GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: אדוני, סליחה, אתם קיבלתם המון זמן לדבר.
אופיר אקוניס: לא, אבל לא הועלו התמלוגים, לא החברות המשדרות.
אופיר אקוניס: הזכייניות לא עלו ולא על חברות הסלולר.
אופיר אקוניס: נהפוך הוא, עכשיו מדברים אפילו על הורדה והשוואה של הזכייניות לאחוז אחד.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא רוצים ליפול בדבר הזה.
מיכאל מלכיאור: מה שחשוב, כמו שהם גם אמרו, זה ה- government take.
אופיר אקוניס: אגב, אתה יודע שגם השידור הציבורי, אתה מציע שנעלה את התמלוגים לזכייניות?
מיכאל מלכיאור: לא, אני מספר לך על מה שאמר שר בכיר בליכוד.
מיכאל מלכיאור: אני לא טוען את זה.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שאנחנו לא ניכנס לפלונטר הזה של התמלוגים לעומת המסים, גם לא נשתמש בסיפור הזה של מצרים, שזה נכון.
מיכאל מלכיאור: אני מוכן שה- government takeיהיה כמו במצרים, אם מר תשובה מסכים לזה, זה בסדר גמור.
מיכאל מלכיאור: ה- government take צריך להיות הגון, צריך להיות כמו שממשלות הליכוד החליטו עליהם ב-2001 ו-2002, כמו שלא הורד אף פעם מהשולחן, הם יקבלו רווחים בשפע וזה מגיע להם, יהיו להם ולסוף כל הדורות שפע של מיליארדים של דולרים, הם לא יפסיקו להשקיע בארץ, וגם הציבור יקבל את מה שמגיע לציבור ואנחנו נשמח להיות בשיח על זה.
מיכאל מלכיאור: הפעם, לעומת 2001 ו-2002, לא יצליחו לקיים את הדיון הזה בלי שדעת הציבור גם תבוא לידי ביטוי.
אופיר אקוניס: מתוך מסמך מרכז המחקר והמידע של הכנסת, על תמלוגים בנורבגיה, אני מקריא; עד שנת 86' גובה התמלוגים נע בטווח שבין 8% ל-14%, כאשר משנה זו גובה התמלוגים עומד על---
נחמן שי: מסים, מסים.
אופיר אקוניס: אני סיימתי לקרוא את הציטוט?
אופיר אקוניס: אני מצטט במדויק; כמו באנגליה, גם בנורבגיה, משולמים למדינה מסים על רווחי החברות מנפט וגז.
אופיר אקוניס: זה רק להערתך לגבי נורבגיה.
מיכאל מלכיאור: אבל למה אתה אומר שזו הערתך לגבי מה שאמרתי.
מיכאל מלכיאור: אני אמרתי אחרת.
אופיר אקוניס: לגבי נורבגיה.
אופיר אקוניס: לגבי התמלוגים והרטרואקטיביות וכדומה וכדומה.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', בבקשה.
אורית זוארץ: חבר הכנסת אקוניס, אתה הולך לפי הרשימה?
אורית זוארץ: סליחה, חבר הכנסת הורוביץ ואני, היינו פה מתחילת הדיון.
אורית זוארץ: עם כל הכבוד.
אופיר אקוניס: היא צריכה לצאת.
אורית זוארץ: מה לעשות, גם אנחנו צריכים לצאת.
אורית זוארץ: באנו במיוחד.
אורית זוארץ: חבר הכנסת הורוביץ, היית לפניי?
אמנון כהן: היא קיבלה זכות דיבור.
אופיר אקוניס: טוב, בבקשה, חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ'.
אורית זוארץ: לא, יש כאן תור ויש כאן דרך לנהל את הישיבה.
אופיר אקוניס: אנחנו מחלקים את הזמן בצורה ברורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבל שאתם יוצאים, אני רוצה להגיד כמה דברים שכדאי שתקשיבו.
אורית זוארץ: חבר הכנסת אקוניס, עם כל הכבוד, אני יודעת שדעתי אינה נוחה---
אופיר אקוניס: אני לא יודע מה דעתך בכלל.
אורית זוארץ: ולכן אתה מתנהג כפי שאתה מתנהג, וגם חבר הכנסת הורוביץ ישב כאן מתחילת הדיון.
אופיר אקוניס: אני לא יודע מה דעתך.
אורית זוארץ: אני לא יודעת, יש כאן רשימת דוברים ש---
אופיר אקוניס: שיחכה.
נחמן שי: מעלת בתפקידך כיושב ראש הישיבה הזאת, אני אומר לך, כדי לקדם את הדעות והעמדות שלך.
נחמן שי: זה היה מכוער מאין כמוהו וזה מתאים לגישה של---
אופיר אקוניס: מאה אחוז, שלום לך.
אופיר אקוניס: בבקשה, חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה רוצה, אתה יכול לתת זכות דיבור למישהו אחר.
אופיר אקוניס: אני מודיע לפורום הזה שאני ממש לא מתרגש מהצעקות של חבר הכנסת שי.
אורית זוארץ: זה לא עניין של צעקות, זה עניין של התנהלות, חבר הכנסת אקוניס.
אופיר אקוניס: וגם לא משלך.
אורית זוארץ: בסדר, אנחנו יודעים שאתה לא אוהב לשמוע ביקורת.
אופיר אקוניס: אני מאוד אוהב.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, תזכרו שאנחנו בדיון משודר.
אופיר אקוניס: אפילו מבחינת הנימוס הוא יכול היה לתת לגב' שמאלוב ברקוביץ' לדבר.
אורית זוארץ: אבל יש סדר, חבר הכנסת אקוניס, באמת.
אופיר אקוניס: אני לא יודע מה דעתו---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, יושב ראש הוועדה לא יודע מה הדעה שלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא דיברתי איתו בנושא ולא דיברתי עם אף אחד מחברי הכנסת בנושא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה קולות שנאמרו שמדובר על כסף ואני חושבת שלא מדובר על כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שמדובר על ערכים, על יושר, על יושרה, על אמונה ועל אמון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בעיניי הדיון כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערי הרב אני אצטרך לחזור על דברים שנאמרו כאן, אבל אני חושבת שמדינת ישראל חייבת לעמוד בחוזים וחייבת לעמוד בהסכמים.
אורית זוארץ: מי שאמר את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד את זה עוד פעם, כדי שאת תביני את זה.
אורית זוארץ: לא דיברתי, יש כאן הערות מהקהל.
אורית זוארץ: נכון, אתם לא תאהבו לשמוע את מה שיש לי לומר, אבל תצטרכו להתמודד עם זה.
אופיר אקוניס: מאיפה את יודעת מה?
אופיר אקוניס: אנחנו לא יודעים מה את רוצה לומר.
אורית זוארץ: אני לא מדברת איתך, אופיר, יש פה קהל.
אופיר אקוניס: אבל גם אני לא יודע מה את רוצה לומר.
אורית זוארץ: אופיר, יש כאן קהל שהבאת, שמעיר הערות וקריאות ביניים, אז או שתקשיב להערות הביניים, או שתשמע---
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הוויכוחים האישיים האלה מיותרים.
אופיר אקוניס: אני לא הבאתי לישיבה הזאת בן אדם אחד.
אורית זוארץ: אני לא יודעת, יש כאן הערות ביניים ו---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להמשיך בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערי הרב אנחנו רגילים לראות שנעשים מכרזים ופתאום ברגע האחרון מי שהשקיע, מי שזכה במכרז, הוא פתאום בא להגיד למדינה, 'סליחה, טעיתי, טעות, אני לא יכול' ואז המדינה באה לקראתו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועכשיו המדינה באה ועשתה חוזה, וזו הכותרת הבאה, אני מבינה, ב-Themarker על הפעילות שלי למען הטייקונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו סתם הערה קטנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ופתאום מגיעה המדינה ואומרת שהיא עשתה חוזה, אבל היא לא רוצה כל כך לעמוד בו.
דב חנין: המדינה לא עשתה שום חוזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת דב חנין, אל תפריע לי בבקשה.
דב חנין: אין חוזה, חברת הכנסת ברקוביץ'.
אופיר אקוניס: דב, אנחנו מודים לך.
כרמל שאמה-הכהן: דב, אתה דיברת היום הכי הרבה.
אופיר אקוניס: דב דיבר פחות ממך טיפה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, במצטבר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אני מייצג מפלגה יותר גדולה.
אופיר אקוניס: זה נכון, אין על זה ויכוח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שאנחנו מאוד רגילים לעשות את זה לעצמנו ולהתבכשש בפרטץ' הזה של הניהול ושל החוזים שנחתמים ומכרזים שניגשים אליהם ופתאום חוזרים בהם ואנחנו פה בכנסת, לצערי הרב, הרבה פעמים גם עוזרים לבוא ולשנות את המכרז לטובת זה שזכה, כי השני שלא זכה מחר מגיש מכרז...
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בכוונה עושה את זה מאוד מסובך, כי כך זה נראה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא מבינה למה אנחנו עושים את התמונה המכוערת הזאת גם למשקיעים זרים וחבל מאוד שחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שכל כך נאבקת לטובת הציבור בישראל, לא נשארה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר היה לקבוע פגישה לא בשלוש, בארבע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לי יש פגישה ועובדה שאני כאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם אנחנו רוצים שהציבור יאמין בנציגי הציבור שלו, אז הם צריכים לדעת שאנחנו יודעים לעמוד מאוד מאוד בצורה איתנה מאחורי החלטות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני מאוד רוצה לדעת מי הם אותם האנשים שבשנת 2001 החליטו לא לשנות את זה והם צריכים לענות על הדבר הזה ואני לא חושבת שאנחנו צריכים פה לשבת בשקט ולדבר עליהם כאילו הם עברו...
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זאת הממשלה הזאת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת ואולי זאת ממשלה שאפילו אני איכשהו קשורה אליה.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, אתה מדבר על ממשלת שרון הראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: אני הייתי עושה לה חיוב אישי.
מיכאל מלכיאור: לא, ההחלטה של הממשלה היתה בסדר.
מיכאל מלכיאור: מה שקרה פה בכנסת שהלוביסטים---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו כבר עם הלוביסטים.
מיכאל מלכיאור: אבל זה מה שקרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מספיק עם הדבר הזה של הלוביסטים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא יהיו פה אנשים תמימים, שבאים להגיד 'לובי חזק'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם גם מעבירים לובי חזק כשהם רוצים להעביר משהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מספיק עם השטויות האלה, 'לובי חזק בכנסת, הם עשו לובי חזק', וכשזה טוב להם, להצעת חוק שהם רוצים להעביר ויש לובי חזק, זה לא מפריע להם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז או שנחליט שהלוביסטים לא יישבו פה, או שנשתוק וניתן להם לעבוד פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, אני מדברת אליך כרגע כשר לשעבר.
אופיר אקוניס: וגם יושב ראש ועדה לשעבר וגם חבר כנסת ובוודאי מכיר את העבודה.
אופיר אקוניס: אולי אני לא שמעתי, אבל ההערות שלך, כאשר תמכת בממשלתו הראשונה של מר ברק, שהעביר חינם אין כסף משאב טבע ישראלי לפלשתינים, זה אפילו היה ללא תמורה, כמתנה לפלשתינים בתחילת כהונתו כראש ממשלה, אני לא זוכר ששמעתי, ואתה היית חבר בסיעתו, את האמירות שלך.
אופיר אקוניס: אולי אני לא שמעתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אתה מוציא אותי מהריכוז.
דב חנין: על מה אנחנו מדברים, חבר הכנסת אקוניס?
אופיר אקוניס: אתה יודע בדיוק על מה מדובר.
אופיר אקוניס: את האיוולת הזאת אתה מכיר טוב מאוד.
אופיר אקוניס: אגב, לא שמעתי גם הערות שלך בעניין הזה.
אופיר אקוניס: אה, אולי לא היית פה בכנסת.
אופיר אקוניס: את האיוולת הזאת, לתת לפלשתינים מתנה, משאב טבע ישראלי.
ציון פיניאן: מדבר על קרן ישראל החדשה.
דב חנין: שכחת את הטילים האירניים.
אופיר אקוניס: לא שכחתי אותם, תאמין לי.
דב חנין: אתה עוזב נושא כל כך חשוב, באמת, הטילים האירניים, צפון קוריאה.
אופיר אקוניס: אם אתה עדיין לא הבנת את כל ההקשרים, אז אתה בבעיה קשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני חושבת, אדוני היושב ראש, שאותם נציגי ציבור שמגיעים לעבוד בכנסת וחושבים שהם יגמרו קדנציה, יקבלו החלטות מאוד מאוד קשות ויילכו ולא יקרה להם כלום, אולי כדאי שנדבר גם על זה, כי אחריות של איש ציבור צריכה להיות לשנים רבות ואני רוצה לדעת מי האנשים שהחליטו והם צריכים לתת על זה את הדין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל כרגע זה המצב.
אופיר אקוניס: את מדברת על דין רטרואקטיבי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, במקום תמלוגים רטרואקטיביים, שיהיה דין רטרואקטיבי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאוד בעד לשנות את הצעת החוק, כמובן לא רטרואקטיבית, ואני לא מסכימה שצריכים להיות רק 20%, אני חושבת שהאחוזים צריכים לעלות ואלה שיבואו צריכים לדעת שזאת התמונה וזה מה שהם צריכים להחליט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם מדינת ישראל תראה שבעקבות זה שהיא החליטה שהתמלוגים יהיו 30% לא יבוא משקיע זר, שתחליט מה היא רוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל כרגע לשנות את הצעת החוק ולעשות בסך הכל 20%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת טעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן מה שאני אומרת זה שאם אנחנו מגישים הצעת חוק, התמלוגים צריכים להיות הרבה יותר גבוהים, אבל רק למי שנכנס חדש, לא למי שחתמו איתו חוזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להציע לך, אדוני, אני כן ממליצה ומציעה אולי הצעה פרודוקטיבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת שאתה עושה הרבה מאוד למען ישראל ואני לא חושבת כמו חברת הכנסת שלי יחימוביץ שלא צריך להצדיע לנובל, כן צריך להצדיע לנובל ולהצדיע ככה שיבואו הרבה נובלים למדינת ישראל, ואני יודעת שאתה עושה למען המדינה הרבה מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה לך שאתה תפגוש את שר האוצר ותציע לו להקים קרן לאומית מתמלוגים שאתה והוא תחליטו, שלא קשורים בחוק, לא קשור בכמה אתה מעביר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סכום ספציפי שאתה בא ואומר, 'מהכנסות של הגז אני מוכן להשקיע מיליארד שקל, 2 מיליארד שקלים לנושאים לאומיים' שהממשלה תחליט, אם זה חינוך ואם זה בריאות, ולבוא עם הרצון הטוב שלך, כי עשית את זה הרבה מאוד, ולהפסיק את המשחק הזה שכולם כל כך אוהבים לשחק, ואני רוצה כן לחזק את מה שאתה אומר, את הנושא של הטייקונים שנהיו פה אויבי העם וחמאס במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, חבל שאתה לא מקשיב לי, אמרתי פה משפט מאוד חשוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יותר נכון, חזרתי אחרי חבר הכנסת פיניאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שאתה, אדוני יצחק תשובה, תתייחס בכובד ראש להצעה שלי, כי אני יודעת שאתה הקמת קרן שהיא קשורה לתשובה ואני חושבת שאולי היה צריך להקים קרן שקשורה אך ורק לתמלוגי הגז, להכנסות מהגז ואני חושבת שזו הצעה ש---
יצחק תשובה: אני מבטיח לך להתייחס לזה בכבוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מודה לך מאוד.
אופיר אקוניס: עורך דין דן כרמלי, איגוד לשכות המסחר.
דן כרמלי: אדוני היושב ראש, כדי לקצר אני אבקש להעביר את רשות הדיבור למר אורי אלדובי.
אורי אורבך: שלום.
אורי אורבך: אני היושב ראש הזמני של איגוד תעשיות הגז והנפט בישראל.
אורי אורבך: למרות תחושת הביטחון של חלק מהנוכחים פה על השולחן שכל ההחלטות הן בידינו, אז יש לי קצת חדשות.
אורי אורבך: אנחנו בעולם מאוד תחרותי, מאוד מאוד אגרסיבי, יש משמעות קריטית למהירות קביעת העובדות בשטח וזרימת ההשקעות ארצה.
אורי אורבך: כמו למדינות השכנות אלינו, זה קריטי ליצוא ולשימוש המקומי.
אורי אורבך: כמדינה, אנחנו חייבים לקבל החלטות נכונות ומהירות.
אורי אורבך: להגביר את קצב ההשקעה בפיתוח התעשייה העצומה הזו כמשימה לאומית לגז ונפט כחול לבן.
אורי אורבך: מהיכרותי הקרובה לענפים מאוד מפוקחים, כמו גמל ופנסיה, למדתי שדרך קבלת ההחלטות הטובה ביותר היא דרך ההידברות.
אורי אורבך: אי אפשר לבטל את הניסיון הספציפי הישראלי והבין לאומי שיש לנו פה בענף הזה.
אורי אורבך: הקמנו איגוד שמרכז את כל השחקנים, היצרנים והמפעילים בארץ שמטרתו ליצור תהליכי הידברות בין הרשויות השונות והיצרנים ושלטונות המס.
אורי אורבך: בהידברות.
אורי אורבך: כל תקנה ושינוי, ויש רבים וכבדים, חייבת לעבור הגהה מהירה, טיוטות, מתייחסים להערות, מתקנים או לא מתקנים, וחוסכים בכייה לדורות של טעויות שקשה מאוד לשרש, של מומנטום ודברים אחרים שקורים במהלך של שינויים מהירים מדי.
אורי אורבך: החוקים הרלוונטיים לתחום הגז והנפט, חלקם באמת מאוד ארכאיים.
אורי אורבך: בתוך הידברות נוכל לעדכן אותם לעולם מודרני שמתייחס לטכנולוגיות הקיימות ללא מקלות בגלגלים.
אורי אורבך: רוב המשקיעים בגז ובנפט בארץ הם הציבור, באמצעות אחזקות ישירות ביחידות השתתפות בשותפויות גז ובאמצעות הגופים המוסדיים.
אורי אורבך: אז אם תתקיים פגיעה, היא פגיעה בכל הציבור ובכל המשקיעים.
אורי אורבך: מעבר לכך אסור לשכוח שאין תקדים למהלך רטרואקטיבי.
אורי אורבך: כמדינה מתקדמת ומתוקנת שהיתה אור לגויים מבחינת רגולציה, וראינו את זה במשבר 2008, אסור לנו ליפול למהלך חשוך של שינויים לאחור שהיו משנים בדיעבד החלטות עסקיות.
אורי אורבך: כללי המשחק חייבים, אחרי ההידברות, להשתנות קדימה, תוך התייחסות לזמן הסתגלות לקבלת החלטות עסקיות.
אורי אורבך: לסיכום, זה העתיד של המדינה, גיאופוליטית וכלכלית, ומתוך הצמיחה האמיתית שהדבר הזה יכול ליצור במדינה שלנו, נוכל לפתור גם את הבעיות הפנימיות האחרות שיש לנו בתוך המדינה.
אורי אורבך: חייבים מנהיגות כלכלית ערכית ברורה, קבועה ושקופה, שכחול לבן בשימוש מקומי ויצוא זה הדגל שלה.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת זוארץ, בבקשה.
אורית זוארץ: תודה רבה לאדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, נציגי הארגונים שנשארו כאן, המשקיעים.
אורית זוארץ: אני בהחלט חושבת שאתם עושים עבודה נהדרת וההסתכלות שלנו על המזרח התיכון צריכה להיות הסתכלות של סטרט אפ והסתכלות רחבה, לא רק למקום שבו אנו עומדים אלא גם מזרחה, צפונה ודרומה, לנסות לבנות קשרים ואני מקווה מאוד שממשלת נתניהו תשכיל להבין ולהפנים את הסוגיות האלה כדי לחשוב על עתידה של מדינת ישראל, לא רק דרך הציר הביטחוני אלא גם דרך הציר הכלכלי שמשרת את האינטרסים של כולם.
אורית זוארץ: אין כאן מאבק שלנו, של הארגונים.
אורית זוארץ: גילוי נאות, אני הגעתי מתוך הארגונים החברתיים אל הכנסת כדי לחולל את השינוי, כדי לייצג את האינטרסים של החברה האזרחית וכדי להגן על האינטרסים של החברה האזרחית.
אורית זוארץ: אני חושבת שאין כאן ויכוח, כבוד יושב הראש, שצריך לשנות את המאזן בחלוקה ואת גובה התמלוגים ואמרת את זה לא פעם במהלך הדיון, שאתה מסכים ואתה חושב שהצעת החוק של חברת הכנסת יחימוביץ היא במקומה.
אורית זוארץ: אבל יחד עם זאת---
אופיר אקוניס: לא דיברתי על הצעת החוק באופן ספציפי, דיברתי על הרעיון.
אורית זוארץ: דיברת על הרעיון באופן כללי.
אורית זוארץ: כלומר אין ויכוח, צריך לעשות שינוי במאזן ולכן נקודת המוצא שלנו, של כולנו, היא אותה נקודת מוצא, השאלה היא מה הוא המאזן.
אורית זוארץ: פתחת בדבריך ואני לא יכולה להתעלם מזה וציטטת את מנחם בגין ז"ל, שוק חופשי, רגישות חברתית.
אורית זוארץ: אני שומעת אותך מדבר הרבה על שוק חופשי, את הרגישות החברתית אני לא כל כך רואה.
אופיר אקוניס: שלי או של מר בגין?
אורית זוארץ: דבריך.
אורית זוארץ: אתה קצת לוקח את זה, אתה מחמיא לעצמך.
אופיר אקוניס: אני תלמידו, אני מנסה לעשות מה שהוא לימד אותי.
אורית זוארץ: אני אשמח לקבל הערות לאחר מכן.
אופיר אקוניס: תקבלי.
אורית זוארץ: המשכת את המיקוד שלך ודיברת על החרדות והעצמת החרדות, התמקדת ברעש רקע, בביקורת של ארגון אחד נגד ארגון שני, בוא נבדוק גם מה מקורות המימון של הארגון שמשמיץ את הקרן החדשה לישראל ואת שתי"ל, שאגב כל אדם שני במדינת ישראל נהנה---
ציון פיניאן: הקרן החדשה סיבכה את המפלגה שלך במלחמה האחרונה.
אורית זוארץ: ---נהנה מהפעילות של שתי"ל והקרן החדשה לישראל.
כרמל שאמה-הכהן: ציפי לבני לא יכולה לנסוע ללונדון---
אופיר אקוניס: אין לי אלא להסכים עם חברי הכנסת שאמה ופיניאן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מגנים על הגב' לבני.
אופיר אקוניס: אני לא מגן עליה, אבל זה נכון.
אורית זוארץ: אנחנו מכירים את התהליך הזה ואת הדמוניזציה הזאת גם מתוך ארגוני הנשים.
אורית זוארץ: אותם גופים אגב, אותו גוף שמבקר את הקרן קם נגד הג'נדר מיינסטרימינג בצבא והוא טוען שהקרן החדשה לישראל מרוממת ארגוני נשים שמחלישים את צה"ל.
אורית זוארץ: אז הקשקוש הזה חוזר עכשיו גם בסוגיות הכלכליות.
אורית זוארץ: אנחנו מכירים את הטענות האלה, צריך לבדוק מי הגורמים שמממנים אותם ומי מאפשר להם לתלות שלטי ענק במיליונים בכל מדינת ישראל.
אורית זוארץ: אז איך אומרים?
אורית זוארץ: צריך לבדוק את זה ברמה הדו צדדית.
אורית זוארץ: והטענה שהעלאת התמלוגים תחליש את החוסן של מדינת ישראל, הכלכלי, הביטחוני.
אורית זוארץ: בואו נכניס את הדברים לפרופורציה, הכלכלה של מדינת ישראל איתנה, ראינו את זה במשברים האחרונים וראינו כיצד מדינת ישראל עמדה איתנה מול המשבר הגלובלי ואיפה אנחנו נמצאים היום ולכן יציאה במתקפה נגד ארגון או גוף, מטרתה להכניס את האזרחים לפניקה ולהסיט את הדיון מהעיקר.
אורית זוארץ: אנחנו חייבים לחזור לדיון.
אורית זוארץ: ואני כאן רוצה לסכם ולומר עוד משפט אחד על הרטרואקטיביות.
אורית זוארץ: אני מסכימה עם חברי הכנסת פיניאן ושמאלוב ברקוביץ'---
אופיר אקוניס: נו, אז כולם מסכימים.
אורית זוארץ: אני מסכימה שממשלת ישראל, מדינת ישראל, פוגעת באזרחי מדינת ישראל בהתנהלות הרטרואקטיבית ובקיצוצים הרטרואקטיביים גם בשלטון המקומי.
אורית זוארץ: בואו ניקח את זה על כל הסקאלה.
אורית זוארץ: כשממשלת ישראל מקצצת רטרואקטיבית, מישהו קם וזועק?
אורית זוארץ: חבר הכנסת פיניאן, היית סגן ראש עיר, אתה יודע על מה אני מדברת.
אופיר אקוניס: אבל הקיצוצים הם לא רטרואקטיביים, אפילו לשיטתך.
אורית זוארץ: הקיצוצים הם רטרואקטיביים.
ציון פיניאן: כל החלטה היא מיום קבלת ההחלטה.
אורית זוארץ: לא, רטרו.
אורית זוארץ: תדבר קצת עם ראשי רשויות.
אופיר אקוניס: לא נכון, לא נכון.
אורית זוארץ: תדבר עם מר בוחבוט.
אופיר אקוניס: לא, אין רטרואקטיביות.
אופיר אקוניס: מר אדירי, יש החלטות רטרואקטיביות בקיצוץ?
אופיר אקוניס: התשובה היא לא, תודה.
אורית זוארץ: הדברים האלה קורים, ונכון, ממשלת ישראל נוהגת בחוסר אחריות, אני מסכימה.
אורית זוארץ: אני מצטרפת לדברי הביקורת שלך.
אורית זוארץ: לכן אני אומרת, בואו נחזור למיקוד שלנו בשינוי המאזן בחלוקת ההון בחברה הישראלית, בהגדלת גובה התמלוגים, וכאן אני כן בעד היזמים ובעד המשקיעים, בצורה מידתית ומאוזנת ובהידברות.
אורית זוארץ: חברת הכנסת יחימוביץ הציעה כאן לעבור לתהליך של הידברות, יש כאן ועדה שפועלת, צריך לכבד את הוועדה הזו, צריך לתת לה לסיים את עבודתה.
אורית זוארץ: אגב, חבר הכנסת אקוניס, אין שום צורך להקים תת ועדה בוועדת כלכלה---
אופיר אקוניס: לא הצעתי.
אורית זוארץ: לא, שמעתי כל מיני רעיונות יצירתיים מהצדדים.
אורית זוארץ: אין שום מקום להקים תת ועדה נוספת במסגרת הוועדה הזו---
אופיר אקוניס: לא עלתה הצעה כזאת ואנחנו לא מעלים את זה.
אורית זוארץ: אני רק אומרת שזו הצעתי, חבר הכנסת אקוניס ולתת לוועדה אחרת.
אורית זוארץ: אתה הופך להיות קרדום כנגד פעילות הממשלה.
אורית זוארץ: באופן מאוזן ומידתי, זה הסיכום.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לברך על הדיון החשוב הזה.
חמד עמאר: להתווכח זה טוב.
חמד עמאר: מי חשב שאנחנו נתווכח על גובה התמלוגים היום.
חמד עמאר: לפני לא הרבה זמן היינו אי בודד כאן במזרח התיכון, בלי גז, בלי נפט, היום יש לנו את התגלית הזאת, יש לנו את הכחול לבן שמדברים עליו כולם ואנחנו צריכים לעודד.
חמד עמאר: לעודד את המשקיעים הזרים, לעודד את המשקיעים המקומיים, לעודד את הנושא ולא לבוא ולהתווכח כאן.
חמד עמאר: אני חשבתי לשבת בדיון מעמיק בנושא בוועדה, גלשנו לרטרואקטיביות של רשויות מקומיות, גלשנו למקומות שלא היינו צריכים לגלוש---
אופיר אקוניס: כל אחד אומר מה שהוא רוצה.
חמד עמאר: היינו צריכים לבוא ולהתמקד בתמלוגים ובגובה התמלוגים.
אופיר אקוניס: אתה קודם כל צודק ולהערותיו מתחת לשפם, כמו שאומרים, של חבר הכנסת חנין, כאשר התריעו על הסכנה האירנית, מר יצחק רבין עוד עשה את זה בסיוריו, אז תפסיק לזלזל בזה.
אורית זוארץ: הסכנה האירנית זו בעיה של המזרח התיכון---
אופיר אקוניס: לא, תפסיק כבר לבטל את זה.
דב חנין: אני לא מזלזל, אבל זה לא הדיון היום.
דב חנין: אתה רוצה להיות יושב ראש ועדת חוץ וביטחון?
דב חנין: מה אתה רוצה מאיתנו?
אופיר אקוניס: זה מאוד קשור לדיון.
חמד עמאר: חבר'ה, בואו לא נשכח שאתם בשידור ואנחנו לא באנו להתווכח.
דב חנין: הוא רוצה להתחיל לדבר על התמלוגים ואתה מפריע.
אופיר אקוניס: זה מאוד קשור, חבר הכנסת חנין.
חמד עמאר: בואו נתמקד בתמלוגים, אני יודע שחברי כנסת אוהבים לצעוק, במיוחד כשזה משודר, כי רוצים שכולם ישמעו אתכם, בואו תתמקדו בעיקר.
חמד עמאר: אם אנחנו רוצים להתמקד בעיקר ולא לשחק לפופוליזם...
חמד עמאר: אם אנחנו רוצים לשחק, בואו ניכנס לאשלגן בים המלח, בואו ניכנס לעניין של המיסוי ממצרים, בואו ניכנס אפילו לאתר החרמון, אתר תיירותי, בואו ניכנס לכל הדברים לעומק.
אורית זוארץ: רק נשאר שאני מוכנה לתמוך בליברמן.
חמד עמאר: תאמיני לי, לא רק את מוכנה לתמוך בליברמן, הרבה אזרחים במדינת ישראל תומכים בליברמן.
דב חנין: אנחנו נתמוך בהעלאת התמלוגים על האחים עופר ואתה תתמוך בהעלאת תמלוגי הגז.
חמד עמאר: חבריי חברי הכנסת, בואו נירגע קצת וניכנס לעומק הדברים.
חמד עמאר: יש היום ועדה שיושבת ודנה בנושא.
חמד עמאר: ממה ששמעתי מהאוצר, זה על דעת משרד התשתיות והיא צריכה לתת את המסקנות לשר התשתיות וגם לראש הממשלה, אבל לפי מה שהקריא היושב ראש, זה לא נכון.
חמד עמאר: מה שאמר היושב ראש שצריך לתת את המסקנות לשר האוצר, לא היה כתוב 'יוגשו מסקנות לשר האוצר, לשר התשתיות ולראש הממשלה'.
חמד עמאר: זה שולי.
חמד עמאר: אין ויכוח על הנושא, אין ויכוח שאנחנו דנים על נושא מאוד רגיש כלכלית למדינת ישראל, נושא שיכול להרחיק הרבה משקיעים ממדינת ישראל.
חמד עמאר: אנחנו צריכים לבוא ולעודד אנשים שיגיעו.
חמד עמאר: אם אנחנו רוצים לעודד כחול לבן, אנחנו צריכים לעודד שמשקיעים יגיעו לארץ וישקיעו במדינת ישראל.
חמד עמאר: אל תשכחו איפה אנחנו נמצאים, אנחנו נמצאים במזרח התיכון, אנחנו לא נמצאים באירופה, אנחנו לא נמצאים בארצות הברית.
חמד עמאר: אנחנו נמצאים במזרח התיכון, במה אנחנו מוקפים כולנו יודעים, אנחנו לא צריכים להתווכח.
חמד עמאר: בשביל להעביר דברים מישראל לאירופה זה לא כמו מנורבגיה להעביר למדינה באירופה.
חמד עמאר: אנחנו נמצאים במקום מאוד רגיש, בואו ניקח את הנושא הזה בחשיבותו המלאה, בואו נעביר את הנושא אפילו למשרד הממונה על הנושא.
חמד עמאר: יש משרד תשתיות במדינת ישראל.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני שמעתי אותך מציע לשר שייקח את זה על עצמו, יש שר במדינת ישראל שהוא שר התשתיות שממונה על הנושא.
חמד עמאר: בואו ניתן לו את האחריות שהוא אמור להיות ממונה עליה.
אמנון כהן: יש שר בלי תיק שרוצה לעזור.
חמד עמאר: מה שאני מציע, אני מציע להעביר את העניין לבדיקה של הגורמים המקצועיים האמונים על הנושא, שהוא משרד התשתיות ושר התשתיות, על מנת שיבחנו מחדש את מדיניות חלוקת הרישיונות, התמלוגים, בעניין חיפוש הגז והנפט בישראל ובכלל משק האנרגיה וייתנו את המלצותיהם לוועדה ואני מקווה שבדיון הבא נתמקד בנושא העיקרי ולא נשחק לפופוליזם הזול.
אופיר אקוניס: דר' אריה ונגר, אדם טבע ודין.
אריה ונגר: אדם טבע ודין, אגב, רק לפתיח, הוא ארגון סביבתי ויש גם פן סביבתי לנושא הזה שעוד לא עלה, שעובד, אגב, עם חברי כנסת מימין ומשמאל, כדי לקדם ענייני איכות סביבה שבעינינו הם עניינים ציוניים.
אריה ונגר: לא מזמן מדינת ישראל הצטרפה לארגון ה-OECD ואני אקרא הגדרה של משאב ציבורי מתוך אתר האינטרנט של ה-OECD: Common property resources and baomental our natural resources owns and mannaged collectivly by a community or society and other by individuals.
אריה ונגר: כלומר יש כאן שני עקרונות.
אריה ונגר: עיקרון של בעלות הציבור ועיקרון של ניהול על ידי הציבור.
אריה ונגר: שמעתי כאן בדיון הרבה מאוד דוברים שאמרו שאין חולק על זה שבאופן עקרוני המשאב שייך לציבור.
אריה ונגר: זה לעניין עיקרון הבעלות.
אריה ונגר: אבל אי אפשר לקבל את העיקרון הזה רק מן השפה לחוץ בלי שהוא בא לידי ביטוי.
אריה ונגר: הוא צריך להתבטא בפועל, ועל כן לשיטתנו ולתפיסתנו, תמלוגים של מעל 50%, קרי הרוב, ואני לא מדבר כרגע על תמלוגים, מסים, החלק של הציבור מהרווחים, כמובן אחרי שהיזם כבר כיסה את השקעותיו וכולי וכולי, החלק של למעלה מ-50% הוא בררת המחדל וכל חלק שהוא נמוך מזה הוא זה שמצריך הנמקה רצינית שעדיין לא שמעתי כאן בדיון ולא ניתנה, ולא להיפך.
אריה ונגר: זאת אומרת העלאת התמלוגים איננה זקוקה להנמקה, להיפך, הקטנת תמלוגים או חלק של למטה מ-50% הוא זה שזקוק להנמקה.
אריה ונגר: בנוגע לעיקרון הניהול.
אריה ונגר: באופן עקרוני, בתיאוריה, אם ניקח את התיאוריה המוחלטת, ניהול משותף של כל הציבור היה מצריך אולי לכאורה משאל עם ויש, על פי המסמך של מרכז מחקר והמידע של הכנסת, מדינות שעשו את זה.
אריה ונגר: בהנחה שכאן זה לא ישים---
אופיר אקוניס: בוא תן להעביר את משאל העם על---
אריה ונגר: בהנחה שכאן זה לא ישים, אז הדרך השנייה והמקובלת היא שהממשלה היא נאמן הציבור ומתוקף כך הממשלה, כנאמן, צריכה להעדיף את אינטרס הציבור ולשקף בהחלטותיה את עיקרון הבעלות.
אריה ונגר: כיוון שהזמן קצר אני אגיד עוד מלה על עיקרון הבעלות ועוד שתי מלים על עניינים סביבתיים.
אריה ונגר: הבעלות, יש לזכור, אינה רק של הדור שלנו, אלא גם של הדורות הבאים וזה רק יד המקרה שהמאגרים האלה התגלו עכשיו ולא עוד 20 שנה, כשאולי הילדים שלנו היו מנהלים פה את העניינים.
אריה ונגר: על כן אנחנו קוראים להקים קרן שחלק או מרבית כספי התמלוגים יושקעו בה או יושמו בה לטובת הדורות הבאים, שתשקיע גם בטיפוח מקורות אנרגיה ירוקים, בחיסכון באנרגיה בפרויקטים אנרגטיים אחרים.
אריה ונגר: מדובר פה על ראייה רחבה יותר של משק האנרגיה, על מנת שהדורות הבאים יוכלו גם ליהנות מהמשאב הזה ולא רק לסבול מנזקיו, כי אסור לשכוח שבד בבד עם התועלת יש גם נזק סביבתי, אמנם מוקטן ביחס לנזקים אחרים, אבל עדיין זה דלק שכשורפים אותו הוא פולט זיהום אוויר, גזי חממה וכולי וכולי.
אריה ונגר: לכן יש להכליל גם את השיקול הסביבתי הזה ואנחנו מצטרפים לאמירות שנשמעו, בדבר ראייה כוללת של ניהול משאבי הטבע, לרבות משאבי ים המלח וכולי.
אופיר אקוניס: על זה אין ויכוח בוודאי.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבייב.
רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב ראש.
רוברט טיבייב: זרקו פה כמה דברים לגבי הכלכלה הסובייטית, אני הבן אדם היחידי שמכיר---
קריאה: אם אתה לא שם לב, רוב חברי הכנסת פה הם סובייטים.
אופיר אקוניס: הכלכלה הקומוניסטית של רוסיה הסובייטית.
רוברט טיבייב: אני חושב שאני הבן אדם היחידי פה באולם שמכיר את הכלכלה מבפנים, דווקא מתחום האנרגיה.
רוברט טיבייב: הרגשתי את זה גם על עצמי.