GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסף אפרתי: אדוני היושב ראש, שאלת את מר שטרוזברג האם קיים שעון בטלוויזיה החינוכית, ואני חושב שפה יש איזשהו חיבור בין הדברים.
אסף אפרתי: הטלוויזיה החינוכית היא גם גוף שמפוקח על ידי האוצר, וגם רשות השידור מפוקחת על-ידי האוצר.
אסף אפרתי: שם האוצר מנסה לקבוע במכרז מי הוא עיתונאי, ומי הוא לא עיתונאי.
אסף אפרתי: ברשות השידור מנסים להכפיף איזשהם צעדים שקיימים לרוב על דרג פקידותי, ולהחיל אותם על גוף משדר.
אסף אפרתי: אני חושב שפה נעוצה הבעיה, ולכן משא ומתן לוקח כל כך הרבה זמן - במשך שלוש שנים - כדי לנסות לעשות איזשהן התאמות בין מה שקיים בשירות הציבורי לבין גוף משדר.
אסף אפרתי: כל הבעיות פה הן לא בעיות חדשות.
אסף אפרתי: אנחנו מתכנסים בוועדה הזאת אחת לכמה זמן.
אסף אפרתי: בעיות כאלו ואחרות קמות וצצות.
אסף אפרתי: משא ומתן לוקח זמן.
אסף אפרתי: התאמת גוף משדר מודרני, עכשווי, תחרותי, לנהלים של שעון נוכחות ולכל מיני נהלים כאלו ואחרים הוא דבר מורכב וקשה.
אסף אפרתי: המשא ומתן על זה באמת נמשך הרבה זמן.
אסף אפרתי: אבל, שוב, צריך למצוא ניסוחים פתלתלים כדי להתאים את הגוף הזה לנוהל שאותו מבקש האוצר להכפיף עלינו.
אסף אפרתי: אני לוקח את זה עוד צעד אחד קדימה.
אסף אפרתי: כמו שאמרתי, האוצר כרגע הוא הגוף שמנהל את רשות השידור, וצר לי מאוד.
אסף אפרתי: רוצים לנהל היום משא ומתן, וזה אך ורק האוצר.
אסף אפרתי: רשות השידור הוא גוף שהוא כמעט לא רלוונטי גם בהחלטות האלה, ואנחנו שומעים אותם פה גם מפי המנכ"ל: האוצר מנחה אותנו מה לעשות, והאוצר אומר לנו.
אסף אפרתי: אני לא חושב שאת הדין וחשבון לציבור הצופים שמשלם אגרה, האוצר צריך לתת.
אסף אפרתי: מי שצריך לתת את הדין וחשבון זה אנחנו העיתונאים, ומי שעומד בראש הגוף הזה שבהחלטות שאין לי דרך להסביר אותן – פרועות, זו מילה עדינה – פרועות, תמוהות, לסגור שידורים של שידור ציבורי בשעה שבע.
אסף אפרתי: אני באמת מנסה להבין למה.
אסף אפרתי: אני אעלה פה מספר תהיות, יכול להיות שהן רלוונטיות.
אסף אפרתי: היינו פה בוועדה הזאת לפני מספר חודשים על טענות על אופן התנהלות רשות השידור.
אסף אפרתי: עד כמה שאני מבין, בימים הקרובים אמור להתפרסם איזשהו דוח שמסביר את הכשלים בניהול רשות השידור, ואולי נוכל להפיק ממנו לקחים לעתיד לבוא כדי לשפר את אופן ההתנהלות של ההנהלה.
אסף אפרתי: קשה לי להימנע מהתחושה שיש פה ניסיון לייצר מהומה רבתי על מנת שאותו דוח שיכול להיות שהוא אולי יהיה ביקורתי גם כלפי אנשים באופן אישי, ייטמע.
נחמן שי: קוראים לזה ספין.
אסף אפרתי: אני לא רוצה להשתמש במונחים עיתונאים.
נחמן שי: תשתמש, זו מילה טובה.
אסף אפרתי: גם ספין יכולה להיות מילה טובה.
אסף אפרתי: קשה לי להימנע מהתחושה הזאת - לעצור שידור בשעה שבע כי לא רוצים שעות נוספות לאנשים.
אסף אפרתי: חברים, בשביל זה יש מנהלים.
אסף אפרתי: אם עובד לא עובד אל תשלמו לו שעות נוספות.
אסף אפרתי: תבדקו אותו עם שעון בלי שעון.
אסף אפרתי: זו המהות של הניהול.
אופיר אקוניס: אגב, אני לא הבנתי.
אופיר אקוניס: אדוני המנכ"ל, ומר אפרתי, קראתי אתמול ידיעה שוועדת הטלוויזיה בכלל לא אישרה את התוכנית.
אסף אפרתי: נכון מאוד.
אופיר אקוניס: אז מה היה קורה היום, מוטי?
אופיר אקוניס: אם הוועד המנהל לא אישר אז בלאו הכי היה צריך להמשיך.
מוטי שקלאר: אני לא מתכוון להיכנס לתגרת השוק הזאת, ולהטחת האשמות כאלה ואחרות לסיבות שאנחנו עושים את הדברים הללו.
מוטי שקלאר: זו חוצפה, אני לא רוצה להיכנס.
אופיר אקוניס: אני שאלתי אותך על ועדת הטלוויזיה.
מוטי שקלאר: מוטחות פה האשמות מופרכות לחלוטין, וזה עובר בשתיקה.
מוטי שקלאר: אפשר להגיד מכאן ועד להודעה חדשה בדמיון המזרחי שאנחנו חלק ממנו, מה שרוצים.
מוטי שקלאר: תתייחסו לגופו של עניין - - -
רן אפרתי: סליחה, אני מבקש ממך לחזור בך מהמילים "דמיון מזרחי".
אופיר אקוניס: מוטי, לא, לא.
אופיר אקוניס: זה לא לעניין.
רן אפרתי: המשפט הזה לא לרמתנו.
אופיר אקוניס: נמחק, בסדר.
מוטי שקלאר: נמחק, בסדר.
מוטי שקלאר: הדמיון הפורה שיש לכולנו, לזה התכוונתי, להגיע למחוזות שאני לא יודע איפה אפשר לסיים אותם.
אופיר אקוניס: אני שאלתי על ועדת הטלוויזיה בכלל, לא שתשיב למר אפרתי.
מוטי שקלאר: צריכים להתייחס לעצם ההחלטה העניינית שקיבלנו אותה כהנהלה.
מוטי שקלאר: ועדת הטלוויזיה אין לה בכלל say בעניין, היא לא התייחסה לעצם - - -
רן אפרתי: אתה מבין, האליטות יושבות פה, אז זה דמיון מזרחי.
מוטי שקלאר: אני מודיע, לא התכוונתי אפילו ל- - -
רן אפרתי: אני יכול לקבל דברים מסוימים.
רן אפרתי: אמרה מהסוג הזה אני לא יכול לקבל.
מוטי שקלאר: אם הבנת שזה מתכוון לזה – בכלל לא התכוונתי.
קריאה: - - - האמרה של צ'חצ'חים של בגין בזמנו.
נחמן שי: באמת, דרגת רגישות יותר מידיי גבוהה.
נחמן שי: גם מוטי חזר בו, וגם זה לא - - -
אופיר אקוניס: חזר בו.
מוטי שקלאר: הדמיון המזרחי ששייך למזרח התיכון, בכלל לא למה שאתם מתכוונים.
מוטי שקלאר: מטבע לשון שמשתמשים בו לגבי דמיון פורה, בכלל לא אישי.
מוטי שקלאר: קריאות: - - -
מוטי שקלאר: אל תיקחו את זה למקום הזה.
מוטי שקלאר: אם מישהו חשב שנושא הזה לגופו של איש אז אני מתנצל עשרים פעם.
מוטי שקלאר: לא לכך התכוונתי.
אופיר אקוניס: המנכ"ל חזר.
אופיר אקוניס: הנה, התנצל וחזר.
מוטי שקלאר: אפשר להדביק מה שרוצים.
מוטי שקלאר: ועדת טלוויזיה בכלל לא התייחסה לנושא הזה.
מוטי שקלאר: היא יכולה להביע את עמדתה.
מוטי שקלאר: חלק חשבו שזה נכון, חלק שזה לא נכון.
מוטי שקלאר: אבל, האחריות היא על ההנהלה.
מוטי שקלאר: היתה ישיבה של ראשי הוועדות כי אין פה ועד מנהל.
מוטי שקלאר: ביום חמישי שעבר הכול דווח להם.
מוטי שקלאר: אני לא שמעתי ולו במילה אחת איזה הסתייגות מהמהלך הזה.
מוטי שקלאר: לכולם ברור, כולל היושב ראש, שהמהלך הזה נכון.
מוטי שקלאר: נכון לעכשיו, כאמור, פסק הזמן של השבועיים הללו.
אסף אפרתי: כפי שאמרתי, אני לא רוצה להרחיב בנושא הזה.
אסף אפרתי: אבל, אני לא יכול להימנע מהתחושה הזאת.
אסף אפרתי: אפרופו לגבי עצם ההחלטה – מן הסתם גם אנחנו מקיימים דיונים עם המנהלים שהם אמורים ליישם את אותה החלטה לסגור את השידורים בשעה שבע בערב.
אסף אפרתי: אני לא חושב שיש מנהל אחד ברשות השידור שחשב שההחלטה הזאת נכונה.
אסף אפרתי: כולם, ללא יוצא מהכלל, אומרים בצורה הכי ברורה שההחלטה הזאת היא תמוהה בלשון המעטה.
אסף אפרתי: אבל, מה?
אסף אפרתי: הם לא יכולים לטעון את הטענה הזאת כלפי מי שהחליט אותה, והסיבה מאוד פשוטה.
אסף אפרתי: כולם מנהלים זמניים, נתונים בהחלטה באוושת עט להדיח אותם מהתפקיד שלהם.
אסף אפרתי: הם יכולים לחזור להיות עובדים מהמניין.
אסף אפרתי: השכר שלהם כרגע גם כמנהלים הוא לא מובטח.
אסף אפרתי: כולם נתונים בידיה של ההנהלה.
אסף אפרתי: הם חייבים להישמע להוראות של סגירת שידור ופגיעה בשידור הציבורי בשעה שבע בערב, והם בעצם בני ערובה.
אסף אפרתי: זה בהתייחס לעצם ההחלטה הזאת שנראית לי ממש ממש הזויה.
אסף אפרתי: אני אתקדם עוד צעד קדימה.
אסף אפרתי: לפני מספר חודשים היינו כאן, ואמרו שיש משבר תקציבי של עשרות מיליונים ומאות מיליונים בסוף שנה, ויש סכנה שאנחנו לא נעמוד במסגרת התקציב.
אסף אפרתי: לא שולמו שעות נוספות, והעובדים לקחו על עצמם ויתור של שעות נוספות, ופגעו בשכרם והתנדבו לעבוד.
אסף אפרתי: הנה אנחנו לקראת סוף שנה, ואני רואה שהתקציב הוא די מאוזן.
אסף אפרתי: חבר הכנסת שי השתמש במילה ספין.
אסף אפרתי: אנחנו כל הפעם חוזרים לאותו ספין.
אסף אפרתי: באים לוועדה הזאת עם ספינים חדשים.
אסף אפרתי: אני כבר לא יודע מה יהיה הספין הבא שינחת על ראשנו.
אסף אפרתי: אבל, זה ספין אחרי ספין אחרי ספין.
אסף אפרתי: המשבר הוא לא כפי שמציגים אותו.
אסף אפרתי: יש בעיה וכולם פה כי יש בעיה.
אסף אפרתי: אבל, הנה אנחנו רואים שאין מצוקת תקציב.
אסף אפרתי: להיפך, אני אפילו פותח את העיתון ואני נהנה לראות פרסום מאוד עשיר בעשרות באלפי שקלים מעל דפי עיתונים כמו: דה-מרקר, גלובס, לתוכניות הרדיו.
אסף אפרתי: אני שמח מאוד, אני מברך על כך.
נחמן שי: אל תעשו חור בספינה שאתם יושבים בה.
נחמן שי: זה קמפיין נכון.
קריאות: נכון, אנחנו אומרים: מצוין.
אסף אפרתי: חבר הכנסת שי, אני מברך על כך.
אסף אפרתי: אני רק לא רוצה שבראשון לינואר יגידו לי: תשמע, אתה בגירעון תקציב של מאה מיליון.
אופיר אקוניס: מר שי אמר את דעתו יפה מאוד בעניין העלאת האגרה בצורה נוקבת – זה חלק מהמימון שאתם מדברים עליו.
גדי בן יצחק: אבל, אני מבין שיש לו תנאי קטן.
גדי בן יצחק: זו היתה עסקה משולשת: החוק בצורה מסוימת, האיתנות הפיננסית בצורה מסוימת, העובדים.
גדי בן יצחק: העובדים נתנו.
גדי בן יצחק: אנחנו בישורת האחרונה, ומשום מה אין איתנות פיננסית.
גדי בן יצחק: החוק תקוע לא מסיבות שלנו.
גדי בן יצחק: לא שאין לנו מה להגיד על החוק, אבל זה עניין שהוא באמת לשולחן הזה.
אסף אפרתי: ברשותך, דבר נוסף.
אסף אפרתי: כפי שכולם פה ציינו, לפחות העיתונאים – שזה הסקטור שאליו אני שייך – נמצאים ממש לקראת סיום.
אסף אפרתי: להפתעתנו הרבה, לפני כשבוע וחצי אני פותח את עיתון גלובס, ואני מברך את ליאור אברבך שהוא כתב גלובס שכנראה יש לו מקורות טובים ברשות השידור.
אסף אפרתי: מסתבר שקיים פה ערוץ בין-לאומי חדש שהוחלט להקים אותו באיזשהו פורום.
אסף אפרתי: אני לא יודע איפה זה בא לידי ברפורמה.
אסף אפרתי: הרפורמה צריכה להתייחס לאותו ערוץ בין-לאומי חדש שאמור להיות בכמה וכמה שפות.
אסף אפרתי: איפה זה נמצא?
אופיר אקוניס: אתה מדבר על הצ'אנל של 33.
אסף אפרתי: אין לי פתרונות איפה הצ'אנל הזה ישודר.
אופיר אקוניס: אגב, אני הודעתי לממשלה, וגם מר שקלאר יודע את זה, שהתנאי שלי לא לקדם את חקיקת חוק סגירת ערוץ 33 הוא כזה שיבוא ויאמר - אני גם אמרתי את זה בוועדה, וגם בוועדה לביקורת המדינה – שאני מוכן למשוך או לא לקדם אותו אם יודיעו שבאמת על הצ'אנל הזה שכרגע הוא חסר משמעות מבחינה ציבורית, יהיה אותו ערוץ הסברה בין-לאומי.
אופיר אקוניס: אולי לזה כיוון מר אברבך, אינני יודע, או מי שנתן לו את הידיעה.
אופיר אקוניס: אם כן, אז זה דבר שהוא סביר.
אופיר אקוניס: או בתוספת?
אופיר אקוניס: או שאנחנו לא - - -
מוטי שקלאר: אם יתנו לי לדבר אני אסביר.
אסף אפרתי: שוב, אני מברך על כל ערוץ תקשורת ועל כל מה שיספק עבודה עיתונאית ושנוכל לממש את ייעודנו.
אסף אפרתי: אבל, הדברים האלה צריכים להיות משולבים בתוך הרפורמה שעליה אנחנו יושבים יומם וליל.
אסף אפרתי: אבל, לאיזה רפורמה אנחנו הולכים להיכנס אם אנחנו לא יודעים מה צפוי לנו ביום שלמחרת?
תמנה עורב: אגב, במבנה הארגוני החדש שקיבלנו לא ראיתי לזה שום זכר.
קריאה: קיבלנו מבנה איום ונורא.
תמנה עורב: זה אולי לדיון אחר.
אסף אפרתי: אדוני באמת יעשה חסד לשידור הציבורי אם הוא יקרא לכל הצדדים לא לקצוב זמן של שבועיים למשא ומתן, ואז נחזור שוב לפגיעה בצופה שמשלם האגרה או במאזין לרדיו, אלא באמת לתת איזשהו פרק זמן הגון וסביר כדי שנוכל למצות משא ומתן ובאמת לקדם את רשות השידור למקום חדש.
אופיר אקוניס: רן אפרתי נרשם.
אופיר אקוניס: כדי שלא תהיה סמיכות אז מר ערן פולק, בבקשה.
ערן פולק: אני רוצה להחזיר את הדיון קצת להיבט הרחב יותר שדובר עליו בהתחלה גם על-ידי המנכ"ל וגם על-ידי חברי הכנסת.
ערן פולק: הדיון הוא לא דיון על שעון נוכחות, לפחות לא איך שאני רואה את זה בתפקידי.
ערן פולק: הדיון הוא על השאלה האם יש או אין רשות שידור.
ערן פולק: יש פה עולם שהוא קצת דומה למפלס בכנרת של קווים אדומים ושחורים.
ערן פולק: הזזנו עכשיו קצת את הקו האדום בשבועיים כדי שתהיה אפשרות לדבר.
ערן פולק: אבל, הקו השחור שיגיע בעוד חודשיים הוא קו - - -
אופיר אקוניס: אתה מתכוון לכנרת.
ערן פולק: לא, לא.
ערן פולק: אני מדבר ספציפית.
ערן פולק: אגב, יכול להיות.
ערן פולק: אני לא יודע.
אופיר אקוניס: בטוח, לא יכול.
ערן פולק: אני לא יודע אם עוד חודשיים.
אופיר אקוניס: אולי לפני.
נחמן שי: אני מציע שתתמקד ברשות השידור ולא בכנרת, כי אני שובר את הראש.
נחמן שי: ערן, הדימוי הוא לא טוב.
נחמן שי: אני מנסה לבדוק את ההשוואה.
ערן פולק: אני חושב שהדימוי הוא טוב, ולא משנה מי ומה אשמים.
ערן פולק: המצב הוא שבעוד חודשיים או שיש רפורמה ברשות שידור - - -
אופיר אקוניס: אתה מדבר על ינואר 2011.
ערן פולק: ינואר 2011 - או שיש תהליך אחר.
ערן פולק: התהליך לא נקבע לא על-ידי אגף תקציבים, ולא על-ידי משרד האוצר.
ערן פולק: התהליך הזה נקבע על-ידי השר הממונה על רשות השידור ועל ידי הממשלה.
ערן פולק: התהליך הזה אומר שאם יש בחודשיים האלה הסכמי שכר, הסכם פרישה, הסכם מימון וחוק רשות שידור, אזי יש נתיב של מימון לרפורמה, כולל בתוכו אגרה, כולל בתוכו גם משאבים מתקציב המדינה.
ערן פולק: אגב, אני חושב שצריך לשים לב למה שאמר קודם מנכ"ל רשות השידור.
ערן פולק: בסיבוב הקודם של הרפורמה למעלה מ-50% היה אמור להיות ממומן באמצעות הבנקים.
ערן פולק: חשוב לדעת שבהמשך לזה כאשר היתה פנייה לבנקים, הבנקים אפילו לא הסכימו לדבר על העניין הזה.
אופיר אקוניס: אמר את זה גם המנכ"ל, וחבר הכנסת שי הודיע שבכהונתו של השר בר-און כשר אוצר הוא הבטיח מימון מלא של הרפורמה מכספי האוצר, ועל זה אני מבקש ממך תשובה כי זה מייתר את העלאת האגרה, וזה דבר אדיר.
אופיר אקוניס: אגב, אני לא ידעתי על זה.
נחמן שי: אני רוצה לשמוע התייחסות שלך, ערן.
נחמן שי: רוני בר-און אומר, ואין סיבה לא להאמין לו, שהאוצר בתקופתו היה מוכן לממן את פרישת העובדים, 700 ומשהו עובדים - - -
ערן פולק: הסדר המימון שהיה התבסס על 50% ומעלה מימון בנקאי אז, והיתרה מתקציב המדינה.
ערן פולק: מה שקרה בשנתיים האחרונות, אחרי שהבנקים זרקו אותנו ואת הרשות מכל המדרגות, זה ששינינו את ההסכם כך שיש רכיב של תקציב מדינה ורכיב של אגרה.
נחמן שי: הציבור נכנס בנעלי הבנקים.
ערן פולק: כי אחרת אין מי שיעשה את זה.
אופיר אקוניס: לא בכדי הוא הזכיר את הכנרת, כי גם משבר המים הלך על הציבור, וזאת היתה הצעת האוצר.
אופיר אקוניס: הכול על הציבור.
אופיר אקוניס: זה דבר נוראי.
חיים אורון: גם כשאתה אומר האוצר זה הציבור.
נחמן שי: ערן, מי מימן את פרישת עובדי בזק?
גדי בן יצחק: - - - אתם מדברים על כיסוי של מה?
גדי בן יצחק: על פנסיות שלנו שלא שולמו שנים על-ידי המדינה.
גדי בן יצחק: על זה הוא מדבר - אם הוא ישלם על הפנסיות שלקחו או לא.
נחמן שי: אני חושב שהמדינה צריכה לקחת על עצמה את הפרישה - - -
גדי בן יצחק: זה לא העתיד, זה לא על המשכורת.
גדי בן יצחק: זה על הפנסיות.
נחמן שי: לא לעורר כעס של הציבור כלפי רשות השידור.
ערן פולק: מה שחשוב גם בהקשר של לוחות הזמנים וגם בהקשר של הבנת המגרש – בסוף ההחלטה לאן הולכת הרשות הזאת באמת תגיע כנראה לוועדת הזאת.
ערן פולק: היא תגיע או באמצעות אישור הרפורמה ומתווה כזה או אחר לאגרה, או באמצעות אי אישור של הרפורמה, והמשמעות היא כפי שאמר חבר הכנסת אורון, הפחתה של האגרה בראשון לינואר.
ערן פולק: כך או כך, או שיש - - -
אופיר אקוניס: כל עוד אין שינוי במתווה אז זה נכון.
ערן פולק: אם במשך החודשיים הקרובים משא ומתן והשלמה של כל התהליכים, יכולה להיות רפורמה.
ערן פולק: אם לא – לדעתי, הסוף של התהליך הזה הוא סוף ברור.
ערן פולק: ולכן, אני חושב שהקריאה היא קריאה נכונה - - -
אופיר אקוניס: מה זה "סוף ברור"?
אופיר אקוניס: תהיה יותר ספציפי.
ערן פולק: צריך לשאול את מנכ"ל רשות השידור איך הוא מנהל את הרשות עם 5% - - -
אופיר אקוניס: בוא נאמר והדברים האלה לא מתרחשים, מה אומר האוצר?
אופיר אקוניס: מה ההימור שלך או המתווה שלך?
חיים אורון: אבל, עם כל הכבוד למר ערן פולק, הוא לא קובע בזה.
חיים אורון: אם הוא קיבל הנחיה מראש הממשלה שהוא השר הממונה שאם זה לא מתכנס ב-31 בדצמבר אין רשות שידור, צריך אומץ להגיד את זה בציבור.
אסף אפרתי: אבל, זה המצב הנתון.
אסף אפרתי: כיום האוצר מנהל את רשות השידור.
חיים אורון: חבר'ה, עזבו את האוצר.
חיים אורון: יש שר ממונה.
חיים אורון: אתם טועים בגדול, תעזבו את האוצר.
חיים אורון: אם השר הממונה ידע להגיד לו: מחר תעביר 120 מיליון לאברכים, הוא יביא אותו למרות שהוא נגד.
חיים אורון: אותו הדבר גם פה יהיה נגד.
חיים אורון: האוצר הוא לא הכתובת.
תמנה עורב: השר הממונה ב-2004 רצה לסגור אותנו.
אופיר אקוניס: ב-2004 עבדתי עם השר הממונה כיועצו בבניין הסמוך, מעולם כל הזמן שאני עבדתי איתו – אני חושב שאני אפילו לוקח על עצמי את הקרדיט של זה ששינה את עמדותיו של השר הממונה שהיום הוא בתפקיד ראש הממשלה, ואת תפיסותיו לגבי השידור הציבורי.
אופיר אקוניס: מר גולן יודע, למשל, חלק מהדברים.
אופיר אקוניס: מה שאת אומרת לא נכון.
תמנה עורב: אבל, הוא החליט על הפחתת האגרה.
אופיר אקוניס: הוא החליט על מתווה של הורדת האגרה.
תמנה עורב: חלק מהצרות של רשות השידור היום זה הפחתת האגרה.
אופיר אקוניס: מעולם לא התכוון לסגור את רשות השידור.
ערן פולק: אגב, לעניין השר הממונה והאנשים שעושים את העבודה מטעמו – הם כמובן שותפים מאוד אינטנסיביים בתהליך הזה, ואני חושב שהם רוצים בסיומו המוצלח בדיוק כמונו.
ערן פולק: חשוב להסביר בהקשר הזה שהמשא ומתן או הדיון בחודשיים האלה הוא דיון שהוא בכל הצירים ביחד, ואני חושב שזה נכון שהוועדה עשתה את הדיון הזה היום.
ערן פולק: כי גם בהקשרים אחרים, גם בהסכמי השכר, גם בחקיקה, גם במתווה המימון, כל הדברים האלה חייבים להתכנס בחודשיים האלה כי אחרת אנחנו באמת באיזשהו בור שחור.
קריאה: חודשיים או שבועיים?
אופיר אקוניס: השבועיים הם למשא ומתן.
ברק שטרוזברג: יש פרק בתוך החקיקה שרובו מוסכם - לפחות מול אגודת העיתונאים, ואני מניח שיהיה כך עם ההסתדרות בהנחה שיהיו הסכמים - שבלעדיו ההסכמים הקיבוציים לא יכולים להיכנס לתוקף.
ברק שטרוזברג: זה מחדד את מה שאומר ערן שאנחנו צריכים את קידום החוק במקביל להסכמים הקיבוציים כי אחרת זה אותו משולש.
ברק שטרוזברג: חקיקה והסכמים קיבוציים חייבים להיות ביחד.
ברק שטרוזברג: במילים אחרות, כמו שאתם מבקשים מאיתנו כאוצר את אותו משא ומתן אינטנסיבי, אני חושב שהדיון בחוק צריך להתחיל בצורה לא פחות אינטנסיבית ממחר בבוקר.
לאה ורון: מה לעשות שהוא לא מצוי בוועדת הכלכלה?
אופיר אקוניס: אנחנו לא יכולים.
אופיר אקוניס: הדבר לא פוצל.
אופיר אקוניס: האם הגעתם להסכמות עם יושב-ראש ועדת העבודה?
אופיר אקוניס: נוכל אז לקיים את ועדת הכנסת, וועדת הכנסת תעביר אלינו.
חיים אורון: אם אתם לא יודעים, הוא דיבר על השר הממונה עכשיו.
אופיר אקוניס: לא דיברתי.
אופיר אקוניס: לא משנה על מי.
חיים אורון: אבל, לי משנה.
חיים אורון: פה זה פרלמנט.
חיים אורון: ראש הממשלה לא מכריע במחלוקות הפנים קואליציות ובגלל זה אין חוק הסדרים, ובזה לא דנים, ובגלל זה זה נראה כך.
אופיר אקוניס: אני חושב שאתמול היתה פגישה עם יושב-ראש ועדת העבודה.
אופיר אקוניס: מר שטרוזברג, אני עדיין לא קיבלתי הודעה על כינוס ועדת הכנסת שאמורה לפצל.
אופיר אקוניס: אתה יכול לבקש מאיתנו.
אופיר אקוניס: אם זה היה תלוי בי הייתי מביא את זה.
אופיר אקוניס: מכיוון שהדבר לא פוצל לפה, אני לא יכול אפרופו הליכים בפרלמנט, חבר הכנסת אורון.
אופיר אקוניס: אני לא יכול להיענות לבקשתו של מר שטרוזברג.
חיים אורון: לכן אמרתי, האחריות היא על השר הממונה.
חיים אורון: אני בעד להחליף אותו.
חיים אורון: אבל, כרגע הוא שם.
חיים אורון: הוא צריך לפעול.
אופיר אקוניס: אנחנו חלוקים בעניין הזה.
אופיר אקוניס: ערן, עוד משהו?
ערן פולק: לא, תודה.
אופיר אקוניס: אני מאוד מודאג מהאמירה שלך לגבי מה שיקרה בינואר 2011.
אופיר אקוניס: יכול להיות שאתה ממליץ על סגירה, או מה?
קריאה: אדוני היושב ראש.
קריאה: הוא הזכיר מתווה אחר, ואולי אפשר לשאול אותו מה המתווה.
אופיר אקוניס: אחר כך צבי גרזון.
נחמן שי: אני רוצה לומר כמה הערות לדיון.
נחמן שי: ערן, קיומה של רשות השידור לא עומד בסימן שאלה, ואני אומר לך את זה באחריות מלאה.
נחמן שי: זה לא שמישהו החליט, עם כל הכבוד, שעד דצמבר זה ייגמר, ובדצמבר נראה.
נחמן שי: אני אומר את זה גם לך ג'ומס.
נחמן שי: אני לא חושב שזה כך.
נחמן שי: אני חושב שהבית הזה לא ייתן להרוס את רשות השידור ולסגור אותה כי לא סיימו את הדיונים.
נחמן שי: נכון, צריך לקבוע דד-ליין, וצריך להתקדם, וזו היסטוריה ארוכה.
נחמן שי: אבל, בשום פנים ואופן אי אפשר להחליט שאם לא נסיים עד תאריך מסוים.
נחמן שי: המקום שלה, החשיבות שלה, המרכזיות שלה, לא ניתנים לשינוי ולערעור.
נחמן שי: צריך לקבל את זה, וצריך להיאבק בכל מיני דברים שקשורים לארגון ולתקציב ולהוצאות ולדיווחים.
אופיר אקוניס: מר אסקרוב, אם אני יכול להסכים עם חברי מהאופוזיציה, כל חבר כנסת בבית הזה, כל אחד, רוצה בקיומו של רשות ציבורי חזק וברשות שידור חזקה.
ברוך אסקרוב: אכן בגלל שהיא על פי חוק אז אני אומר כמו חבר כנסת שי וכמוך, לא באוצר יחליטו.
נחמן שי: נכון, זה מה שאני אומר.
מוטי שקלאר: נחמן, ערן פולק לא אמר שסוגרים את רשות השידור.
מוטי שקלאר: הוא רק אמר לך שלא יהיה לך תקציב לנהל אותו כמו שצריך.
נחמן שי: אולי באותה נקודת זמן נשתכנע שכן צריך להעלות את האגרה.
נחמן שי: אבל, עצם הרעיון הזה שכל פעם מטלטלים את המערכת הזאת, ואומרים: אם לא תעשו כך אז נסגור, ואם לא תעשו כך אז אתם לא תהיה קיימים יותר – אי אפשר.
נחמן שי: זה לא רק מקום עבודה של מאות אנשים, יש לזה משקל ציבורי חשוב מאוד במדינת ישראל.
נחמן שי: כשאנחנו בוועדה הזאת משחררים עוד ערוצים לערוצים מסחריים ומקווים שיהיו עוד, אסור לפגוע ברשות.
אופיר אקוניס: אין שום ויכוח.
אופיר אקוניס: [
נחמן שי: אני מרגיש שבסגנון הזה יש משהו לא נכון ולא בריא.
נחמן שי: אסור שזה יתקיים.
נחמן שי: אני אומר את זה לא אישית כלפיך, ערן.
נחמן שי: אני יודע שאתה ממלא את תפקידך, ועושה אותו על הצד הטוב ביותר.
נחמן שי: אבל, יש משהו בדו-שיח הזה שהוא ממש מקומם אותי.
נחמן שי: הרפורמה הזאת צריכה להיות בהסכמה, העובדים צריכים לתת.
נחמן שי: אני מבין ויודע, ורואה וקורא שאין בה דרך.
נחמן שי: אני לא יודע למה היה צריך להכניס את השעון.
נחמן שי: יכול להיות שזה היה חיוני.
נחמן שי: אני לא חושב שלמנכ"ל יש עניינים סמויים מהעין, ואני לא מקבל את הספינים.
נחמן שי: אני חושב שהוא מנהל את הרשות ביושר.
נחמן שי: הוא רוצה גם כן לקדם.
נחמן שי: הוא רוצה שהקדנציה שלו תהיה הקדנציה שהביאה והוציאה את רשות השידור לאור, והרפורמה תהיה בהסכמה.
נחמן שי: תנו לזה את הזמן ואת היכולת, ותלכו לקראתם.
נחמן שי: אם הבנקים גירשו אותם, חפשו עוד מקורות.
נחמן שי: יכול להיות שיהיה עוד איזה בנק שבכל זאת לא יגרש אתכם, ויסכים לדבר איתכם.
נחמן שי: רשות השידור היא לא חדלת פירעון.
נחמן שי: היא עומדת בתשלומיה בצורה כזאת או אחרת.
נחמן שי: יכול להיות שהערוץ של הליכה לבנקים לא היה ערוץ כל כך גרוע.
נחמן שי: בעיניי, ערוץ ההליכה לציבור הוא יותר גרוע, והוא סתם יעורר תרעומת ציבורית כלפי רשות השידור, ולא בצדק כי התפוקה היא טובה.
נחמן שי: אבל, אם הציבור יודע שפתאום הוא ישלם יותר על הדברים האלה אז יתקומם גם על הקמפיין הזה שהוא חיוני, בעייני, לקדם את רשות השידור ולפרסם את השידורים שלה כי כך עושים ביזנס.
צבי גרזון: וגם על תנאי הפרישה שטובים לנו.
צבי גרזון: מי אומר שאדם בן 80 שבקושי מתקיים צריך לממן תנאי פרישה טובים לעובדי רשות השידור, עם כל הכבוד?
נחמן שי: על זה יבוא הרעש, ואנחנו צריכים להימנע מלהגיע לנקודה הזאת.
נחמן שי: לכן, עם כל השעונים שמתקתקים פה, צריך לתת זמן לתהליך הזה.
נחמן שי: ראש הממשלה לקח על עצמו את רשות השידור.
נחמן שי: אני חשבתי שזה לא נכון, אני חושב שמשרד ראש הממשלה לא צריך להתעסק בזה.
נחמן שי: יש בזה טעם לפגם בלשון צנועה.
נחמן שי: למעורבות הזאת של משרד ראש הממשלה יש גם מחירים.
נחמן שי: אבל, אם הוא כל כך גבר, והוא רוצה לקחת את הרשות על עצמו, אז שיוציא אותה לאוויר, שיוציא את הרפורמה הזאת.
נחמן שי: אי אפשר רק לבוא בדרישות, ולא להביא את המשאבים הדרושים כדי להזיז את העגלה בסופו של דבר.
נחמן שי: מעורבות של ראש הממשלה אומרת שראש הממשלה והמנכ"ל שלו שיש לו רק ארבעים ועדות על הראש, הם אלה שהולכים לעשות את העבודה.
נחמן שי: אם יש ערך להכנסת רשות השידור תחת כנפי משרד ראש הממשלה – שבעיניי זה פגום – זה הערך שיש את הכוח המרכזי במדינת ישראל להזיז את הרפורמה הזאת.
נחמן שי: אז שיעשה את זה, בבקשה.
נחמן שי: יש לך השפעה עליו, ולכם – אני לא יודע מי.
נחמן שי: אנחנו יכולים לצעוק כמה שאנחנו רוצים, אבל כרגע הכלים שם.
נחמן שי: דבר אחרון – אני מבין שמתנהל איזה דיון באיזשהו מקום.
נחמן שי: ועדת הכלכלה היא המקום שבו צריכים להיות הדברים האלה, ולא בשום מקום אחר.
נחמן שי: אני לא מבין למה זה הולך לוועדת החינוך?
נחמן שי: פה התנהלו הדיונים.
נחמן שי: כל מיני זאבים מסתובבים בסביבה הזאת.
נחמן שי: המקום הזה הוא המקום שבו צריכים להתנהל הדיונים האלה.
נחמן שי: אני חושב שהוועדה כאן גם התמחתה בזה, וליוותה את זה לאורך כל התקופה האחרונה.
נחמן שי: אנחנו נילחם כדי שהדיונים יישארו בבית הזה.
אופיר אקוניס: בדיוק כך יהיה.
אופיר אקוניס: מר גרזון, בבקשה.
צבי גרזון: קודם כל, אני מאוד רוצה להודות לחבר הכנסת שי שאמר דברים שהם מאוד מאוד חשובים לנו.
צבי גרזון: אלו דברים שאנחנו חושבים עליהם כבר חודשים.
צבי גרזון: יש מין ריצת אמוק, גם של חברי ועדים מסוימים, גם של יושבי ראש של איגודים לסגור מהר כי מחר רשות השידור לא תתקיים.
צבי גרזון: אני אומר שרשות השידור תתקיים עוד הרבה הרבה מאוד שנים.
צבי גרזון: צריך לעשות כל דבר בצורה מידתית, מתוך מחשבה, ומתוך הסתכלות רחבה על הדברים.
צבי גרזון: שנית, יש דחייה של שבועיים.
צבי גרזון: שוב הפעם יצרו דד-ליין מלאכותי שלא נוכל לעמוד בו, ויביאו אותנו לעוד מבוי סתום ולתסכול.
צבי גרזון: אני חושב שצריכים לתת תקופה יותר ארוכה.
צבי גרזון: יש דבר שהוא חשוב יותר מהקצבת הזמן וזה הפתיחות.
צבי גרזון: אני חושב שמהחדר הזה צריכה לצאת בקשה והוראה לאנשי האוצר להפסיק להיות קשוחים בצורה הזאת, לפתוח דברים, להיות יותר פתוחים ויותר קשובים, כי אם הם ימשיכו עם העמדות הנוכחיות אני לא רואה שום מקום להתקדמות.
צבי גרזון: לא תהיה שום התקדמות בעמדות הנוכחיות שבאות לפגוע בנו, בעובדי רשות השידור, כאילו שאנחנו פקידים של משרד הבריאות או משרד אחר, עם כל הכבוד להם.
צבי גרזון: כאן עובדים עשרים וארבע שעות ביממה סביב השעון, כאן עובדים כל ימות השנה.
צבי גרזון: אנחנו לא משרד ממשלתי.
צבי גרזון: מה שנכון למשרד המסחר והתעשייה לא נכון לעובדי רשות השידור.
צבי גרזון: לכן, הגישה של פקידי האוצר צריכה להיות גישה שונה כלפי עובדי רשות השידור.
צבי גרזון: צריכה להיות פתיחות אחרת כדי שנוכל להתקדם.
צבי גרזון: אם הם ימשיכו לעמוד בעמדות המסורתיות שלהם כפי שהם היו עד היום, לא תהיה שום התקדמות, וגם אם זה ייקח עוד שנתיים.
חמד עמאר: אני מוסיף על מה שאמר חברי.
חמד עמאר: כולם יודעים את החשיבות של השידור הציבורי.
חמד עמאר: גם בחוק מדובר על השידור הציבורי.
חמד עמאר: אבל, היום אנחנו דנים בשאלה האם להדפיס שעון, כן או לא, ועל זה קמה הצעקה, ועל זה שתהיה החשכת מסך.
חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על איכות השידורים, על משהו שיקדם את השידורים.
חמד עמאר: האוצר העמיד עכשיו את נושא השעון, ושאם לא תהיה החתמת שעון בראשון לנובמבר אז כאילו רשות השידור תקועה והיא לא יכולה להמשיך לתפקד.
חמד עמאר: אבל, זה לא נכון.
חמד עמאר: אנחנו רוצים שידור ציבורי, ואנחנו רוצים שאנשים יראו את השידור הציבורי.
חמד עמאר: כולנו כאן יכולים להילחם למען השידור הציבורי, ונגיד שרוצים ורוצים ורוצים.
חמד עמאר: אבל, בסוף יהיה אחוז אחד של צפייה.
חמד עמאר: אני לא יודע אם אנחנו מתקרבים ל-1%.
חמד עמאר: מה שווה השידור הציבורי אם אין צופים?
חמד עמאר: נציגי האוצר, אנחנו צריכים לבדוק את התפוקה של העובד, ולא לבדוק את שאלת הדפסת השעון, כן או לא.
חמד עמאר: הוא יכול להדפיס שעון, ולשבת עשר שעות במשרד ולחמם את הכיסא.
חמד עמאר: אבל, זה לא שווה.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לראות תפוקה, אנחנו רוצים לראות אנשים שצופים בערוץ הזה.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לראות שבאמת שווה לצפות בחדשות בערוץ 1.
נחמן שי: בהחלט שווה.
חמד עמאר: הציבור יגיד אם זה שווה, לא אני ולא אתה.
חמד עמאר: גם העובדים, גם האוצר, וגם ההסתדרות, כל מי שיש לו קשר למשא ומתן הזה צריך לגמור את זה, ולצאת לדרך.
חמד עמאר: החשכת המסך היתה בשנות ה-70 כשהיה רק ערוץ אחד.
חמד עמאר: היום יש לציבור כל כך הרבה ערוצים שבהם הוא יכול לצפות, ואין לו בעיה שתחשיך את הערוץ הזה לגמרי, לא חודש, ולא שבוע, ולא שבועיים.
חמד עמאר: זה לא יעזור, זה לא יעשה כלום לציבור.
חמד עמאר: אותם 5% שצופים יכולים ללכת לערוצים אחרים.
ברוך אסקרוב: אבל, שיהיה ברור שלא העובדים מחשיכים.
חמד עמאר: לא, אני מדבר על ההנהלה.
חמד עמאר: קראתי גם מי רוצה להחשיך.
חמד עמאר: זה ההנהלה, זה לא אתם.
חמד עמאר: לכן, אני קורא לאוצר – שבועיים זה לא ישיבה ב-14 לחודש.
חמד עמאר: שבועיים זה לשבת ולהתחיל לנהל את המשא ומתן, ולהגיע לתוצאות.
חמד עמאר: ועדת הכלכלה, כל חברי הכנסת מגויסים לרשות השידור, ורוצים להגיע לתוצאה.