GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: הם הולכים לדון עכשיו שבועיים שלפי דעתי בהם נדע אם יש רשות שידור או אין שידור.
חיים אורון: שמו פה ארבעה אקדחים על השולחן.
חיים אורון: האקדח האחד הוא האגרה.
חיים אורון: יש לה תאריך תפוגה ב-31 דצמבר.
חיים אורון: זה מופיע בחוק, ואני רואה בדיוק מה שיקרה פה.
חיים אורון: אני בעד העלאת האגרה, אבל כנראה שאהיה אחד היחידים.
חיים אורון: אבל, באווירה הזאת לא יעלו שום אגרה פה, וזו תהיה צורה אחרת להרוג את העניין.
חיים אורון: ישנו העניין של החוק המהותי שהוא בכלל מביא אנשים כמוני לשאלה האם צריך רשות שידור שהמינוי שלה, המועצה שלה, הוא פוליטי.
חיים אורון: אבל, אני לא ויתרתי על המאבק, ואני מקווה שהכנסת תחזור להצעת החוק הקודמת.
חיים אורון: ישנו גם המשא ומתן הזה.
חיים אורון: מוטי, אתה אמרת הרגע נחזור למוד הקיים.
חיים אורון: אין יותר מוד קיים.
חיים אורון: המוד הקיים מראה בגרף הזה ששמים ליד החולה שהוא כבר מתחיל להיות ישר.
מוטי שקלאר: המוד הקיים זה מה שאמור להיות היום בערב.
חיים אורון: אני לא מבין את האוצר.
חיים אורון: יש לי עמדות על שעונים, אני לא רוצה להתווכח.
חיים אורון: אני עד היום לא החתמתי שעון בחיים שלי בשום מקום.
חיים אורון: אבל, עזבו.
חיים אורון: אני לא רוצה להתחיל לקיים את הדיון הזה פה כי אני לא חושב שהכנסת היא המקום לגמור את הוויכוח על סכסוך עבודה.
חיים אורון: תלכו כולכם לשבועיים ותסיימו את זה תוך הבנה שמה שמונח על כפות המאזניים זה לא חוכמה של א', ופולק, זה לא כיפוף של ב'.
חיים אורון: אני מבין את כל התרגילים.
חיים אורון: מישהו אמר אתמול: תסגור את השעון, זה יקפיץ את כל המערכת, כולם יבואו.
חיים אורון: בינתיים אתם מתחילים לשמוע מה קורה סביב השולחן.
חיים אורון: אני לא רוצה לדבר כמו אדם זקן.
חיים אורון: מה שמונח היום על כפות המאזניים זה לא מי ינצח, זה לא מי יכופף.
חיים אורון: הסיפור הזה ייגמר.
חיים אורון: פשוט לגמרי – החשכת המסך.
חיים אורון: אפשר היום להחשיך את המסך לעשר שנים, ואין בבית הזה מישהו שזה יהיה איכפת לו.
חיים אורון: אני אומר לכם את זה, ואתם יודעים טוב מאוד שאנחנו בסיפור הזה שלוש שנים, ונשארתי די לבד.
חיים אורון: אין מישהו שאיכפת לו שהמסך יהיה חשוך.
חיים אורון: לכן, במקום שנקיים עכשיו דיון, ויזרקו אחד על השני עוד בוץ – ואני גם קצת יודע את הטענות ההדדיות – אבל, אני לא חושב שנתקדם פה במשהו.
חיים אורון: בואו נעצור את זה.
חיים אורון: הכנסת על שלושת חבריה שיושבים פה תגיד להם: אתם מוכרחים בעוד שבועיים לבוא לפה ולדווח שגמרתם את הסכם הרפורמה, שיש תקציב מהאוצר של מיליארד שקל לבצע את הרפורמה.
חיים אורון: אם בתוך זה יש שעון או אין שעון, זה משא ומתן שתנהלו אותו ברמה של איגודים מקצועיים, ולא ברמה של חברי הכנסת.
חיים אורון: בכל זאת למישהו נפל האסימון.
חיים אורון: לדעתי, הוא נפל כי כבר גמרו 15 סעיפים בלילה, ועופר אמר לו: תן להם עוד שבועיים בלי שעונים, ונגמור את זה בשבועיים וכו' וכו'.
חיים אורון: אני מנחש שזה היה כך פחות או יותר.
חיים אורון: תנצלו את השבועיים האלה.
חיים אורון: אני לא חושב שהדם הרע שיתווסף פה עכשיו יתרום משהו למשא ומתן.
חיים אורון: כי את העיתונאים לא שאלו אתמול בלילה.
חיים אורון: עם העיתונאים לכאורה זה כבר נגמר.
חיים אורון: עם הטכנאים זה לא נגמר.
חיים אורון: זה משא ומתן מסובך, אני לא אומר שהוא פשוט.
חיים אורון: אבל, צריך לגמור אותו כשהפרמטרים העיקריים שלו כבר מונחים על השולחן, אחרת אני אומר לכם שלא תהיה אגרה ב-31 לחודש.
חיים אורון: אני אומר לכם באחריות שמרץ תצביע בעד.
חיים אורון: אבל, אני חושב שנהיה די לבד.
אופיר אקוניס: נדמה לי שלא יהיה רוב במצב הזה.
אופיר אקוניס: עם כל שלוש חברי הכנסת שלכם.
חיים אורון: לכן, אני מציע שיפעילו את כל הכוחות והאנרגיות והתבונה שאני לא יודע אם היא הופעלה עד הסוף אתמול בלילה, או לא הופעלה, כי אני לא מכיר את כל ההסכם שעליו חתמו האוצר וההסתדרות.
חיים אורון: אבל, בהנחה הזאת שאם כולם נשבעים שהם רוצים שידור ציבורי, נגמר הסיפור.
חיים אורון: זה צריך להיעשות בתוך השבועיים האלה שיהיו פחות או יותר סוף נובמבר, ושאפשר יהיה לבצע את הדברים שצריך לבצע אותם.
חיים אורון: לכן, אני לא נכנס לגופו של אף נושא, לא שעון, ולא שעות, ולא קידומים, ולא אם צריכים 700 או 370.
חיים אורון: תסכמו על מתווה שישאיר את הרשות.
חיים אורון: המתווה פחות או יותר כבר מונח על השולחן מזה שנתיים וחצי.
אופיר אקוניס: לגבי אמירתך על חוסר האכפתיות לגבי החשכת השידורים – אני חושב שאתה טועה.
אופיר אקוניס: זו היתה בדיוק סיבת התכנסות הישיבה הזאת.
אופיר אקוניס: זאת היתה הסיבה, כי במשא ומתן ביניהם אנחנו לא מתערבים כבר שנה וחצי.
אופיר אקוניס: הובטח לנו בנובמבר 2009, אחר כך אמרו בפורים.
אופיר אקוניס: אחר כך הגיע פסח, ובערב שבועות עשינו פה ישיבה ואמרנו שנצא לפגרה הקיץ ושנחזור בראש השנה.
אופיר אקוניס: חזרנו, ולא היתה רפורמה.
אופיר אקוניס: עכשיו כבר חנוכה.
אופיר אקוניס: אחר כך יהיה עוד הפעם פורים, וכד' וכד'.
תמנה עורב: כי לא מקיימים משאים ומתנים.
תמנה עורב: חודש כבר לא קיימו משא ומתן.
אופיר אקוניס: אגב, זה לא תפקידם של נבחרי הציבורי לנהל את המשא ומתן או להתערב בו.
אופיר אקוניס: אבל, תפקידם של נבחרי הציבור הוא לדאוג שהשידור הציבורי ימשיך לשדר.
אופיר אקוניס: ובניגוד למה שאמר חבר הכנסת אורון, כן איכפת שלא תהיה החשכת מסך.
אופיר אקוניס: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.
אופיר אקוניס: כל משא ומתן גם אם יש בו חילוקי דעות, אי אפשר שציבור הצופים ייפגע.
אופיר אקוניס: אגב, רוב הצופים משלם אגרה.
אופיר אקוניס: הוא צריך לקבל את השירות הזה.
תמנה עורב: אבל, להטיל את האחריות על הוועדים שהם לא מנהלים משא ומתן זה בדיחה.
אופיר אקוניס: אף אחד לא הטיל.
אופיר אקוניס: מי הטיל?
אופיר אקוניס: לפחות לא אנחנו.
תמנה עורב: מר מנכ"ל.
אופיר אקוניס: המנכ"ל, לא אנחנו.
אופיר אקוניס: מר שטרוזברג, בבקשה.
ברק שטרוזברג: אני מראש מבקש – אני עם שעתיים שינה לאחר הלילה אז תנו לי שלוש דקות, ואחר כך תצעקו.
אופיר אקוניס: אתה נראה די רענן.
ברק שטרוזברג: בדרך כלל אתם רגילים לכעוס על אגף התקציבים.
ברק שטרוזברג: דווקא בעניין הזה של חריגות השכר, אגף התקציבים הוא לא השחקן פה.
ברק שטרוזברג: אני מגן פה על חברי ערן פולק שהוא לא הכתובת בסיפור הזה.
ברק שטרוזברג: הרקע לסיפור הזה של חריגות השכר מתחיל ב-2008.
ברק שטרוזברג: ב-2008 נכנסה יחידת האכיפה והחליטה לבדוק את חריגות השכר ברשות השידור - יושב פה סגן הממונה על השכר מר נחמני - והיא מצאה חריגות שכר לכאורה.
ברק שטרוזברג: אגב, כניסה למשא ומתן רפורמה בדיון מול ההסתדרות ומול אגודת העיתונאים, הגענו לאיזשהו מתווה שאנחנו לא מטפלים בחריגות השכר.
ברק שטרוזברג: הממונה על השכר, להבדיל ממשאים ומתנים אחרים, מלווה את זה מאוד מקרוב.
ברק שטרוזברג: הם יודעים את זה, אנחנו יושבים מאוד מקרוב ויש מטרה.
ברק שטרוזברג: אני חושב שאף אחד לא יכול לחשוד בי באופן אישי שמי שמלווה את התהליך הזה שלא רוצה את הרפורמה הזאת.
ברק שטרוזברג: אנחנו מאוד רוצים לקדם את התהליך הזה, ואולי הייתי אומר בניגוד להרבה מאוד אנשים ואזרחים בציבור שהיו מעדיפים לראות את הגוף הזה סגור – אתם יודעים את זה.
ברק שטרוזברג: אני מלווה את זה באופן אישי למעלה משלוש שנים, ואני כל פעם צריך לתת הסברים גם ליחידת האכיפה, וגם לממונה על השכר, גם למבקר המדינה, וגם לציבור ולכנסת ששואל אותי את אותן שאלות, כמו שציינת עכשיו, למה התהליך הזה לא נגמר?
ברק שטרוזברג: ואני כל חודש בודק את עצמי.
ברק שטרוזברג: אגודת העיתונאים – אין לי תלונות אליהם.
ברק שטרוזברג: אני חושב שדני זקן וקודמו הם אנשים מאוד רציניים את הרפורמה הזאת.
ברק שטרוזברג: גם החברים פה.
ברק שטרוזברג: אין לי ספק בתום הלב שלהם שהם רוצים לגמור את הסיפור הזה.
ברק שטרוזברג: אבל, הסיפור הזה לא נגמר, ואני בא לכנסת ומסביר שזה עוד שבועיים, ועם דני זה כל יום.
ברק שטרוזברג: דני זקן בשנה האחרונה, כל יום המשא ומתן - - -
אופיר אקוניס: למה הגברת אמרה שאין משא ומתן?
ברק שטרוזברג: אני אתייחס לזה.
ברק שטרוזברג: דני זקן – המשא ומתן איתם נגמר כל יום.
ברק שטרוזברג: אבל, הוא לא נגמר כי יש הרבה אופוזיציה.
אופיר אקוניס: האם אתה זוכר משא ומתן כל כך ארוך?
אופיר אקוניס: כמה זמן מתנהל המשא ומתן על הרפורמה?
קריאה: אולי חצי שנה.
קריאה: שנתיים וחצי בזבזו - - -
קריאה: לא היה שום משא ומתן.
קריאה: משא ומתן מתנהל בחודשים האחרונים בלבד.
ברק שטרוזברג: בסוף אני אצטרך לתת הסברים, והממונה על השכר צריך לתת הסברים למה יש בגוף הזה חריגות שכר שהן לא מטופלות, וצריך להגיד: enough is enough.
ברק שטרוזברג: ובאמת, אמרנו לפני כחודש וחצי על חלק מהחריגות.
ברק שטרוזברג: לא על כולם כי התהליך הוא עוד ארוך, ויש עוד הרבה דברים שצריך לטפל בהם.
ברק שטרוזברג: על חלק מהדברים אמרנו שהחל מהראשון בנובמבר צריך לשים לזה סוף.
ברק שטרוזברג: נאמר פה שזה כאילו איזה קלף בתוך המשא ומתן.
ברק שטרוזברג: זה יכול להיראות כך, וזה נראה אולי לא טוב.
ברק שטרוזברג: אבל, בסוף זה תהליך שהתחיל ב-2008.
ברק שטרוזברג: אי אפשר לבוא ולהאשים אותנו שלא באנו בידיים נקיות.
ברק שטרוזברג: שמנו את הדבר הזה בצד בניסיון אמיתי לנהל משא ומתן.
ברק שטרוזברג: לכן, אני אומר - הגענו למסקנה הזאת שצריך לגמור.
ברק שטרוזברג: אגב, אגודת העיתונאים מבקשת את זה הרבה זמן מאיתנו, והם באמת קרובים לסיום.
ברק שטרוזברג: אתמול גם ביקש את זה יושב-ראש ההסתדרות והאגף לאיגוד מקצועי: תנו לנו עוד שבועיים בשביל לנסות למצות את המהלך הזה, ונתנו.
ברק שטרוזברג: ברוח הדברים של אתמול שלא מגיעים לשביתות - - -
אופיר אקוניס: האם אתה מעלה על דעתך שזה ייגמר בשבועיים?
ברק שטרוזברג: אני חושב שאם זה לא ייגמר בשבועיים - - -
תמנה עורב: כשהישיבות נקבעו לעוד שבועיים, לא להיום או למחר.
אופיר אקוניס: אני שאלתי את ברק, לא אתכם.
אופיר אקוניס: תיכף נשמע גם אתכם.
אופיר אקוניס: הדבר הזה הוא מאוד יצרי, בעיקר כשעוסקים בתקשורת.
ברק שטרוזברג: סיכמנו בלילה שבדבר הזה ננהל משא ומתן אינטנסיבי, ואם צריך להקדים אז נקדים.
ברק שטרוזברג: אני אומר לכם – אפשר לגמור את זה, צריך לגמור את זה.
ברק שטרוזברג: עם העיתונאים זה בטח נמצא בעשרה מטרים של הישורת האחרונה.
ברק שטרוזברג: אם רוצים גם עם ההסתדרות אפשר לסיים.
ברק שטרוזברג: אם זה לא ייגמר בשבועיים האלה אז זה כבר לא ייגמר.
אופיר אקוניס: האם אתם גם עומדים על שעון נוכחות לעיתונאים?
אופיר אקוניס: זה מעניין אותי, כי בדרך כלל עיתונאים הרי עובדים - - -
ברק שטרוזברג: אני לא יודע אם זה יפתיע אתכם, אבל בטיוטות הסופיות של ההסכם יש כבר את המכאניקה ואת הטכניקה איך עושים את זה.
ברק שטרוזברג: זה לא משהו חדש.
ברק שטרוזברג: זה לא שזה במחלוקת עם העיתונאים.
ברק שטרוזברג: הטכניקה והפרוצדורה כבר סוכמה איתם.
ברק שטרוזברג: אגב, זה יהיה אותו הדבר עם - - -
אופיר אקוניס: ברק, האם בשידור ציבורי בעולם יש שעון נוכחות?
גדי בן יצחק: במקום אחד.
גדי בן יצחק: בפורטוגל מצאנו.
גדי בן יצחק: אבל, הם גם לא משלמים אגרה.
אופיר אקוניס: האם לא משלמים אגרה בכלל?
אופיר אקוניס: אני שואל, האם יש בעולם בדגם של שידור ציבורי האם יש שעון נוכחות לעיתונאים, לטכנאים, לאנשים שיוצאים לעבוד בחוץ?
קריאה: לא, אין.
ברק שטרוזברג: אני חושב שבתרבות הארגונית הקיימת היום ברשות השידור, וכשההסתדרות אומרת:
ברק שטרוזברג: אנחנו עם העיתונאים לא חותמים אז אנחנו לא חותמים, ובטכניקות שיש להחתמה באמצעות סלולארי ודיווח "אני נמצא בעבודה", זה לא אסון כזה גדול שעיתונאי יתחיל את היום.
ברק שטרוזברג: אני לא מחייב אותו לבוא בבוקר לאולפן ולהחתים בשמונה בבוקר אם הוא צריך להיות במקום אחר.
ברק שטרוזברג: יש טכניקות.
ברק שטרוזברג: אני חושב שאם רוצים להבריא את הגוף הזה, וצריכים לייצר איזושהי הבנה והסכמה גם מול ההסתדרות וגם מול העיתונאים, זה לא נורא.
ברק שטרוזברג: אם הגענו איתם להבנה אז לא צריך להפריע לזה.
ברק שטרוזברג: זה לגיטימי, ואפשר לעשות את זה.
אופיר אקוניס: אתה אומר שאין דגם כזה בעולם.
ברק שטרוזברג: אני אומר – זה בכלל לא חשוב.
ברק שטרוזברג: אם הגענו עם אגודת העיתונאים להבנה איך מייצרים את הדבר הזה, בסדר.
אופיר אקוניס: ברק, האם הדרך היחידה לטפל בחריגות שכר זה שעון הנוכחות?
ברק שטרוזברג: הבעיה היום ברשות השידור היא שחלק קריטי מחריגות השכר זה דיווח של שעות נוספות שאין להן אח ורע בשום מקום אחר במגזר הציבורי.
ברק שטרוזברג: ולכן, אם אנחנו רוצים לפקח ולמשטר על - - -
אופיר אקוניס: מר נחמני, מהי הענישה על דיווח שקרי?
אופיר אקוניס: אני לא מדבר על הסכמים כאלה שלפיהם אתה מקבל יותר – כאילו וירטואלי.
צבי גרזון: רק על זה מדובר.
אריה גולן: שמת לב שהוא דיבר על שמונה בבוקר, כי הוא עובד במונחים של שמונה עד ארבע.
אריה גולן: עיתונאים לא עובדים כך.
אופיר אקוניס: נכון, לכן שאלתי.
אופיר אקוניס: אמרתי - לא עיתונאים, וגם לא טכנאים.
אריה גולן: עיתונאים עובדים בלילה, בשבתות.
אריה גולן: עיתונאים עובדים שבעה ימים בשבוע שזה אסור לפי חוק שעות עבודה ומנוחה.
אריה גולן: איזה כתב לא יענה לשר או לחבר כנסת בשבת?
אריה גולן: האם הוא יגיד לו: תתקשר אליי מחר בשמונה כי בשמונה אני דופק שעון, ואז אני לרשותך?
אריה גולן: לא דקה לפני שמונה, ולא חמש דקות אחרי ארבע כי כבר סיימתי.
גדי בן יצחק: ואם בכיפור יש פיגוע, אתה לא תקבל טלפון.
גדי בן יצחק: אתה תקבל טלפון.
גדי בן יצחק: האם תגיד: אני לא רוצה לשמוע שיש פיגוע?
אריה גולן: נפלט לברק: שמונה.
אריה גולן: אין שעות עבודה של שמונה אצל עיתונאים, ואין מקום בעולם שעיתונאים דופקים שעון.
אופיר אקוניס: את זה הבנו.
אריה גולן: השעון הזה זה השפלת העיתונאים, והמסר לעיתונאים הוא: אתם פקידים באוצר, אתם תחתימו כמו באוצר, נקודה.
חמד עמאר: זה כמו לקחת את העוזרים של חברי הכנסת שעובדים איתנו כמעט 24 שעות, ובכל שעה שאנחנו צריכים לעבוד הם עובדים איתנו, ולומר להם להחתים שעון.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להגיד להם, כי אנחנו באמת עובדים בלי סוף שעות.
קריאה: יש פתרון, שכר כולל לכל העובדים.
אופיר אקוניס: ברק, האם אתה מאמין שהדבר הזה מגיע לידי מיצוי בשבועיים?
ברק שטרוזברג: מנהלים את זה שלוש שנים.
ברק שטרוזברג: הכול ברור, כל המחלוקות מפה ועד הקצה.
ברק שטרוזברג: הדברים ברורים.
ברק שטרוזברג: עכשיו צריכים - - -
אופיר אקוניס: האם אתם נכנסים למשא ומתן אינטנסיבי?
אופיר אקוניס: זה שבועיים זה מעט, והיום יום שלישי.
אופיר אקוניס: יש שישי-שבת שאין משא ומתן, ואין לך הרבה זמן.
ברק שטרוזברג: יהיה משא ומתן אינטנסיבי.
ברק שטרוזברג: סיכמנו עם יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי, ועם יושב-ראש ההסתדרות ועם אגודת העיתונאים, אגב שיחה הבוקר עם דני, שאני מעמיד את עצמי לרשות העניין הזה מעכשיו ועד סוף השבועיים – מה שצריך בשביל לקרות, זה מה שיקרה.
אופיר אקוניס: יצחק שבו, בבקשה.
יצחק שבו: שלום, אני מייצג את הדרוג המשולב, הדירוג המינהלי כמו שקיים במגזר הציבורי, שעליו עוד לא שמעתם.
יצחק שבו: בכל דיון בוועדות מדברים על העיתונאים ועל הטכנאים, ולנו לא ניתנת אפילו זכות הדיבור.
יצחק שבו: אנחנו מייצגים כ-450 עובדים.
יצחק שבו: אני רוצה להבהיר כמה נקודות בעניין המשא ומתן, מבחינתנו.
יצחק שבו: לפני כשנתיים נחתם הסכם הפרישה שזה השלב הראשון ברפורמה.
יצחק שבו: מייד לאחר מכן התחילו דיונים אינטנסיביים.
יצחק שבו: במשך שנתיים ועד היום התקיימו עשרות פגישות עם עיתונאים וטכנאים.
יצחק שבו: האם אתה יודע כמה פעמים התקיימו פגישות עם הדירוג המשולב שמייצג 450 עובדים?
יצחק שבו: זה על כף יד אחת, ועוד יישאר עודף.
יצחק שבו: שתיים וחצי פגישות.
לאה ורון: מה זה הדירוג המשולב?
יצחק שבו: אצלכם זה נקרא הדירוג המינהלי.
אופיר אקוניס: כמה ועדים יש בסך הכול?
אופיר אקוניס: מר שבו, האם זה לנהל משא ומתן בנפרד עם כל גוף?
ברק שטרוזברג: זה לא עם כל גוף.
ברק שטרוזברג: בכל מדיה יש ארבעה סקטורים, ובכל ארבעה סקטורים יש שמונה גופים שהם גופי לוויין, ואחר כך האופוזיציות.
תמנה עורב: כמובן שמר שטרוזברג מדבר בסרקזם.
אופיר אקוניס: זה נראה שבשבועיים יהיה מאוד מסובך רק לקבוע את הפגישות.
אופיר אקוניס: אין ייצוג אחד כללי – זה היה הרבה יותר טוב.
יצחק שבו: אני רוצה להבהיר שכל עובד במדינת ישראל חייב שיהיה לו, וצריך שיהיה לו, הסכם עבודה עם המעביד שלו.
יצחק שבו: יש מה שנקרא יחסי עובד ומעביד.
יצחק שבו: אנחנו עובדים על פי הסכם שקיים לנו.
יצחק שבו: יש לנו פה הסכם מאפריל 79, הסכם קיבוצי, שאומר כמה שעות עבודה אני צריך לעבוד ביום, כמה ימים בשבוע אני צריך לעבוד, מהו מתח הדרגות שלי.
יצחק שבו: כל דבר כתוב, ונמצא פה בהסכם.
יצחק שבו: אני אקרא רק שורה אחת מהסעיף הרלוונטי שבו בא הפיצוץ הגדול.
יצחק שבו: תשמע מה כתוב כאן: "עובד יהיה חייב לחתום עם כניסתו לעבודה על דפי נוכחות", כי בשנת 79 כנראה לא הומצא הדבר הגאוני הזה של שעון נוכחות.
אופיר אקוניס: אבל, לאדמיניסטרציה לא אמורה להיות בעיה עם זה.
אופיר אקוניס: זה לא טכנאים ולא עיתונאים, אז מה הבעיה?
ענת עוזרי: לא כל המשולב הם עובדי אדמיניסטרציה.
יצחק שבו: אנחנו פועלים על פי ההסכם, וההסכם כרגע אומר דפי נוכחות.
יצחק שבו: מה שהיה טוב לשנות ה-70, 80 וה-90 אולי לא טוב לשנות האלפיים.
יצחק שבו: צריך לקרוע את ההסכם הזה, לשים אותו בפח, ולעשות הסכם חדש.
אופיר אקוניס: מה שהיה נכון לשנות ה-70, ה- 80 וה-90 גם חל על השבתה של שידור.
יצחק שבו: העמדה שלנו – אין לנו שום התנגדות לשעון נוכחות.
יצחק שבו: ההיפך, אנחנו בעד, ואמרנו את זה בפגישות המעטות שהיו לנו שאנחנו לא נגד.
יצחק שבו: אבל, צריך לקיים הסכם, וצריך לקיים הידברות.
יצחק שבו: כשלא מדברים איתך אתה לא יכול להגיע לשום הסכם.
יצחק שבו: הוכח אתמול בלילה שרק על-ידי הידברות, ולא על-ידי פעולות חד צדדיות כפי שעשתה ההנהלה עם שעון הנוכחות שלנו לנסות להשיג הסכמים אחרים.
יצחק שבו: תודה רבה.
אופיר אקוניס: דני זקן, בבקשה.
דני זקן: אתמול בשעה שתים עשרה ומשהו בלילה גמרנו שידור, ובאחת דני כנר הכריז, הודיע, שכאן מסתיימים שידורנו – פעם ראשונה אחרי עשרים שנה.
דני זקן: חמש שעות רשת ב' וכל הרשתות האחרות דממו.
דני זקן: נדמה לי שחלק מהרשתות האחרות הפסיקו בשתים עשרה אפילו.
דני זקן: ישבנו עם הטכנאים ועם עוד כמה חבר'ה באולפן, וזה היה רגע מאוד מאוד עצוב.
דני זקן: בימים האחרונים כל התחושה של המאבק היא שהכול הולך ומתפרק, מתפורר לנו בין הידיים.
דני זקן: הצעד הזה שהוחלט עליו במהלך הלילה הוא צעד בעקבות לחצים, בקשות, אמירות שלנו, לאורך כל התקופה האחרונה, ולשמחתי גם של ההסתדרות דרך אבי ועופר עיני.
דני זקן: אני מניח, כמו שאמר חבר הכנסת ג'ומס, שזה היה סעיף 14 בהסכמות בלילה ושתוך כדי הדיונים על הסיפור הגדול אז גם הגיעו לעניין הזה וזה עזר, וככה באווירה החיובית שנוצרה.
דני זקן: אני מאוד מאוד שמח שזה קרה, כי אם הצעדים האלה היו נמשכים עם כל ההצדקות וההסברים שיש לזה מצד האוצר, ומצד ההנהלה אז זה היה מפיל את הכול, לדעתי.
דני זקן: זה נכון שאנחנו בסד של זמן.
דני זקן: מבחינתנו, קצת פחות קריטי, כי אני מודה שאני קצת אשם בזה, במתן האווירה האופטימית בחודשים האחרונים שאנחנו או טו טו, ואו טו טו.
דני זקן: וזה נכון שזה נמרח קצת.
דני זקן: גם מסיבות שתלויות קצת בנו, הרבה מסיבות שתלויות בעניינים טכניים, כמו קבלת נתונים מהנהלת רשות השידור וכדו'.
דני זקן: ולכן, בין היתר, העניין הזה מתעכב והתעכב.
דני זקן: תמונת המצב הנוכחית היא שטיוטת ההסכם למעשה גמורה כבר כמה חודשים.
דני זקן: יש לנו שתי מחלוקות שייגמרו בישיבה אחת.
דני זקן: הן לא מהותיות, אלא הן טכניות בעיקרן.
דני זקן: יש לנו גם עניינים של ניסוחים משפטיים שגם הם בדרך לסגירה, כמו גם כמה דברים שעלו תוך כדי כי אתה פתאום מגלה גם מקבלת נתונים חדשים, בעיות שונות.
דני זקן: אבל, לדידנו, השבועיים הם בהחלט ריאליים.
דני זקן: גם פחות מכך.
קריאות: דני, בהנחה שיש מבנה.
קריאות: המבנה שחסר.
דני זקן: אני רוצה להתייחס לשניים-שלושה שעלו.
דני זקן: קודם כל, הצעדים שהיו.
דני זקן: דיברנו על עניין השעון.
דני זקן: אריה גולן מדבר מדם ליבו, ובצדק רב.
דני זקן: העלאת שאלה, ואנחנו באמת עשינו את התחקיר הזה של איפה באמת בעולם יש או אין שעון.
דני זקן: הרוב המכריע של - - -
אופיר אקוניס: שאלתי על השידור הציבורי.
דני זקן: גם בשידור הפרטי.
דני זקן: בדקנו בעיקר בשידור הציבורי.
דני זקן: זה נכון, גם בדקנו את האגרה באותו עניין, ויעזור לנו לדעת שחוץ מאלבניה בכל מקום בעולם גובים יותר אגרה, לפחות באירופה.
דני זקן: לגבי הנושא של שעון – באמת אין את זה, לפחות לא לגבי מקצועות כמו כתבים ועורכי תוכניות וכד'.
דני זקן: ההסכמה שברק מדבר עליה אכן קיימת.
דני זקן: אבל, שעון הנוכחות הזה – הצורה שבה הוא יופעל לא תהיה בצורה שפוגעת בכתבים.
דני זקן: כלומר, הוא לא יהיה רלוונטי לשכר.
דני זקן: הוא יתבצע בטכניקה שלא תשפיע יותר מידיי על אופי העבודה, בוודאי לא לכתבים, עורכים, מגישים וכד', אלא למעט כאלה שבאים למשמרות בתוך המתקנים, כך שמהבחינה הזאת בלענו צפרדע די גדולה בדמות השעון.
דני זקן: אבל, הצלחנו להגיע למבנה שאנחנו יכולים לאכול את זה.
דני זקן: זה נכון שהעניין הזה ייגמר כאמור.
דני זקן: במאמר מוסגר אני רוצה לומר שבשבוע הזה העובדים העיתונאיים, האגודה בשיתוף הוועדים, הצליחו להביא לסולידריות יוצאת מהכלל בקרב העובדים.
דני זקן: היה לחץ לקחת כרטיסי נוכחות וכו'.
דני זקן: בהזדמנות זו אני אתן מחמאה מאוד מאוד גדולה לעובדים העיתונאים ברשות, כולל החוזים האישיים - חבל שחברת הכנסת שלי יחימוביץ לא פה, היא אוהבת את העניין הזה – כולל המנהלים, כמעט כולם שלא לקחו כרטיסים.
דני זקן: פעלנו כגוף אחד וזה דבר שעזר ליצירת הלחץ על ההנהלה והאוצר שלא נשתף פעולה עם העניין.
אופיר אקוניס: אגב, האם בחינוכית מחתימים שעון?
קריאה: כן, מחתימים.
דני זקן: אופיר, חשוב שתדע שהאגודה הנחתה את העובדים לנהוג באחריות מקסימאלית של מניעת פגיעה בשידורים.
דני זקן: גם אם היו קולות מלמטה מכיוונים שונים להשבית וכו' וכו', נהגנו באחריות מלאה.
דני זקן: הורנו לעובדים לבוא לעבוד כרגיל - בניגוד ללוחות עבודה שההנהלה ייצרה - בלוחות עבודה משלנו, שיבוצים משלנו.
דני זקן: ואכן, העובדים מימשו את זה.
דני זקן: הפגיעה היתה, אבל היא היתה מינימאלית בשידורים.
דני זקן: אני שמח שזה נגמר.
דני זקן: מה הלאה?
דני זקן: איך ממשיכים הלאה?
דני זקן: אני קצת מסכים עם חבר הכנסת ג'ומס, חבל באמת להעלות את כל הדם הרע הזה עכשיו כאן.
דני זקן: צריך להתכנס.
דני זקן: מבחינתנו, הנוהל כבר ידוע.
דני זקן: כבר קבענו את הפגישות שלנו.
דני זקן: עורכי הדין שלנו ממשיכים לעבוד, ואני מאוד מקווה שבתוך ימים זה נסגר.
דני זקן: בוודאי שהמסגרת של השבועיים צריכה להספיק לעניין הזה.
דני זקן: מבחינת הדברים שלכם, האחריות שלכם - אופיר, ג'ומס, וכל חברי הכנסת שנמצאים כאן - זה באמת עניין האגרה.
דני זקן: ציינתי את העניין של גובה האגרה ביחס לעולם.
דני זקן: נכון, זה יהיה קשה, זה לא פופולארי.
נחמן שי: זה לא פשוט בכלל.
נחמן שי: ממש לא פשוט לשכנע את הציבור למה מעלים את האגרה, ממש לא פשוט.
נחמן שי: היתה כבר ירידה באגרה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון הימר הימור מעניין שהסיעה היחידה בכנסת שתתמוך בהעלאת האגרה היא סיעת מרצ.
אופיר אקוניס: אמרתי שלדעתי אין לו רוב על כל שלוש המנדטים.
נחמן שי: זה לא מובן מאליו.
חיים אורון: אני זוכר מהפעם הקודמת שכל הקואליציה ביקשה ממני להגיש הצעת חוק פרטית על הפסקת ההורדה, כי לאף אחד לא היה אומץ, כולל לחברים טובים שלך מאוד שהם היו שרים בכירים.
חיים אורון: הם אמרו: תגיש אתה, אנחנו נתמוך.
חיים אורון: הם היו באופוזיציה.
חיים אורון: אבל, להגיש, לחתום על הצעת חוק לא היה.
חיים אורון: תבדוק, היתה הצעה חוק שלי.
חיים אורון: לכן, כנראה בעד זה יש שלושה מנדטים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון, לא זו הסיבה.
נחמן שי: ציבורית יש בעיה להעלות את האגרה אחרי שהיא כבר הלכה וקטנה, וגם כשיש אלטרנטיבות.
נחמן שי: זה נראה לא טוב, וגם נשמע לא טוב, וגם עולה כסף.
נחמן שי: בלאו הכי היחסים בינה לבין הציבור הם לא הכי טובים.
נחמן שי: עניין כזה יצור קרע עמוק.
אופיר אקוניס: האם יש לך הצעה חלופית למימון הרפורמה?
נחמן שי: כן, כמו שהאוצר בשעתו לקח על עצמו לממן את הרפורמה.
נחמן שי: היתה הצעה כזאת, היא היתה קיימת.
נחמן שי: רוני בר-און יכול לבוא ולספר לך איך הוא עשה את זה.
נחמן שי: הוא היה מוכן לממן את הרפורמה מקופת האוצר.
חיים אורון: והפקיד באוצר עם הפקיד במשרד ראש הממשלה ינהלו את השידורים.
חיים אורון: מה זה "לא דומה"?
חיים אורון: זה מה שיהיה בדיוק.
מוטי שקלאר: חבר הכנסת שי, למען העמדת הדברים על דיוקם - האוצר בזמנו, בקדנציה הקודמת, הפנה אותנו לקבל מימון מהבנקים.
ברוך אסקרוב: אפשר לקרוא למימון הזה קצבאות, ואז זה ייפתר.
דני זקן: האגרה זה דבר אחד, חוק רשות השידור כמובן בעניין השני.
אופיר אקוניס: זה הכול משלים.
אופיר אקוניס: הכול צריך להיות ביחד.
דני זקן: הכול יושלם.
דני זקן: אנחנו ניתן את ה-in put שלנו גם בעניין הזה.
דני זקן: כאמור, אני מאמין שבתוך התקופה הזאת של השבועיים נוכל לסיים את העניינים, בוודאי אם יימשך שיתוף הפעולה עם האוצר כפי שהוא קיים כיום.
אופיר אקוניס: תמנה, בבקשה.
תמנה עורב: אני רוצה שוב להדגיש למר שקלאר ולמר ברק שטרוז
תמנה עורב: ברג שהאחריות על אי ניהול משא ומתן לא חלה על ועדי העובדים, אלא על האוצר ועל ההנהלה מכיוון שהם מזמנים את הדיונים, ולא אנחנו.
תמנה עורב: אם זה היה תלוי בנו, אני מאמינה שכל חבריי כאן היו מסכימים לנהל מרתון של דיונים כדי לפתור סוף סוף את הסוגיה הזאת.
אופיר אקוניס: מה שטרוזברג אמר שהוא מוכן להיכנס למרתון.
תמנה עורב: בבקשה, רק עכשיו אני שומעת את זה.
תמנה עורב: כל חודש ספטמבר היה לנו דיון אחד.
תמנה עורב: היתה לנו פגישה אחת ממש לפני ראש השנה, ועכשיו אנחנו שומעים – תיקנו אותי חבריי כאן – שנקבע בשעה עשר בבוקר לוח דיונים חדשים.
תמנה עורב: יופי, אני מברכת על זה.
תמנה עורב: הלוואי שבתוך שבועיים באמת נגיע לסיכום.
תמנה עורב: אבל, זה לא רק תלוי בנו.
תמנה עורב: למשא ומתן יש קצב משלו, והם לא יכולים כאן להכתיב לנציגי העובדים את הקצב של הדברים כי יש לנו אחריות.
אופיר אקוניס: אני מאוד מקווה שזה יקרה בשבועיים.
אופיר אקוניס: אבל, ההערכה הגסה היא שאני לא בטוח שנגיע למיצוי המשא ומתן בשבועיים.
אופיר אקוניס: אני מבקש מכל מי שיושב סביב השולחן הזה להודיע שגם אם לא יצליחו להגיע, הדבר לא יבוא לידי ביטוי בפגיעה בשידורים.
תמנה עורב: נכון.
אופיר אקוניס: זאת המטרה של הישיבה הזאת, אדוני המנכ"ל.
אופיר אקוניס: אני אומר את זה לאגודת העיתונאים, ואני אומר את זה גם לטכנאים.
אופיר אקוניס: לא יכול להיות שהגברת כהן מחדרה תהיה בתוך המשא ומתן שלכם.
אופיר אקוניס: היא רוצה לצפות במהדורת "מבט", ומישהו אחר רוצה לצפות בליגת העל בכדורגל – אגב, לדעתי לשידורי הכדורגל יש צפייה לא רעה, ואני מברך את רשות השידור על זה שקנו את הזכויות לכדורגל – לא יכול להיות שהם ייפגעו מהדבר הזה.
אופיר אקוניס: זה פשוט לא יכול להיות.
אופיר אקוניס: זו המטרה, וזה צריך להיות סיכום הישיבה.
אופיר אקוניס: זאת המטרה של הישיבה הזאת.
אופיר אקוניס: אני לא מתכוון לנהל כאן משא ומתן על הסכם העבודה.
אופיר אקוניס: אגב, זה גם לא תפקידה של הוועדה הזאת.
אופיר אקוניס: יחסי עבודה זה עניין של ועדת העבודה והרווחה שנמצאת מימין לכאן.
אופיר אקוניס: אנחנו נגד צעדים חד צדדים.
תמנה עורב: האחריות על זה חלה על ההנהלה.
תמנה עורב: ההנהלה והאוצר צריכים לכנס את הוועדים, ולקיים משא ומתן.
תמנה עורב: כאמור, למשא ומתן יש קצב משלו, ואף אחד כאן לא יכול להחליט שתוך שבועיים גומרים.
תמנה עורב: אנחנו עושים את כל המאמצים.
תמנה עורב: זה לא באחריותנו, זה באחריותם.
תמנה עורב: הם מזמנים את הישיבות.
אופיר אקוניס: קיבלת זימון לישיבה.
תמנה עורב: ל-14 לחודש קיבלתי.
אופיר אקוניס: ברק, ב-14 לחודש?
אופיר אקוניס: היום השני בנובמבר.
אופיר אקוניס: תרחמו גם על ברק.
אופיר אקוניס: עכשיו אתה נראה כמי שלא ישן.
אופיר אקוניס: קודם היית נראה יותר רענן.
תמנה עורב: אולי ברק גם לא יודע שזה השתנה.
תמנה עורב: בשעה תשע וחצי בבוקר ראיתי מסמך שמדבר על ישיבה ב-14 בנובמבר.
אופיר אקוניס: זה באמת מגוחך.
תמנה עורב: אני לא יכול לבוא לברק או להנהלה ולהגיד להם: חברים, בואו נשב עכשיו.
תמנה עורב: במקום לשבת בכנסת, בואו נשב ונדון בזה.
תמנה עורב: הם קובעים את לוח הזמנים, לא אני קובעת את לוח הזמנים.
קריאה: נגיע ל-14 ואז לא יקרה כלום.
אופיר אקוניס: זה ברור שלא, זה ודאי.
אופיר אקוניס: ברק גם התחייב שזה יהיה מרתוני עד ה-15.
תמנה עורב: שמענו גם על המרתונים.
תמנה עורב: היה מרתון שהתחיל לפני חצי שנה, וראינו שהוא התמוסס כעבור יומיים.
אופיר אקוניס: האם אתה יכול להודיע על ישיבה מוקדמת יותר מה-14?
ברק שטרוזברג: חוזר למשרד וקובע כמה שיותר - - -
אופיר אקוניס: אסף אפרתי, בבקשה.