GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: כבוד השר, האם אפשר לחשוב על משהו שיכול לאזן את הבעייתיות בה נתקלנו בה עכשיו?
אופיר אקוניס: אתה הצעת שאתה תקבע  וכי הסמכות תהיה שלך אחרי התייעצות עם המועצות.
אופיר אקוניס: האם אפשר שיהיה רצף הגיוני -  אם צריך לכתוב את זה, אולי גם נכתוב את זה -  בו ישודרו כל ערוצי הברוד קסטינג, 1, 2, 3, 4 ואם יהיה 5, 6 ו-7, הם יהיו כמובן שבעה בעלי רשיונות ושם זה יהיה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, בדבוקה על השלט ולא פרוס הלאה.
משה כחלון: כמובן שזאת הכוונה עם המגבלות הקיימות אבל אין לנו כל כוונה לשים את ערוץ אחד ב-21 ואת השני ב-39 וכולי.
משה כחלון: מדובר על רצף ככל שניתן אבל הכוונה היא ליצור דבוקה של מספרים עוקבים.
משה כחלון: אני צריך לתת ליוליה שתי תשובות ואחת אני אשיב ואת השנייה תיתן נגה.
משה כחלון: לגבי החדשות, אמרתי לפני שהגעת שמבחינתי אני כבר רואה את הרפורמה ואיך היא נראית.
משה כחלון: דבר אחד עדיין לא סגור וזה בעייתי, ואני מסכים אתך, וזה נושא חברות החדשות.
משה כחלון: הנושא הזה לצערי לא ייסגר היום כי יש שם בעיות משפטיות ובעיות חוקיות.
משה כחלון: אנחנו נצטרך למצוא את הדרך לעשות את זה מבחינה משפטית.
אופיר אקוניס: מבלי לפגוע באף אחד.
אופיר אקוניס: אני באמת מקווה שאני לא פוגע ולא אפגע אבל אני חושב שזה בדיוק הסיכום.
אופיר אקוניס: אתם הרי מכירים את תפיסותיי.
אופיר אקוניס: הפלורליזם בחדשות בישראל הוא נמוך.
אופיר אקוניס: אני מצטער, אני באמת מקווה שאני לא פוגע כאן באף אחד, אבל אני אומר לכם את זה לא כחבר כנסת מסיעה מסוימת אלא כאזרח בישראל שמדי פעם צופה במהדורות החדשות.
אופיר אקוניס: לצערי הן לא מגוונות מספיק.
קריאה: כי זאת המציאות.
אופיר אקוניס: לא, זה להאשים את המציאות.
אופיר אקוניס: כאשר יש פאנל לא מאוזן, זה לא לשנות את המציאות אלא זה לשנות את הפאנל.
אופיר אקוניס: זה ממש לא בעיני המתבונן ואני יודע טוב מאוד על מה אני מדבר.
אופיר אקוניס: כך זה גם אצלך וגם אצל מר וייס.
אופיר אקוניס: אני רוצה לומר לזכותה של רשות השידור, שם הפאנלים והשיח הם המאוזנים ביותר והם צריכים להיות מאוזנים גם בערוצים המסחריים.
אופיר אקוניס: אמרתי שאני מקווה שאני לא פוגע באף אחד, אבל לך עכשיו לרחוב ותשאל האם חדשות 10 או חדשות 2 הן מאוזנות או מביאות לידי ביטוי את השיח הציבורי בישראל, ואני מהמר שהתשובות יאמרו לא.
אופיר אקוניס: אנחנו נצא להפסקה.
אופיר אקוניס: אנחנו מחדשים את הישיבה.
נחמן שי: בהקשר לדיון הקודם על ה-12-13, אמנם לא הייתה הצבעה בעניין הזה.
אופיר אקוניס: הייתה.
נחמן שי: לכן אני רוצה לרשום הסתייגות בנושא של מתי מתחילים, ב-2012 או ב-2013 ואני רוצה להשאיר את ועדת הכלכלה במעמד של הסתייגות.
לאה ורון: לסעיף ההגדרות, להגדרת תקופת מעבר.
נחמן שי: אני מקווה שאנחנו נמצא את דרך המלך.
אופיר אקוניס: זה נרשם ויבוא לידי ביטוי.
נחמן שי: אני רוצה שתהיה הסתייגות שלי.
אופיר אקוניס: מר אילון הודיע לי שהוא מוותר על זכות הדיבור.
אופיר אקוניס: מר אבי וייס.
אבי וייס: תודה אדוני היושב ראש.
אבי וייס: כבוד השר סייג בתחילת דבריו את עניין חברת החדשות אבל חברת הכנסת ברקוביץ’ העלתה את זה שוב.
אבי וייס: אני רוצה להציג כאן את מה שעלול להתרחש.
אבי וייס: אם אין ערוץ 2, זה אומר שבמחי יד מחקתם את חברת החדשות של ערוץ 2. אם לא מוצאים איזשהו פתרון יצירתי לעניין הזה, חברת החדשות של ערוץ 2 נסגרת כי אף אחד לא יודע מי יזכה ביתר הערוצים המסחריים, האם ייקחו את חדשות ערוץ 2 או לא ייקחו אותן.
אבי וייס: בשלב זה בתוך זמן קצר – ולהערכתי אני מדבר גם על הערוץ האחר, על ערוץ 10 – עלי לפטר כ-400 עובדים כי אין בעל בית, אין ערוץ 2, אין מכרז על אפיק 22, ולכן יש כאן לא מעט דברים שהם בגדר לוט בערפל.
אבי וייס: אני לא כל כך מבין איפה מעמדנו אלא אם כן כבר עכשיו מראש ומהיום מגדירים שבעלי הבית של ערוץ 2, קשת ורשת, הם בעלי הבית בעתיד של חברת החדשות של ערוץ 2.  להערכתי זה הפתרון היחיד ההגיוני נכון להיום כדי לאפשר לחברת החדשות של ערוץ 2 להתקיים.
אבי וייס: אם זה לא קורה, 400 עובדי חברת החדשות הולכים הביתה.
לאה ורון: אתה מוכן לחזור על הפתרון שאתה מציע?
אבי וייס: ההצעה שלי היא להגדיר שבעלי חברת החדשות של ערוץ 2 – אני מניח שגם חברת החדשות של ערוץ 10 – בעלי הזיכיון של חברת החדשות של ערוץ 2 דהיום, הם יהיו בעלי הזיכיון או בעלי הבית של חברת החדשות בעתיד.
אבי וייס: אחרי כן הם יתמחרו ביניהם כי אחרת במצב כזה, במצב היום, זה מעבר לדלת.
אבי וייס: הרפורמה היא בעוד שנה.
אבי וייס: כלומר, אם אני צריך לסגור היום חוזה עם מישהו, אני לא יכול לעשות זאת.
אבי וייס: אם אני צריך להאריך חוזה בנווה אילן, אני לא יכול כי בעוד שנה אין דבר כזה כמו חברת החדשות.
אבי וייס: אני לא מבין את ההגיון של כל הדבר הזה אפרופו חברת החדשות.
נגה רובינשטיין: שאלה קשה אבל התשובה לא כל כך מסובכת.
נגה רובינשטיין: יוחלט מה שיוחלט בסופו של דבר בעניין חברת החדשות כפי שאמר השר, אבל המצב המשפטי הקיים, זה המצב שנהג גם בשנת 2005 כאשר טלעד נאלצה להיפרד מחברת החדשות, זה שעם תום תקופת הזיכיון נגמרת האחזקה במניות הרכוש של חברת החדשות, של בעלי הזיכיונות הקיימים.
נגה רובינשטיין: זה המצב הקיים.
נגה רובינשטיין: אפשר להחליט על העברת המניות שהאחזקה בהן נגמרת בשנת 2005.
אבי וייס: אם היא נגמרת ואין ערוץ 2 יותר?
אבי וייס: את מציגה כאן מצב לא ממש מדויק.
נגה רובינשטיין: אם היית היום בשנת 2014, לא היית יודע מי בעלי הבית שלך בשנת 2015.
אבי וייס: אבל היה ערוץ 2.
נגה רובינשטיין: היום ניגשים מי שהיו ניגשים למכרז והיו מקבלים זיכיון על אותה חברת חדשות.
נגה רובינשטיין: גם כעת ניתן לקיים מכרז בין המתמודדים על הרשיונות על חברת החדשות.
נגה רובינשטיין: אפשר להחליט בסופו של יום שבמקום לחזור למדינה ושהיא תמכרז אותה לגורם שלישי, יישארו על אף המצב הקיים בידי הזכיינים, אבל זאת לא הסיטואציה שקיימת כעת.
אבי וייס: גבירתי, את הצגת כאן את דוגמת טלעד אבל אני חושב ומשוכנע שהיא לא רלוונטי כי טלעד עזבו ב-2005 כאשר יש ערוץ 2 וחדשות ערוץ 2 ויש אפיק שנקרא 22.
אבי וייס: במצב הזה החדש שאתם מציגים כאן היום לראשונה, לא דובר על זה עד היום, אין אפיק שנקרא ערוץ 22.
אבי וייס: לכן חברת החדשות של ערוץ 2 נסגרת.
אבי וייס: אני חושב שזאת טעות קשה ולהערכתי יש פוליטיקאים שרוצים להחליש את כל חברת החדשות ואולי למזער את חברת החדשות של ערוץ 2 כי זה מאוד נוח לפוליטיקאים, כך שהיא תהיה דבר קטן, לא חשוב ואולי לא רלוונטית.
אבי וייס: אני משוכנע שאם היום לא מוגדר שהרצון שלכם לסגור את הערוצים 10 ו-22, אם המצב שבו בעלי הזיכיון היום – רשת וקשת – הם לא הבעלים בעתיד של חברת החדשות, חברת החדשות נסגרת.
אבי וייס: את אומרת שילכו על מכרז.
אבי וייס: זאת אומרת, גם על האפיק יהיה מכרז ואחרי כן, אחרי האפיק, הם יצטרכו לשלם עוד מאות או  עשרות מיליוני שקלים עבור חברת החדשות כשהיא שלהם.
אבי וייס: אני לא מבין את העניין הזה.
אופיר אקוניס: בהזדמנות הזאת אני רוצה לאחל בריאות לחבר הוועדה ישראל חסון.
אופיר אקוניס: דיברתי אתו אתמול ואיחלתי לו בריאות בשמי ואני מניח שכל הנוכחים כאן מוסרים לו בריאות מהירה.
משה כחלון: אבי, אני מציע שלא נלך יותר מדיי רחוק.
משה כחלון: אני מסכים אתך שזה שינוי משמעותי.
משה כחלון: אמרתי בתחילת הדיון שצריך למצוא מענה משפטי כדי להסדיר את המצב הזה.
משה כחלון: נכון, אני אמרתי שיש בעיה ואמרתי זאת ראשון.
משה כחלון: יש כאן בעיה.
משה כחלון: אין צורך לומר שהפוליטיקאים רוצים להחליש ואני חושב שזה מיותר שהדברים האלה ייאמרו לפרוטוקול, במיוחד כאשר אני אומר בתחילת הדיון שנתקלנו בבעיה בחברת החדשות.
משה כחלון: נטיית לבי באופן אישי היא כן להשאיר אותה ואנחנו מנסים למצוא את הדרך.
משה כחלון: אל תשכח שמדובר במוצר שהוא לא שלך.
משה כחלון: עם כל ההסתייגויות, בסוף הוא לא שלך, משפטית.
משה כחלון: הגנה מן הצדק שלך אבל זה לא שלך.
משה כחלון: לכן מנסים למצוא את הדרך ואני חושב שזה גם הדבר הנכון.
משה כחלון: לא צריך להתחיל לתקוף ולומר שרוצים להחליש.
משה כחלון: אני חושב שזה לא המקום.
משה כחלון: תן לנו את הזמן שלנו.
אבי וייס: אם כך, את המשפט הזה אני מבקש למחוק מהפרוטוקול.
משה כחלון: יש מספיק דברים רעים על הפוליטיקאים ולא צריך להוסיף עליהם.
מנשה סמירה: אדוני היושב ראש, על הפרק עוד חודשיים תקציב חברת החדשות ל-2011.
מנשה סמירה: אם זה לא שלהם, אין תקציב.
אופיר אקוניס: זה יהיה לפני.
נחמן שי: אני מאוד מוטרד ממה שאתה אומר.
נחמן שי: קודם כל מהתחושה שמישהו רוצה לפגוע בחדשות בכלל ובכם בפרט, כי נדמה לי שלא הייתה כוונה כזאת בשום מקום, ואם היא קיימת, צריך להוריד אותה באופן מיידי מהשולחן.
נחמן שי: הלא ידעתם – לא שאני שמח על זה ואני גם לא מסכים – שזה הולך להיות נושא למכרז.
נחמן שי: בעיניי זה מגוחך, אבל זאת הייתה כוונת המחוקק, שערוץ 2 ילך לכיוון אחד וחברת החדשות, או שהיא תלך אתו או שהיא תעמוד למכרז.
אבי וייס: אומרים שאין יותר אפיק 22.
אופיר אקוניס: אומר מר וייס שלא יהיו חדשות 2 כי לא יהיה ערוץ 22.
נחמן שי: אבל היה עשוי להיות מצב שבעלי הבית הנוכחיים נודדים לערוץ 48 או 52 וגם מתמודדים עליהם ולוקחים אתכם.
אבי וייס: לא.
נחמן שי: אם הם לא היו זוכים ב-2.
אבי וייס: הם לא היו לוקחים אותם כי  הם טענו שאנחנו שייכים לאפיק.
נחמן שי: נכון, אני יודע.
אבי וייס: ולכן לא היינו הולכים אתם.
נחמן שי: נכון, אבל אם הם לא מצליחים ועוברים ל-45 ורוצים אתכם מאוד ומשקיעים בכם את ההשקעה הראויה, הם לוקחים אתכם ל-45.
מנשה סמירה: הוא לא מדבר על אי החלפת בעלי הזיכיון.
מנשה סמירה: החדשות צמודות ל-2.
מנשה סמירה: מי שיזכה, מקבל גם את זה וגם את זה.
אופיר אקוניס: שר התקשורת הודיע, ואנחנו קיבלנו את עמדתו, שבישיבה הבאה ידונו בנפרד בחברת החדשות.
אופיר אקוניס: הוא גם הודה ואמר שלדבר עדיין לא נמצא הפתרון.
אופיר אקוניס: אבי, תודה, שמענו את ההערה שלך ואנחנו נדון בה.
אופיר אקוניס: זה מצריך מחשבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לבקש לא להצביע על זה היום?
אופיר אקוניס: על חברת החדשות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, על האפיקים.
אופיר אקוניס: תכף נסכם את הדיון ונצביע.
אופיר אקוניס: גברת בשרי.
מיטל בשרי: ההצעה של משרד התקשורת היא מאוד גורפת וזה הפתרון לפיו היושב ראש דאג למסעודה משדרות.
מיטל בשרי: גם אנחנו דואגים לכל הצרכנים בשדרות.
מיטל בשרי: זה הפתרון שיקל על הצרכנים לחפש את אותם הערוצים וזה יהווה גם תחרות אמיתית, כך שאפשר יהיה מערוץ אחד לשני ביתר קלות ולהסתגל למעבר הזה מאפיקים 2 ו-10 בעצם העובדה שיהיה רצף של מספרים.
מיטל בשרי: אנחנו מבקשים שעל מנת לשמור על רצף המספרים האלה, נשמח אם זה יעוגן בהצעת החוק הנוכחית.
אופיר אקוניס: המועצה לצרכנות תומכת בעיקרון של הרצף.
אופיר אקוניס: צריך להכניס את זה כך שזה יהיה כתוב.
משה כחלון: כן, אבל יש לי שאלה לאנשי המקצוע כי אני פשוט לא יודע.
משה כחלון: לגבי ה-HD, אם אנחנו תיאורטית מחליטים על 12, 13, 14, 15, 16.
אופיר אקוניס: לא על המספרים עצמם אלא על עיקרון הרצף.
משה כחלון: אם זה יעבור ל-HD, יצטרכו עוד.
יורם מוקדי: תהיה תקופה מסוימת במסגרתה – אם הערוץ הוא חופף לגמרי – בממירים חדשים אפשר לראות את זה מיד ב-HD.
יורם מוקדי: עד אז, בדיוק כמו שאנחנו נוהגים היום וכפי שנוהג הערוץ הראשון בשידורי ה-HD שלו, עוברים בינתיים לאפיק אחר בתקופת הביניים.
מנשה סמירה: עדיין יצטרכו שני אפיקים.
אתי בנדלר: זה יהיה 11 ו-511.
אופיר אקוניס: זה המצב הקיים היום.
מנשה סמירה: גם ערוץ 3 שלי שהוא ערוץ יקר לי, נמצא ב-503.
קריאה: בעוד כמה שנים זה יתמזג ויהפוך להיות אפיק אחד.
אופיר אקוניס: את ההחלטה לגבי חברת החדשות, אנחנו נדחה.
אופיר אקוניס: אני שמח שהתקבלה הצעתנו המשותפת – שלי ושל שר התקשורת – בתמיכה של המועצה לצרכנות, שזה דבר מאוד חשוב.
אתי בנדלר: אולי כדאי שהשר יחזור על דבריו כי חשוב מאוד שהם ייאמרו.
משה כחלון: חברי הכנסת ביקשו לציין.
משה כחלון: אני חשבתי שצריך יהיה להשאיר את זה, אבל אם אתם רוצים שנחליט עכשיו על 12, 13, 14, 15, 16.
משה כחלון: כעת יש לנו שתי חברות, עם רשת-קשת זה שלוש חברות ואנחנו משאירים שניים פנויים לעוד שני בעלי רשיונות, אם יהיו וכאשר יהיו.
משה כחלון: כל עוד אין שחקנים אחרים ולא נכנסים לשוק, החברות ימשיכו לשדר בזה, אבל ביום שיש רשיון, זה משתנה.
נחמן שי: אני רוצה לתמוך בזה.
נחמן שי: אני חושב שזה נכון כי יש לנו כבר רצף של ערוצי ברודקאסט, מ-10 ואילך.
נחמן שי: 10 לא יהיה, אבל יש את 11.
משה כחלון: ודאי.
משה כחלון: זה ימשיך להיות.
נחמן שי: אני חושב שזה נכון.
נחמן שי: 10 לא יהיה שם, אבל אם אנחנו מדברים על הרגלי צפייה, הציבור יודע שמ-10 ואילך הוא מקבל ערוצי ברודקסט, אז זה נכון.
נחמן שי: זאת מהפכה עולמית שאני חושב שהכבלים והלוויין יתנגדו לה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש כאן הצעה ל-3 ו-4.
אופיר אקוניס: לא נתחיל עכשיו את משחקי המספרים.
אופיר אקוניס: אתם יודעים שזה לא יהיה.
אופיר אקוניס: יש כאן הצבעה על העיקרון.
אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים עכשיו על העיקרון שלא יהיה שימוש בשידורים מסחריים בערוצים 22 ו-10 מתוך התפיסה של הגבלת התחרות שהציע משרד התקשורת.
אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים את עיקרון הרצף של הערוצים המסחריים שפועלים בחוק הרשות השנייה והם יהיו -  ערוץ 11 נשאר ואנחנו לא נוגעים בו – בין 12, 13, 14, 15, 16, ואם יהיה צורך בעוד, נוסיף.
אופיר אקוניס: אנחנו כרגע יוצאים מנקודת ההנחה הזאת.
אופיר אקוניס: לקראת הדיון הבא משרד התקשורת יציג את ההצעות לגבי חברות החדשות.
אתי בנדלר: בשינויים המתחייבים.
אבי דיכטר: אני מבקש להודיע בשם קשת שהמצב כפי שניסחת אותו אדוני, בו בערוץ 22 ו-10 לא יהיה שימוש מסחרי אבל עשוי או עלול להיות בהם שימוש אחר ---
לאה ורון: לא יהיה בהם שימוש לבעלי הרשיון לפי חוק הרשות השנייה.
אבי דיכטר: יכול להיות בהם שימוש אחר של ערוצים.
אתי בנדלר: תסתכלו על מר אילון ועל מר מוקדי ותראו את החיוכים שלהם, כך שתבינו שיהיה שימוש.
אבי דיכטר: אני רוצה לומר את עמדתנו.
אופיר אקוניס: זאת הצעת שר התקשורת והוא מייצג את הממשלה.
אופיר אקוניס: זאת עמדת הממשלה.
אבי דיכטר: אני מבקש להביע את עמדתנו.
אבי דיכטר: אם אתם מתנגדים, תאמרו, אבל אני רוצה לומר את עמדתנו.
אבי דיכטר: אנחנו מתחרים על צופים ולא רק בתחום המסחרי.
אבי דיכטר: משמעות ההחלטה הזאת היא שלעניות דעתי היא דורשת שיקול דעת הרבה יותר נרחב והיא אומרת שבערוץ 22 ובערוץ 10 שיש שם הרגלים של עשרים שנים ועשר שנים בהתאם, הצופים יגיעו לשם.
אבי דיכטר: אנחנו במשחק סכום אפס ואנחנו נשלם על זה במחירי צופים.
אבי דיכטר: המעבר לערוצים שבמשך שנים התרגלו שהם לא ערוצי ברודקסט, במחי החלטה מהירה הוחלט שמדובר על ערוצים 11 עד 15 – לא ערוצים 1 עד 5 – כאשר ההנמקה היחידה שאני שמעתי היא ערוץ 1. לא מספיק שילמנו בעבר על ערוץ 1 אלא גם עכשיו כנראה אנחנו צריכים לשלם על ערוץ 1.     	השילוב של שני הדברים האלה לעניות דעתי – אני לא עשיתי שיקול כלכלי – היא בדיוק הפוכה ממה שהתכוונתם.
אבי דיכטר: התכוונתם לייצר תחרות ואפשרות לערוצים מסחריים להצליח ואני בעד, אני חושב שהרפורמה הזאת היא נכונה, אבל אני חושב שההחלטה המהירה הזאת לאפשר שידור אחר לא מסחרי ב-22 פלוס מספרים מ-11 עד 15, היא מסוכנת ומשמעותה שלא תהיה תחרות ולא יהיו רשיונות.
אבי דיכטר: זאת הערכתי.
משה כחלון: איזה מספרים אתה חושב שכן יגרמו לתחרות?
אבי דיכטר: אני חושב שערוצים 1 עד 5 – לא בדקתי את זה.
משה כחלון: האמת היא שלא רציתי להחליט כרגע, אבל חברי הכנסת לחצו.
אופיר אקוניס: לא. אם כן, לא צריך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני השר, אני ביקשתי לא להצביע.
אופיר אקוניס: נוריד את המספרים.
אופיר אקוניס: נשאיר את עיקרון הרצף בלי 12-16.
אופיר אקוניס: הרי שר התקשורת רוצה בהצלחת הרפורמה והוא לא רוצה להכשיל אותנו אלא הוא רוצה שזה יצליח.
אבי דיכטר: אמרתי דבר נוסף.
חיים אורון: אני רוצה לתמוך גם בהצעת היושב ראש וגם בהצעה של אבי ניר.
חיים אורון: אמרתי קודם, ואמרו לי מה פתאום, שאני לא מבין למה בחקיקה ראשית צריך לשים מספרים.
חיים אורון: בתוך דקה כאן אמרו שאולי יש שיקול יותר נכון ל-5, 6 ו-7.
חיים אורון: יכול להיות שמישהו ישב בלילה ויאמר שיותר טוב 21, 22 ו-23.
חיים אורון: אם יתקבל עיקרון הרצף שאותו צריך לכתוב בחקיקה ועיקרון הרצף הוא עיקרון  שאפשר לאמץ אותו בצורות שונות.
חיים אורון: אני לא מצליח להבין, אדוני השר, למה הצעה מאוד מפתיעה אתה באת הבוקר ושאני תומך בה עומדת על כך שתיתן למישהו 10 ו-22.
חיים אורון: תוציא את 10 ו-22.
קריאה: כדי להעדיף את הוט ו-יס.
חיים אורון: אם זה שלך, זה יותר שלו.
חיים אורון: אתה לא מדבר אתי עכשיו על טכנולוגיה של ניהול הערוצים אלא אתה מדבר אתי על נכס שיש לו ערך כלכלי.
חיים אורון: תאמין לי, נער הייתי וגם קצת התבגרתי, ואם אין לו ערך, לא היו מתווכחים עליו כאן כי על דבר שאין לו שום ערך, אף אחד לא מתווכח ובטח לא היושבים סביב השולחן.
חיים אורון: אני בעניין של ניקיון שמא יתקבל, כי בסך הכל ההצעה של השר מהבוקר הפתיעה כאן את כולנו.
חיים אורון: הוא אומר ש-22 ו-10 לא מונחים על השולחן, ואני שמח.
חיים אורון: כדי למנוע את החשש שמא, בואו נוריד את שני המספרים מהשולחן, יישארו המספרים מאפס עד אין סוף וישתמשו בהם.
משה כחלון: אני חושב שהדברים האלה הם פרטים מאוד מקצועיים ומאוד טכניים, ואבי ניר יכול להביא מספרים וגם אחרים יכולים לעשות כך.
משה כחלון: אנחנו הרי לא סוגרים את החקיקה היום ולכן אני מציע שנשב, כמו שישבנו אתנו על חלק גדול מהדברים.
משה כחלון: זה לא סתם שהדברים רצים כאן אלא ישבנו וליבנו והתקדמנו.
משה כחלון: בואו נשאיר את הדברים.
משה כחלון: אני בטוח שאפשר למצוא מענה.
משה כחלון: אם כולנו מבינים שכאן הולכים לרשיונות, אם כולנו מבינים שהולכים לתחרות וכולנו מבינים שהולכים לעולם חדש, לדעתי גם כאן יהיה מענה.
משה כחלון: דיברתי אתמול גם עם מנכ"ל יס, גם עם מנכ"ל הוט, גם עם יורם סמנכ"ל הוט, גם עם אבי ניר, גם עם שאול, גם עם צבי, גם עם אבי וייס, עם היוצרים עם כל מי שיושב כאן.
משה כחלון: יש לנו כוונה להתקדם ואני בטוח שנגיע לזה.
משה כחלון: אני מבקש ממך – וחשובה לי התמיכה שלך – שנצביע על העיקרון, נשב מולם ונמצא את הפתרונות.
אבי דיכטר: השאלה היא מה העיקרון לגבי אפיקים 22 ו-10.
רון אילון: אתם רוצים להעלים מספרים מהשלט?
משה כחלון: אנחנו לא מעלימים שום דבר.
משה כחלון: אבי ניר, אני אאפשר לך לפתוח את הדיון מחדש.
רון אילון: אני חשבתי שהצעת השר היא מאוזנת ונכונה.
רון אילון: אם נפתח העניין ש-22 ו-10 לא חוזרים למקום הטבעי שלהם, לבעליהם האמיתיים, אני חושב שצריך ללכת לקו אחר ופשוט.
רון אילון: בשום מדינה או ברוב המדינות לא קובעים את מספרי הערוצים.
רון אילון: בארצות הברית, הברודקסטרים נמצאים היכן שמחליטות הפלטפורמות ובכל פלטפורמה זה שונה.
רון אילון: כך יהיה גם כאן.
רון אילון: מי שקובע את המספרים של הערוצים, אלה הן הפלטפורמות ולא הברודקסטרים.
רון אילון: ירצו 22, יהיה 22.
רון אילון: ירצו 522, יהיה 522.
רון אילון: אם המדינה צריכה לעסוק בזה, היא תעסוק בזה בהוגנות ותחזיר את הערוצים לבעליהם המקוריים.
רון אילון: אי אפשר לקום ולומר שמספרים נעלמים מהשלט.
יעקב שחם: אחר כך אתה רוצה למכור את זה?
רון אילון: גם  אם אני ארצה למכור את זה, זאת זכותי המלאה.
יעקב שחם: לקחת את זה מהמדינה.
רון אילון: זה לא של המדינה.
משה כחלון: אני אומר שמצביעים על העיקרון ואחר כן זה חוזר לוועדה.
משה כחלון: אנחנו לא סוגרים את זה.
משה כחלון: כל חשוב לדעת, גם לזכיינים, שכאשר אנחנו מדברים על עיקרון ואחר כך מנסחים, אנחנו מחזירים את זה לוועדה להצבעה נוספת.
משה כחלון: לא גומרים את הנושא בחדרי חדרים.
משה כחלון: תשמעו אחר כך את הנוסח ותוכלו להסתייג פעם נוספת, כן או לא.
משה כחלון: אני מניח שנוכל להגיע להסכמות, אבל הנוסח יחזור לוועדה להצבעה למרות שאנחנו מצביעים עכשיו על העיקרון.
משה כחלון: אני רוצה שיהיה ברור שאף אחד לא הולך לעשות כאן מחטפים.
שאול מגנזי: אנחנו מבקשים להוסיף לעיקרון דבר אחד קטן.
שאול מגנזי: והוא שהערוצים האלה, 22 ו-10, יוחשכו לאיזשהו פרק זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה חושב שבמשך חצי שנה בן אדם יפתח כל יום את ערוץ 10 והמסך יוחשך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי רעיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהרעיון להחשיך את שני הערוצים לא יעבור כי באמת זה קצת מצחיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר להפקיע את המספרים האלה וגם לא לתת אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם זאת, לדעתי הוועדה צריכה לקבל החלטה האומרת שבמהלך תקופה מסוימת – וזאת יכולה להיות חצי שנה, שנה, חמישה חודשים, מה שנחליט – בערוץ 2 צריך להיות כתוב שערוץ 2 עבר לאפיק זה וזה, ערוץ 10 עבר לאפיק זה וזה, ולעשות פרסומת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לדעתי מה שצריך להיות.
קריאה: את זה אפשר לעשות במשך חודש ימים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו לחיות בסרט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה ערוץ 2 לא עובר לשום מקום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם ארץ נהדרת בערוץ 2 עוברת לאפיק 12, אז ערוץ 2 שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את חושבת שאת תכתבי דברים והמציאות תשתנה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש כאן שחקנים, יש כאן אנשים שעבדו, עשו משהו, ופתאום הכל משתנה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לתת להם אפשרות כך שבאפיקים האלה יהיה כתוב - במשך תקופה מסוימת עליה נחליט, חצי שנה, שנה או תקופה אחרת -  לאן הם עברו וכך נעזור להם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם זאת, לא להפקיע אותם ובזה נגמר הסיפור.
אופיר אקוניס: ניצן חן.
ניצן חן: יש קונצנזוס אחד סביב השולחן הזה והוא שעיקרון הרצף יש בו הגיון רב גם מבחינת הצופה.
ניצן חן: בסופו של דבר, עם כל הריבים כאן בין הברודקסטרים לכבלים והלוויין, תחשבו על הצופה בבית שבסופו של דבר רוצה גם ליהנות מהערוצים עצמם.
ניצן חן: יש לא מעט פתרונות יצירתיים.
ניצן חן: איזה נזק ייגרם אם בתקופה מסוימת השידור הקהילתי שיש בו גם חדשות מקומיות וגם חדשות קהילתיות ישודר באפיק 22?
אופיר אקוניס: אתה ממש מזמין צרות עכשיו.
ניצן חן: יש פתרון יצירתי אחר.
ניצן חן: יש ערוץ 50, יש שמונה ערוצי ספורט.
ניצן חן: בערוץ 50 מעבירים מידע ב-DLS עם שקופיות על כל שמונת ערוצי הספורט.
ניצן חן: יש כאן מצב אבסורדי.
ניצן חן: מנכ"ל קשת, עם כל הכבוד, מייעץ לקחת 1, 2, 3 ו-4, שזה סדין אדום לכבלים והלווין, והכבלים והלווין בצדק רב רוצים להפנות את זה לערוץ אחר.
אופיר אקוניס: את עיקרון הרצף נשאיר.
ניצן חן: אין מדינה באירופה – אני לא יודע על ארצות הברית, וחזרתי עכשיו מכנס רגולטורים – שהמדינה מאפשרת לערוצים עצמם סמכות עליונה על האפיקים.
ניצן חן: ברוב המדינות יש נגיעה והמדינה כן רוצה לשמור על האיזונים וכן רוצה לשמור ולוודא שלא מגלים יום אחד ערוץ לערוץ 5000.
ניצן חן: יכול להיות שהפתרון הוא לא לקבוע עכשיו את האפיקים עצמם, את המספרים עצמם, ולתת פרק זמן של שבוע ושבועיים להגיע להידברות בעיקר מול הכבלים והלווין שמפקיעים מהם ערוצים.
לאה ורון: הוועדה קיבלה את ההצעה שלך לפני עשר דקות.
ניצן חן: אני מודה לכם.
אופיר אקוניס: ערן פולק ביקש להתייחס.
אופיר אקוניס: אחריו יוסי ורשבסקי.
ערן פולק: אני חושב שההצעה של שר התקשורת בנושא של הרצף היא הצעה הכי הגיונית כדי להיחלץ מהמבוך הזה של האפיקים.
ערן פולק: אני חושב שברמת העיקרון, ועל מנת שהעיקרון יהיה שלם ויאפשר להתכנס, צריך להוסיף אמירה שלפיה המטרה היא להגביר ולייצר מצב של תחרות בשוק הברודקסטינג.
ערן פולק: המטרה היא לא לשפר את מצבן של הוט ו-ויס על חשבון הברודקסטינג.
אופיר אקוניס: זה בדיוק מה שאני אמרתי.
אופיר אקוניס: זה להגביר תחרות.
ערן פולק: לכן הייתי מוסיף שבהסתכלות של אותו רצף יסתכלו גם על הנושא של 22 ו-10 באופן שלא יפגע כמו שאמרנו קודם ולא ישפר את מצבם על חשבון זה.
אופיר אקוניס: דיברתי על עיקרון התחרות.
יוסי ורשבסקי: חברת הכנסת שמאלוב הוציאה לי את המלים מהפה בהצעה שלה לגבי ערוצים 10 ו-22.
משה כחלון: אדוני, ממש לפני הסיכום חשוב לי לציין כלהלן.
משה כחלון: הרפורמה לא באה להעניש אף אחד ולא באה לתת פרס לאף אחד.
משה כחלון: אף אחד לא עבר עבירה שהוא צריך לקבל עונש ואף אחד לא עשה משהו בגינו הוא צריך לקבל פרס.
משה כחלון: נמצא את האיזונים המתאימים.
משה כחלון: אני בטוח שאתם יודעים יותר טוב ממני, ואני אמרתי את זה לא פעם שאני לא מתבייש להתקשר אליכם להתייעץ ולשמוע איך אנחנו מבצעים	 רגולציה מאזנת.
משה כחלון: אין שום כוונה לבצע רגולציה מרסקת.
משה כחלון: אם אתם רוצים לדעת, הרגולציה המרסקת היא פשוט לעצור את הדיון ולומר שהעולם הישן ימשיך, כמנהגו ינהג, אבל זאת הרגולציה המרסקת.
משה כחלון: תהיו טיפה סבלנים.
משה כחלון: אנחנו יושבים.
משה כחלון: אנחנו לא סיימנו את החוק ונשב ונמצא פתרונות.
משה כחלון: דברים שלא האמנו שיהיו בהם פתרונות, מצאנו פתרונות.
משה כחלון: קצת סבלנות.
אבי דיכטר: חשוב שאתם תראו את התמונה המצטברת, כי גם דיברו כאן היוצרים.
אבי דיכטר: הרי בסופו של דבר אתם רוצים שוק חזק ותחרותי שבאמצעות יצירה ישראלית מתחרה אחד בשני בטלוויזיה המסחרית.
אבי דיכטר: כאשר אתה בודק את האפקט המצטבר של הזזת הערוצים, הזזת חברת החדשות, יש אפקט מצטבר שעלול להיות קשה מדיי וצריך לראות, כי בסופו של דבר אנחנו כן רוצים להתחרות וכן רוצים להתחרות באמצעות יצירה ישראלית.
אבי דיכטר: אני לא בטוח שהאפקט הזה של כל הדברים האלה וכל המעמסות הללו יאפשרו לנו לעשות את זה.
אבי דיכטר: היום צריך לומר שכמות הכסף שערוצים 2 ו-10 מוציאים להפקה ישראלית, היא כמות עצומה.
אבי דיכטר: בזכות זה הם מתחרים ויכולים להצליח.
אבי דיכטר: הם יכולים אבל לא בהכרח מצליחים.
אבי דיכטר: לא בטוח שבעולם הזה, עם כל המגבלות שלו, יש אפילו אפשרות להצליח ורק את זה אני מבקש לבדוק בסבלנות.
משה כחלון: הכל ייבדק.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, תאמרי בבקשה את העיקרון ונצביע עליו.
אתי בנדלר: כמובן שמדובר בעיקרון ולא בנוסח סופי.
אתי בנדלר: השר, לאחר היוועצות במועצות – הציע היושב ראש ואני מקווה שזה בסדר – יקבע את מספרי האפיקים בהם ישדרו בעלי רשיונות לפי חוק הרשות השנייה ובלבד שיוקצו לפחות חמישה מספרי אפיקים רצופים והמספרים 10 ו-22 לא ייכללו בהם.
אתי בנדלר: השר יודיע על מספרי האפיקים לא יאוחר מיום – כפי שאתה תודיע.
אתי בנדלר: כאן יש הצעה נוספת של חברת הכנסת יוליה ברקוביץ’ שמאלוב שאומרת שבעלי הרשיונות לשידורי כבלים ולוויין, לפי חוק התקשורת, יודיעו באמצעות כתובית שתוקרן בערוצים 10 ו-22.
משה כחלון: אני צריך לשבת אתם ולראות איך אנחנו עושים את זה.
אתי בנדלר: זאת הצעתה של חברת הכנסת יוליה ברקוביץ’ שמאלוב.
אתי בנדלר: אתם יכולים להחליט לא, אבל זאת הצעתה.
אופיר אקוניס: אני נגד.
אופיר אקוניס: אני אצביע על זה.
אופיר אקוניס: מי שרוצה להצביע על הדבר הזה, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה הבעיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי למה.
אופיר אקוניס: זה לא יקום ולא יהיה.
אופיר אקוניס: יש את הצעת הממשלה.
אופיר אקוניס: נא להוריד את ההצעה הזאת.
אופיר אקוניס: את יכולה להגיש הסתייגות לסעיף.
אופיר אקוניס: אנחנו לא מצביעים על זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי מה הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי איפה הבעיה.
משה כחלון: הבעיה היא שאני יושב אתם וסוגר את כל הפרטים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא שמעת את מה שאמרתי.
משה כחלון: שמעתי מצוין.
משה כחלון: תאמיני לי ששמעתי מצוין.
משה כחלון: זה שאמרתי שאת צודקת, היה לגבי החלק הראשון של דבריך ולא על השני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמי שיושבת כאן ורואה את הכאוס שנגרם כאן, אני רוצה להציע את ההצעה.
משה כחלון: ראיתי את כל הכאוסים שראית.
משה כחלון: עד עכשיו אני רואה הכל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין מה הבעיה הכבלים והלוויין יודיע דווקא בערוץ 2 ו-10 על מנת שהציבור ידע.
משה כחלון: יכול מאוד להיות שזה מה שיקרה אבל אני מבקש את הזמן לשבת עם האנשים האלה.
משה כחלון: יש לי בסוף איזושהי אחריות גם כלפי התעשייה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אומרת מספרי אפיקים.
משה כחלון: לא, לגבי השקופית עליה את מדברת.
נגה רובינשטיין: לשר תהיה סמכות לקבוע הסדרי מעבר.
משה כחלון: אני יושב אתם.
משה כחלון: אני לא אקבל החלטה על דעת עצמי.
משה כחלון: עד שאני לא אגיע להסכמות עם כולם, אני לא רוצה לקבל החלטה.
משה כחלון: את כנראה יודעת לקבל החלטות לבד, אבל אני צריך קצת להתייעץ.
משה כחלון: זה הפער בינינו.
משה כחלון: תני לי את הצ'אנס.
משה כחלון: אני קצת יותר איטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני השר, חבל מאוד שאתה כל כך ציני.
משה כחלון: אני לא ציני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרצף שלך מקובל וכל מה שאתם אומרים שאתה רוצה להחליט אתם אחרי כן, מקובל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה מה הבעיה לבקש בתקופה מסוימת, דווקא באפיק 2 ו-10, שהם אפיקים שמקובל עלי שהם שייכים למדינה, לשים שקופית האומרת לאן הם עברו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצדי, תכתוב את כל הערוצים, אבל ב-2 וב-10.