, אני רוצה לקבוע קנס כזה שלא ימוטט את החברה כי אז פשוט אני לא אשתמש בו.
ישי דון יחיא: כל הרעיון פה זה משחק כזה.
ישי דון יחיא: בניגוד לאבחנה האיכותית הזאת, שמבחינתנו "ארקיע" ו"אל-על" נמצאות באותו קבוצה, אצל שתיהן גברת כהן מחדרה קונה כרטיס, עולה על הטיסה וטסה.
ישי דון יחיא: לכן ההיבט של ההפרה פה הוא היבט מאוד חמור מבחינתנו.
ישי דון יחיא: אנחנו רוצים ליצור עוד איזה הבדלה שתבדיל בין מה שיותר יכאב – סליחה שאני משתמש בלשון מפורשת – כנראה ש"אל-על" ו"ארקיע" מה שיכאב להן זה לא בדיוק אותו דבר ולכן האבחנה פה היא פחות איכותית וזה סוג של כוונון עדין.
ישי דון יחיא: ההבדל בין קבוצה 2 ל-3 הוא יותר גדול מאשר ההבדל בין קבוצה 1 לקבוצה 2.
אהוד שבתאי: לא הצלחתי להבין למה.
אהוד שבתאי: לאחר שדובר על משקל המטוס אני לא מצליח להבין - - -
ישי דון יחיא: ההיקף הכספי של - - -
איתי עצמון: ישי,  בחנת את התוצאות הכספיות של כל חברות התעופה?
איתי עצמון: לפי מה זה הולך?
יצחק וקנין: על פי איזה קריטריון?
יצחק וקנין: למה הלכתם ל-15 כלי טיס.
יצחק וקנין: למה בחרתם את המספר הזה?
ישי דון יחיא: כאשר אתה מפעיל 15 כלי טיס ומעלה, לעומת משהו נמוך יותר, כנראה שהיכולות הכלכליות שלך, המחזור שאתה מתעסק בו, שהיקף הפעילות שלך, מעבר לזה שיש בו יותר סיכון - - -
יצחק וקנין: אני לוקח חברה לא ישראלית שיש לה 500 מטוסים.
יצחק וקנין: היכולת הכלכלית שלה, גם אם אתה מטיל עליה קנס, זה לא מדגדג לה בכלל והיא יכולה לשלם את זה.
יצחק וקנין: אני חושב שבמציאות פה, חברה שיש לה 15 כלי טיס היא לא בהכרח חברה משגשגת.
יצחק וקנין: אפילו לגבי "אל-על" הייתי אומר את זה.
יצחק וקנין: המציאות היא לא של חברה – אנחנו רואים את הדוחות הכספיים.
יצחק וקנין: הקנסות יכולים להכביד עוד יותר.
ישי דון יחיא: אנחנו לא יכולים לקבוע עיצום כספי במובן הזה לפי המצב הפיננסי הנקודתי של החברה.
יצחק וקנין: ברור שזה צריך להיות מרתיע אבל צריך למצוא את האיזון.
איתי עצמון: שקלתם אולי להכניס את הפרמטר של הגודל גם כאן?
איתי עצמון: למשל, 15 כלי טיס כאשר לפחות 10 מהם גדולים, וכך לאזן?
רננה שחר: טיסות בינלאומיות זה רק מטוסים גדולים.
גדי רגב: אני מבקש להכניס עוד פרמטר אחד שהוא מוכר על-ידי כל מי שעוסק בענף הזה.
גדי רגב: יש דבר שנקרא "עלות שעת טיסה".
גדי רגב: עלות שעת טיסה לחברה, בלי להיכנס למספרים הפרטניים לכל דגם ודגם, נע בממוצע מסדר גודל של 750-800 שקל לססנה או אז"מ לבין המטוס הכי גדול שזה סדר גודל של 10,000 דולר לשעת טיסה אחת.
גדי רגב: אנחנו צריכים להבין באיזה קונטקסט אנחנו נמצאים.
גדי רגב: שעת טיסה אחת של ג'מבו זה סדר גודל של 35,000 שקל לשעת טיסה אחת.
גדי רגב: כל מטוס כזה עושה סדר גודל של 200 שעות בחודש.
גדי רגב: אם נסתכל רגע על הפרופורציות, הן לא ענקיות.
גדי רגב: אם מסתכלים מהזווית הזאת, זה מאפס את הדבר.
גדי רגב: נכון שלהם אין ג'מבו, יש להם 757, שזה מטוסים יותר קטנים, אבל גם שם עלות שעת טיסה היא מאוד גבוהה.
גדי רגב: הורדנו את זה בפרופורציות האלה.
עומר שלו: הנושא הזה עלה גם בישיבה הקודמת וגם שם הגבנו בנושא.
עומר שלו: איך אפשר לקחת נתון אחד של עלות שעת טיסה ולהתעלם מכל הדברים האחרים שכרוכים.
עומר שלו: אנחנו כן ענינו לרת"א לגבי הנתונים הכספיים.
עומר שלו: אנחנו חברה ציבורית והנתונים ידועים לכולם.
עומר שלו: אנחנו שלחנו טבלה ברורה, שמסבירה את כלל תעשיית התעופה בעולם ומה המצב הכלכלי של תעשיית התעופה בעולם ב-10 השנים האחרונות.
עומר שלו: לקחת נתון של עלות שעת טיסה, יש גם את הצד השני, את ההוצאות של חברות התעופה.
עומר שלו: אני אזכיר שוב את מה שהזכרתי בפעם הקודמת.
עומר שלו: אנחנו בתעשיית התעופה הישראלית בלבד.
עומר שלו: לא תיראו פה נציגים מחברות תעופה זרות.
עומר שלו: הן התחרות שלנו, עליהן זה לא מוטל או מוטל באופן אחר, כל אחת במדינתה.
עומר שלו: אנחנו נושאים בהוצאות של עלויות ביטחון, והם לא באים לידי ביטוי פה וזאת עלות נוספת.
עומר שלו: מדברים על עוד ועוד הוצאות, אך ורק על חברות התעופה הישראליות.
עומר שלו: לקחת עלות שעת טיסה?
עומר שלו: מה זה רלוונטי בכלל לנושא הזה?
דיויד גולן: אדוני היושב ראש.
דיויד גולן: גיורא רום דיבר על הבטיחות, שכל הענישה הזאת זה לבטיחות.
דיויד גולן: אתם תשיגו בדיוק את ההיפך.
דיויד גולן: כל הקנסות האלה, אתם תשיגו את ההיפך.
יצחק וקנין: אתה מציע שלא יהיו קנסות בכלל?
דיויד גולן: לא, אבל לחשוב.
לורה לויט: במיוחד בחלוקה, בתפר של 7 מטוסים.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם.
יצחק וקנין: עד היום היה מה שהיה, נהנו מהספק, מה שנקרא.
יצחק וקנין: אני אומר את זה באחריות שאי-אפשר להמשיך במצב שהיה קיים וצריך לעשות משהו.
יצחק וקנין: אמרתי ואני חוזר 100 פעמים, אם לא נעשה, אנחנו לא נהיה בקטגוריה 2 אלא נהיה הרבה יותר למטה.
רננה שחר: אדוני, אנחנו לא חושבים שצריך להוריד את ה-75,000 שקלים חדשים.
רננה שחר: אנחנו מפנים אותך גם לטבלת השוואה שנתנו על העיצומים הכספיים שנהוגים בחקיקה הישראלית והם גבוהים בהרבה.
רננה שחר: אנחנו חושבים שחברה שמפעילה 3-4 מטוסים בטיסות בינלאומיות - - -
יצחק וקנין: אבל רציתם להציע שדרוג מסוים.
רננה שחר: לא, אנחנו לא רוצים להציע שדרוג, אנחנו חושבים שכך זה צריך להיות.
עומר שלו: עדין לא קיבלנו תשובה על 15 מטוסים.
עומר שלו: למה, למשל, בתעודה רפואית שחסרה, במטוס 747 מדוע חברת "אל-על" תשלם לפי 100,000 שקלים וחברת "ארקיע", לצורך העניין, תשלם 75,000 שקלים?
עומר שלו: מדובר באותה טיסה בינלאומית.
עומר שלו: אני מזכיר את דברי גיורא רום על התחרות.
יצחק וקנין: זאת הצרה של הגדולים.
עומר שלו: הגדולים הם לא בהכרח העשירים.
אהוד שבתאי: ואותו מטוס בטיסה פנים ארצית ישלם 25,000 שקל.
רננה שחר: אדוני, אני אגיד למה.
רננה שחר: ראשית, אגיד שעיצום על אי נשיאת תעודה הוא 10% מהעיצום הכספי אבל על זה שלאדם אין תעודה בתוקף, זה העיצום המלא.
רננה שחר: אני אתן דוגמה.
רננה שחר: נניח שיש סופרמרקט ויש מכולת.
רננה שחר: ברור לנו שהקנסות על הסופר צריכים להיות גבוהים יותר מאשר הקנסות על המכולת.
רננה שחר: הסופר פועל בהיקפים כספיים אחרים וכדי שמשהו ירתיע אותו צריך לתת לו קנסות יותר גבוהים.
רננה שחר: אם הסופר הפר הפרה בנוגע לשקיות החלב ולא בנוגע למוצרי החשמל שלו, זה פחות רלוונטי.
עומר שלו: את יכולה להראות דוגמה?
יצחק וקנין: אם הסופר והמכולת עשו את אותה עבירה לגבי שקית החלב - - -
רננה שחר: אז הסופר ישלם יותר.
רננה שחר: כדי להרתיע את הסופר צריך לקנוס אותו ביותר כסף.
לורה לויט: כי יש לו יותר כסף?
עומר שלו: אולי אין לו יותר כסף?
יצחק וקנין: אני תמיד חוזר למקורות.
יצחק וקנין: במקורות יש בעיה אם מה שהיא אומרת כי אין משוא פנים בין הגדול לבין הקטן.
יצחק וקנין: בעבירה אין משוא פנים.
יצחק וקנין: אני יודע שבמשפט הישראלי זה קצת בעייתי.
יצחק וקנין: אם עשיר גנב ועני גנב, זה אומר: אין לי לחם לאכול, גנבתי כדי לאכול.
יצחק וקנין: לעשיר יש כסף.
יצחק וקנין: העונש שיוטל על שניהם על-פי דין תורה הוא אותו עונש.
יצחק וקנין: אבל, מאחר ויש גם דין שמים, בדיני שמים זה כבר אחרת.
יצחק וקנין: שם יגידו לו: אתה היית עשיר, למה גנבת?
יצחק וקנין: אני לא יכול להחיל את זה פה אז אני בבעיה רצינית.
רננה שחר: בעינינו, זאת לא אפליה, אדוני, זאת אבחנה ראויה.
איתי עצמון: שתי שאלות קטנות לגבי פסקת משנה ב'.
איתי עצמון: מספיק שיש כלי טיס גדול אחד?
איתי עצמון: אז אולי נכתוב "אחד או יותר".
איתי עצמון: לגבי ג', מדובר על כלי טיס קטנים בלבד.
איתי עצמון: כלומר, אין לו כלי טיס מגדלים אחרים.
רננה שחר: לגישתנו זה נגזר מסעיף משנה ב'.
לורה לויט: לגבי החלוקה בין 25,000 ל-15,000.
לורה לויט: ההבדל יכול להיות בחצי מטוס או במטוס אחד.
לורה לויט: שוב, אנחנו מדברים על סדר גודל של אותה קטגוריה.
לורה לויט: זה אותו ויכוח בין 75,000 ל-100,000, רק אצלנו, לצורך העניין, אלה חברות פחות או יותר באותו היקף ובאותה פעילות ולאחד יש 5 מטוסים, לאחד 5.5 ולאחד 6.
יצחק וקנין: אני אגיד לך את האמת.
יצחק וקנין: אם אני הייתי במקום רננה, הייתי אומר שעוצרים את הדיון ובפעם הבאה נבוא רק עם שתי קטגוריות.
יצחק וקנין: אם היה 6 היית שואלת למה זה 4. אם זה היה 5 היית שואלת למה זה לא 8.
לורה לויט: אני מבינה שמנסים לתרגם את זה מארצות הברית - - -
יצחק וקנין: מה שהם עשו זה באמת שיגעון אחד גדול.
לורה לויט: התרגום מארצות הברית הוא לא נכון, אדוני.
לורה לויט: צריך להסתכל על כוח קניה.
לורה לויט: המבורגר פה והמבורגר שם זה לא אותו דבר.
עמרי טלמון: שאלה לגבי מפעיל כלי טיס קטנים.
עמרי טלמון: האם עדיין הדרישה מבעל אז"מ אולטרלייט שיהיה לו רישיון מפעיל היא בתוקף?
עמרי טלמון: אם לא, נחה דעתי.
רננה שחר: התשובה היא שפה מתייחסים רק להפעלה מסחרית.
רננה שחר: בעל רישיון הפעלה אווירית זה מי שמורשה להפעיל הפעלה מסחרית.
רננה שחר: התשובה היא שפה הכוונה היא רק למפעיל אווירי בהפעלה מסחרית.
רננה שחר: מפעיל אווירי בהפעלה כללית זה בפסקה 9 להגדרת הסכום הבסיסי.
רננה שחר: לגבי החובה בתקנות ההפעלה, כפי שאתה יודע, החובה הזאת אנחנו מתכוונים לבטל אותה וזה הועבר לכם.
יצחק וקנין: אני מצביע על 4ג.
לורה לויט: אדוני, אין עדיין תשובה לגבי הפרה מתמשכת?
לורה לויט: כתוב כרגע "בעת ה הפרה".
יצחק וקנין: אנחנו ניתן תשובה לגבי הפרה מתמשכת.
יצחק וקנין: תקבלי תשובה שתניח את דעתך בסעיף ההגדרות.
עומר שלו: השאלות שלנו היו לגבי 4(א) ו-(ב), לגבי 15 כלי טיס, הפער בין עבירה דומה במטוס דומה בחברות שונות.
עומר שלו: אני לא שמעתי תשובות לעניין הזה.
עומר שלו: אדוני, אנחנו מבקשים שלא להצביע כדי לתת לנו אפשרות לדבר עם רת"א.
רננה שחר: עוד פעם אני אומרת, אנחנו חושבים שבהחלט כאשר יש מפעיל אווירי בסדר גודל של אל-על או בסדר גודל "ארקיע" או של "עייט", האחריות שלו לבטיחות הטיסה היא שונה לאותה עבירה.
רננה שחר: בטיסה שלך אתה מסכן - - -
עומר שלו: זה אותו מטוס, זה לא יכול להיות.
יצחק וקנין: רננה, אני צריך לסיים.
יצחק וקנין: אני מצביע על הסעיפים ואני מאפשר לכם לשבת על הנושא הזה.
יצחק וקנין: אם תצליחו בישיבה הבאה לשנות, אני אפתח את הסעיף ואצביע עליו.
עומר שלו: אדוני, למה להצביע?
עומר שלו: אנחנו מבקשים כדי שהדיון יהיה אמיתי.
עומר שלו: קיבלנו את החומר רק ביום ראשון בערב.
עומר שלו: מדוע להצביע על הסעיף הזה היום?
יצחק וקנין: אני אאפשר לכם לפתוח את הסעיף.
עומר שלו: זה אחרת לפתוח וזה אחרת להצביע.
יצחק וקנין: אני מתחייב לפתוח את הסעיף אם תגיע איתם להסכמה.
עומר שלו: ההסכמה תהיה אחרת.
יצחק וקנין: תאמינו לי שראיתי הרבה היגיון ורצון אצל רת"א להתקדם ולא להיתקע.
יצחק וקנין: אני אומר לך שאני אפתח את הסעיף אם תגיעו להסכמה.
עומר שלו: אדוני לא הספקנו לעבור על החומר.
יצחק וקנין: בכל אופן אני מצביע.
יצחק וקנין: מי בעד סעיפים 4 (א), (ב) ו-(ג)?
יצחק וקנין: אני חוזר, אם תגיעו להסכמה, בישיבה הבאה אני אפתח את הסעיף.
יצחק וקנין: על סדר היום תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"א-2010.
יצחק וקנין: אני מבין שאתם מבקשים להאריך את תוקף התקנות ל-3 חודשים נוספים מכיוון שעדיין לא סיימתם להכין את התקנות הקבועות.
יצחק וקנין: אני מבקש שתסבירו את הבקשה.
ברוריה מנדלסון: יש לנו את תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה), התשס"ט-2008.
ברוריה מנדלסון: אלו תקנות שקובעות את התשלומים שרשאית חברת הדואר לגבות בעד השירותים הכספיים שהיא מספקת.
ברוריה מנדלסון: התקנות הללו נקבעו כהוראת שעה לשנתיים ותוקפן אמור לפוג ב-1 בנובמבר 2010.
ברוריה מנדלסון: משרד התקשורת קבע אותן מראש כהוראת שעה, כי רצינו לעשות עבודה מקיפה במשרד התקשורת, בהסכמת שר האוצר, לבחון את התעריפים הללו, לראות האם יש צורך לשנות אותם או לא.
ברוריה מנדלסון: טרם סיימנו את העבודה ולכן אנו מבקשים מן הוועדה להאריך את תוקף התקנות ב-3 חודשים על מנת שעד תום התקופה האמורה נביא בפני הוועדה תקנות קבועות, וככל שיהיה צורך ישתנו בהן התעריפים.
אסי קליין: התקנות מתואמות אתנו ומוסכמות על שר האוצר.
יצחק וקנין: למישהו יש הערות לגבי התקנות?
אתי בנדלר: אני לא בטוחה האם אין הצעה לתקן את חוק הדואר במסגרת חוק ההסדרים, משהו בקשר לתשלומים.
אורן לביאן: בחוק ההסדרים יש סעיף שמאפשר לשר התקשורת להוציא מפיקוח תעריפים מסוימים.
אתי בנדלר: האם זה קשור לתקנות שלפנינו?
אורן לביאן: לא.
אתי בנדלר: האם אתם מבקשים לתת שירותים שלא ייכללו בתקנות כדי לאפשר לחברת הדואר לגבות תשלומים כפי שהיא מוצאת לנכון בהתאם להוראת אותו סעיף, או שאין זיקה בין הדברים?
אורן לביאן: התשובה כעיקרון היא לא.
אורן לביאן: יחד עם זה, ייתכן שכאשר יעבור הסעיף בחוק ההסדרים נמצא לנכון להסיר פיקוח מתעריפים מסוימים.
אתי בנדלר: אני רוצה לבקש שכאשר יובאו התקנות הקבועות לקראת פקיעת תוקפן של תקנות אלה, תפנו את תשומת לב הוועדה גם, ככל שיהיו שירותים שמנויים היום בתקנות ושיוצאו מהן שהוועדה תהיה ערה לכך, בבקשה.
ואורן לביאן: בסדר גמור.
יצחק וקנין: יש הערות נוספות לתקנות לפני שנקרא אותן?
יצחק וקנין: אם לא, נקרא את התקנות.
ברוריה מנדלסון: תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"א-2010     	"בתוקף סמכותי לפי סעיף 88י(א)(1) לחוק הדואר, התשמ"ו-1986, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:     	תקנה 1 – תיקון תקנה 3 לתקנות העיקריות     בתקנה 3 לתקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה), התשס"ט-2008, במקום "ותוקפן עד יום כ"ד בחשוון התשע"א (1 בנובמבר 2010)" יבוא "ותוקפן עד יום כ"ו בשבט התשע"א (31 בינואר 2011).
ברוריה מנדלסון: "."
יצחק וקנין: עד אז תסיימו את כתיבת התקנות הקבועות, או שתבקשו הארכה נוספת?
ברוריה מנדלסון: שאלתי את השאלה הזאת את הגורמים המקצועיים במשרד התקשורת והם אמרו שזה נראה להם פרק זמן סביר כדי לסיים את העבודה.
אורן לביאן: אנחנו מקווים מאוד.
אתי בנדלר: אני מניחה שיהיו מעוניינים לייקר חלק מן השירותים ולכן יש להם אינטרס להביא את התקנות מהר יותר ככל הניתן.
יצחק וקנין: תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"א-2010, נתקבלו.
אמנון כהן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
אמנון כהן: על סדר היום דיון מהיר: חוסר בחדרי לינה בבתי המלון – נזק למשק ולענף התיירות, של חבר הכנסת כרמל שאמה, שאמור להיכנס מייד.
אמנון כהן: שלום, חבר הכנסת כרמל שאמה.
אמנון כהן: נמצאים אתנו גם מנכ"ל משרד התיירות, כל המנגנון המקצועי, הגופים שקשורים.
אמנון כהן: אני חושב שנושא התיירות זה חלק מההתפתחות הכלכלית שלנו, חלק ממנוע הצמיחה של המדינה.
אמנון כהן: השר סטס מיסז'ניקוב ידידי עושה עבודה מצוינת בהסברה, משקיע משאבים רבים בנושא הזה.
אמנון כהן: התחיל להיות פה גל של תיירות נכנסת.
אמנון כהן: אנחנו מגיעים למצב, שאין לנו מקומות לתת שירות טוב ונאה.
אמנון כהן: המטרה היה שלתייר שמגיע פעם ראשונה יישאר טעם טוב, וימשיך להגיע הוא וחבריו וכל המעגל מסביבו, לא שיגיד: לא נהניתי, וזה ישפיע, כמובן, על כל קרבתו, וחלק מהפרסום גם עובר מפה לאוזן, ולכן אנחנו חושבים שלתת מענה ושירות זה בסדר עדיפות, ואנחנו מבינים את המגבלות, ונשמע איך המשרד נערך לקליטה מסיבית, כי אנחנו יודעים שמינואר מאזור אוקראינה לא יהיו ויזות, אנחנו יודעים  כמה תושבים יש שם, ומדינת ישראל היא מקום אטרקטיבי, והמשרד מפרסם כבר לשם את כל נושא הפרסומים, ואני בטוח שיהיה גל רציני ביותר, ושלא יהיה מצב שחצי שנה אנחנו לא נותנים להם להיכנס, כי כל החדרים סגורים במלונות.
אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת כרמל שאמה.
כרמל שאמה-הכהן: ראשית, התנצלות על האיחור.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה צריכה לטפל יותר בנושא תחבורה בדרכי הגישה לירושלים - לפעמים זה נורא.
כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב ראש, משדר התיירות יכול לשווק את מדינת ישראל בצורה מופלאה, אבל אם לתיירים לא יהיה לאן לבוא, זה חצי מלאכה, שאין בה שום תועלת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רגילים לשמוע שלפעמים התיירות במדינת ישראל נפגעת בגלל תנאים גיאופוליטיים, בגלל אקלים ביטחוני כזה או אחר, אבל לאחרונה שהבנתי שיש בעיה אחרת, שהיא בעיה שתלויה רק בנו, ובעיה בסיסית ביותר של חוסר בתשתיות למלונאות.
כרמל שאמה-הכהן: לכן ביקשתי את הדיון הזה, לשמוע בחדר הוועדה ולפרוטוקול איפה נמצאים החסמים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שהחסמים לא נמצאים במשרד התיירות.
כרמל שאמה-הכהן: תשתיות אמורים לספק מינהל מקרקעי ישראל, כמו שאני מבין, לשווק קרקעות, ורשויות התכנון, כי אני מבין שיזמים לא חסר, הון לא חסר, קליינטים לא חסר, לכן כל מה שחסר זה אותו דבר בסיסי, שגם חסר למגורים, אבל במגורים הבעיה היא הרבה יותר נרחבת וקשה לפתור אותה.
כרמל שאמה-הכהן: פה מספיק לשווק שלושה-ארבעה-חמישה בתי מלון גדולים כדי להתחיל לזוז קדימה, ואני חושב שאפשר להגיע לפתרונות, וכולנו פה יחד יכולים לסייע במה שאנחנו יכולים לסייע לכל הגורמים להסתנכרן ולפתור את הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: כאן הייתי רוצה לשמוע את כל הגורמים הרלוונטיים.
נועז בר-ניר: קודם כל, אני שמח שאנחנו מקיימים את הדיון, כי בהחלט יש מחסור בחדרי מלון, ובהחלט אנחנו צריכים את ההבנה של כולם, שיירתמו לנושא ויסייעו לפתור את הבעיה.
נועז בר-ניר: המחסור הוא תולדה, שזו השנה הטובה ביותר שהיתה אי פעם במדינת ישראל לתיירות.
נועז בר-ניר: במשך כל 62 שנותינו לא היתה שנה כזו טובה.
נועז בר-ניר: אנחנו מדברים היום על היקף תיירות של סדר גודל של 3.3-3.4 מיליון תיירים, 600-700 אלף יותר תיירים משנה קודמת.
נועז בר-ניר: את השנה הקודמת התחלנו עם חשש גדול מאוד בעקבות מבצע עופרת יצוקה ובעקבות המשבר הכלכלי, והיה חשש שנעמוד על סדר גודל של 2 מיליון תיירים, אבל השנה כבר הגענו לשיא של כל הזמנים, והמחסור הוא תולדה של כך שכמות התיירים שהגיעה היא הטובה ביותר שהיתה אי פעם.
נועז בר-ניר: יש כמה בעיות בתחום שגורמות למחסור בבתי מלון.
נועז בר-ניר: מי שבונה בתי מלון זה לא הממשלה אלא יזמים פרטיים, ולאורך השנים היתה בעיה – עדיין יש בעיה של יזמים; הם ראו סיכונים בהחזר השקעה, הם ראו סיכונים גבוהים לאור המצב הפוליטי שהיה.
נועז בר-ניר: היו תקופות עם רווחיות מאוד נמוכה, וגם ליזמים לוקח זמן להתאים את עצמם.
נועז בר-ניר: אני חייב לומר שעצם זה שמספר התיירים עלה משמעותית, המשרד תגבר משמעותית את תקציבי השיווק בחו"ל, ונכנס לנישות ואוכלוסיות חדשות, ואכן זה נתן את פתרונו, גורם לכך שלאורך זמן היזמים יראו רווחיות יותר גבוהה לבתי מלון, ואני מניח שזה אחד מהדברים שמסייעים להתעוררות של היזמים כרגע.
נועז בר-ניר: מעבר לכך של הסיכונים של החזר ההשקעה, יש הבעיה של הסרבול הבירוקרטי, שגם עליו נדבר וגם בעיות מימון, שהן תולדה של אותה רווחיות נמוכה לאורך השנים.
נועז בר-ניר: חלק מגופי ההשקעה במדינת ישראל, חלק מהגורמים המממנים במדינת ישראל לא ראו את התיירות כתחום שיש לסייע לו.
נועז בר-ניר: כשהבעיה, כשהתחלנו את השנה הקודמת עם המשבר הכלכלי, קודם כל היה חשוב לגרום לכך שמספר התיירים יהיה קבוע לאורך זמן, להשקיע בשיווק, ליצור את הביקוש, ולייצר את הרווחיות לאורך זמן, זו הנקודה הקריטית.
נועז בר-ניר: מעבר לכך, הפתרונות הנוספים שאנחנו נותנים היום - הממשלה משתתפת בסיכון, אנחנו נותנים מענקי השקעה למלונות כדי להקטין את הסיכון.
נועז בר-ניר: אנחנו היום עובדים חזק מאוד בנושא של טיפול בסרבול הבירוקרטי, ואנחנו גם עובדים חזק מאוד לחפש מצאי קיים, שבעברו היה מלונאי, או שניתן להתאים אותו למלונאות, כדי שנוכל לבצע התאמות מהירות.
נועז בר-ניר: אנחנו מעריכים, היעד שלנו, להגיע ב-2015 ל-5 מיליון תיירים.
נועז בר-ניר: אני מניח שנגיע.
נועז בר-ניר: עד כה את היעדים שלנו בשנתיים האחרונות עברנו בצורה יפה.
נועז בר-ניר: נזדקק ל-19 אלף חדרי מלון כדי לעמוד ביעד של 5 מיליון תיירים.