GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון תדמור: את צודקת, ואני יכול לומר לך, מזל גדול שבזמנו לא שינו, כי אם היו משנים בזמנו את המשטר הפיסקאלי, לא היינו מקיימים את הדיון היום, לא היו התגליות של תמר ודלית, לא היינו מוצאים את עצמנו מתמודדים עם דילמה משמעותית כמו הדילמה של היום.
שלי יחימוביץ': ברור שלא היה דיון, כי לא הייתם צועקים 'רטרואקטיביות', כי החוק כבר היה משתנה מאז.
שלי יחימוביץ': אתם כבר---
גדעון תדמור: ולגבי הרטרואקטיביות, למרות חוות דעתו המשפטית של חבר הכנסת חנין, אני אומר לכם וצריך רק להיכנס לאתר של הוועדה ולראות שם את חוות הדעת המשפטיות, יש בעייתיות גדולה מאוד.
גדעון תדמור: אם חבר הכנסת שאמה דימה את זה לנושא של דמי חכירה או עסקת קומבינציה, זה בדיוק המקרה.
גדעון תדמור: אתה לא יכול לפתוח עסקת קומבינציה אחרי שסוכמה ונחתמה.
שלי יחימוביץ': קודם כל, אם לא הייתם מטרפדים את תיקון החוק לפני עשר שנים כמו שטרפדתם בזמנו ברטוריקה מאוד דומה לרטוריקה היום, לא היתה מתקיימת הישיבה הזאת, כי אתם כבר הייתם יודעים לגלם את הכל בתוך ההשקעה ובתוך החישובים שלכם והייתם ממשיכים בחיפושים, כי הייתם יודעים שזה יהיה רווחי.
שלי יחימוביץ': בכל פעם שהנושא הזה עולה, אתם באים ומטרפדים את תיקון החקיקה מ-1951.
שלי יחימוביץ': אתם רוצים שנישאר עם חוק מ-1951 ונשמח בחלקנו, כמו שאמרת, מר תשובה.
שלי יחימוביץ': שזאת אמירה, 'אני בן אדם ששמח בחלקי', אבל אנחנו לא מדברים כאן על נשמח בחלקנו, אנחנו מדברים על חלוקה הוגנת של המשאבים.
שלי יחימוביץ': גם בכל הנתונים האלה, לא שילמתם מס, ותמר ודלית זה 6 מיליארד, ולוויתן, אם ייצא לפועל זה יהיה מאות מיליארדים, השאלה שלי, אתם מדברים על כמה אתם הוצאתם וכמה השקעתם, וכמה הסתכלתם וכולי, אז אני מבינה מזה שבעצם למסלול העלאת התמלוגים אתם לא מסכימים, אבל אני חושבת שהמסקנה המתבקשת מהדברים שאתם אומרים הוא שלמסלול המס אתם כן מסכימים, כי המס בסופו של דבר יתייחס לרווח שלכם.
שלי יחימוביץ': אם כן, אין בעיה.
יצחק תשובה: את מרשה לי להגיד לך משהו?
שלי יחימוביץ': מה זה מרשה?
שלי יחימוביץ': אני משתוקקת.
יצחק תשובה: אני חושב שיש לנו פה בעיה, ואם אנחנו נלמד את הנושא ביחד, אני מוכן להשקיע כמה שאתם תרצו כדי ללמוד את זה.
יצחק תשובה: עשר שנים אנחנו באנרגיה והדוחות שלנו הם דוחות של חברות ציבוריות, וכתוב בדיוק כמה הרווחנו על כל ההשקעות שלנו.
יצחק תשובה: את תראי את המספרים, המספרים לא דומים בכלל לכל הסיסמאות ולכל ההערות פה, ואני מדבר על עשר שנים אחורנית בחברות ציבוריות ויש דיווח ויש מספרים---
שלי יחימוביץ': מר תשובה, אף אחד לא ייקח לכם מס ממה שכבר הרווחתם, לכן אין כאן משהו רטרואקטיבי.
יצחק תשובה: את התייחסת ללפני עשר שנים ואמרת שאם היו משנים את החוק אז הדברים היו אחרת, אבל אם את תראי שהרווחים בעשר השנים האחרונות לא היו גדולים ביחס להשקעה, כלומר כל השקעה אחרת יכלה להביא הרבה יותר מזה, המשמעות של הדבר, שלא היה מה לעשות לפני עשר שנים ואם רוצים לחשוב מה אפשר לעשות היום, אז במצב העכשווי, מבלי להגיע לעולם, צריך להתחבר עם העולם, או עם אירופה או דרך כלשהי, כי רק שם יכולים להיות הרווחים והתנופה, על הצריכה המקומית יש בעיה קשה, אפילו בכל מה שקשור לתמר.
יצחק תשובה: כלומר אם את תדעי את זה ותביני את זה, אז המשמעות של הדברים תהיה אחרת לגבייך.
יצחק תשובה: את תתייחסי לדברים אחרת.
יצחק תשובה: אז אני אומר לך שיש הרבה בעיות, שזה לא פשוט ואם אנחנו לא היינו עושים זאת---
שלי יחימוביץ': מר תשובה, אני לא מוכנה להתייחסות הזאת.
שלי יחימוביץ': אתה צריך להבין שיש בינינו ויכוח עקרוני.
יצחק תשובה: לא, אין ויכוח.
שלי יחימוביץ': לא, אנחנו חושבים אחרת---
יצחק תשובה: יש קצר בתקשורת.
יצחק תשובה: אני רוצה---
שלי יחימוביץ': אל תאמר לי  שאם אני אלמד את הדברים אני אבין, כי למדתי את הדברים ואני מבינה.
שלי יחימוביץ': הוויכוח עכשיו הוא אמנם באמוציות מאוד גדולות ואנחנו מדברים כאן על טובת המדינה, אתם מדברים על טובת המדינה, הוויכוח הוא על כסף, על כמה כסף אתם תקבלו וכמה כסף הציבור יקבל.
אופיר אקוניס: מר תשובה, אני מודה לך, ואני מודה לך, חברת הכנסת יחימוביץ.
אופיר אקוניס: אתם רוצים לקיים דו שיח, אתם יכולים, אבל בנפרד.
נחמן שי: אני מציע שבני הזוג ייפגשו וידונו בעניין.
אופיר אקוניס: מר תשובה הזמין והגב' יחימוביץ נענתה.
שלי יחימוביץ': אני נעניתי.
אופיר אקוניס: חבר הכנת אמנון כהן, בבקשה.
אמנון כהן: תודה, אדוני היושב ראש, כבוד חבריי, כבוד האורחים המכובדים.
אמנון כהן: אנחנו, עם ישראל, כשמשה רבנו הוציא אותנו ממצרים היו מתלחשים בין החברים והיו אומרים, 'מה, משה רבנו ינהיג אותנו אחרי 40 שנה במדבר לארץ יבשה, לארץ שאין בה מים', בטח שלא אוצרות טבע כמו נפט וגז וכל הזמן היינו מדברים ככה בינינו ופתאום עכשיו מתגלה, אחרי 60 שנה, אחרי שחפרו כ-500 בארות שלא מצאו שום דבר, יש הבטחה שאנחנו מגיעים למדינה של ארץ זבת חלב ודבש.
אמנון כהן: ואני חושב שאנחנו יודעים שהעולם הזה מנוהל על פי גורם מלמעלה.
אמנון כהן: גם אנחנו, כחברי כנסת שנבחרים, נמצאים כאן בבית המחוקקים וצריכים לייצג את הציבור וכמובן כרגע אנחנו דנים בנושא חשוב ששייך לציבור שהוא למעשה אוצרות הטבע וכאן המדינה, כמדינה, צריכה לתת את התשובות.
אמנון כהן: חוקק חוק ב-1952 בנושא ובגלל שיש תגלית חדשה, היום המדינה מחויבת, ואני מסכים עם חברת הכנסת שלי יחימוביץ שלמדינה יש את הסמכות הבלעדית לקבל את ההכרעה לגבי כל דבר ועניין ואנחנו, כמחוקקים, זה התפקיד שלנו, לחוקק ולעשות את הדברים כך שהמשאב הציבורי החשוב הזה יילך לטובת הציבור ולדורות הבאים.
אמנון כהן: ומדובר בהרבה כסף.
אמנון כהן: יחד עם זאת, אני עליתי ממדינת חבר העמים ויש לנו הרבה מאוד חברים שגם שם יש להם עתודות נפט והם שלטו והיו בעסקים ובאיזה בוקר הם קמו ואמרו להם, 'אם אתם רוצים להישאר בחיים', ברמז כזה---
שלי יחימוביץ': אתה לא משווה, חס וחלילה.
נחמן שי: עוד פעם חזרנו לכלכלה הסובייטית?
אופיר אקוניס: כן, חבר הכנסת שי, זה חלק מהוויכוח.
שלי יחימוביץ': ממש לא, חבר הכנסת אקוניס, החוק מ-1951 זה חוק סוציאליסטי, הוא חוקק בימים של הסוציאליזם במדינת ישראל, ב-1951.
אופיר אקוניס: את יודעת עוד כמה דברים עשו אז?
שלי יחימוביץ': אתה זה שמתעקש להישאר ב-1951.
אופיר אקוניס: אני אמרתי שאני בעד עדכון החוק.
אופיר אקוניס: אני אחזור ואומר, אני כנראה לא הובנתי, אמרתי את זה ארבע פעמים.
אופיר אקוניס: אני בעד עדכון החוק והעלאה של התמלוגים, אבל הדבר צריך להיות מידתי ולא ללכת ל-80% שקראתי אצל הפורום האזרחי או בהצעתו של דב חנין.
שלי יחימוביץ': אז בוא תצטרף להצעה שלנו.
אופיר אקוניס: יש לי כל כך הרבה הצעות משלי שמכסתי מולאה.
אופיר אקוניס: אגב, זה כן הוויכוח, חבר הכנסת שי.
אמנון כהן: אז לי יש את הניסיון בכיוונים האלה.
אמנון כהן: חבר המדינות היום מחולק ל-16 מדינות, רפובליקות כאלה, אני בכוונה לא רוצה לקרוא בשמות, לא רוצה לעשות נזק לקשרים בין המדינות, אבל באחת המדינות שיש לי עניין, שהיא מדינה מוסלמית, לנו חשוב לטפח את הקשרים, שלחנו אנשי עסקים שיעשו עסקים באותה מדינה, גם לטובת אותה מדינה וגם לטובת העסקים, ומקרה שהייתי מעורב בו: מקימים מפעל בהשקעה עולמית שהבנק העולמי נותן את ההלוואה, לאחר שנה וחצי, כשמחזירים את החוב, באה המדינה ואומרת לבעל המפעל, שהוא ישראלי, 'לא, אתה לא שילמת מסים', 'מה פתאום?
אמנון כהן: יש לי הסכם, הכל מסודר', 'לא, שינו את החוק', בלילה שינו את החוק ועכשיו 'אתה צריך לשלם את המסים בצורה אחרת, אבל רטרואקטיבית, מיום שפתחת את המפעל'.
שלי יחימוביץ': זה לא המקרה.
אמנון כהן: האדם הבין איפה הוא עומד, לקח את הרגליים והלך.
אמנון כהן: עד היום המפעל עומד שם, כבר שנים.
אמנון כהן: באחד הביקורים הפרלמנטריים שהייתי באזור, אמרתי להם, 'מה אתם צריכים?'
אמנון כהן: הם אומרים 'יש לנו מפעלים כאן, מאה מפעלים אנחנו מוכנים לתת במחיר 0, תביאו טכנולוגיות, תשקיעו ותעשו עסקים'.
אמנון כהן: אמרתי להם, 'אנחנו, מדינת ישראל, אמנם מדינה קטנה, אנחנו מכירים את כולם וגם מחוברים בעולם, אם אתם לא תפתרו את הבעיה באותו מפעל, אז אי אפשר שנשלח לפה משקיעים שיעשו עסקים במדינה הזאת', ועד  היום כמובן---
אופיר אקוניס: כלומר אתה מציע להעלות תמלוגים אבל מכאן ואילך.
אמנון כהן: מיד.
אמנון כהן: אני מגיע.
שלי יחימוביץ': כולנו מסכימים ללא רטרואקטיבי.
דב חנין: אמרנו לך בתחילת הדיון.
אופיר אקוניס: היום אתה מאוד פעלתן, משום מה.
אופיר אקוניס: אולי כי זה בכל זאת קשור לשיח שמתנהל כאן על דמותה של הכלכלה.
שלי יחימוביץ': בטח, לגיטימי, אגב.
אמנון כהן: אתם יודעים שבחיים העסקיים, אני קצת הייתי לפני שהייתי חבר כנסת בעולם העסקים, ואני מכיר בבורסת היהלומים שהם סוגרים עסקים במיליונים, לא בהסכמים, בברכה 'בהצלחה', במיליון דולר, שני מיליון דולר, ואם אין את המלה, אין את הסיכום.
אמנון כהן: ואני כבר לא מדבר על הסכמים בין מדינות.
אמנון כהן: אז אני אומר, מעבר לכסף, יש פה שותפויות עם שותפים זרים.
אמנון כהן: האמרה כאן כמדינה חשובה ביותר, האמינות של המדינה שחתמה הסכמים עם אותם גורמים חיצוניים, שחס וחלילה שנסתכל כרגע נקודתית ונעשה נזק, נטיל משהו שנפגע באמינות של מדינת ישראל, בעתיד, שמשקיעים שיבואו לכאן לישראל יגידו 'רגע, מדינת ישראל זה לא בדיוק מה ש---
אופיר אקוניס: רגע, חבר הכנסת כהן---
אמנון כהן: תן לי רגע לסכם.
אמנון כהן: דיברת שעתיים, תן לי את הקטע שלי עד הסוף.
אמנון כהן: אני חושב שיש ועדה שהוקמה, צריך שתעשה את עבודתה, אבל אדוני היושב ראש, אני הבנתי שהגופים שלחו את הניירות, אבל ניירות זה לא הכל.
אמנון כהן: אני מבקש ואני חושב שאנחנו צריכים לקבוע שוועדת שישינסקי תזמין את הנציגים המקצועיים ואז יקבלו את ההחלטה ואנחנו כמובן נהיה מעורים גם בהחלטות הללו.
אמנון כהן: גם לנו בכנסת ישראל יש מה להגיד, אנחנו כמובן נדאג שהמשאב החשוב של הציבור הזה יחולק באופן כזה שכולם צריכים ליהנות ממנו, אבל אם יש הסכם חתום שקשה לפגוע בו, אסור לנו לפגוע בו רטרואקטיבית ופה יעשו את האיזונים הנכונים.
אמנון כהן: לכן כל מה שקשור ברטרואקטיביות, לשים את זה בצד ומהיום והלאה, גם לגבי רישיונות, אם זה זיכיון או מכרז, צריך לבחון מחדש.
אמנון כהן: אולי המשקיעים העתידיים יגידו 'כרגע לא כדאי לי במסים שהטלתם מחדש להתחיל לקדוח מחדש'.
אמנון כהן: לכן דברים צריכים להיעשות מקודם.
אמנון כהן: ואת אמרת, חברת הכנסת יחימוביץ, שיועץ משפטי אמר בנושא מפעל הפיס, שבאמצע זכייה אמרו לו...
אמנון כהן: אני חושב שזה נכון.
אמנון כהן: אם מפעל הפיס היה אומר שעל הזכייה אתה משלם 20% מס ואתה אומר 'יש לי מאה שקל---
שלי יחימוביץ': אבל לא על מה שזכית בעבר, חבר הכנסת כהן.
שלי יחימוביץ': אם היו לוקחים ממה שזכית בעבר, זה לא היה בסדר, אם מודיעים עכשיו שלוקחים 20% מעתה ואילך, זה לא רטרואקטיבית.
אמנון כהן: בסדר, אז לזה אני מוכן.
שלי יחימוביץ': אז זה נושא הדיון.
אופיר אקוניס: על זה בדיוק הדיון.
אמנון כהן: אז אני אומר, אם אני היום קונה כרטיס במאה שקלים ואני זוכה במפעל פיס בעשרה מיליון ועכשיו אומר לי מפעל הפיס, 'אדוני, חכה, אתה זכית?
אמנון כהן: זה לא 20%'.
אמנון כהן: זה המקרה עכשיו.
אופיר אקוניס: תודה רבה, נדמה לי שהבנו את עמדתו של חבר הכנסת אמנון כהן.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כהן, אומרים מזל וברכה על יהלום קראט ומוכרים אותו לפי חצי קראט, זה גם תופס?
כרמל שאמה-הכהן: זו טעות.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא מבין שעשו פה טעות?
אופיר אקוניס: בבקשה, מר בנימין זומר.
בני זומר: אני מתכוון להציג את הדוברים מטעם נובל.
אופיר אקוניס: דובר אחד.
אופיר אקוניס: החשוב.
בני זומר: אז אני לא חשוב, אני אעביר את זה עכשיו ללוסון והוא יציג את מר אייב סופר.
לוסון פרימן: (דבריו מתורגמים מאנגלית ע"י מר דן הכהן)     אני רוצה להציג את הפרספקטיבה של נובל כחברת חיפושי נפט בין לאומית.
לוסון פרימן: אנחנו פעילים משנות ה-30 ויש לנו 1,600 עובדים ואנחנו מפעיל של קידוחים עמוקים בים.
לוסון פרימן: אנחנו בישראל 12 שנים.
לוסון פרימן: אנחנו בחנו את אפשרות ההשקעה בישראל.
לוסון פרימן: הוצגה בפנינו חוברת שהציגה את תנאי ההשקעה בישראל בתחום חיפושי הנפט.
לוסון פרימן: גילינו את קידוח מרי לפני עשר שנים ולקח לנו ארבע שנים עד שהקמנו את התשתיות הנדרשות שיאפשרו לנו להפיק את הגז ולהביא אותו לשוק.
לוסון פרימן: המשכנו בניסיונות שלנו לעשות חיפושים, אולם שני הפרוספקטים הנוספים שקדחנו לא הוכיחו את עצמם והקידוחים הללו היו יבשים והפסדנו את כספנו.
לוסון פרימן: לאחר התגליות במרי, המדינה בחנה באופן יסודי את התנאים הפיסקאליים של התמלוגים וסגרה את הים לחיפושי נפט נוספים עד להשלמת בדיקתה.
לוסון פרימן: חברת הנפט הבין לאומית הנוספת שפעלה בישראל, שראתה את הפוטנציאל שאנחנו ראינו הגיעה למסקנה שזה מסוכן מדי והחליטה שלא לקדוח את הקידוח.
לוסון פרימן: ולפני ארבע שנים קבעה המדינה שהתמלוגים לא ישונו ופתחה מחדש את הים לחיפושי נפט.
לוסון פרימן: עשר שנים לאחר תגלית מרי וארבע שנים אחרי שפתחו את הים, נמצא מאגר תמר, בעומק של 5,000 מטרים ו-17,000 אלף רגל מים, ושוב יש פה דיון על שינוי התמלוגים.
לוסון פרימן: המסר שלי הוא קצר, אנחנו, נובל אנרג'י, פועלים בישראל והחלטה של חברת נפט בין לאומית לבוא לפעול בישראל היא החלטה לא פשוטה שלוקחים אותה בשיקול דעת וברצינות.
לוסון פרימן: אנחנו רואים את עצמנו במסע יחד עם מדינת ישראל.
לוסון פרימן: כשבאנו הנה לפני 12 שנים נתנו בכם אמון והנושא הזה נבחן בזמנו והוחלט לא להעלות את שיעור התמלוגים.
לוסון פרימן: האמנו לכם והמשכנו להשקיע.
לוסון פרימן: כשהבטיחו לנו שהשינויים בתנאים הפיסקאליים לא יהיו רטרואקטיביים האמנו והמשכנו להשקיע.
לוסון פרימן: אנחנו פה כבר 12 שנים ואנחנו מקווים להיות פה עוד שנים רבות רבות נוספות.
לוסון פרימן: אנחנו רואים את עצמנו כשותפים ולא חבר לעת מצוא ואנחנו עדיין נותנים אמון ואנחנו מקווים שאתם מאמינים לנו.
לוסון פרימן: ואני מפנה מקום עכשיו למר אייב סופר.
אופיר אקוניס: בבקשה, הוא בא, אני מבין, במיוחד מארצות הברית לישיבה הזאת.
אופיר אקוניס: זה יפה מאוד.
אופיר אקוניס: בבקשה, מר סופר.
שלי יחימוביץ': גם אתה דורש שנצדיע?
אופיר אקוניס: לא. לשמוע.
שלי יחימוביץ': כי אני לא מצדיעה ואני לא משתחווה.
אופיר אקוניס: אנחנו מקשיבים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה במצב גיאופוליטי קשה בישראל זה מוזר לך?
אופיר אקוניס: אנחנו רק מקשיבים, לא הערנו הערות.
אופיר אקוניס: שומעים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי יש גבול.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', נשמע את מר סופר ואחר כך נמשיך בדיון.
אברהם סופר: (דבריו מתורגמים מאנגלית ע"י מר דן הכהן)     אדוני היושב ראש, חברים נכבדים של הוועדה.
אברהם סופר: זה כבוד גדול בשבילי להופיע פה בכנסת במדינת ישראל.
אברהם סופר: אני מאוד התברכתי בזה שיכולתי להיות מעורב בנושאים שנוגעים למדינת ישראל.
אברהם סופר: בין היתר הייתי השופט במשפטו של אריאל שרון כנגד השבועון טיים, אני השתתפתי במשא ומתן בין ישראל ומצרים בעניין הגבולות בטאבה ושכנעתי את מצרים לשלם לקרבנות הטבח בראס בורקה פיצוי.
אברהם סופר: אני גם סייעתי למזכיר המדינה שולץ, כיועץ משפטי של משרד החוץ האמריקאי למסד את מערכת היחסים בין ישראל לארצות הברית בתחום הביטחוני.
אברהם סופר: לאחר שעזבתי את מזכירות המדינה אני המשכתי לפעול בישראל כנשיא אגודת הידידים האמריקאים של עמותת קורט שהיא הגוף הזר הגדול ביותר בתחום ההלוואות לעסקים קטנים, שעזרו ביצירת 40,000 מקומות עבודה.
אברהם סופר: אני רואה בהזמנה היום לבוא ולהעיד בפני הוועדה מטעמה של נובל כהזדמנות ברוכה לפעול בישראל.
אברהם סופר: בעיצומו של הוויכוח על התמלוגים, אל לנו לשכוח שזו היתה נובל אנרג'י שבזכות השקעותיה, הידע שלה, המומחיות שלה, שהצליחה לבצע ולעשות תגליות משמעותיות של גז שחיזקו באופן מאוד משמעותי את מעמדה של ישראל בתחום הפוליטי, הכלכלי ועתידה החברתי.
אברהם סופר: העדות שלי איננה עוסקת בזכותה של ישראל לקבוע או לשנות את התנאים ואת המדיניות בכל הנוגע לניצול משאבי טבע בישראל.
אברהם סופר: הזכות הזו ברורה.
אברהם סופר: ההערות שלי מתייחסות אך ורק האם ישראל צריכה לעשות שינוי רטרואקטיבי בשיעורי תמלוגים ובמסים שנמסרו קודם לכן לנובל על מנת לעודד אותה לקחת סיכונים גדולים על מנת לחפש, לגלות ולהפיק את משאבי הטבע.
אברהם סופר: מהטעמים שהסברתי בנייר שהוגש מטעם נובל לוועדת שישינסקי, שינוי רטרואקטיבי בשיעור התמלוגים או במסים, ככל שהם חלים על נובל והאינטרס שלה בישראל, יהוו הפרה של אמנה בין ישראל וארצות הברית לידידות, מסחר וספנות.
אברהם סופר: לא אכנס להסברים שמופיעים בנייר שהגשתי.
אברהם סופר: ורבים בקהילה המשפטית הבין לאומית מסכימים עם המסקנה הזו, לרבות פרופסור איזמן מייל ששותף לדעתי בנושא הזה.
אברהם סופר: זה לא צריך להפתיע שישראל הסכימה לתת את ההגנות האלה לאזרחי ארצות הברית באופן הדדי.
אברהם סופר: החוק בישראל מושרש עמוק במסורת שנלמדה ממורים גדולים ומניסיון מר, שמכירים בחשיבות של ההסתמכות.
אברהם סופר: נובל הסתמכה על הזמנה מפורשת והבטחות להשקעה של מיליארדים בתנאים שנקבעו במיזם שנראה באותה עת בעל סיכויים נמוכים להצליח.
אברהם סופר: הסיבה שהאמנה רלוונטית היא שככל שזכויותיה של נובל על פי האמנה תיפגענה, ארצות הברית תצטרך להחליט האם לפעול מטעמה של נובל לקבל פיצוי על מלוא הנזקים שנגרמו לה.
אברהם סופר: והצדדים הסכימו באמנה שמחלוקת כזו תידון בפני בית הדין הלאומי לצדק באירופה.
אברהם סופר: אין צורך, אדוני היושב ראש, שאני אומר לך כמה מצער זה יהיה אם שתי בנות ברית גדולות כאלה יצטרכו לפתור סכסוכים במסגרת בית הדין בין לאומי.
אברהם סופר: איש אינו רוצה בכך.
אברהם סופר: כולנו שמענו, אדוני היושב ראש, את הסיסמאות שמשאבי הטבע שנתגלו שייכים למדינת ישראל ואנשיה.
אברהם סופר: זה כמובן נכון שמשאבי הטבע שנתגלו על ידינו שייכים למדינת ישראל, אבל אל לנו לעוות את מה שקרה.
אברהם סופר: באמצעות חוקיה, מדינת ישראל העבירה אספקטים מסוימים של זכויותיה לנובל תמורת הבטחה מפורשת שהיא לוקחת על עצמה את כל סיכון האקספלורציה ושל גילוי ושל הפקה.
אברהם סופר: מדינת ישראל העבירה לנובל, באמצעות רישיונות וחזקות, את הזכות למכור את המשאבים שהיא תגלה ולשלם מתוך המשאבים האלה מסים ותמלוגים כפי שנקבעו בחוק.
אברהם סופר: אל לה לישראל לנסות כיום להעלות את המחיר שהיא חייבה את נובל עבור אותן זכויות, רק בגלל שנובל ושותפיה הצליחו לגלות יותר מכפי שאנשים ציפו לתועלת כולם.
אברהם סופר: הוועדה הזו צריכה למנוע הכתמה של שמה הטוב של מדינת ישראל כחברה המחויבת לחוק.
אברהם סופר: העקרונות החוקיים במדינת ישראל שירתו את מדינת ישראל ואפשרה לה לחזק את כלכלתה, את הדירוג האשראי שלה, את שמה הטוב ואת היכולת שלה לעודד השקעות משמעותיות ומסחריות וזה אינטרס של מדינת ישראל לשמור על העקרונות האלה.
אברהם סופר: תודה על הזכות המיוחדת לדבר כאן.
ציון פיניאן: אני חושב עשרים שנה אחורה, אם מישהו חלם פעם שהישיבה הזו תהיה.
ציון פיניאן: היינו כחולמים, היו אומרים אולי הוא הוזה, משהו.
ציון פיניאן: אז ברוך ה'.
ציון פיניאן: אפילו צחקו עלינו ב'גבעת חלפו אינה עונה', הגששים.
ציון פיניאן: במשך דור שלם, מעל לדור, אמרנו ברוך ה' יש לנו---
נחמן שי: אני מבקש לתרגם למר אייב סופר את הסיפור על גבעת חלפון.
נחמן שי: היו"ר אופיר אקוניס:     אני בטוח שהוא ראה את זה.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אמנון כהן אמר שזו ארץ זבת חלב ודבש, אבל היה חסר רק גז.
ציון פיניאן: אז ברוך ה' יש את הגז, אבל מה אנחנו עושים היום?
ציון פיניאן: לפני שאני אדבר על הנושא של האחוזים, הפכנו את העושר למלת גנאי ואת הטייקונים לפושעים.
ציון פיניאן: זה מה שאני מבין פה מכל השיחה הזאת ואני רוצה לומר שהפופוליזם הוא האסון הגדול ביותר של הדמוקרטיה, יותר גרוע, וזה לא גרוע, מהטייקונים.
ציון פיניאן: אז לכן בואו ננמיך את הטורים ונדבר.
ציון פיניאן: אני לא רוצה לדבר על מה שאמרו האורחים, כי הם אמרו דברים בהירים, נכוחים ונכונים.
ציון פיניאן: רק עובדה אחת, גם שר האוצר וגם המנהל הכללי של האוצר הבטיחו שהנושא של האחוזים של התמלוגים לא ישונו.
ציון פיניאן: אני שומע פה את האורחים שבעקבות זה הם גם החליטו לקדוח ולהתחיל את הקידוחים.
ציון פיניאן: יכול להיות שאם היה שר האוצר אומר להם, 'תשמעו, במקום 12.5% יהיו 30%', יכול להיות שהיו חוזרים בהם.
ציון פיניאן: זה עונה לחבר הכנסת דב חנין שאמר, איזה משקיעים יברחו?
ציון פיניאן: הנה, המשקיעים בצדי הימני היו בורחים.
דב חנין: לאן הם ייקחו את הכסף?
ציון פיניאן: יכול להיות שאני אגיד דברים שיעצבנו קצת כמה חברים, אז אני קודם כל מבקש שלא להתעצבן ואני מבקש סליחה.
ציון פיניאן: העלאת האחוזים של התמלוגים משמעותה העדפת גז מצרי ולא גז כחול לבן.
ציון פיניאן: ידידי, חבר הכנסת כרמל שאמה, לפני שאתה מדבר על עובדים כחול לבן, בוא נדבר קודם כל על גז כחול לבן, לאחר מכן נדבר על עובדים כחול לבן.
ציון פיניאן: כשיהיה גז, יהיה הרבה מה לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: אתה נגד עובדים כחול לבן?
ציון פיניאן: חס וחלילה, אבל קודם שיהיה גז.
ציון פיניאן: העדפת גז מצרי משמעותה שזה טוב רק לקרן החדשה לישראל ולגורמי שמאל.
ציון פיניאן: ושמענו את זה הרבה פה מסביב.
ציון פיניאן: זכותה של הממשלה להגיד במקום 12%, 20%, אבל לאחר שהבטחתם?
ציון פיניאן: אז בואו שבו, נגיע לסיכומים.
אופיר אקוניס: על חוזים עתידיים.
ציון פיניאן: על חוזים עתידיים.
ציון פיניאן: הסדר זה הסדר.
ציון פיניאן: יש לכבד הסכמים, הסכמים שנכתבו, לא הסכמים על הרווחים.
ציון פיניאן: יש לכבד הסכמים.
ציון פיניאן: מהיום והלאה אתם רוצים לשנות?
ציון פיניאן: אין בעיה, ההסכם קיים.
ציון פיניאן: כל קידוח וכל הסכם אחר תגידו לא 12.5%, תגידו כמו שחבר הכנסת דב חנין אמר 80%, אבל תגידו.
ציון פיניאן: היום אני קודח בעקבות הסכם של 12.5%.
ציון פיניאן: אני לא קודח אחרת.
ציון פיניאן: לכן יש לנו הזדמנות באמת להיות לא תלותיים בנושא של גז, הזדמנות של יציבות גם כלכלית וגם יציבות בגז ובנפט.
ציון פיניאן: אני מסיים בנושא אחד, הסכמים יש לכבד ומי שחתום על ההסכמים צריך לכבד אותם ועובדה, משרד האוצר, שר האוצר, המנהל הכללי, אין מעל זה באוצר, הם חתמו על זה, בואו נכבד את זה.
ציון פיניאן: אי אפשר, כדי שיבואו יזמים.
ציון פיניאן: הם אמרו באנגלית, הבנתי גם בעברית, שהנושא הזה יכביד, יקשה ויסכן ויסבך ויקשה על כל המשקיעים הזרים בעתיד.
ציון פיניאן: לכן בואו נכבד.
ציון פיניאן: גם הסכמים קואליציוניים מכבדים, אז את אלה לא נכבד?
אופיר אקוניס: זו שמחה אחרת.
ציון פיניאן: עיריית טבריה שלחה לפני שבועיים ארנונה לאנשים שמדדו להם את הדירה שבע שנים אחורה.
ציון פיניאן: חבר'ה, ותהום כל העיר.
נחמן שי: טבריה זה לא דוגמה.
ציון פיניאן: טבריה, נכון, זה חוץ לארץ, אבל זו דוגמה.
ציון פיניאן: לכן אני אומר, הסכמים חייבים לכבד.
ציון פיניאן: נקודה.
ציון פיניאן: אני נגד העלאת התמלוגים ולכבד את התמלוגים שחתמו עליהם, 12.5%.
ציון פיניאן: בהסכמים עתידיים תיתן להם 80%.
אופיר אקוניס: בבקשה, השר לשעבר, הרב מלכיאור, מפורום הפעולה האזרחי.
מיכאל מלכיאור: לפני שאני אומר את הדברים, אני חייב להתייחס לדברים שפתחת בהם.
מיכאל מלכיאור: אמנם עבר הרבה זמן, אבל יכול להיות שמישהו זוכר את זה.
מיכאל מלכיאור: אמרת אותם גם ברדיו אתמול.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד לך, כבוד היושב ראש, אני מאוד מכבד אותך, אני בטוח שנפלת קרבן להטעיה ואני פשוט רוצה להגיד לך שמה שאמרת, גם היום וגם אתמול, זה גם סוג של הסתה נגד קבוצה שלא ראוי להסית וזה גם שקר גס.
מיכאל מלכיאור: אני עומד בראש, יזמתי פורום של אלפי אזרחים מימין ומשמאל וממרכז, אין שום קשר עם הקרן החדשה לישראל, זה פשוט שקר.
מיכאל מלכיאור: אמרת שקיבלנו כסף ושאתה בדקת את זה, אמרת אתמול ברדיו, אז אנא תראה לי את הכסף, כי אני מאוד מעוניין לראות איפה הכסף הזה.
מיכאל מלכיאור: פשוט לא היה, לא נברא, אפילו אגדה לא, ואני מצפה ממך לפחות---
אופיר אקוניס: אם לא קיבלת מהם כסף ואני אמרתי שקיבלת מהם כסף, אז אני מתקן.
מיכאל מלכיאור: ואמרת שהפורום זה תת עמותה.
מיכאל מלכיאור: אז גם על זה אני מבקש ממך, תבקש סליחה, זה פשוט לא קיים, לא נכון, אין לזה שום קשר, אז אל תזרוק דברים כאלה.
מיכאל מלכיאור: אני בעצמי הקמתי את הפורום הבין לאומי למלחמה במאבק באנטישמיות.
מיכאל מלכיאור: אנחנו קצת יודעים מההיסטוריה שלנו מה זה לנסות לעשות דה לגיטימציה ודמוניזציה של האחר כדי להסיט את הדיון מהדברים האמיתיים.
מיכאל מלכיאור: אז אל תאמץ שיטות כאלה, לא בהסתה נגד כל קבוצה, ופה דברים שהם פשוט שקר גס, אז למה להגיד את זה?
מיכאל מלכיאור: התאחדות הסטודנטים שמצורפים למאבק, הסטודנטים בבר אילן ובאוניברסיטת תל אביב וכל מקום בארץ, העמדות של עיירות הפיתוח, שכולם פעילים בפורום, הם לא כולם שמאלנים.
מיכאל מלכיאור: יש שמאל ויש ימין ויש מרכז.
מיכאל מלכיאור: הם פשוט בעד האינטרסים של אזרחי מדינת ישראל.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה חשוב לשים את זה במקום, הייתי רוצה ש---
אופיר אקוניס: טוב ששמת במקום.
אופיר אקוניס: קודם כל אם אתה באמת לא ממומן על ידי הקרן החדשה ואני אמרתי את זה, אז אני מתקן ומתנצל---
מיכאל מלכיאור: מה זה אם אמרת?
מיכאל מלכיאור: אתה כן אמרת.
אופיר אקוניס: אז אם אמרתי, אני מתנצל.
נחמן שי: אתה עכשיו אמרת את זה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אתה לא צריך לעזור לי.
נחמן שי: שוב אמרת את זה.
אופיר אקוניס: אני אגיד לך, הרב מלכיאור, אני מאוד מכבד אותך גם כשר, אבל אני אומר לך, אני לא מקבל את העובדה שכאשר צד אחד מביע את עמדה הוא מסית ופשיסט והצד השני אצלו הכל טהור ונקי.
אופיר אקוניס: לא מקבל את העובדה הזאת.
אופיר אקוניס: אנחנו מכירים את הוויכוח הזה מראשית ימיה של הציונות.
אופיר אקוניס: יושב כאן ראש בית"ר והוא זוכר את ראש בית"ר הראשון, כל פעם שאמר משהו, אמרו 'מסית ופשיסט'.
אופיר אקוניס: אתה מכיר את חבר הכנסת דנון.
אופיר אקוניס: לא כל דבר זה הסתה ופשיזם.
אופיר אקוניס: אוקי, אז מצוין.
מיכאל מלכיאור: אבל להפיץ שקרים זה עדיין לא מותר.
מיכאל מלכיאור: לגופו של עניין.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד לך, אי אפשר בדיון הזה, ואני מבין שגם לא יהיה זמן לזה, להתייחס לפרטי פרטים של הדברים שנאמרו.
מיכאל מלכיאור: זה חלק מהדיס-אינפורמציה, כמו הקמפיין הזה שעשו והשקיעו מיליונים של דולרים בקמפיין נגדנו, חלק מהדיס-אינפורמציה שאנחנו שומעים פה, גם על הסיכונים, גם על הסכמים, גם על זה שלא יהיו משקיעים.
מיכאל מלכיאור: כל הדברים האלה הם פשוט לא נכונים.
מיכאל מלכיאור: חלק מהחומר שמנו לכם לפניכם, לכן לא נחזור על זה.
מיכאל מלכיאור: בשבועות הקרובים אתם גם תשמעו ממומחים מימין ומשמאל וממרכז, זה לא עניין של ימין ושמאל, אתם תשמעו ותראו את ההפרכה של הטיעונים הללו שאין להם עם האמת שום דבר.
מיכאל מלכיאור: אני יכול לספר לך שלפני שבועיים ביקר פה מי שהיה ראש ממשלת נורבגיה, אגב, מממשלה ימנית נוצרית.
מיכאל מלכיאור: הוא היה ברוב התקופה ראש ממשלה בנורבגיה, סיפר איך שבדיוק כשהם התחילו ושהם שינו...
מיכאל מלכיאור: אגב, מדינת נורבגיה, לעומת מה שאמרת, לא השקיעה דולר אחד במציאת הנפט, זה נכון שיש להם חברה ממשלתית שעובדת באותם תנאים כמו כל החברות הזרות, העלו את התמלוגים שם, זה לא נקרא שם למפרע, כמו שזה לא נקרא בטקסס למפרע ובאלסקה ובקנדה ובכל מדינה אחרת.
אופיר אקוניס: אגב, בעניין הזה אין ויכוח.
אופיר אקוניס: אנחנו מדברים---
מיכאל מלכיאור: וזו לא ממשלה קומוניסטית ושם זה בין 78% ל-85% תמלוגים.
מיכאל מלכיאור: אגב, ההחלטה המקורית, שעל זה הפורום מבסס את עמדתו, של החלוקה של נטו רווחים, לא של ההכנסות, התקבלה על ידי ממשלת ישראל, חבר הכנסת אקוניס.
מיכאל מלכיאור: בשנת 2001 ו-2002.
מיכאל מלכיאור: אני לא זוכר שהיתה פה ממשלה קומוניסטית באותה תקופה, והממשלה הזאת החליטה להוסיף מס עד 60% נוסף לתמלוגים ולתנאים שיש ועל בסיס הדבר הזה ההחלטה של הממשלה, אגב החלטה שלא בוטלה אף פעם, ושגם החברות מודיעות כל שנה מחדש שיכול להיות שהמדינה תיקח באמת את המסים שזכותה לקחת, היא מודיעה למשקיעיה כל שנה, לכן אין פה איזה הטעיה של החברות.
מיכאל מלכיאור: כל אלה שהלכו לבית משפט, כבוד ידידי סופר, הבין לאומי הפסידו, כי בכל מקום נקבע שיש למדינה הזכות לקבוע את מיסיה.
מיכאל מלכיאור: זה הטיעון הבסיסי.
אופיר אקוניס: אנחנו לא מתווכחים על זה.
מיכאל מלכיאור: אתה שאלת לפני כן שאלה לגבי הרטרואקטיביות ושאלת את חברי הממשלה.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה לספר לך שסיפר לי שר בכיר, חבר מפלגה שלך, שלפני שבועיים הוא קיבל החלטה לשנות מה שיש כאלה שקוראים רטרואקטיבי, זה כמובן לא רטרואקטיבי, לשנות לגבי חברות אחרות בתחום אחר לגמרי, בתחום הסלולרי.
מיכאל מלכיאור: הוא שינה, כל אלה השקיעו וחשבו והוא שינה את התמלוגים, לא את המסים---
אופיר אקוניס: איזה תמלוגים עלו לחברות הסלולר?
מיכאל מלכיאור: הוא שינה את התמלוגים---
אופיר אקוניס: הרב מלכיאור, אתה---