GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל חסון: אני מבקש מכל מי שביקשנו פה לדבר, אם זה עם הרשות להגבלים ואם זה עם האוצר, בבקשה תצמצמו.
ישראל חסון: אם יש בעיות, פערים, שנראים לכם מהותיים, בבקשה דברו ונראה איך אנחנו יודעים לקדם את הדבר הזה.
אופיר אקוניס: אנחנו מתכנסים בפגרת הקיץ לדיון ראשון ולתחילת ההצבעות על הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס 33) (מעבר מזיכיונות לרישיונות) (שידורי הטלוויזיה).
אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לכם שיכולנו לא להתכנס כאן, כיוון שהיינו קרובים מאוד לסיים את החקיקה בתחילת המושב לאחר 16 דיונים ו-50 שעות בהצעת חוק התקשורת (תיקוני החקיקה) שפוצלה בשנה שעברה מחוק ההסדרים ושהגיש אז משרד האוצר.
אופיר אקוניס: החלטנו לפצל את החוק לאחר שכמעט והושלמו בו הדיונים, אך לצערי שר האוצר בעצת כמה מפקידיו החליט למשוך את ההצעה.
אופיר אקוניס: אני חושב שבעניין הזה משרד האוצר ושר האוצר טעו טעות חמורה.
אופיר אקוניס: מיד לאחר מכן הגשתי הצעת חוק פרטית שהייתה זהה להצעת החוק של משרד האוצר דאז.
אופיר אקוניס: בינתיים משרד התקשורת הניח הצעה משלו.
אופיר אקוניס: זה חוק חדש שעבר בקריאה ראשונה במליאת הכנסת.
אופיר אקוניס: אני חושב שהמעבר משיטת הזיכיונות לשיטת הרישיונות הוא בעל חשיבות.
אופיר אקוניס: אנחנו השתמשנו יותר מפעם אחת בדיונים על הארכת הזיכיון לחברת ישראל 10 במילים "פלורליזם בתקשורת הישראלית".
אופיר אקוניס: אני חושב שהמעבר מזיכיונות לרישיונות יגביר את הפלורליזם.
אופיר אקוניס: השיח בתקשורת ובטלוויזיה הוא מצומצם.
אופיר אקוניס: מאז אתמול בצהריים לא שמעתי מגוון דעות בהחלטה על הילדים של העובדים הזרים.
אופיר אקוניס: שמעתי עמדה אחת כל הזמן.
אופיר אקוניס: מאתמול בצהריים יש רק עמדה אחת.
אופיר אקוניס: העמדה הזאת היא 99% מזמן השידור בתקשורת.
אופיר אקוניס: אף אחד לא יודע אם זה מה שהציבור חושב.
אופיר אקוניס: הייצוג של הציבור לא קיים.
אופיר אקוניס: אני מקווה שבשיטה החדשה של הרישיונות השיח הזה ייפתח, ייפסק הפינג- פונג בין השמאל לשמאל הקיצוני ויישמעו עוד דעות.
אופיר אקוניס: בעם הזה יש דעות רבות.
נחמן שי: אנחנו היינו שם לפני 20 שנה.
נחמן שי: פתחנו את שוק התקשורת לשחקנים חדשים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, השיח השתנה?
נחמן שי: בטח שהשתנה.
נחמן שי: יש דיון ציבורי.
נחמן שי: אתם נולדים עם זה.
אופיר אקוניס: יכול להיות שאתה צודק ושזה עובר אצלנו בתורשה.
אופיר אקוניס: ביממה האחרונה קיבלת דוגמה לדבר הזה.
אופיר אקוניס: גם אתה לא חלק מהשיח הזה.
אופיר אקוניס: אני לא יודע את עמדתך האישית, אבל היא לא באה לידי ביטוי.
אופיר אקוניס: זה עניין אחר.
אופיר אקוניס: לא נעסוק בזה פה.
אופיר אקוניס: אני רק רוצה להראות לך איך העמדה הציבורית לא באה לידי ביטוי בשיח התקשורתי.
אופיר אקוניס: זה דבר מצער שצריך לשנות.
אופיר אקוניס: את הדיון סיימנו.
אופיר אקוניס: אני חושב שכדאי להתחיל בהליכי החקיקה.
אופיר אקוניס: ההצעה הזאת, בניגוד להצעה הקודמת, היא הצעה של משרד התקשורת.
משה כחלון: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, על הכינוס בפגרת הקיץ.
משה כחלון: אני שמח שהוועדה בכנסת הבינה את החשיבות של החוק הזה.
משה כחלון: אתה תיארת את מה שקרה בעבר.
משה כחלון: כרגע, לדעתי, צריך להסתכל קדימה.
משה כחלון: אין הרבה מה לעשות.
משה כחלון: המחלוקות הן מחלוקות טכניות יותר מאשר מהותיות.
משה כחלון: החליט מי שהחליט למשוך את החוק.
משה כחלון: משרד התקשורת לקח על עצמו להוביל את זה.
משה כחלון: אנחנו מאמינים שצריך לעבור למשטר של רישיונות.
משה כחלון: הדבר המרכזי הוא שזה יגביר את התחרות.
משה כחלון: הדרך שמשרד התקשורת פועל בה כדי לטפל בכשלים היא באמצעות פתיחה לתחרות.
משה כחלון: פתיחה לתחרות זה המזור והתרופה הטובה ביותר לכשלים האלה.
משה כחלון: אנחנו רואים במשטר של רישיונות פתיחה לתחרות שתועיל לכולם.
משה כחלון: יושב-ראש הוועדה דיבר על כך שהיו יותר מ-50 שעות של דיונים.
משה כחלון: רוב הדברים לובנו.
משה כחלון: אני מציע לא  לנסות לשפר עמדות, לא לנסות לעכב.
משה כחלון: אנחנו עם השנים הכרנו את הטריקים והכרנו את התרגילים.
משה כחלון: חברים, זה יפגע בכולם.
משה כחלון: אין כוונה למשרד התקשורת לפגוע באף אחד.
משה כחלון: כמובן שחקיקה לא יכולה להיות כירורגית, היא תמיד תפגע פה ושם.
משה כחלון: אלה החיים.
משה כחלון: אין מה לעשות.
משה כחלון: התכלית היא ראויה וחשובה.
משה כחלון: אני מבקש לא לנסות לרכב על החקיקה הזאת.
משה כחלון: עכשיו החוק בשליטת משרד התקשורת.
משה כחלון: אם אני אראה שיש פה כל מיני תרגילים וטריקים למשוך, לגייס או לעשות כל מיני פטנטים מהסוג הזה, התוצאה לא תהיה טובה לאף אחד.
אופיר אקוניס: השר אמר את דברו.
אופיר אקוניס: אנחנו לא נקיים דיון כללי מחודש, אלא נאפשר להעיר הערות שנוגעות לסעיפים.
אופיר אקוניס: בסופו של דבר חברי הכנסת יצביעו.
משה כחלון: רק לי יש סמכות למשוך את החוק.
משה כחלון: בכל היתר תעשו מה שאתם רוצים.
נחמן שי: אני מאוד מצטער על המהלך של משיכת החוק במתכונת הקודמת שלו.
נחמן שי: קיבלנו חיה חד-רגלית.
נחמן שי: בעיני, האינטרס העליון הוא איך לתת לציבור את הטלוויזיה הטובה ביותר ובעלות הנמוכה ביותר.
נחמן שי: יכול להיות שהטלוויזיה תהיה טובה אבל יקרה, בעיקר בפלטפורמות הרב ערוציות שגובות סכום גבוה מידי מבתי האב בישראל.
נחמן שי: אני עוקב אחרי העבודה שלך, כבוד השר.
נחמן שי: אני מכבד אותה ואני רואה שאתה מאוד נחוש במה שאתה עושה.
נחמן שי: אתה חייב לחשוב אם אתה רוצה להוזיל בערוץ אחד את מחירי הטלפון הסלולארי ובערוץ אחר את מחירי החבילות הביתיות.
נחמן שי: יש כל מיני תרשימים.
נחמן שי: יגידו שאנחנו המדינה הכי זולה בעולם.
נחמן שי: לבית אב לשלם בין 200 ל-300 שקלים עבור חבילת טלוויזיה, שאת רוב הערוצים בה לא רואים, זה דבר יקר מאוד.
נחמן שי: באותה רוח שדיברת עכשיו בפתח דבריך, שאני מקבל אותה ומכבד אותה, אני חושב שצריך ללכת, לא להישבר בקטע הזה.
נחמן שי: אם במהלך שבו מסתערים לא מצליחים עושים היערכות מחדש וחוזרים בדרך אחרת.
נחמן שי: אסור לוותר, כי בסופו של דבר ברפורמה הזאת מי שלא יוצא נשכר זה משפחת כהן, משפחת אברמוביץ ועוד משפחות בישראל.
נחמן שי: הן לא מקבלות מהרפורמה הזאת.
נחמן שי: אולי כתוצאה מזה שנוביל את השינוי של מעבר מזיכיונות לרישיונות יצטמצמו המחויבויות של הזכיינים בערוץ 2. לקראת ערוץ 10 הלכנו.
נחמן שי: בסוף התוצאה היא שאנחנו, צרכני הטלוויזיה, נקבל פחות טלוויזיה.
נחמן שי: זה לא נכון בעיני.
נחמן שי: יש לנו אינטרס מאוד ברור איך אנחנו נותנים לציבור את השירות הטוב ביותר, בעלות הנמוכה ביותר.
נחמן שי: ויתרנו על הכבלים והלווין.
נחמן שי: השיקול שינחה אותי בדיונים זה  איך להבטיח את הטלוויזיה הטובה ביותר ובעלויות הנמוכות ביותר.
נחמן שי: אני לא רוצה להעניש את בעלי הזיכיונות.
נחמן שי: הם השקיעו הרבה בעבר, הם ישקיעו בעתיד.
נחמן שי: צריך לוודא שהם יספקו את השירות הטוב יותר לבתי האב בישראל.
נחמן שי: רצוי כמובן שזה יהיה בהפקות מקוריות.
נחמן שי: זה לא קודש הקודשים.
נחמן שי: יכול להיות שזה יהיה גם רכש.
נחמן שי: זאת צריכה להיות המגמה שלנו בדיונים האלה.
נחמן שי: אני  מוחה על מה שאמרת, אופיר.
נחמן שי: אני חושב שהשוק הזה מתפקד בצורה פלורליסטית ורחבה.
אופיר אקוניס: צא החוצה ותשאל את הציבור אם השוק הוא פלורליסטי.
אופיר אקוניס: אני רוצה ללכת איתך לקניון, לשוק, לפינת רחוב, לשכונות היוקרה ולשכונות המצוקה.
נחמן שי: אולי אתה לא זוכר, אבל היו שנים שהיה מונופול.
נחמן שי: המונופול נשבר.
נחמן שי: יש כמה וכמה גורמים משדרים.
נחמן שי: יהיו לנו בעתיד יותר.
נחמן שי: יהיו גם אם לא נרצה.
נחמן שי: באמצעות הטכנולוגיה החדשה נכנסים בלאו הכי שחקנים חדשים.
נחמן שי: צריך להקטין את הריכוזיות ולהגביר את התחרות בשוק הזה.
נחמן שי: זאת מצווה שמוטלת על ועדות אחרות ובמקום הזה עלינו.
נחמן שי: זה מה שאני מתכוון לעשות.
אופיר אקוניס: לגבי הערתך על המשיכה של החבילה הצרה על ידי משרד האוצר ביומיים שבו ישבה הממשלה לדיוני התקציב שלה, אז בחוק הזה לא מופיע העניין של הרחבת ה-DTT והחבילה הצרה.
אופיר אקוניס: ככל שמעמיקים בזה יותר וככל שאני מדבר עם יותר אנשים, ההרחבה של ה- DTT היא הצעד הצרכני הטוב ביותר שקיים.
אופיר אקוניס: אני ראיתי פרסומת של חברה שמציעה את ה-DTT ב-289 שקלים.
אופיר אקוניס: תחשוב על גברת כהן מחדרה ומר אברמוביץ מגבעתיים.
אופיר אקוניס: הם קונים חד פעמי את הממיר הזה.
אופיר אקוניס: הגברת נויפלד סיפרה לנו שהממשלה הקימה ועדה מיוחדת.
אופיר אקוניס: אני לא רוצה להגיד מה יהיו התוצאות של הוועדה הזאת, אבל אחת התוצאות צריכה להיות הרחבה של מערך ה-DTT.
אופיר אקוניס: זאת התשובה הצרכנית ביותר לחבילה הצרה.
אופיר אקוניס: תרחיב את ה-DTT  לעוד כמה ערוצים במחיר חד פעמי ולא תשלם חודש בחודשו את המחיר של חבילה צרה.
אופיר אקוניס: תעשה את החישוב ותראה מה יותר צרכני ומה יותר חברתי.
אופיר אקוניס: זה לא קיים בחוק הזה.
שאול מגנזי: אני רוצה להתייחס למה שאמר שר התקשורת.
שאול מגנזי: אנחנו לא מנסים לפגוע במצגת הזאת בשום דבר.
שאול מגנזי: אנחנו לא רוצים לפגוע בשום תהליך שהיה פה.
שאול מגנזי: לקחנו חלק בעשרות השעות שהתנהלו בדיונים האלה.
שאול מגנזי: הבענו את דעתנו.
שאול מגנזי: לדאבוני הרב, ברוב המקרים הוועדה המשיכה הלאה במתכונת החוק כפי שהוצעה.
שאול מגנזי: אנחנו לתומנו חשבנו שאם החוק הזה חזר דרך משרד התקשורת הוא יקבל שינוי בנקודות שעלו כאן.
שאול מגנזי: אני חושב שבדיונים הייתה הסכמה על חלק מהנקודות.
שאול מגנזי: כשדנים בכל נקודה בפני עצמה לא רואים את התמונה השלמה.
שאול מגנזי: במצגת של 5 שקפים אני אנסה להראות את התמונה, איזה בעיות היא עושה ומה הסיכוי שהרפורמה הזאת תקרום עוד וגידים.
שאול מגנזי: כל הכוונה כשעושים את הרפורמה זה שהיא תקרה, לא שהיא תישאר על הנייר, או שנחזור לדיונים בוועדה הזאת בעוד כמה חודשים.
שאול מגנזי: בדיונים כאן עלתה איזו שהיא תמונה שזכייני ערוץ 2 וגם רשת לוקחות מחויבויות שהן לא עומדות בהן.
שאול מגנזי: זאת הייתה התחושה שעלתה כאן בוועדה.
שאול מגנזי: אנחנו בשנתיים האחרונות הפסדנו 100 מיליון שקלים בשוק הזה.
שאול מגנזי: מדובר בשוק מאוד תחרותי.
שאול מגנזי: המחויבויות שלנו להוצאה לשידורים היו כ-900 מיליון.
שאול מגנזי: הוצאנו מיליארד 100.
שאול מגנזי: ב-4 שנים הוצאנו 200 מיליון שקל יותר.
שאול מגנזי: כל הסכום הזה הלך לתעשייה, פרנס אלפי משפחות, אלפי יוצרים, הזין את היצירה בצורה מאוד משמעותית והריץ אותה קדימה.
שאול מגנזי: אנחנו מחויבים לכל המחויבויות שלנו.
שאול מגנזי: אנחנו נעמוד בכל המחויבויות שלקחנו על עצמנו.
שאול מגנזי: אנחנו לא רואים ודאות רגולטורית וכלכלית בתהליך הזה של החקיקה.
שאול מגנזי: אין ביטחון ששוק הפרסום ידע לפרנס יותר מ-2 ערוצים.
שאול מגנזי: אפילו אם אנחנו רוצים לאפשר לתחרות לקרות ואנחנו בעד העניין ובעד הרפורמה יש כאן התעלמות מכמה דברים.
שאול מגנזי: ראשית מתעלמים מהמותג 2 ומאפיק 22.
שאול מגנזי: באותה נשימה אומרים שמי שיזכה במותג ובאפיק יקבל את חברת החדשות, שהיא לכל דבר ועניין חברה בבעלות זכייני ערוץ 2 שהשקיעו בה ממון רב.
שאול מגנזי: הדבר הזה לא יכול לעבור.
שאול מגנזי: הוא לא הגיוני, הוא לא סביר והוא לא קרה מעולם.
שאול מגנזי: אנחנו חושבים שהוא לא צריך לקרות גם כאן.
שאול מגנזי: כבר היום בתהליך כל מי שרוצה לקחת רישיון לא יודע באיזה אפיק הוא.
שאול מגנזי: לפי ההצעה הקיימת כאן ידונו בדבר הזה בבוא העת.
שאול מגנזי: הדבר הזה זה לא הגיוני.
שאול מגנזי: אדם יכול להפסיד את אפיק 22 ולהגיע לאפיקי המאות.
אופיר אקוניס: לפי ההצעה אף אחד מהערוצים לא יודע איפה הוא יהיה.
אופיר אקוניס: הדבר נתון להחלטה של הרשות השנייה.
אופיר אקוניס: זאת שאלה שנדון בה בכובד ראש.
שאול מגנזי: בדבר הזה אפשר לדון עכשיו.
שאול מגנזי: אפשר לקבוע איך הוא יהיה.
אופיר אקוניס: אני מסכים לרעיון.
אופיר אקוניס: אני לא אומר שנקבע את המספרים פה.
שאול מגנזי: משמעות החוק כמו שהוא מונח היום זה קנס של 150 מיליון שקל על כל ההשקעות שביצענו, על כל היקפי הכספים שהוצאנו.
שאול מגנזי: אנחנו מרשים לעצמנו לפרסם את המספרים האלה גם כאן.
שאול מגנזי: גם בעניין המועד יש בעיה.
שאול מגנזי: החוק כמו שמנוסח קובע מעבר לזכייני ערוץ 2 ב-2 נקודות זמן.
שאול מגנזי: אם פנית עד 1 בינואר 2011 וביקשת רישיון, תוכל לעבור ב-1 בינואר 2012.
שאול מגנזי: אנחנו נמצאים באוגוסט.
שאול מגנזי: אנחנו צריכים בעוד 3 חודשים להגיד אם אנחנו רוצים לעבור.
שאול מגנזי: אם לא, נתראה בנובמבר 2015.
שאול מגנזי: כל השוק יכול לעבור לרישיונות מתי שהוא רוצה, אבל אנחנו יכולים רק ב-1 בינואר 2012 או ב-2015.
שאול מגנזי: אין שום היגיון.
שאול מגנזי: הדבר הזה נדון בוועדה.
שאול מגנזי: היו פה לא מעט שאלות למה לא יהיו תחנות בכל שנה.
שאול מגנזי: זה יותר הגיוני, זה עושה שכל.
שאול מגנזי: על הזמן הזה גם ניתן לפרוס את כל הכספים.
שאול מגנזי: אנחנו עד מועד הרישיון נעמוד בכל ההתחייבויות.
שאול מגנזי: אנחנו לא רוצים פריסה מעבר לתאריך הזה.
שאול מגנזי: אנחנו מבקשים בקטע הזה לגלות גמישות ולהוסיף את התאריכים האלה.
שאול מגנזי: אנחנו לא רואים שזה עושה נזק למישהו.
שאול מגנזי: יש את הסוגיה של השחקנים החדשים והאם התחרות היא הוגנת.
שאול מגנזי: מי שישדר בערוץ 2 או באפיק 22, שהוא מותג, יזכה להגנת ינוקא.
שאול מגנזי: הוא יעשה בדיוק מה שעשה ערוץ 10 כשהוא הוקם.
שאול מגנזי: הוא ייקח שחקנים מהגורמים הקיימים.
שאול מגנזי: זה לא איזה משהו חדש לגמרי.
שאול מגנזי: אולי מי שמשקיע את הכסף הוא חדש, אבל כל מי שינהל את זה איננו חדש.
שאול מגנזי: אין שום סיבה שמי שייכנס לאפיק 22 יזכה להגנת ינוקא ובסוגה הוא יעשה רק חצי במשך שנתיים.
שאול מגנזי: מי שהיה באפיק 22 ילך לאפיקים אחרים ויצטרך לבנות מותג חדש.
שאול מגנזי: הוא לא יזכה להגנת ינוקא.
שאול מגנזי: זה עניין לא הגיוני.
שאול מגנזי: אנחנו גם צריכים לממן את המתחרים שלנו.
שאול מגנזי: על זה לא שמעתי.
שאול מגנזי: אנחנו מוכנים לקבל את ההיגיון במימון, אבל כל מי שייכנס יצטרך לשלם אחורה את מה שאושר אחורה, את הכסף שנלקח מהתמלוגים של זכייני 10 ו-2.
שאול מגנזי: אחר כך אם תישאר יתרה כולם יתחלקו בה.
שאול מגנזי: זה נשמע יותר הגיוני מאשר שאנחנו נממן אותו.
שאול מגנזי: ביטול התמלוגים ודמי הזיכיון זה דבר שאיננו.
שאול מגנזי: אומרים לנו שכשהחוק יהיה הוא ייכתב בתקנות.
שאול מגנזי: כדאי לחזור על הדבר הזה, כי הוא מרכיב חשוב באותו שוק תחרותי שאנחנו מדברים עליו.
שאול מגנזי: מישהו חכם אמר את הביטוי "סוף מעשה במחשבה תחילה".
שאול מגנזי: יכול להיות שאולי צריך לחשוב עוד קצת ולראות איך מכניסים תיקונים בכל הדבר הזה בלי לעשות קלקולים ובלי לעכב שום דבר.
שאול מגנזי: אנחנו מברכים על הכינוס הזה בפגרה.
שאול מגנזי: הוא חשוב לכולנו.
שאול מגנזי: תודה רבה.
אופיר אקוניס: אחרי כל סעיף נשמע הערות.
אופיר אקוניס: אם יהיו הערות אנחנו נשמע אותן.
אופיר אקוניס: גם שר התקשורת לא אמר שלא יהיה דיון.
רני בלייר: היוצרים רוצים לברך על עבודת ועדת הכלכלה, על עבודת משרד התקשורת ועל המאמצים להגן על איכות המסך בשנה האחרונה.
רני בלייר: כולנו מבינים עתה את חשיבות השידור האיכותי בטלוויזיה המסחרית.
רני בלייר: מעל לכל אנחנו מבינים את חשיבות העמידה בחוקים שנקבעו להכנת והבנת איכות המסך.
רני בלייר: אנחנו לא רוצים להתעסק במעבר ל-2015 ובמעבר ל-2012.
רני בלייר: אני מאמין שהמדינה יודעת מה היא עושה בנושא הזה.
רני בלייר: אם היא תצטרך את דעתנו היא תקבל אותה.
רני בלייר: אנחנו רוצים לדבר על הכאוס האמיתי שעתיד לנחות על היוצרים ב-2015 כשהשוק כאילו יסתדר, כשכולם יקבלו את הרישיונות שלהם ולכולם יהיה אופק כלכלי.
רני בלייר: האופק הכלכלי שמקבלים הזכיינים הוא מקסים ונפלא, רק אין בו אופק לאיכות המסך ואופק לתקציב התעשייה שבה אנחנו חיים.
רני בלייר: בוועדת מרדכי הידועה נקבעו סטנדרטים שהתבססו על לפחות 5 בעלי רישיון שיהיו מסחריים  בטלוויזיה.
רני בלייר: נקבעו סטנדרטים ברישיונות כך שכל זכיין בעל רישיון ישלם להפקה המקורית 50 מיליון שקל או 17% מהכנסות הערוץ.
רני בלייר: הבעיה היא שב-2015 יהיו 2 ערוצים מסחריים - בלי ערוץ 10 -  ואנחנו נישאר עם 70% פחות מסך.
רני בלייר: כרגע השוק עומד על משהו בסביבות 280 מיליון שקל.
נחמן שי: למה 2?
רני בלייר: החוק לא לוקח בחשבון את האפשרות שלא יצטרפו עוד זכיינים.
רני בלייר: הוא משאיר את התעשייה עם 17% הכנסות.
רני בלייר: במקום 380 מיליון, כולל ערוץ 10, זה מגיע ל-140 מיליון.
רני בלייר: זה אומר ששני שליש מהתעשייה הולכת הביתה, או ששני שליש מאיכות המסך לא נראה ב-15 השנים הקרובות.
אופיר אקוניס: זאת אומרת שהמצב עכשיו מצוין ואתה מתריע מפני התדרדרות.
רני בלייר: המצב לא מצוין.
רני בלייר: על המצב הזה אנחנו מוכנים לשמור ולהגן.
רני בלייר: אנחנו מוכנים לשמור ולהגן על 300  מיליון תקציב שבא מהערוצים המסחריים.
יוסי ורשבסקי: מנכ"ל רשות השידור אמר שהוא הולך להכניס 300 מיליון שקל.
רני בלייר: אנחנו נפגוש את מנכ"ל רשות השידור.
רני בלייר: אני בתפקידי כיושב-ראש הבמאים ראיתי  3 מנכ"לים ברשות השידור.
רני בלייר: בעלי הרישיונות הולכים לקבל אופק כלכלי של 15 שנה, כאשר תקציב סוגה העילית שכולל בתוכו קולנוע, מחויבויות לקולנוע, סדרות דרמה שמייצגות את המציאות הישראלית וסרטי תעודה הולכים לרדת לתקציבים של 140 מיליון מ-380.
רני בלייר: חבר'ה, זה לא מצחיק.
רני בלייר: אנחנו דורשים 30% מההכנסות.
רני בלייר: אם ייכנס עוד ערוץ האחוזים ירדו בהדרגה.
רני בלייר: צריך לייצב את השוק הזה.
רני בלייר: זה אופק מול אופק.
רני בלייר: זה אופק ערכי  מול אופק כלכלי.
משה כחלון: גם אופק ערכי הוא אופק כלכלי.
כרמל שאמה-הכהן: בכל דבריך שמעתי רק כסף, לא שמעתי ערכים.
אופיר אקוניס: אני מקווה שגם בעניין הזה של היצירה והסרטים הישראלים האופק שיינתן יפתח את השיח.
אופיר אקוניס: אני ראיתי סרט מצוין בשם "פעם הייתי".
אופיר אקוניס: הוא לא הראה את ישראל כמדינה כובשת.
רני בלייר: כל מה שאנחנו מבקשים זה מנגנון הדרגתי.
אופיר אקוניס: תנו לעוד מחשבות להיכנס, לא רק התחום הזה.
רני בלייר: אני מוכן לזמן דיון רציני בתפישת העולם של יצירת הקולנוע הישראלי ולהוכיח שאין בה פוליטיקה.
נחמן שי: אני לא רוצה שתתנצל על זה.
נחמן שי: זה לא המקום שבו תתחיל להסביר איך אתה עושה סרטים.
נחמן שי: אתה תעשה סרטים על מה שאתה רוצה לעשות סרטים.
נחמן שי: המדינה לא תתערב לך בתכנים של הסרטים.
אופיר אקוניס: היא רק תשלם.
משה דנון: חובתה של המדינה לממן סרטים.
אופיר אקוניס: לממן סרטים זה לא רק לממן סרטים נגדה.
משה דנון: זה לא לממן סרטים נגדה.
משה דנון: זאת מדינה דמוקרטית שמממנת סרטים דמוקרטיים שמביעים דעה.
משה דנון: יש פלורליזם לכל רוחב הקשת.
משה דנון: האם הוועדה הזאת הפכה להיות ועדת תוכן?
אופיר אקוניס: התפקיד של הממשלה הוא רק לתת כסף.
נחמן שי: התפקיד של הממשלה הוא לתמוך בתעשיית הקולנוע במדינת ישראל.
נחמן שי: היא עושה את זה יפה.
משה דנון: הדיון על התוכן מסיט אותנו מהמצוקה שרני דיבר עליה.
משה דנון: אנחנו יורדים ב-60%,70% הכנסות.
משה דנון: איכות המסך יורדת ב-60%,70%.
משה דנון: צריך לתת את הדעת על הדבר הזה, מעבר לעניין של איזו קשת ואיזה יצירות יוצרים.
אופיר אקוניס: אתם רוצים את הכסף, אבל לא רוצים את חופש המחשבה.
אופיר אקוניס: תן לירמי לעשות סרטים.
משה דנון: חופש המחשבה זה מה שמניע אותנו.
נחמן שי: היינו כבר שנים בטראומה הזאת שהליכוד מקופח והליכוד לא יכול.
נחמן שי: פעם אחת, אדוני היושב-ראש, אתה מדבר על כך שהטלוויזיה לא מבטאת את דעותיך, עכשיו עברת לעולם הסרטים.
נחמן שי: מחר תיכנס לעולם הבידור.
נחמן שי: מחרתיים תיכנס לעולם התיאטראות.
נחמן שי: המדינה תומכת בתרבות.
נחמן שי: הלוואי שתתמוך יותר בתרבות ובקולנוע.
נחמן שי: הקולנוע הגיע להישגים יוצאים מן הכלל.
נחמן שי: אף אחד לא יכתיב להם תכנים.
אופיר אקוניס: בכולם.
אופיר אקוניס: לא בצד אחד ובצד הקיצוני של הצד הזה.
משה דנון: על מה אתה מדבר?
משה דנון: אתה יודע כמה יוצרים יש בשמאל ובימין?
משה דנון: אתה רוצה שנספור את זה?
משה דנון: נמלא רשימות?
משה דנון: זה מסיט את הדיון מהדבר המרכזי שאליו התכנסנו.
אופיר אקוניס: אני מוכן להיות מאותגר בכל דבר, מ"אוונטי פופולו" ועד "בופור".
אופיר אקוניס: נראה מה המדינה קיבלה מזה.
אופיר אקוניס: היא שילמה  כסף, העבירה תקציבים ששילם כל הציבור, אבל רק חלק קטן, שזה פרומיל של פרומיל מהציבור, קיבל את התמורה.
אופיר אקוניס: זאת המציאות.
אופיר אקוניס: אתם יכולים לצעוק כמה שאתם רוצים.
משה דנון: אני לא מבין איך מאשימים אותנו בדבר הזה.
משה דנון: אני לא מבין מה הולך פה.
כרמל שאמה-הכהן: אני זוכר את הגיבוי של איגוד היוצרים והבמאים  לבמאי הסרט "עג'מי".
כרמל שאמה-הכהן: האדם לקח כסף מהמדינה, הגיע לתחרות בינלאומית והשמיץ את מדינת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שאסור לתת לו יד.
כרמל שאמה-הכהן: אדם שלוקח כסף ציבורי, עושה סרט טוב.
כרמל שאמה-הכהן: .
נחמן שי: אל תערבבו.
נחמן שי: היה קוריוז.
כרמל שאמה-הכהן: הוא עמד על הבמה הכי בכירה בעולם הקולנוע והשמיץ את מדינת ישראל.
משה דנון: הוא לא השמיץ את מדינת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: הוא רק אמר שהוא לא מייצג אותה.
משה דנון: צריך להבין מה הוא אמר.
אופיר אקוניס: הוא אמר דברים שהוא לא היה חייב להגיד.
משה דנון: אני מציע לכולנו לבדוק למה הוא אמר את זה.
אופיר אקוניס: מדינה מתוקנת ונורמאלית לא מסבסדת אומנות שתוקפת אותה.
נחמן שי: על מה אתה מדבר?
משה דנון: בוונצואלה ובקובה עושים מה שאומרים להם לעשות.
אופיר אקוניס: אל תפתחו את השיח הזה לכיוון לא נכון.
אופיר אקוניס: אף אחד לא אמר שתעשו מה שמבקשים מכם לעשות.
נחמן שי: אופיר, אתה עושה תרגיל יפה.
נחמן שי: במקום לדבר על הבעיות הרגולטוריות, אתה מדבר על תכנים.
אופיר אקוניס: אנחנו נזעזע את השיח כי קיבלנו רוב בדעת הקהל.
אופיר אקוניס: מיעוט של מיעוט של מיעוט רוצה את הכסף ולתקוף.
אופיר אקוניס: לא יהיה יותר הדבר הזה.
אופיר אקוניס: מה שמדהים הוא שמציגים שהצד השני הוא טוב ואנחנו הרעים.
נחמן שי: זה רעיון מאוד יפה שאתה רוצה להעביר ביקורת על תכנים.
אופיר אקוניס: לא אמרתי את זה.
נחמן שי: אני לא תומך בבמאי שהתייצב בלוס אנג'לס והשמיץ את מדינת ישראל.
נחמן שי: מי שירצה להעסיק אותו בעתיד ישאל את עצמו אם הוא רוצה להעסיק אותו.
נחמן שי: זה לא דבר שהממשלה, המדינה ואנחנו בכנסת צריכים להתעסק בו.
אופיר אקוניס: המדינה רק צריכה לתת את הכסף.
משה דנון: אני לא מאמין שדבר כזה נאמר בכנסת.
אופיר אקוניס: תקבלו כסף ותפתחו את השיח.
נחמן שי: אתה לא עושה להם טובה.
נחמן שי: מדינת ישראל לא עושה 	טובה.
כרמל שאמה-הכהן: אחד שעומד על במה בינלאומית ומשמיץ את מדינת ישראל הוא טרוריסט.
כרמל שאמה-הכהן: הוא פגע בדימוי הבינלאומי.
משה דנון: אני מבין שההצהרה שנחתום על הצהרת נאמנות למדינת ישראל עדיין בתוקף.
נחמן שי: לתמוך באומנות זה לא פרוגרטיבה של הממשלה, זאת חובה של הממשלה.
אסף אמיר: איפה בטלוויזיה אתה רואה משהו שמאלני?
אסף אמיר: ב"חטופים"?
אסף אמיר: ב"רביעיית רן"?
משה דנון: מדינת ישראל במסגרת חוק תומכת דרך קרנות ביוצרים בישראל, היא לא בודקת אותם.
משה דנון: יש דתיים, חילוניים, ערבים ויהודים.
ירמי קדוש: אין מזרחיים.
משה דנון: אני מזרחי.
משה דנון: הפקת היצירה הישראלית בטלוויזיה הצטמצמה ב-60%,70%.
משה דנון: קהילה שלמה הולכת הביתה, אם זה דתיים, חילוניים, ערבים ויהודים.
נחמן שי: הדיון הזה נועד לקדם הצעת חוק מסוימת.
אופיר אקוניס: עוברים מזיכיונות לרישיונות כדי לפתוח את השיח הצר במדינת ישראל.
אופיר אקוניס: השיח הברנז'אי הוא לא השיח של החברה הישראלית.
אופיר אקוניס: השיח הברנז'אי ברוטשילד פינת שינקין הוא לא השיח הציבורי.
נחמן שי: המטרה של החוק היא להכניס גורמים נוספים שישתלבו בשוק התקשורת.
נחמן שי: יש כבר היום יותר גורמים משדרים.
נחמן שי: השיח הציבורי נעשה מגוון, מעניין ופתוח.
נחמן שי: לבוא בשנת 2010 ולהגיד שאין ייצוג לדעות, לעמדות ושהתקשורת היא אנטי הליכוד.
אופיר אקוניס: המילה "ליכוד" לא נשמעה.
אופיר אקוניס: לא אמרתי ימין, ליכוד, מחנה לאומי.
אופיר אקוניס: מעניין שכולם הבינו.
נחמן שי: האנשים שיושבים פה יודעים היטב מה הם צריכים לעשות .
נחמן שי: הם צריכים לפתוח את הבמות ולאפשר לדעות להגיע.
נחמן שי: את זה הם עושים.
נחמן שי: הם לא מתערבים בתכנים.
נחמן שי: הם גם לא יתערבו בתכנים.
נחמן שי: לקום פה ולהאשים את התעשייה הכי מצליחה בתחום התרבות במדינת ישראל, שזאת תעשיית הקולנוע שפותחת בפנינו ארצות וקהלים, ולהגיד שהיא אנטי ישראלית כי איזה מישהו אמר משפט מטומטם בלוס אנג'לס.
אופיר אקוניס: אתה יודע כמה נזק גרם הדבר הזה?
נחמן שי: גרם נזק בשלולית הישראלית הקטנה.
אופיר אקוניס: אחר כך הוא גם יקרא לחרם תרבותי על ישראל.
אופיר אקוניס: הוא יקבל את הכסף , ידבר נגד מדינת ישראל ויקרא לחרם תרבותי.
משה דנון: בארץ מייצרים 25 סרטים בממוצע כל שנה.
משה דנון: חלק גדול מהם נעשים על ידי אנשים שגרים מעבר לקו הירוק ומעבר לקו הסגול.
משה דנון: חלקם בוגרי בית ספר "מעלה" כאן בירושלים.
נחמן שי: גם הזכיינים וגם ערוץ 2 לא יושבים בבוקר ושואלים אם השמאל הופיע או הימין הופיע.
נחמן שי: הם משדרים שידורים שמדברים לכלל עם ישראל.
נחמן שי: הם עושים עבודה טובה מאוד בתחום הזה.
נחמן שי: מזמן לא שמענו את הטענות האלו.
רני בלייר: אנחנו חוזרים לנקודה הכי חשובה שבה עמדנו, שזה מנגנון הדרגתי של תקציבי הסוגה העילית, הדרמות וסרטי התעודה.
רני בלייר: כל עוד אין ערוצים נוספים צריך לקבוע 30% מהכנסת הערוץ, כשמשם לדרג את זה כלפי מטה.
אמיר רוזנברג: לפי גישתך, אדוני היושב-ראש, חשוב מאוד להאזין לטענה שאומרת שאת הרגולציה מפחיתים ב-70%.
אמיר רוזנברג: הכוונה היא לא רק להגיד שיש הפחתה בכסף, אלא שיש הפחתה במגוון שלם של נושאים כמו הפקות בפריפריה ודברים שנוגעים לתוכן ולתרבות.
אמיר רוזנברג: אם יהיו בחוק הזה רק 2 בעלי רישיון, אז הנזק ייגרם לאותם ערכים שאתה כרגע ניסית להגן עליהם.
אמיר רוזנברג: אם הכנסת "תפקיר" את השוק למצב שבו יהיו רק 2 בעלי רישיונות, שזה מצב אפשרי, אז לא רק אנשים ייפגעו והיצירה בצומת שינקין ורוטשילד תיפגע, אלא תיפגע בעיקר אותה רגולציה שמתייחסת לאותם מיעוטי יכולת ולסוג ההפקות שהן הפקות תרבות שעליהן אנחנו רוצים לשמור.
אמיר רוזנברג: מהבחינה הזאת אין קונפליקט בין הדבר המרכזי שלשמו התכנסנו ובין מה שהיוצרים ביקשו להביע.
תיקי וידס: אם הנושא הוא הרחבת ה-DTT אני רוצה לייצג את העניין שלי.
תיקי וידס: אני לא יודעת אם כולם מכירים את ערוץ ההידברות, אבל זה ערוץ 97 בכבלים, ביס ובהוט.
תיקי וידס: זה המקום להגיד תודה למועצה שנותנת מקום לערוצים כאלה.
תיקי וידס: מדובר בערוץ יהדות.
תיקי וידס: אנחנו כולנו הצאצאים של אברהם אבינו.
תיקי וידס: אולי הערוץ שלנו קטן וזניח ומנסה לעמוד על הרגליים, אבל הנושא שלנו הוא במהותנו.
תיקי וידס: אם מרחיבים פלטפורמה ומדברים על לתת חינם ערוצים, אז אני חושבת שאין שום סיבה לא להכניס את ערוץ היהדות לדבר הזה.
אופיר אקוניס: הממשלה לא מציעה להרחיב.
אופיר אקוניס: הממשלה הקימה ועדה.
אופיר אקוניס: מי עומד בראש הוועדה?
נגה רובינשטיין: הוועדה עוד לא הוקמה.
נגה רובינשטיין: החלטת הממשלה הייתה לפני שבוע וחצי.
אופיר אקוניס: הממשלה צריכה לאשר את הקמת הוועדה?
אופיר אקוניס: מי קובע את ההרכב שלה?
אופיר אקוניס: מי מופיע בפני הוועדה?
אופיר אקוניס: האם הגברת וידס, מר קדושי או מר דנון יוכלו להופיע בפני הוועדה?
נגה רובינשטיין: הוועדה תקום ותחליט את מי היא שומעת ואת מי היא לא שומעת.
אופיר אקוניס: היא תשמע את כולם.
אופיר אקוניס: אולי לגברת וידס מערוץ ההידברות יהיו טענות כבדות משקל.
תיקי וידס: הילדים שלנו יודעים על אבירי השולחן העגול יותר מאשר על ארץ יהודה שהייתה פה לפני 2000 שנה.
תיקי וידס: אין שום סיבה לא לעשות סדרות היסטוריות ודברים כאלה בגלל שהתקציבים הולכים לדברים אחרים.
ירמי קדושי: החוק הזה של הרישיונות זה חוק מאוד חשוב, הוא צו השעה.
ירמי קדושי: יש היום הרבה יוצרים וקהל גדול  שמנודה מהתקשורת הישראלית והוא לא חלק מהמשחק.
ירמי קדושי: אני מברך את שר התקשורת שהעלה את החוק הזה מחדש.
ירמי קדושי: אני חושב שצריך להריץ אותו כמה שיותר מהר על-מנת שיעבור.
ירמי קדושי: מר בלייר אמר שצריך להעלות את הפקות המקור ולהעלות את ההתחייבויות.זה מה שיגרום לעוד אנשים לא להיכנס להימור, כי לא תהיה להם האפשרות להיכנס.
ירמי קדושי: כמו שיש היום מרכזי מזון ואף אחד לא מכריח את מרכז המזון למכור ולקנות מוצרים, כך צריכות להיות  פה תחנות טלוויזיה כדי שלקהל יהיה את החופש לבחור מה הוא רוצה ומה הוא לא רוצה.
ירמי קדושי: תחנות הטלוויזיה והערוצים צריכים להיפתח בצורה די חופשית.
ירמי קדושי: זה כמו לשלם למונית ולכל דבר שהוא.
ירמי קדושי: הרגולטור צריך לבוא ולהגיד מה אל תעשה, לא מה שתעשה.
ירמי קדושי: הרגולטור צריך לתת חוקים מה אסור לעשות בתחנות שידור, ובאיזה עבירות אפשר לסגור ולהחשיך את המסך.