GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רננה שחר: אם אתה עוד שנה חושב: אוי, לא חשבנו על העילה הזאת, שהיא עילה להפחתה, עכשיו יחכו כמה זמן שמחכים בתור לוועדת הכלכלה – אדוני יודע יותר טוב ממני – כדי לאשר את העילה הזאת להפחתה.
רננה שחר: זה דבר שהוא לא טוב.
יצחק וקנין: אין לי בעיה עם זה שזה לא יבוא לאישור הוועדה, אבל אתם חייבים להתקין את תקנות ההפחתה  לפני שאני מעביר את זה בקריאה שניה ושלישית.
יצחק וקנין: אם תעשו את זה – אין לי בעיה.
יצחק וקנין: אני יכול להגיד: אין לי בעיה, תתקיני את התקנות מתי שאת רוצה, בזמנך החופשי.
יצחק וקנין: אני לא אעביר את החוק בקריאה שניה ושלישית אם לא יהיו לי תקנות.
יצחק וקנין: אני יכול להגיד את זה.
יצחק וקנין: אני לא אעשה את זה, לכן אני אומר שאני חייב ליצור איזה לינקג' בין הדברים מפני שתקנות ההפחתה, חייבים אותן עם החוק הזה.
רננה שחר: אדוני, אני רוצה להציע לך שני דברים.
רננה שחר: אחד, להגיד לך שבכל זאת הסכומים שאישרת אינם סכומים גבוהים.
רננה שחר: עובדה שבית המשפט פסק, כפי שאמר היועץ המשפטי של הוועדה, שבמקרים אחרים לא היתנו את יישום הפרק של העיצומים הכספיים בתקנות הפחתה.
רננה שחר: אני חוזרת ואומרת שאנחנו יכולים לעשות את המכסימום, אני לא יודעת אם הבהרתי את עצמי מספיק טוב – אנחנו רוצים תקנות הפחתה.
יצחק וקנין: מה ההערכה שלכם?
רננה שחר: אמרתי שבדצמבר אנחנו מתכוונים להפיץ אותן לעיון הציבור.
רננה שחר: אנחנו עוד לא נהיה בסוף החוק בדצמבר, אנחנו יודעים את זה.
גדי רגב: מה עם קטגוריה 1?
גדי רגב: יש פה לינקג' - - -
יצחק וקנין: אני לא סתם מזרז אתכם.
יצחק וקנין: אני מזרז אתכם לתקנות ההפחתה כי יש להן חשיבות גדולה לחקיקה הזאת.
יצחק וקנין: בלי שום קשר, מול עיניי אני גם רואה את כל העניין של הדירוג שלנו.
יצחק וקנין: לא סתם קיבלתי עליי את המטלה הזאת, אני עושה את כל מה שאני יכול כדי שהחקיקה תתקדם האלה, ואתם רואים את זה.
יצחק וקנין: אבל אני חושב שגם אתם צריכים לעשות מאמצים בנושא הזה.
רננה שחר: אנחנו מוכנים שיהיה כתוב "יקבע מקרים, נסיבות ושיקולים" כפי שהציע היועץ המשפטי של הוועדה וכפי שהציעו בציבור, במקום "רשאי לקבוע מקרים".
יערה למברגר: אם את אומרת "יקבע" זה אומר שאת לא יכולה להטיל עיצום עד שאת לא קובעת.
רננה שחר: אני לא בטוחה.
יערה למברגר: מבחינת פרשנות משפטית, אם סמכות חובה לקביעת תקנות, האם את יכולה להפעיל מבלי לקבוע תקנות?
רננה שחר: תקראי את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה לעניין סעיפים שחייבים לקבוע הסדרים כדי להפחית.
רננה שחר: ברור שאי אפשר להפחית בלי קביעת התקנות.
רון גנט: אני מבקש להפנות את תשומת לב הוועדה לחוות הדעת של היועצת המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.
רון גנט: אני מסתכל תוך כדי הדיון בפרסום דובר המשרד מ-28.4, שם נאמר: על פי חוות הדעת של היועץ המשפטי של המשרד להגנת הסביבה, לא ניתן להפעיל את סמכות המשרד להטלת עיצום כספי על חוק המזהם משלם אלא לאחר שיותקנו תקנות הפחתה המאפשרות למי שהוטל עליו עיצום לבקש הפחתה מהסכום המכסימלי.
רון גנט: " עורכת הדין דלית דרור, זו חוות דעתה.
רון גנט: אני חושב שמה שהוועדה אומרת זה לא משהו חדש, גם המשרד להגנת הסביבה חושב אותו דבר.
יצחק וקנין: השאיפה שלנו היא שהדברים יהיו כך.
יצחק וקנין: זה הרצון שלנו.
רננה שחר: גם שלנו, אדוני.
רננה שחר: אז תכתוב: השר יקבע.
יצחק וקנין: לפי ההצעה: תקנות ההפחתה יותקנו עד שלושה חודשים מיום תחילתו של החוק.
יצחק וקנין: תחילתו של פרק ט' במועד התקנת התקנות.
רננה שחר: אני לא בעד, אבל נקבל את מה שאתה אומר.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 135, כולל העקרונות שהקראתי כרגע והשינויים שהוצעו.
יצחק וקנין: סעיף 135 אושר.
יצחק וקנין: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.
ישראל חסון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
ישראל חסון: אנו ממשיכים לדון בהצעת חוק להסדרת הטיפול באריזות, התש"ע-2010.
ישראל חסון: אני רוצה להמשיך בנקודה שסיימנו, אלא אם יש מישהו שרוצה להתייחס התייחסות כלשהי למה שעברנו עד כה.
ישראל חסון: אפשר להמשיך.
אתי בנדלר: ג'וש, אתה אמור להמשיך מסעיף 19 – הסעיף האחרון שאושר הוא סעיף 18.
אתי בנדלר: אני מזכירה, שבדרך הוועדה דילגה על מספר סעיפים – ההגדרה של אחראי לפינוי פסולת בסעיף 2, סעיף 6, סעיף 12 וסעיף 17.
אתי בנדלר: כל אלה נושאים מרכזיים בהצעת החוק, שעל רובם דילגנו, לפי בקשת השר, ואני מבינה שעד כה אין הצעות חדשות בקשר לאותם סעיפים.
יהושע פדרסן: אני לא יודע שיש הצעות קונקרטיות.
גמי ברזילי: אתמול אחר הצהריים הוצאנו מייל ליושב-ראש הוועדה, לחברים – ביקשנו שסעיף 17 – לא יוצבע עליו היום.
גמי ברזילי: מבחינתנו, אפשר לדון עליו, אבל אנחנו מבקשים לא להצביע.
לאה ורון: אולי זו ההזדמנות לבקש מכל החברים – אנחנו חוזרים ומבקשים גם במצורף להזמנות שאנחנו מוציאים, להעביר מסמכים לוועדה שלושה ימים לפני הדיון כדי שנוכל לטפל בהם.
לאה ורון: אני לא יודעת לאיזה מייל אתה מתייחס.
לאה ורון: לאחד הגופים השבתי אתמול אחר הצהריים, שלצערנו, לא הספקנו לטפל.
גמי ברזילי: הוכנסו שינויים בסעיף הזה, מהותיים מאוד.
גמי ברזילי: אנחנו מבקשים לא להצביע עליו היום.
גמי ברזילי: אה, לא דנים בו היום?
לאה ורון: אם הוועדה מתכוונת היום לסיים את החוק, אז מתי יצביעו עליו?
ישראל חסון: בחודשיים-שלושה שלא נפגשנו מתנהלות פה הרבה מאוד פעילות, ואני מודה ומתוודה, שמכם לי לא יצא לשמוע כל מהלך שלושת החודשים הללו.
ישראל חסון: כל מי שרצה להיפגש אתי, לדון, אני חושב שבהתראה של יום יכול היה להיפגש.
ישראל חסון: אני מבין את החשיבות של לנסות להתקדם עם החוק הזה.
ישראל חסון: אני מציע, לי נורא קשה לקרוא מייל, כשאני נוהג באוטו.
ישראל חסון: אני רוצה להתייחס ברצינות להערות האלה, אז להבא, תודה.
יהושע פדרסן: תודה, כבוד היושב-ראש.
יהושע פדרסן: הגענו עד סוף סעיף 18, ונמשיך לקרוא את סעיף 19.
יהושע פדרסן: "חובת רישום.
יהושע פדרסן: 19.
יהושע פדרסן: (א) גוף מוכר ינהל רישום מלא ומפורט של העניינים הכלולים בחובת הדיווח לפי סעיף 18.
יהושע פדרסן: (ב) המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך רשאי לעיין ברישומים כאמור בסעיף זה ולקבל העתק נכון מהם".
אתי בנדלר: לי יש הערה קצרה, שקשורה גם לסעיף הזה, והיא של חובת הסודיות שדיברנו עליה מספר פעמים בהקשר של סעיפים אחרים, ושהמשרד היה אמור להעביר אלינו הצעת נוסח לסעיף כללי הדן בסוגייה הזו של חובת הסודיות, ועד כה לא קיבלנו סעיף כזה.
יהושע פדרסן: מתוכנן אחרי סעיף 49 סעיף שמתייחס לשמירת מידע עסקי סודי.
יהושע פדרסן: יש נוסח בהכנה, בבדיקה עם משרד המשפטים, והוא מתוכנן לבוא אחרי סעיף 49 הנוכחי.
אתי בנדלר: אני מקווה שזה יגיע אלינו זמן מספיק – לא חצי שעה לפני הדיון הבא.
ישראל חסון: עד מתי, לדעתכם, אנחנו הולכים לדון בהצעת החוק הזו?
יהושע פדרסן: לדיון הבא זה יהיה מוכן.
ישראל חסון: רבותיי, אין הערות ל-19 מעבר להערה?
ישראל חסון: מי בעד סעיף 19, כפוף להערתה של היועצת המשפטית?
ישראל חסון: מי מתנגד?
ישראל חסון: הצבעה     בעד – פה אחד נגד - אין הסעיף אושר.
ישראל חסון: אושר.
יהושע פדרסן: "אסיפת יצרנים ויבואנים.
יהושע פדרסן: 20.
יהושע פדרסן: (א) גוף מוכר יכנס, אחת לשנה לפחות, אסיפה של יצרנים ויבואנים שקשורים עמו בחוזה התקשרות ואינם בעלי מניות בגוף המוכר (בפרק זה – אסיפת יצרנים ויבואנים).
יהושע פדרסן: (ב) אסיפת יצרנים ויבואנים תהיה אורגן של הגוף המוכר, והחלטותיה יחייבו את הגוף המוכר.
יהושע פדרסן: (ג) באסיפת יצרנים ויבואנים יציג הגוף המוכר את העניינים שדווחו למנהל לפי סעיף 18.
יהושע פדרסן: (ד) מצאה אסיפת יצרנים ויבואנים, על פי דיווחים שהוצגו בפניה לפי סעיף קטן (ג), כי הגוף המוכר אינו מקיים את חובות היצרנים והיבואנים הקשורים עמו או חובות אחרות המוטלות עליו לפי כל דין, או כי קיים חשש שלא יקיים את החובות כאמור, רשאית היא להורות לגוף המוכר על צעדים שעליו לנקוט כדי לקיים את החובות האמורות, ורשאית היא לדרוש קיום ישיבה מיוחדת של דירקטוריון הגוף המוכר, בתוך תקופה שתקבע ושלא תפחת משבעה ימים, שבה ידונו העניינים המפורטים בדרישה; הדרישה תובא לידיעת המנהל והחלטת הדירקטוריון תובא לידיעת אסיפת היצרנים והיבואנים והמנהל.
יהושע פדרסן: (ה) בגוף מוכר שהוא חברה פרטית תמנה אסיפת היצרנים והיבואנים שני דירקטורים חיצוניים אשר מתקיימים בהם תנאי סעיף 240(ב) לחוק החברות, שיכהנו בדירקטוריון הגוף המוכר.
יהושע פדרסן: (ו)(1) החלטת גוף מוכר על חלוקה טעונה אישור אסיפת יצרנים ויבואנים; אסיפת יצרנים ויבואנים רשאית שלא לאשר חלוקה אם סברה כי קיים חשש ממשי כי ביצוע החלוקה יפגע ביכולת הגוף המוכר לקיים את חובות היצרנים והיבואנים בהגיע מועד קיומם.
יהושע פדרסן: (2) על החלטת אסיפת יצרנים ויבואנים לעניין חלוקה ניתן לערער לבית משפט מחוזי.
יהושע פדרסן: (ז) החלטות אסיפת יצרנים ויבואנים יתקבלו ברוב קולות של חברי היצרנים והיבואנים המשתתפים בהצבעה, אלא אם כן נקבע אחרת בתקנות לפי סעיף קטן (ט); גוף מוכר יעביר לידיעת המנהל את ההחלטות שהתקבלו  באסיפת יצרנים ויבואנים.
יהושע פדרסן: (ח) המנהל רשאי לקבוע כי ביצוע החלטה שהתקבלה באסיפת יצרנים ויבואנים יהווה תנאי בהכרה, כאמור בסעיף 12(ב).
יהושע פדרסן: (ט) השר רשאי לקבוע הוראות לעניין סעיף זה, ובכלל זה לעניין סדרי כינוסה, דיוניה ועבודתה של אסיפת יצרנים ויבואנים, מועדי התכנסותה, המניין החוקי בישיבותיה, משלוח הודעות ליצרנים וליבואנים הזכאים להשתתף בישיבותיה ואופן ההצבעה, לרבות באמצעות כתבי הצבעה.
יהושע פדרסן: (י) בסעיף זה, "חלוקה", "נושא משרה"- כהגדרתם בחוק החברות".
יהושע פדרסן: הסבר בקצרה: לאור המצב שמוצע בהסדר לפי חוק האריזות, לפיו הביצוע בפועל של חובות היצרנים יתבצע על-ידי גוף מוכר, ומצד שני יש מספר רב של יבואנים ויצרנים, שיש להם חובה להתקשר התקשרות חוזית עם הגוף המוכר, מוצע לקבוע אורגן של אסיפת היצרנים ויבואנים שאינם בעלי מניות כדי לתת להם מעמד מול הגוף המוכר, ולאזן מול השפעות או אינטרסים שיכולים לנגוד את האינטרסים של היצרנים ויבואנים האלה, בעיקר הקטנים והבינוניים, אל מול בעלי מניות או גורמים אחרים בגוף המוכר.
יהודה שגב: שלוש הערות לסעיף: אחת, ההסבר האחרון שדובר, זה אורגן המשתמשים; שתיים, גוף שלא למטרות רווח – יש פה סעיף שנוגע לעניין; ושלוש זה מינוי דירקטור.
יהודה שגב: תרשה לי להתחיל עם הדבר הפשוט, בתחום מינוי הדירקטורים אנחנו מציעים שבחוק יופיע שהגוף ימנה דירקטורים מבלי צורך לאזכר שהאסיפה הכללית תמנה אותם.
יהודה שגב: אנחנו הגשנו לממונה על ההגבלים וגם לשר מתכונת מוסכמת עלינו ועל לשכות המסחר, היבואנים והיצרנים, מתכונת שבה אנו רוצים להקים את הגוף המוכר.
יהודה שגב: לכן אנו סבורים שאין צורך שהאסיפה הכללית תחליט על זה – זה הנושא הראשון, נראה לי פשוט.
יהודה שגב: הנושא השני, הוא גם יבוא בסעיפים נוספים, אני חושב שהצלחנו לשכנע גם את השר וגם את הממונה על ההגבלים, שהגוף המוכר יהיה שלא למטרות רווח עם שני סייגים: סייג אחד, שיאפשר אחרי תקופה של כשלוש שנים לשר, אם הוא מצא שהגוף לא מתפקד כפי שצריך, לשנות את הגוף המוכר מלא מטרות רווח למטרות רווח, וכנ"ל, אם יקומו מספר משתמשים, ויגידו שהם לא שבעי רצון מאותו גוף שלא למטרות רווח, על פי החוק, או על פי הניסוח שהצענו, ניתן יהיה לבטל את ההחלטה שבה הגוף הוא אינו למטרות רווח.
יהודה שגב: אנחנו נידרש לזה בסעיפים הבאים, ואני אסביר בהרחבה, מדוע אנחנו סבורים, שהגוף הזה צריך להיות שלא למטרות רווח.
יהודה שגב: שני הדברים האלה, לטעמי, לא נמצאים במחלוקת בינינו לבין הממשלה.
רוני טלמור: זה לא מדויק.
יהודה שגב: אז תעירו.
יהודה שגב: לגבי הנקודה השלישית, אנחנו במחלוקת.
יהודה שגב: אנחנו סבורים, אנחנו גם לא מכירים תקדים כזה, אנחנו סבורים שלא ייתכן, שהמשתמשים, מקבלי השירותים, יהיו אורגן של החברה, שתורה לבעלי המניות/ דרך הדירקטוריון מה לעשות, כיצד לעשות.
יהודה שגב: זה נראה בלתי סביר לחלוטין.
יהודה שגב: אני יכול לתת דוגמאות מכל חברה.
גלעד ארדן: הסכמנו על זה כבר.
גלעד ארדן: למה אתה אומר שאנחנו במחלוקת?
יהודה שגב: אם הסכמנו, זה לא מופיע פה בחוק, וג'וש הסביר עכשיו אחרת.
גלעד ארדן: השר הוא שר, אבל הוא לא קובע הכול.
יהודה שגב: שמעתי את הסברו של ג'וש, שאומר במפורש שזה אורגן, והאורגן צריך להמשיך.
יהודה שגב: סיכמנו אתמול שיתקנו את העניין, אבל זה לא תוקן.
גלעד ארדן: יכול להיות שזה הוסבר אחרת ממה שהנחיתי אתמול בערב, ג'וש?
גלעד ארדן: יכול להיות שלא הבנת אותי אתמול בערב?
גלעד ארדן: אני הנחיתי אתמול, שרק מי שמצטרף כחבר, הוא יכול לתת הנחיות בגוף.
גלעד ארדן: אין אחריות בלי סמכות ולהפך.
גלעד ארדן: יכול להיות שהסברת את זה אחרת?
גלעד ארדן: אולי לא הבנת אותי?
גלעד ארדן: אנחנו נפגשנו אתמול עם התאחדות התעשיינים, הם העלו כל מיני חילוקי דעות.
גלעד ארדן: חלק לא קיבלנו, חלק קיבלנו.
גלעד ארדן: זה בחלק שקיבלנו.
גלעד ארדן: ככל שהעמדה שלי נחשבת כקיבלנו.
גלעד ארדן: ככל שזה תלוי בעמדתי, עמדתי היא שמי שחבר בתאגיד, הוא יכול לתת לו הוראות, ומי שהוא לקוח שלו, אם לא טוב לו, שיקים תאגיד מתחרה.
גלעד ארדן: זו המטרה.
אתי בנדלר: אדוני השר, לא הוגשה לנו שום הצעה אחרת.
אתי בנדלר: היועץ המשפטי שלך קרא את הצעת המשרד שעומדת בפני הוועדה.
גלעד ארדן: אז יודק'ה מעלה טענה, ואני מקבל אותה.
גלעד ארדן: מבחינתי, אפשר לשנות את הנוסח בהתאם למה שיודק'ה מציע.
אתי בנדלר: כלומר אתה מציע לבטל לגמרי את תוספות- -
גלעד ארדן: חס וחלילה.
גלעד ארדן: הסעיף הקטן הזה, ככל שמשרדי לא יציע אלטרנטיבה, מבחינתי בטל.
רוני טלמור: הנושא הזה הוא לא עמדת ממשלה מתואמת בין כלל המשרדים.
רוני טלמור: זה אולי עמדת השר להגנת הסביבה, אבל בנושא הזה שונה מהחלטת ועדת שרים לחקיקה.
גלעד ארדן: אני המום כל פעם מעזות המצח שלכם בעניינים האלה.
רוני טלמור: למה זה עזות מצח?
גלעד ארדן: אם אין החלטת ממשלה, ואת חושבת שזה מספיק חשוב, השינוי הזה, להחזיר את החוק לממשלה, יתכבד משרד המשפטים, יודיע לוועדה שהוא רוצה לחזור לממשלה, תחליט הוועדה, אם היא מחכה למשרד המשפטים- -
רוני טלמור: אולי תחליט הוועדה קודם אם היא מקבלת את עמדתך- -
גלעד ארדן: הוועדה היא לא הממשלה.
גלעד ארדן: יש לכם תמיד חוסר הבנה בהפרדת הסמכויות במדינת ישראל.
גלעד ארדן: אני השר שהגיש את החוק הזה.
רוני טלמור: הממשלה הגישה את החוק, אדוני.
רוני טלמור: הצעות חוק ממשלתיות מוגשות בידי ממשלה, לא בידי שר.
אמנון כהן: הוא שר.
רוני טלמור: אני יודעת.
רוני טלמור: גם אני שייכת לממשלה.
רוני טלמור: אני אמנם רק עובדת מדינה, יש גם את משרד האוצר ויש את הרשות להגבלים עסקיים- -
גלעד ארדן: אם את חושבת שהסעיף הזה הוא כל כך חשוב, ששר המשפטים ישנה את עמדת המשרד – תשמעי, אם אתם חושבים שמי שמייצג עמדות משרדים זה הפקידים, אתם טועים טעות חמורה, אתם מעוותים את הדמוקרטיה הישראלית.
רוני טלמור: אתה לא מתאם עם משרדי ממשלה עמדת ממשלה, ומודיע כאילו זה מקובל על כולם?
רוני טלמור: למה אתה לא מתאם אתנו?
רוני טלמור: למה משרד המשפטים, משרד האוצר, רשות- -
גלעד ארדן: כי לוחות הזמנים שלכם גורמים לזה שאי-אפשר להעביר חוקים ממשלתיים במדינת ישראל.
רוני טלמור: אני פנויה כל הזמן.
רוני טלמור: רק תקרא לי לבוא לדון אתך.
גלעד ארדן: תדוני עם התאחדות התעשיינים.
רוני טלמור: תזמין אותי לישיבות אתם ואל תנהל את זה לבד, אז נבוא ונדון אתם.
גלעד ארדן: אני לא מתכוון לנהל אתך כאן ויכוח.
רוני טלמור: לצערי, לא נותרה לנו ברירה, כי לא עשינו את זה לפני הדיון.
רוני טלמור: אף אחד מאצלך לא טרח לתאם אתי את העמדה – לא אתי ולא עם אחרים.
גלעד ארדן: אז תביעי את עמדתך, והוועדה תחליט- -
רוני טלמור: אני אשמח לעשות את זה, רק שאתה, כנראה, לא מתעניין בעמדה שלנו, כי אתה חושב שהיא לא רלוונטית.
גלעד ארדן: אני חושב שהיא מאוד רלוונטית.
גלעד ארדן: זו עמדתי כשר להגנת הסביבה.
גלעד ארדן: אם משרד המשפטים חושב אחרת, שיחזיר את החוק לממשלה.
רוני טלמור: זה הדבר היחיד שאני יכולה לעשות.
גלעד ארדן: תעשי מה שאת מבינה.
ישראל חסון: אני מבקש לשמוע הערות ענייניות.
ישראל חסון: רוני, את ביקשת להתייחס.
רוני טלמור: אני מבקשת להתייחס, כי הסעיף שאנחנו מדברים עליו לגבי אסיפת יצרנים ויבואנים הוא סעיף שהמעורבות שלנו בניסוח ובהכנה שלו היתה מאוד מרכזית.
רוני טלמור: הסעיף הזה הוא אחד הכלים שיש בחוק כדי להתמודד עם קושי שיש בין העובדה שהחוק הזה לא יכול להיות מחוקק, כנראה, בלי שיהיה בו גוף מוכר בגלל הגודל של השוק שבו מדובר, בניגוד לשינוי האחרון שהוועדה הזו אישרה בחוק הפיקדון, שתאגיד המחזור הוא כבר לא חלק אינהרנטי מהחוק אלא נמצא מחוץ לחוק, אבל משמש מבחינה כלכלית לפעילות שהוא עשה קודם וימשיך לעשות בהמשך.
רוני טלמור: כאן בגלל הגודל של השוק שבו מדובר, ההיקף הגדול של היצרנים, של היבואנים, ראינו שיש פה בעיית התארגנות, שמחייבת את כותבי החוק לתת פתרון לבעיית ההתארגנות בדמות הגוף המוכר, או כפי שייקרא.
רוני טלמור: הבעיה היא שהגוף המוכר הזה יכול ללבוש כל מיני צורות.
רוני טלמור: אפשרות אחת, כפי שאני מבינה שהתאחדות התעשיינים דנה בשבועות האחרונים עם השר להגנת הסביבה, אפשרות אחת זה שזה יהיה גוף שהיצרנים והיבואנים יקימו בעצמם.
רוני טלמור: גוף כזה, יש אתו כל מיני מגבלות, הוא צריך לעבור את רשות ההגבלים, למשל, וסביר להניח שהתאחדות התעשיינים תוכל להקים רק גוף שהוא מלכ"ר, לא גוף שהוא עסקי, ואני בהחלט מבינה, שכאשר תקימו גוף כזה, הוא אכן יהיה מלכ"ר, אבל יש לקחת בחשבון, שאם נכניס לחוק הוראה שמגבילה את הגוף המוכר הזה להיות מלכ"ר, זה אומר שגופים עסקיים מהארץ ומחו"ל שירצו להיכנס לשוק הזה כדי לייצר אלטרנטיבה, גופים כאלה לא יוכלו להיכנס, כי אף גוף עסקי לא ייכנס לשוק הזה כדי להיות מלכ"ר.
רוני טלמור: הגורמים היחידים שיש להם אינטרס להקים כאן מלכ"ר זה היצרנים והיבואנים בעצמם.
רוני טלמור: אם הוועדה תכניס הוראה כזו, עליה לדעת, שהמשמעות היא סגירת השוק - השוק הזה לא יהיה שוק שייכנסו אליו גורמים מתחרים.
ישראל חסון: אני כל הזמן טוען שכנראה, נקודות המוצא שלנו הן אינן זהות בהבנת המטריה הזו.
ישראל חסון: אני מניח שכל מי שיושב פה מנסה למצוא את הדרך כדי להגיע למציאות שבה אנחנו ממחזרים יותר ומטמינים פחות.
ישראל חסון: אם אני צודק, אם תיקחי את נפח המחזור שיש במדינת ישראל או את נפח החומרים הממוחזרים, הרי שיש שלושה מרכיבים יסודיים: נייר, פלסטיק וזכוכית.
ישראל חסון: היתר זה יחסית זניח.
דניאל מורגנשטרן: גם מתכת.
ישראל חסון: אבל בהשפעה הכוללת היא לא הרבה.
דניאל מורגנשטרן: כמו הזכוכית.
ישראל חסון: רוני, אנחנו גם יודעים, שבמדינת ישראל, אם לא נדאג לכך שיהיו מפעלי מחזור בתוך המדינה הזו, ונהיה תלויים בייצוא של חומרי המחזור ומחירי שוק עולמי, לא בטוח שנצליח להיפטר מכל היעדים הללו.
רוני טלמור: אני מסכימה אתך.
ישראל חסון: האם משרד המשפטים או כל גורם שהוא, שם לב זה שבשלושה מתוך ארבעת המרכיבים – אני לא יודע להגיד על הרביעי.
ישראל חסון: לדעתי, גם הרביעי כמעט אותו דבר - אנחנו מתנקזים למפעל אחד?
רוני טלמור: דבר ראשון, אתה מדבר על השקעה מאוד גדולה שנדרשת במפעלים, ואני מסכימה אתך בלי להכיר את המספרים הנדרשים – נשמע לי שמדובר במספרים לא מבוטלים גם לצורך מפעלי מיון וגם לצורך מפעלי מחזור, שצריכים להקים אותם או להרחיב אותם.
רוני טלמור: זה נשמע לי שמדובר בהשקעה רצינית.
רוני טלמור: אבל להבנתי, ההצעה שכרגע מתגלגלת של התאחדות התעשיינים מדברת על הקמת גוף מטה, לא גוף שישקיע בעצמו בהקמה של כל המפעלים הנדרשים האלה, אלא יקים גוף מטה בהשקעה מאוד מצומצמת, ויניח שההשקעה נעשית על-ידי קבלנים שיפעלו עבורו.
רוני טלמור: לגבי הנקודה השנייה, של גודל השוק, זו שאלה כלכלית, האם שוק מאוד קטן, יכול להיות שיהיו בו מספר מתחרים, ושוק מאוד גדול, יכול להיות שהתנאים שלו יאפשרו רק פעילות לגוף אחד, כי יש בו מונופול טבעי או מסיבה אחרת.
רוני טלמור: אני הייתי מציעה לשמוע ניתוח של הכלכלנים שיש פה מרשות ההגבלים ומהמשרד להגנת הסביבה, האם הם באמת בטוחים שאין כאן מקום ליותר ממתחרה אחד?
רוני טלמור: אני מעריכה, שהתשובה היא שיש מקום, או שההערכה היא שיש מקום.
יהודה שגב: לא ביקשנו שלא יהיו עוד גופים כאלה.
יהודה שגב: לא הגשנו כזו בקשה.
יהודה שגב: את מתייחסת למשהו שלא קיים.
ישראל חסון: אני מבין לחלוטין.
ישראל חסון: אני רוצה שיהיה ברור, שאנחנו יוצרים משהו שבהמשך הדרך אנחנו נהיה חייבים שהוא יצליח מבחינה כלכלית.
ישראל חסון: המודל הכלכלי שלו, שאני עוד לא ראיתי אותו, אני אשמח לראות אותו יום אחד- -
רוני טלמור: גם אני.
רוני טלמור: כדאי לפני שהחוק יאושר.
ישראל חסון: את המודל הכלכלי אנחנו נראה לפני שהחוק יאושר.
ישראל חסון: צריך לצאת מנקודת הנחה, שאנחנו יכולים לקחת מודלים אירופאים, אבל באירופה את יכולה להעלות את זה על הרכבת ולהעביר את זה לשש מדינות אחרות יחסית - 60 מדינות אחרות, בסדר.
ישראל חסון: במדינת ישראל אין אפשרות כזו.
רוני טלמור: לא דיברתי על מדינה אחרת אלא על השוק בישראל.
רוני טלמור: לגביהם צריך לראות מה ההערכות הכלכליות.
ישראל חסון: גדעון, בבקשה.
גדעון עזרא: אני מוכרח לומר שלא קראתי את החוק הזה על הנקודות הקטנות, אבל אני יודע, שכאשר המשרד והתעשיינים מגיעים להבנה, לא יכול להיות שכל פעם אתם תגרמו לכך שלא נמחזר, שלא נטפל בבקבוקים במשך שנים.
גדעון עזרא: חוק הפיקדון היה יכול לדאוג למחזור של מאות-אלפי, מיליוני בקבוקים, ואנחנו כל פעם את המוביל הארצי בחיים לא היינו מקימים, וכאן יש הבנות, ואפשר לעשות תיקונים.
גדעון עזרא: אני זוכר, למשל, נושא חוק הצמיגים, שגם שם צריכים לעשות תיקונים.
גדעון עזרא: צריך להתחיל ללכת במקומות שיש הסכמות, להוליך את הדברים קדימה.
גדעון עזרא: אתם תוקעים את התהליכים, אתם תוקעים את המחזור.
גדעון עזרא: ואם רוצים למחזר, בואו נעשה את זה יותר מהר.
רוני טלמור: חוק הפיקדון היה יכול אולי להצליח הרבה יותר אלמלא- -
גדעון עזרא: תרשי לי, אכלנו הרבה חצץ אתכם.
דן כרמלי: אנחנו מסכימים עם הדברים של יודק'ה ועם ההסכמות שהגיעו אליהם.
דן כרמלי: אולי רק כדי למקד שוב את הדיון – הרי אנחנו דנים פה על האורגן החדש שמוצע להקים אותו, והשר אישר, שבמסגרת ההסכמות האסיפות יתקיימו, אבל בפועל אותו אורגן לא יוכל לתת הוראות.
דן כרמלי: הסעיפים הקטנים הרלוונטיים שצריך להוציא אותם מהסעיף הזה, ולהשאיר את השאר, הם סעיפים קטנים (ב), (ד), (ח) ו-(ט), שהם סעיפי הוראות שניתנת בהם סמכות לאותו אורגן לתת הוראות לגוף המוכר.
ישראל חסון: אילו סעיפים?
דן כרמלי: 20(ב), 20(ד), 20(ח) ו-20(ט) - להוריד אותם.
דן כרמלי: זה עדיין משאיר את עצם האפשרות לכינוסה – או החובה – של אסיפת יצרנים ויבואנים שמקבלים שירותים מאת התאגיד מבלי שלאותו אורגן שהומצא כאן, שאין לו אח ורע בחקיקה הישראלית- -
רוני טלמור: זה לא נכון.
רוני טלמור: יש לו אח ורע.
גלעד ארדן: אני חושב שאנחנו עוברים לטכניקה, ואני רציתי עוד להסביר את עמדתי בעניין הזה.
ישראל חסון: ניתן לו לסיים קודם?
דן כרמלי: אני אסיים את דבריי – אני חושב שברגע שסעיפים אלה יורדים, נוכל גם למצות את עצם האפשרות לקיים אסיפה כזו של מקבלי שירות, משתמשים בשירותי התאגיד, מבלי שלאורגן הזה תהיה אפשרות להחליט על דרך התנהלות התאגיד, שזה שמור למי שהוא בעל מניות בתאגיד, והשקיע מכספו שם.
גלעד ארדן: אני רוצה להסביר את הרציונל, כי אני לא בטוח שהפרוטוקול הבין מה רציתי להגיד, אז חשוב שמי שיקרא את זה וגם מי שנמצא כאן, יבין.
גלעד ארדן: למיטב הבנתי, ויכול להיות שאני כשר בממשלה לא מבין את תפקידו של משרד המשפטים - אני לא ידעתי שמשרד המשפטים, המשרד שמוביל חוק, צריך לקבל את אישורו לגבי כל סעיף וסעיף בחוק.
גלעד ארדן: ועדת השרים לחקיקה לא דנה כך בחוקים; היא דנה באופן כללי בחוק, ואם יש למשרד המשפטים הערות משמעותיות בדברים שהוא מופקד עליהם, ודאי ו-וודאי.
גלעד ארדן: לתומי חשבתי, שבכל הנושא של עידוד תחרות במדינת ישראל יש רשות להגבלים עסקיים, כך סברתי לפחות, שזה תפקידה, וחודשים ארוכים אנחנו מידיינים עם רשות ההגבלים העסקיים כדי לנסות להגיע אתם להבנות על החוק, ולשמחתי הרבה, הגענו להבנות לגבי החוק ומה יהיה מותר בגדר שיתוף פעולה ומה לא יהיה מותר, ושום גלגל לא הומצא כאן – הכול קיים גם בעולם.
גלעד ארדן: צריך להבין שוב את הקונספציה: היצרנים והיבואנים במדינת ישראל לא קמו בוקר אחד והחליטו לעשות רווחים מעסקי מחזור או איסוף פסולת שלהם.
גלעד ארדן: כל אחד עוסק בענייניו.
גלעד ארדן: בא המשרד להגנת הסביבה,  משרד המשפטים לא דחף אותנו לעניין הזה ואף לא משרד אחר, ורוצה להחיל כאן מה שקיים שנים רבות במקומות אחרים בעולם, ואומר ליצרנים וליבואנים: אני רוצה עכשיו שתתחילו להגיע אל בתי התושבים – לא כמו בעבר, שנעשו טעויות קשות במסגרת חוק הפיקדון והכול נכון, אבל חוק הפיקדון עדיין קל יותר, כי הבקבוקים נמצאים ברובם ברשות הרבים - הרי זה חל רק על הבקבוקים הקטנים.
גלעד ארדן: בא ואומר לאותם יצרנים ויבואנים: לכו לבתי התושבים, לכל 2 מיליון בתי האב, לכל המפעלים, אספו מהם את האריזות, תמחזרו אותם, ואם לא תעשו את זה, על כל טון שתפספסו, 5,000 שקל קנס.
גלעד ארדן: זה, בגדול, החוק הזה.
גלעד ארדן: הפסולת לא בשליטתם אלא בשליטת הרשויות המקומיות והשלטון המקומי.
גלעד ארדן: אני שולח אותם לדרך לא פשוטה של ניהול משאים ומתנים עם כל הרשויות המקומיות בישראל, דבר שבסוף גם יביא למחזור, גם יוזיל עלויות לשלטון המקומי.
גלעד ארדן: לדעתי, היה פעם חוסר הבנה לכל המנגנון הזה ברשות ההגבלים העסקיים.
גלעד ארדן: אני חושב שהיום, אחרי הרבה שיחות, הם מבינים מצוין במה מדובר.
גלעד ארדן: לצערי, אני לא חושב שההבנה הזו חלחלה עדיין למשרד המשפטים, כי כשאני מחיל את האחריות הזו על היצרנים והיבואנים, ברור שהם יעשו את זה בדרך הכי יעילה.
גלעד ארדן: הרי מה היתה הפקת הלקחים שלנו מחוק הפיקדון – בחוק הפיקדון אם הגוף שהוכר אז, התאגיד, פספס את היעדים, לא יכולתי להגיע לבעלי המניות שבו, לרוני ולרוני גת מיפאורה ואחרים כדי לגבות מכיסם האישי או של החברות שלהם את הקנסות.
גלעד ארדן: היום בחוק הזה בעלי המניות שמחזיקים בתאגיד שיוכר, או אם יהיו יותר מזה, הם יישאו בקנסות האלה, שיכולים להגיע לעשרות-מיליונים בשנה, והם בשוטף גם משלמים את העלויות התפעוליות שלו, לכן הם ודאי ירצו שהתאגיד הזה, יהיה לו העלויות המינימליות שניתן להשיג, כי כל מי שחבר בו ונושא באחריות במסגרת החוק הוא זה שמשלם את דמי השירות של התפעול של אותה הגעה לכל בית באזרחי מדינת ישראל, ולכן מה ייתן בדיוק, וזה גם רשות ההגבלים כבר הסכימה, אם החברה הזו או התאגיד שיוקם יחלק בסוף השנה רווחים, מי ירוויח מזה?
גלעד ארדן: הם.
גלעד ארדן: מי שיפסיד מזה זה הציבור, כי עלות המחזור תגדל.
גלעד ארדן: אני רוצה שכל שקל שהתאגיד הזה, אם יהיו לו רווחים בסוף השנה, יושקע בתשתיות מחזור, יופחת בשנה הבאה ממה שישלמו החברים בו.
גלעד ארדן: אין לי שום עניין שהכסף יחזור לבעלים.
גלעד ארדן: מי שרוצה להכניס גופים בין-לאומיים – בבקשה.
גלעד ארדן: ייכנסו הגופים הבין-לאומיים, ויאוליה, אני לא יודע איזה בדיוק – שוב, כנראה שמשרד המשפטים, יש מומחיות בתחום המחזור והגופים הבין-לאומיים, שלי במשרד אין, כי כשאני שואל את אנשי המקצוע אצלי במשרד, האם החוק הזה מונע מאיזושהי חברת מחזור או איסוף פסולת להיכנס, ודאי שלא.
גלעד ארדן: באיזה מקטע היא נכנסת – היא תיכנס במקטע שמספק שירות לאותו תאגיד.
גלעד ארדן: יקום תאגיד, מצדי יקומו ארבעה תאגידים.
גלעד ארדן: אם יותר נכון עבורם להקים מפעל מחזור שלהם בתחום הזכוכית, הם יקימו אותו.
גלעד ארדן: ואם יותר זול להם  לקנות מפיניציה או מכל חברה אחרת שמתמחה במחזור או הקימה מפעל מחזור, לקנות ממנה שירותי מחזור, היא תקנה את זה ממנה.
גלעד ארדן: זה שהתאגיד יהיה מלכ"ר או חברה – זה לא תורם בתחרות הזו, ממי היא תקנה שירותים, שום דבר, ואני לא מבין מה הקשר בין היותה מלכ"ר או אי-היותה לבין הנושא, מה הלקוחות של אותו תאגיד נותנים הוראות או לא – זה שני נושאים נפרדים לחלוטין.
גלעד ארדן: אני חושב שכל מי שלקוח של אותו תאגיד מוכר, ומקבל ממנו שירותים, יש חובה אחרת בחוק, שמחייבת לתמחור שוויוני, כלומר אם אני לקוח של התאגיד, ויש לי X טון בשנה, טון שווה עשרה שקלים, נגיד, עלויות איסוף, הוחלט באותו תאגיד, כולם משלמים, אין הנחה – זה גם עם הרשות להגבלים עסקיים.
גלעד ארדן: שטראוס, שיש לה 100 מיליון פריטים בשנה, ומשה, שיש לו עשרה פריטים, משלמים באופן יחסי אותו דבר.
גלעד ארדן: לא יכולה להיות הנחה בגלל הגודל, שתקפח את הקטן.
גלעד ארדן: לכן מה פתאום שאותם אנשים, שלא נושאים בחובות של אותו גוף מוכר, הם יוכלו לתת לאלה שכן מוכנים לשאת, הנחיות?
גלעד ארדן: זו הסיבה שהסכמתי.
גלעד ארדן: עם כל הכבוד, אי-אפשר על כל פרט ופרטי-פרט וסעיף פה לכנס ישיבות מתואמות עם משרד המשפטים, ואם משרד המשפטים חושב שאחת ההסכמות שלהן הסכמנו הוא גורם לדבר נורא, וזה בכלל במסגרת סמכותו של משרד המשפטים, יתכבד, ישכנע את השר נאמן לבקש דיון בוועדת השרים לחקיקה, כך אני יודע שעובדת הממשלה, ויקיים דיון נוסף בוועדת השרים לחקיקה.