GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה נויפלד: לכן אומר מר יהודה סבן, ובצדק, שהמשמעות של תיקון ההצעה שמונחת בפניכם היא למעשה את העלות הזאת, שהיתה אמורה להיות בנוסף, להחזיר להיות חלק מן התמלוגים.
דנה נויפלד: המשמעות היא חיסכון לזכייניות בתשלום הדלתא הנוספת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם ישלימו את זה ביצירה אז זה בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל התמלוגים לדעתי צריכים לחזור לשוק הטלוויזיה והקולנוע והגיע הזמן שמהם יממנו, במקום לקבוע תשלום נוסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו אנחנו חוסכים להם כסף ובו הם אמורים להשקיע ביצירה.
אופיר אקוניס: בהמשך לדבריה של עו"ד דנה נויפלד, החיסכון הוא לא רק לזכייניות אלא גם לשידור הציבורי, גם לרשות השידור ולערוץ הכנסת.
אופיר אקוניס: הצעת הממשלה מבקשת לפטור רק את רשות השידור.
קריאה: הצעת הממשלה מדברת על פטור לרשות השידור.
אופיר אקוניס: רק לרשות השידור.
קריאה-המשך: כאשר גברת דנה נויפלד מדברת על חיסכון, זה חיסכון לכל הגורמים.
אופיר אקוניס: את כספי התמלוגים קובעים לכולם.
אופיר אקוניס: חוסכים את הסכום הנוסף.
חיים אורון: אני רוצה לשכלל את ההצעה שלי, שתיפול כמובן, ולהציע שבעל רישיון שרישיונו פקע, במשך 5 שנים יקבל בחזרה את הכסף שהוא השקיע עכשיו.
חיים אורון: שלא יגידו לי שלקחו להם את הרכוש.
חיים אורון: היות ואני לא דואג אז אני גם לא דואג בהסתייגות הזאת.
חיים אורון: אנחנו משקיעים ברכוש שאינו שלנו.
חיים אורון: אם אתם לא בעסק, תקבלו בחזרה את הרכוש, אנחנו לא רוצים טובות.
חיים אורון: רק אל תעשו את זה על חשבון תקציב המדינה.
חיים אורון: כאן עוברים 20 מיליון שקל כאילו כלום.
חיים אורון: אני בא מישיבה בוועדת הכספים שבה על 200,000 שקל שוברים כוסות.
חיים אורון: אבל מה, אני עובד באוצר?
חיים אורון: נמאס לי כבר.
מנשה סמירה: אני רוצה להצביע על עוד שני עיוותים ולהעיר עוד הערה.
מנשה סמירה: עיוות נוסף, אם רוצים להיות עקביים בעניין החלוקה בין ציבורי ופרטי שהערוצים הפרטיים ישלמו אזי צריך להטיל את זה על הערוצים החדשים.
מנשה סמירה: מדוע ערוצים קיימים צריכים לממן הרחבה לטובת ערוצים פרטיים חדשים שיקומו?
מנשה סמירה: בואו נטיל את זה על החדשים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתה אומר שזה ינוקא.
מנשה סמירה: אני כמובן לא ממליץ על כך, כי זה יפגע ביכולת שלהם להיכנס לשוק, אבל אין היגיון לקחת מן הקיימים והטענה שאנו חוסכים להם מופרכת, משום שהם כבר נתנו את שלהם והם נמצאים.
מנשה סמירה: עכשיו בשביל לקלוט חדשים דורשים מהם לממן חדשים.
מנשה סמירה: זה באשר לעיוות הנוסף בתוך המגזר הפרטי, במרכאות.
יהודה סבן: הכי קל להיטיב עם הקיימים, עם ערוצים 2 ו-10, ולפגוע במי שעוד לא קיים, כי הוא לא נלחם כאן, הוא לא נמצא כאן.
אילאיל לבנת: שכחת שכאשר אהיה בעל רישיון חדש כבר לא אהיה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביחסים ביניהם הזכיינים צריכים להיות פחות.
אתי בנדלר: אני הצעתי שהמצטרפים ישלמו את החלק היחסי שלהם.
מנשה סמירה: הערה שנייה שמופנית לחבר הכנסת אורון, הערוצים המסחריים הקיימים, ערוצים 2 ו-10, אמנם מסחריים ומתקיימים ממכירת זמן פרסום, אבל אנחנו מתייחסים אליהם כאל ערוצים מסחריים-ציבוריים משום שמוטל עליהם בחוק נטל ציבורי של מכסות ושל תרומה ליצירה.
אילאיל לבנת: יותר מאשר על רשות השידור.
מנשה סמירה: מן הבחינה הזאת האיזון צריך להיות כזה שה-4% המפורסמים מממנים את התשתיות, הפצה שוטפת הם כן משלמים וכך ישלמו גם האחרים, ולכן הרחבה של תשתיות לערוצים חדשים שיקומו בוודאי לא צריכה להיות מונחת על כתפיהם אלא על כתפי המדינה.
מנשה סמירה: והערה אחרונה, במצב הנוכחי לא רק לוקחים את ה-4% כתמלוגים לאוצר המדינה, אלא יצטרכו לשלם בנוסף, כלומר עוד פחות כסף יהיה לטובת המסך שאת רוצה.
מנשה סמירה: כי 4% יילך למדינה כתמלוגים ובנוסף הם יצטרכו לשלם עבור הקמת המערכת והרחבתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו רוצים שזה לא יילך למדינה.
מנשה סמירה: זה אם ההצעה של היושב-ראש לא תתקבל.
אילאיל לבנת: המחויבות שלנו הרבה יותר גבוהה מאשר של ערוץ 1. שלא לדבר על מחויבויות התוכן של הגופים המסחריים.
מנשה סמירה: זה מגדיל את הנטל על הזכיין.
יהודה סבן: זה לא קשור לתמלוגים.
יהודה סבן: את ה-60% מן ההכנסות הוא חייב בכל מקרה.
מנשה סמירה: אבל את זה הוא לא יכול להפחית מן ההכנסה.
מנשה סמירה: הוא מוציא 4%, שהם 50 מיליון שקל, וצריך עכשיו לשלם עוד 20 מיליון שקל להרחבה מעבר ל-50 מיליון שקל.
מנשה סמירה: הוא טוען שזה עניין תקציבי.
מנשה סמירה: הרי כידוע הכנסות מתמלוגים אינן ידועות.
מנשה סמירה: יש 4%.
מנשה סמירה: זה יכול להיות 40 מיליון, 50 מיליון או 60 מיליון.
נגה רובינשטיין: זה כמו הכנסות ממסים שאינן ידועות.
מנשה סמירה: אנו עדים לכך שיש גידול בהכנסות.
מנשה סמירה: לכן הפער התקציבי מצטמצם, ולכן אין לו קושי כי הוא לא בנה על זה.
מנשה סמירה: על איזה סכום הוא בנה?
נגה רובינשטיין: זה לא עובד כך.
נגה רובינשטיין: תקציב תמיד בנוי על צפי.
אתי בנדלר: חבר הכנסת אורון, האם בהתאם להסתייגותך המצטרפים החדשים, הפרטיים-המסחריים, ישלמו את החלק היחסי שלהם, או אתה רוצה להטיל את זה רק על הקיימים היום?
אתי בנדלר: בהתאם להצעת החוק, אני מבקשת להזכיר, כולם משלמים.
חיים אורון: ביררתי את זה איתם.
חיים אורון: הוא אמר לי שכולם משלמים, לכן זה לא 20 מיליון שקל שייפול על הערוץ הראשון.
חיים אורון: אתם אומרים שיבואו עוד 6 או עוד 4, אז זה כבר יהיה 20 מיליון שקל לחלק ל-6, כלומר 3 מיליון שקל לכל אחד.
אתי בנדלר: על כל פנים, כדי להבהיר, אתה מציע שכל הגורמים המסחריים שאינם גורמים ציבוריים – גורם ציבורי לצורך העניין זה רשות השידור וערוץ הכנסת – כל אלה יישאו בעלות, כל אחד לפי חלקו היחסי?
אתי בנדלר: אתה מציע שבְּעלות מימון הקמת המערכת הנוספת יישאו כל הגורמים המסחריים-פרטיים?
אתי בנדלר: לרבות המצטרפים החדשים.
חיים אורון: הם ראשונים.
אופיר אקוניס: יש כאן הגנות ינוקא.
אופיר אקוניס: בעניין התמלוגים כבר נתנו להם הגנת ינוקא.
חיים אורון: כולם, להוציא הציבוריים.
אתי בנדלר: לפני ההצבעה אני מבקשת לפנות למר סבן.
אתי בנדלר: זרקת לחלל האוויר שמדובר בהסתייגויות תקציביות, בין אם תתקבל הצעת היושב-ראש ובין אם תתקבל הצעת חבר הכנסת אורון.
יהודה סבן: לגבי ההצעה של חבר הכנסת אורון אני לא בטוח שהיא תקציבית, אני צריך לבדוק.
חיים אורון: לפי המתמטיקה שלמדתי בכיתה ב', אם זה 20 מיליון שקל לחלק ל-6 זה פחות מ-5 מיליון שקל.
יהודה סבן: לא בטוח.
יהודה סבן: צריך לבדוק.
חיים אורון: ההצעה שלי לא תקציבית.
חיים אורון: רשות השידור ואלה ואלה ועוד אחד חדש מגיעים ל-5 גופים, ואם מחלקים 20 מיליון שקל ב-5 מקבלים 4 מיליון שקל, שזה פחות מ-5 מיליון שקל ואז זה לא תקציבי.
אתי בנדלר: בכל מקרה, ככל שתטענו שמדובר בהסתייגות תקציבית אני מבקשת שתמציא לוועדה בתוך פרק הזמן שהיושב-ראש יקבע הערכה תקציבית כדי שהוועדה תוכל לבדוק אותה באמצעות מחלקת המחקר ותקבע את העלות התקציבית של ההסתייגות.
אופיר אקוניס: עד ליום רביעי הבא.
יהודה סבן: העמדה שלנו מתבססת על האומדן של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
אתי בנדלר: לא משנה.
אתי בנדלר: אני מבקשת לקבל את זה בכתב כדי שנוכל לבדוק את ההערכות התקציביות.
יהודה סבן: בהנחה שנקבל עד אז את הנתונים מן הרשות השנייה ולטלוויזיה ורדיו.
אתי בנדלר: היושב-ראש נותן הוראה עד מתי תמציאו את ההערכה.
אתי בנדלר: תסיימו ביניכם את ההליכים הפנימיים.
חני לוז: אני מבקשת להעיר הערה עקרונית.
חני לוז: אני מייצגת את מרכיז תדמי"ת לתגבור הדמוקרטיה במדיה הישראלית, מיסודו של הפורום המשפטי.
חני לוז: אנחנו נמצאים כאן בדיון כדי לעודד לפתוח את השמיים, להכניס עוד ערוצים שיהיו בעלי רישיונות ולא זיכיונות.
חני לוז: הדיון הזה בעצם מטיל עלות כלכלית רצינית נוספת על ערוץ חדש שטרם נולד, שאיננו יודע כמה ירוויח, כאשר ידוע לנו שבמדינת ישראל עוגת הפרסום הולכת להתחלק על ערוצים נוספים ואיננו יודעים כמה אפשר יהיה להרוויח.
חני לוז: הערוצים החדשים עדיין לא קיימים ולא יכולים להגן על עצמם.
חני לוז: אני באה מטעם הציבור ואומרת שאנו רוצים שהם ייוולדו ויעלו לאוויר, אנו רוצים שהם ירוויחו ולא רוצים  להטיל עליהם עוד ועוד עלויות.
אופיר אקוניס: לפי הצעתי לא מטילים עליהם.
חני לוז: העלות של ההקמה לא צריכה להיות מוטלת על הערוצים החדשים.
אופיר אקוניס: זה בדיוק מה שהצעתי.
אופיר אקוניס: אני מציע שזה יהיה מכספי התמלוגים, וכאשר הצעתי תתקבל הם לא יהיו חלק מתוך המימון של הדבר הזה.
אופיר אקוניס: לכן אמרתי שגם זה סוג של הגנת ינוקא, מעבר להגנות ינוקא נוספות שהאנשים החדשים יצטרפו אליהן.
אופיר אקוניס: כלומר, את תומכת בהצעתי, אם הבנתי נכון, שכספי התמלוגים יממנו את ההקמה בשלב הזה של הרחבת מערך הערוצים.
אופיר אקוניס: את מצטרפת, פחות או יותר, לרעיון שלי, ואז החדשים לא יצטרכו לשלם.
אופיר אקוניס: אף אחד לא יהיה צריך לשלם אלא זה יגיע מכספי התמלוגים.
אופיר אקוניס: אעמיד להצבעה את הצעתו של חבר הכנסת אורון.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד הצעת חבר הכנסת חיים אורון לסעיף 29 (תיקון סעיף 51א לחוק העיקרי) – אין נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.
אופיר אקוניס: אין תומכים להצעה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון אינו יכול להצביע.
אופיר אקוניס: ההצעה של חבר הכנסת אורון לא נתקבלה והיא תהפוך להסתייגות.
אופיר אקוניס: מי בעד ההצעה לממן את עלות ההקמה מכספי התמלוגים?
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד הצעת חבר הכנסת אופיר אקוניס לסעיף 29 (תיקון סעיף 51א לחוק העיקרי) – 2 נגד – אין  נמנעים – אין ההצעה נתקבלה.
אופיר אקוניס: הצעתי לסעיף 29, שהוא תיקון סעיף 51א לחוק העיקרי, נתקבלה.
דנה נויפלד: הממשלה שומרת על זכותה להסתייג.
אופיר אקוניס: הגברת בנדלר תנסח כמובן את הסעיף.
אתי בנדלר: התיקון יהיה גם לסעיף 51א רבא וגם לסעיף 53 לחוק העיקרי.
אופיר אקוניס: נעבור לסעיף 30 – תיקון סעיף 51ב.
אתי בנדלר: טרם דנו בו.
אתי בנדלר: סעיף 51ב עניינו דמי הפצה.
אתי בנדלר: היו שתי הערות לסעיף 51ב.
אתי בנדלר: הראשונה, הערתו של היושב-ראש לגבי אפשרות לחשב את דמי ההפצה לא לפי מספר הערוצים המופצים אלא לפי השימוש שלהם בפועל, דהיינו רוחב הפס.
אופיר אקוניס: זה הצעת מנכ"ל הכנסת.
אתי בנדלר: נכון, אני מתנצלת.
אתי בנדלר: על מנת להבהיר, סעיף 29 להצעת הממשלה, המתקן את סעיף 51א לחוק העיקרי, מכיל תיקונים נוספים, לא רק בנושא המימון.
אתי בנדלר: אני רוצה לוודא שמצביעים על סעיף 51א שבהצעת הממשלה בכפוף לתיקונים עליהם הצבעת עכשיו, אדוני היושב-ראש.
אופיר אקוניס: זה בדיוק מה שהצבענו.
אתי בנדלר: כדי שלא יהיה ספק, הצעת הממשלה מאושרת בכפוף לאותם תיקונים.
אתי בנדלר: בסעיף 51ב היו שתי הערות.
אתי בנדלר: סעיף 51ב עניינו דמי ההפצה במערכת הדיגיטלית.
אתי בנדלר: הערה אחת היא הערתו של מנכ"ל הכנסת, שהציע לבחון אפשרות שדמי ההפצה יחושבו לפי רוחב הפס או לפי השימוש שנעשה בפועל על-ידי כל אחד מן הערוצים המופצים באמצעות אותה מערכת.
אתי בנדלר: מר סמירה אמר שהוא יתייחס לזה בהמשך.
אתי בנדלר: הערה שנייה, ביקשתי שבכל מקום שיש כאן התייחסות למועד המעבר זה יישאר פתוח לעת עתה.
אתי בנדלר: מדובר בעיקר על סעיף 30(3) המוסיף את סעיף קטן (ב1) לסעיף 51ב רבא.
מנשה סמירה: בסוגיית רוחב הפס, אמרתי קודם שמדובר כאן על השוטף, על דמי ההפצה, ולא על הקמה.
מנשה סמירה: כרגע נקבע שיינתן שירות שוויוני לכל הערוצים שנמצאים על המערכת, ואכן כך הוא.
דן לנדאו: תסביר לי למה זה שוויוני.
דן לנדאו: כאשר אחד משתמש ב-X ואחד משתמש ב-1.5 X זה לא שוויוני.
מנשה סמירה: אין מקרה שאחד משתמש ב-X ואחד משתמש ב-Y.
מנשה סמירה: כולם מקבלים את המינימום, כולם מקבלים את מה שהם צריכים, וזה נע בתוך tolerance מסוים.
מנשה סמירה: אפשר לראות ולבחון את זה.
מנשה סמירה: הפערים מזעריים ולא גדולים.
מנשה סמירה: כשייכנס HD אכן תהיה לזה משמעות רבה.
מנשה סמירה: כדאי לחכות, כי הנושא הזה יעלה לדיון בפורום מנכ"לים שיתכנס בזמן הקרוב.
מנשה סמירה: לא ניתן לטפל בזה דרך חקיקה כי זה רכיב שנצטרך לדבר עליו בהקשר לשירותים החדשים הנלווים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהיה ערוץ שירצה HD וערוץ שלא ירצה HD?
אופיר אקוניס: בעניין הזה אין הערות נוספות.
אופיר אקוניס: יש הערות אחרות להצעת הממשלה?
אתי בנדלר: פורום מנכ"לים הוא פורום חשוב מאוד, אבל אם תיקון החוק יתקבל אזי לא יעזור אם יוחלט דבר אחר בפורום מנכ"לים.
מנשה סמירה: במצב הקיים השירות שוויוני וההבדלים מזעריים.
מנשה סמירה: העלות של הבדיקה וכל המערך שנצטרך לקיים בשל הדבר הזה לא יצדיקו את הבדיקה.
מנשה סמירה: זה יחייב תוספת עלות לשוטף של כל המערכת.
מנשה סמירה: כאשר ייכנסו השירותים החדשים בהחלט יהיה הבדל בין השירותים הניתנים ובין העלויות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה לא לקבוע את זה עכשיו?
אתי בנדלר: דיברת על שירותי HD.
אתי בנדלר: זה לא רק HD אלא גם שירותים נלווים – EPG וכן הלאה.
מנשה סמירה: זה קיים אצל כולם באופן שווה.
מנשה סמירה: אני מדבר על השירותים הנלווים השונים.
מנשה סמירה: EPG יש לכולם וכתוביות סמויות יש לכולם.
מנשה סמירה: החוק קבע את זה וזה נועד להבטיח שתהיה רמת שירות, או רמת צפייה, או רמת שידור שוויונית, וזה יישמר.
דן לנדאו: אבל החוק במתכונתו מגביל אותך, גם כרגולטור וגם כמפעיל התשתית.
דן לנדאו: הוא קובע פרוסות שוות באופן שרירותי למדיי ולא תוכל "לנייד" רוחב פס מאל"ף לבי"ת.
לאה ורון: מה גובה דמי ההפצה המשולמים היום?
מנשה סמירה: נכון להיום הם עדיין לא משלמים כי זה היה במסגרת שידורי ניסיון.
לאה ורון: מה צופים שישלמו?
מנשה סמירה: זה פחות או יותר נאמן לתחזית המקורית, סדר גודל של 4-5 מיליון שקל, פלוס-מינוס, בשנה לכל ערוץ.
אופיר אקוניס: מר סמירה, אני מודה לך מאוד.
אופיר אקוניס: נאשר את הסעיף, למעט הסיפה לפסקה (3): "ולפני מועד המעבר, תהיה תחילת ההפצה לא יאוחר מיום ט' באייר התשע"ב (1 במאי 2012)".
אופיר אקוניס: נשאיר את זה ללא תאריך.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף 30 להצעת החוק (תיקון סעיף 51ב לחוק העיקרי), עם התיקון בסיפה פסקה (3) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 30 נתקבל, למעט הסיפה של פסקה (3), שם התאריך יישאר פתוח.
טל רוזנפלד: סעיף 31 – תיקון סעיף 52     "בסעיף 52 לחוק העיקרי –      (1)	בסעיף קטן (א) –      (א)	האמור בו יסומן "(1)" ובו במקום "כאמור בסעיף 51א(יב)" יבוא "לפי סעיף 51א(ד) או (ד1)";     (ב)	אחרי פסקה (1) יבוא:     "(2)	בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ומשדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית יפקידו, לפי דרישתה של הרשות, ערבויות להבטחת המימון של עלות ההקמה לפי סעיף 51א(ד1).
טל רוזנפלד: ";     (2)	בסעיף קטן (א1), במקום "ומרשות השידור" יבוא "מבעל רישיון לשידורי טלוויזיה, מרשות השידור וממשדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית".
טל רוזנפלד: "     	הסעיף הזה עוסק בערבויות ובבטוחות.
טל רוזנפלד: אלה התאמות שנדרשות בגלל המימון הנוסף.
טל רוזנפלד: אם יתקנו עכשיו את סעיף 51א אז גם כאן יצטרך להיכנס תיקון.
טל רוזנפלד: ההפניות כאן עכשיו לא נכונות.
חיים אורון: צריך למחוק את הכול כי לפי השינוי שנתקבל כאן אין ערבויות, כי זה על חשבון המדינה.
קריאה: סעיף 52 מדבר הן על דמי הקמה והן על דמי הפצה, אז צריך להבדיל בין שני הדברים.
לאה ורון: השאלה בגין מה הערבויות.
נגה רובינשטיין: אולי ההסתייגות תתקבל.
אופיר אקוניס: אבקש מן הייעוץ המשפטי של משרד התקשורת לעדכן את שר התקשורת בהקדם על ההחלטה של הכנסת בעניין הקודם.
קריאה: הם אמורים לשלם דמי הפצה והערבויות הן עבור דמי ההפצה.
נגה רובינשטיין: זה גם וגם, גם על ההקמה וגם על ההפצה.
נגה רובינשטיין: אנחנו צריכים לראות מה קורה עם ההפצה כדי לדעת מה רלוונטי.
ניר ימין: לגבי ההפצה זה רלוונטי.
ניר ימין: אפשר להתקדם קדימה, לראות מה קורה עם דמי ההפצה ולהחליט אחר-כך.
אופיר אקוניס: על הסעיפים הקודמים כבר הצבענו.
ניר ימין: אבל ייתכן שיידרשו תיקונים בסעיף הזה בגלל תיקונים שנעשו.
אופיר אקוניס: מה התיקונים הנדרשים בחקיקה?
נגה רובינשטיין: אם ההקמה תשתנה על-פי החלטת הוועדה אז אין סעיף ערבויות.
נגה רובינשטיין: לגבי ההפצה – אם ההפצה נותרת כפי שהיא אז יש צורך בערבויות.
אופיר אקוניס: ההפצה נשארת כפי שהיא, כפי שקבענו לפני דקה.
אופיר אקוניס: האם אפשר להצביע על הסעיף כפי שהוא או צריך להכניס בו שינויים מסוימים?
לאה ורון: אני מבינה שהיועצת המשפטית של משרד התקשורת מציעה לאשר את הסעיף הזה על מנת שאם תתקבל הסתייגותו של חבר הכנסת חיים אורון תהיה משמעות להסתייגות.
נגה רובינשטיין: לא רק זה, אלא גם לעניין ההפצה.
אופיר אקוניס: יש לנו כאן שאלה משפטית, לא עקרונית אלא בעיקר שאלה של נוסח, לגבי שינויים בסעיף 52 בעקבות שינויים שהכנסנו בשני הסעיפים הקודמים.
דינה עברי-עומר: להבטחת תשלום דמי ההפצה.
לאה ורון: זה רלוונטי רק אם תתקבל ההסתייגות של חבר הכנסת אורון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי צריך לכתוב שהערבות צריכה להיות של המדינה.
אתי בנדלר: לא. זה תלוי.
אתי בנדלר: ככל שהם לא יצטרכו לשאת במימון ההקמה הם לא יצטרכו להפקיד ערבויות.
מנשה סמירה: הסעיף הזה מדבר גם על ערבויות הפצה, לא רק על ערבויות הקמה.
אתי בנדלר: נתאים את הסעיף.
אתי בנדלר: ככל שהם לא יצטרכו לשאת בעלויות הקמה, נתקן את הסעיף הזה ונקשור את ההסתייגויות זו לזו.
אתי בנדלר: צריך להצביע על הסעיף הזה ולהבהיר שאותה הצעה, לפיה הם לא יצטרכו לשאת בכלל בעלות ההקמה, מחייבת תיקון בסעיף הזה, באופן שהערבויות יחולו רק לגבי עלויות הפצה ולא לגבי עלויות הקמה.
אופיר אקוניס: יוכנסו תיקונים אם יהיה בכך צורך.
מנשה סמירה: (א1) תקף גם עכשיו.
אופיר אקוניס: נצביע על הכול.
אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על תיקון סעיף 52, ואם יידרשו בו תיקונים, נתקן.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף 31 להצעת החוק (תיקון סעיף 52 לחוק העיקרי) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 52 נתקבל.
אופיר אקוניס: אם יהיה צורך, נכניס בו תיקונים.
טל רוזנפלד: סעיף 32 – תיקון סעיף 53     "בסעיף 53(א) לחוק העיקרי, במקום "כאמור בסעיף 51א" יבוא "לפי סעיף 51א(ד)".
טל רוזנפלד: "     	סעיף 53 הוא הסעיף שדיברנו עליו קודם, שעוסק בקיזוז כספי התמלוגים.
טל רוזנפלד: גם כאן נדרשת התאמה.
טל רוזנפלד: צריך להוסיף כאן את בעלי הרישיונות.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית התייחסה לזה במהלך הדיון ולכן אפשר לאשר.
אתי בנדלר: אני צריכה לבדוק מה התיקון המתחייב, להתאים את נוסח הסעיף להחלטות הוועדה.
אופיר אקוניס: צריך להצביע בכל מקרה בנפרד.
דנה נויפלד: אנחנו שומרים על זכותנו להגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: אתם צריכים לומר שהממשלה מבקשת להסתייג.
אופיר אקוניס: הממשלה שומרת על זכותה להסתייג בכל סעיף וסעיף ובאופן כללי.
אופיר אקוניס: זה ציטוט של הפקידוֹת הבכירוֹת בממשלה.
אופיר אקוניס: לא אמירה שלי ...
אופיר אקוניס: הבעיה בפרוטוקול שלא קולטים את החיוכים והצחוקים אז לפעמים זה עלול להיות בעייתי.
אתי בנדלר: הפרוטוקול לא קולט גם הרמת גבות ...
אתי בנדלר: סעיף 53 בנוסחו הנוכחי עוסק בתשלומים ששילם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה.
אתי בנדלר: צריך לשנות את זה ולכתוב "או בעל רישיון".
אתי בנדלר: אחרי "בעל זיכיון" יבוא "בעל רישיון", והפניה לסעיף 51א(ד), ככל שיהיה בה צורך, תשונה.
אתי בנדלר: אלה שני תיקונים.
אתי בנדלר: יש עוד תיקון בנוסף למה שמופיע כאן.
אופיר אקוניס: כל התיקונים הם כמובן בהתאם לתיקונים שהוכנסו קודם לכן, זה ברור.
אתי בנדלר: אני מבקשת להבהיר שמדובר גם בתמלוגים שישלם בעל רישיון ולא רק בעל זיכיון.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 32?
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף 32 להצעת החוק (תיקון סעיף 53(א) לחוק העיקרי) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 32 נתקבל.
טל רוזנפלד: סעיף 33 – הוספת סעיף 53א     "אחרי סעיף 53 לחוק העיקרי, יבוא:     "53א.
טל רוזנפלד: שידור בערוץ נפרד     בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישדר בערוץ אחד שבו ישודרו שידורי בעל הרישיון, חברת החדשות ושידורי הרשות כמשמעותם בסעיף 48, בלבד.
טל רוזנפלד: ""     	המשמעות של הסעיף, שבכל ערוץ יהיה רק בעל רישיון אחד.
טל רוזנפלד: בערוץ יהיו השידורים שלו, שידורי החדשות ושידורי הרשות – שזה סעיף אחר.
אתי בנדלר: היום בערוץ 2 משדרים שני זכיינים.
נגה רובינשטיין: עד 2% מתוך שידוריו של בעל זיכיון או בעל רישיון.
נגה רובינשטיין: זה סעיף 48 שאותו קראנו קודם.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 33?
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף 33 להצעת החוק (הוספת סעיף 53א לחוק העיקרי) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 33 נתקבל.
טל רוזנפלד: סעיף 34 – תיקון סעיף 54     "בסעיף 54(א) לחוק העיקרי, אחרי "שידורי טלוויזיה יתקיימו" יבוא "עד למועד המעבר".
טל רוזנפלד: "     	זה תיקון טכני.
אופיר אקוניס: במועד המעבר עוד נטפל.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 34?
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף 34 להצעת החוק (תיקון סעיף 54 לחוק העיקרי) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 34 נתקבל.
טל רוזנפלד: סעיף 35 – תיקון סעיף 55     "בסעיף 55 לחוק העיקרי –      (1)	בסעיף קטן (א3), אחרי פסקה (1) יבוא:     "(1א)	על אף הוראות פסקה (1) וסעיף 53א, פקעו או בוטלו הזיכיונות של כל בעלי הזיכיונות לשידורי טלוויזיה בערוץ 2, במועד החל בתקופה שתחילתה במועד המעבר וסיומה ביום י"ח בחשוון התשע"ו (31 באוקטובר 2015), לא יפקע, בשל כך בלבד, הזיכיון שהוענק לטלוויזיה הלימודית לפי פסקה (1) והוא ימשיך לעמוד בתוקפו עד תום התקופה האמורה, ובלבד שבעל רישיון לשידורי טלוויזיה עושה שימוש באפיק קיים כהגדרתו בסעיף 71ד(ז); שידורי הטלוויזיה הלימודית ישודרו בערוץ שבו משדר בעל הרישיון האמור, ואולם יחידת השידור על-פי הזיכיון של הטלוויזיה הלימודית תהיה בהיקף שמונה אחוזים וחצי מזמן השידורים, כהגדרתו בסעיף 48(א), של בעל הרישיון האמור.
טל רוזנפלד: ";     (2)	בסעיף קטן (ב), אחרי "70" יבוא "71ד".
אופיר אקוניס: הסעיף הזה זהה למה שאישרנו בזמנו בכפר המכבייה, אז בואו נאשר אותו.
אופיר אקוניס: כלומר, עד לשנת 2015 הם יפעלו באותה מתכונת.
נגה רובינשטיין: נשמר המצב כפי שהיה באפיק 22.
שאול מגנזי: זה אבסורד.
שאול מגנזי: אם עוברים למשטר רישיונות זה סיפור אחר לגמרי.
שאול מגנזי: מה הם צריכים לעשות שם?
שאול מגנזי: למה?
שאול מגנזי: מה ההיגיון?
אילאיל לבנת: אנחנו רוצים להבין את הרציונל.
אופיר אקוניס: השאלה הזאת באמת מעניינת.
אופיר אקוניס: אגב, הצבענו עליה כבר בישיבה הקודמת.
קריאה: לא שומעים את עו"ד רובינשטיין.
קריאה: התשובה חשובה לנו.
נגה רובינשטיין: זה לא ישמש אתכם לעתירה, אל תדאגו, זה בסדר ...
נגה רובינשטיין: הטלוויזיה הלימודית נקבע שהזיכיון שלה - - -
אופיר אקוניס: למה כתוב "לימודית"?
אתי בנדלר: זה השם שמופיע בחקיקה.
אופיר אקוניס: טוב שזה לא "נאמנות הטלוויזיה על שם קרן רוטשילד", השם שהיה להם בשנת 1966.
אופיר אקוניס: לא ידעתי שהשם הרשמי הוא "הטלוויזיה הלימודית".
דנה נויפלד: זה השם הרשמי שמוענק לה בחקיקה.
אופיר אקוניס: למדנו היום ששמה הרשמי בחוק של טח"י הוא "הטלוויזיה הלימודית".
אופיר אקוניס: הממשלה מציעה שמתכונת השידורים שלה בערוץ השני – יהיה מי שיהיה הגוף שיפעיל אותו – יישמר.
עמוס נוימן: אולי אפשר לשים אותם בכל הערוצים החדשים ...
נחמן שי: זאת השאלה שלי, האם בכל הערוצים תפעל גם הטלוויזיה הלימודית?
נחמן שי: למה לא בכולם?
נחמן שי: שיהיה בכולם.
אופיר אקוניס: לא, זה יהיה רק בערוץ השני, שיחזיק בו מי שיהיה.
אופיר אקוניס: מר מגנזי, אולי זה יהיה אתה ואולי זה יהיה אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה רק ערוץ 2 צריך לסבול?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא כולם?
אופיר אקוניס: בערוץ 10 לא צריך את החצי שעה שידור של הטלוויזיה הלימודית?
קריאה: זה לא חצי שעה.
קריאה: זה שעה וחצי.
אופיר אקוניס: אבל אולי ערוץ 10 ישדר על האפיק של ערוץ 2.
דנה נויפלד: מי שיהיה באפיק 22 יצטרך לשדר את שידורי הטלוויזיה הלימודית.
מנשה סמירה: זה לא ערוץ 10, זה "ישראל 10".
מנשה סמירה: אני מציע שתירשם הערה שמנכ"לית טח"י, גברת יפה ויגוצקי, אמרה כאן בוועדה שאם הם יעברו ויקבלו את הזכות להיות משודרים כערוץ מלא על "עידן פלוס" אז הם מוותרים.
אופיר אקוניס: כרגע אין זה המצב.
מנשה סמירה: לא, אבל כדאי לזכור את זה.
אופיר אקוניס: בעניין הזה, להערתך, אני לא בטוח שלא נכניס אותו כערוץ ציבורי בתוך הרחבת ה-DTT, אבל הממשלה הודיעה לנו שהיא מתנגדת התנגדות נחרצת לדבר הזה.
נגה רובינשטיין: הממשלה מתנגדת להוספה של כל ערוץ נוסף ל-DTT.
אופיר אקוניס: משרד האוצר הודיע ומשרד התקשורת הודיע.
אופיר אקוניס: בעניין הזה היתה דווקא אחידות מחשבה בממשלה.
נגה רובינשטיין: הממשלה מתנגדת לכל הוספה של גורמי שידור נוספים מעבר לקיימים לבעלי הרישיונות לטלוויזיה על-פי חוק הרשות השנייה.
אופיר אקוניס: גם אם הם ציבוריים.
שאול מגנזי: עדיף שלא ייכנסו.
שאול מגנזי: אחרת, מי ישלם שם?
אופיר אקוניס: אם הטלוויזיה הלימודית היתה נכנסת לשם, אומר מר סמירה שאז היא היתה יוצאת מערוץ 2.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הטלוויזיה החינוכית תיכנס ל-DTT - - -
אופיר אקוניס: היא לא נכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל רוצים לעשות הרחבה.
דנה נויפלד: ההרחבה נועדה לבעלי רישיונות חדשים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא בטוח לא נכנסת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז גם היא לא משלמת?
אתי בנדלר: היא לא אמורה להיכנס בהתאם להצעת החוק הממשלתית.
נגה רובינשטיין: אפשר להטיל עליה תשלום בלי שהיא נכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי ייכנס החלק היחסי שיש לה באפיק 22.
אופיר אקוניס: הצבענו כבר על כך.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, גם חבר הכנסת שי וגם חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ' הצביעו אתנו בישיבה היסטורית בגני התערוכה.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 35?
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף 35 להצעת החוק (תיקון סעיף 55 לחוק העיקרי) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 35 נתקבל.
טל רוזנפלד: סעיף 36 – תיקון סעיף 56     "בסעיף 56 לחוק העיקרי –      (1)	בכותרת השוליים, בסופה יבוא "או לרישיון";     (2)	בסעיף קטן (א) –      (א)	במקום הרישה יבוא "לא יינתן זיכיון לשידורי טלוויזיה או רישיון לשידורי טלוויזיה – ";     (ב)	אחרי פסקה (1) יבוא:     "(1א)	לבעל רישיון לשידורי טלוויזיה;";     (ג)	בפסקה (2), במקום "בתאגיד בעל זיכיון" יבוא "בבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בבעל רישיון לשידורי טלוויזיה";     (ד)	בפסקה (3), במקום "(1) או (2)" יבוא "(1), (1א) או (2)";"     	אלה התאמות טכניות: "סייג לזיכיון", ואנחנו מוסיפים לזה "או לרישיון".
טל רוזנפלד: אותם סייגים שחלו על בעלי זיכיון יחולו גם על בעלי רישיון.
אופיר אקוניס: גם בסעיף 37 יש תיקונים טכניים?
אופיר אקוניס: אם כן אז תקראי אותו ונצביע על שניהם.
טל רוזנפלד: סעיף 37 – תיקון סעיף 58     "בסעיף 58 לחוק העיקרי, בהגדרה "הפקה עצמית" אחרי "לשידורי טלוויזיה" יבוא "בעל רישיון לשידורי טלוויזיה" ואחרי "שבעל זיכיון" יבוא "או שבעל רישיון";"
אופיר אקוניס: אין הערות על שני הסעיפים.
אופיר אקוניס: נצביע על שניהם.
אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיפים 36 ו-37 להצעת החוק (תיקון סעיפים 56 ו-58 לחוק העיקרי) – רוב נגד – אין  נמנעים – אין הסעיפים נתקבלו.
אופיר אקוניס: סעיפים 36 ו-37 נתקבלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו כאן אמר שגם הרדיו עובר ב-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נכון?
אופיר אקוניס: מר סמירה הודיע שכל ערוצי הרדיו יעלו על ה-DTT.
מנשה סמירה: לא הודעתי דבר כזה.
אופיר אקוניס: סליחה, אבל הצעת דבר כזה.
אופיר אקוניס: אבל לזה הממשלה לא מתנגדת.
דנה נויפלד: היא מתנגדת.
אופיר אקוניס: מה רע בזה?
אופיר אקוניס: כפי שהיום זה עובר ב"הוט" וב"יס".
מנשה סמירה: הנושא נמצא בדיון אצל שר התקשורת.
אופיר אקוניס: לשם מה לקיים על כך דיון?
אופיר אקוניס: תוסיפו את ערוצי הרדיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוסיפו וכל העולם ישמע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפריפריה תוכל לשמוע את הרדיו.
אופיר אקוניס: אני לא מבין מדוע צריך לקיים על כך דיון.
אופיר אקוניס: תעלו את ערוצי הרדיו וזהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לעבות את המערכת לצורך זה?
נגה רובינשטיין: ייתכן.
אופיר אקוניס: בינתיים 140,000 אנשים רכשו את הממיר החד-פעמי של ה-DTT.
מנשה סמירה: נמכרו כ-140,000 ממירים.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', אני מודה שזה רעיון מצוין.
דנה נויפלד: יש החלטת ממשלה בעניין הזה.
דנה נויפלד: חבל לפתוח את הדיון.
אופיר אקוניס: לא חבל לפתוח את הדיון.
אופיר אקוניס: מר בן בסט, תשב ליד מיקרופון כדי שנשמע את העמדה שלך.
דנה נויפלד: יש החלטת ממשלה בעניין "מערך ה-DTT לאן".
דנה נויפלד: הנושא הזה יעלה לדיון.
דוד בן בסט: כשאת מדברת על מערך ה-DTT את מדברת בדרך כלל על הטלוויזיה.
דוד בן בסט: אני דיברתי גם עם שר האוצר וגם עם שר התקשורת.
דוד בן בסט: לא הבנתי שיש איזו התנגדות.
דוד בן בסט: להיפך, אני סבור שאם מדברים כאן בשם הפריפריה – וחברות "יס" ו"הוט" עשו מעשה גדול והעלו את כל תחנות הרדיו ל-DTT – אין שום סיבה לא להעלות את תחנות הרדיו.