GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: האם החברה לישראל, ברור לה שהיא משתתפת בדבר הזה.
נעם גולדשטיין: אני אעבור לנושא המימון.
אופיר אקוניס: גם בבניית בתי המלון, אולי.
נעם גולדשטיין: אמר פה נציג האוצר שיש הפרדה בין ההחלטה מה החלופה הנכונה והמימון.
נעם גולדשטיין: גם בשלב של הגנות הביניים, ועד עכשיו, למרות כל חוות הדעת שיש אצל כולם, שאנחנו למעשה פועלים על-פי זיכיון ועל-פי חוק ואנחנו לא עושים שום פשע, אנחנו משתתפים ב-39.5%, וזה בהסכמה בינינו לבין האוצר.
נעם גולדשטיין: בהסכמה בינינו לבין האוצר יש גם מנגנון של בוררות, אם לא נגיע להסכמה איך להגיע להסכמה גם על מימון פתרון הקבע.
נעם גולדשטיין: ואני מעריך שכשתיבחר החלופה, ומשרד האוצר יודע איך להגיע למפעלי ים המלח, הוא יפנה למפעלי ים המלח, ונקיים דיון בנושא, כפי שעשינו עד עכשיו.
נעם גולדשטיין: אני רק מזכיר שאנחנו לא הגורם היחיד שיש לו חלק בבעיה הזאת, ולכן גם אם מפעלי ים המלח תשתתף ודאי יהיו גורמים אחרים מסביב לשולחן פה שצריכים גם הם להשתתף, כמו שקראת את הצעת ההחלטה שהיתה.
אופיר אקוניס: עורכת-הדין אלעד, ואחר-כך מנחם זלוצקי מהמשרד להגנת הסביבה.
נעמה אלעד: אני רוצה להודות לך על קיום הדיון המאוד חשוב הזה, ולהאיר נקודת מבט נוספת, שלצערי לא היתה חלק מהדיון עד עכשיו, והיא בולטת בהיעדרה.
נעמה אלעד: מוצגות בפנינו למעשה שלוש חלופות: חלופת הלגונה, חלופת העתקת בתי המלון וחלופת קציר המלח.
נעמה אלעד: שלוש החלופות מוצגות כך כאילו כל מה שצריך להדאיג את הציבור ואת מקבלי ההחלטות  שהמצב בים המלח הוא שיש לנו איזו בעיה, איזה סכסוך בין בתי המלון למפעלים.
נעמה אלעד: וההצגה הזאת בעיני חוטאת לחובת הנאמנות, לחובה הציבורית של מקבלי ההחלטות של מוסדות התכנון.
נעמה אלעד: שוכחים פה גורם שלישי מאוד-מאוד חשוב והוא ים המלח.
נעמה אלעד: ים המלח עצמו, במנותק מהאינטרסים של התעשייה לרגע, במנותק מהאינטרסים של בתי המלון לרגע.
נעמה אלעד: ים המלח וזכויות הציבור בו והחובה שלנו לשמר אותו לטובת הדורות הבאים.
נעמה אלעד: נשאלה פה השאלה על-ידי חבר הכנסת חסון.
נעמה אלעד: שאלה מצוינת בעיני.
נעמה אלעד: שאלה אולי החשובה ביותר בדיון הזה.
ישראל חסון: תגידי ליושב-ראש שירשום את זה, הוא מחלק ציונים בסוף היום.
אופיר אקוניס: לא חילקתי, רק אמרתי שאתה לא חייב להשתתף.
אופיר אקוניס: אתה יכול לקרוא בפרוטוקול.
אופיר אקוניס: אמרתי שאתה לא חייב להשתתף, לא חילקתי ציונים.
אופיר אקוניס: תדייק כשאתה מצטט אותי.
נעמה אלעד: השאלה החשובה היתה מה הנחת היסוד של העבודה, מה אנחנו רוצים להשיג.
נעמה אלעד: והתשובה היתה, שהמטרה של התוכנית הזאת לאזן בין צרכים של תעשייה, תיירות והתיישבות.
נעמה אלעד: כל אחד מהצרכים האלה חשוב ביותר, אבל שכחו שיש עוד אינטרס קטן בים המלח, שהוא אזור בעל חשיבות לאומית, שזה האינטרס הסביבתי.
נעמה אלעד: מה לא נאמר פה בתשובה לשאלתך?
נעמה אלעד: לא נאמר פה שבהנחות היסוד של העבודה מנסים לשקם את ים המלח, שהמפלס באגן הצפוני יורד במטר אחד בשנה, גם לא רוצים להסתכל על ההשפעות הסביבתיות רחבות ההיקף של בריכה 5, שהיא אותה בריכה שיוצרת שגורמת למצב שהוא הסיבה שבגללה אנחנו נמצאים כאן היום, עליית המפלס באגן הדרומי.
נעמה אלעד: התוכנית הזאת למעשה אומרת שהיא לא מסתכלת על זה.
נעמה אלעד: צריך להבין, ברמה הכי פשוטה, איך בבריכה 5, שנמצאת באגן הדרומי, שהיא בריכה תעשייתית מלאכותית של המפעלים, עולה המפלס?
נעמה אלעד: המפעלים שואבים מים מהאגן הצפוני, כל יום אנחנו שומעים על ירידת המפלס באגן הצפוני.
נעמה אלעד: עד היום הנושא הזה לא הוסדר בשום תוכנית.
נעמה אלעד: שום תוכנית לא בדקה איך אפשר להטיל מגבלות על מפעלי ים המלח כך שהם יפגעו פחות בים המלח.
נעמה אלעד: צריך להבין שמסמך שנקרא "תמ"א 13", שזה מסמך שמדינת ישראל, משרד הפנים- - -
דב ליטבינוף: אולי ישתו פחות מהמדינה, זה גם יפגע פחות בים המלח.
נעמה אלעד: אני אשיב על זה.
נעמה אלעד: משרד הפנים הוציא מסמך שנאמר בו- - -
דב ליטבינוף: אתם כל הזמן מתעלמים מהעבודה הזאת.
דב ליטבינוף: זה 80% מהבעיה.
דב ליטבינוף: זה פשוט לא ייאמן שכל הזמן אתם חוזרים על זה.
נעמה אלעד: האחריות של מפעלי ים המלח לירידת המפלס באגן הצפוני היא 20%.
נעמה אלעד: אנחנו מדברים על 20% בולענים, 20% פגיעה בתשתיות, 20% שינוי פני הנוף.
נעמה אלעד: המפעלים לא משלמים על הפגיעה הזאת שקל, והמדינה לא מנסה למנוע את זה או לחשוב איך לצמצם את זה.
נעמה אלעד: אין תוכנית אחרת, זאת התוכנית.
נעמה אלעד: בריכה 5, שהמדינה עומדת לקבל לגביה החלטות, זו התוכנית שתקבע מה יהיה לעתיד לבוא, והאם לשקם את נזקי העבר.
נעמה אלעד: ויש התעלמות בוטה מהדברים האלה.
נעמה אלעד: אנחנו פונים לוועדת הכלכלה שתפנה לממשלה לפני שהיא מקבלת את ההחלטה, לבדוק גם את ההיבטים האלה: להציל את ים המלח, לצמצם את הפגיעה הסביבתית של המפעלים בו ושהם יישאו בנזקים שהם גרמו בעבר.
שמעון דניאל: לפרוטוקול.
שמעון דניאל: הנושא הסביבתי הוא נושא מרכזי, נבחן לעומק בראייה רחבה, ראייה בת-קיימא, הוא מופיע אצלנו.
שמעון דניאל: זה נבחן, וזה חלק מהשיקולים המרכזיים שיונחו בפני מקבלי ההחלטות בבואם להכריע על החלופה.
דב ליטבינוף: שימי דניאל, לא אתה פוגע ולא היא פוגעת, הנושא של- - -
שמעון דניאל: תן לי לסיים.
אופיר אקוניס: תן לו בבקשה.
שמעון דניאל: אנחנו לא עוסקים בירידת המפלס באגן הצפוני כי זה לא המנדט שלנו.
דב ליטבינוף: לכן אני אומר שבנושא הסביבתי לא אתה פוגע ולא היא פוגעת.
דב ליטבינוף: הנושא של ירידת המפלס במטר לשנה הוא סוגיה נפרדת, רחבה מאוד, בעייתית מאוד, יש לה קשר קטן מאוד לסוגיה של בריכה 5, קשר קטן מאוד.
דב ליטבינוף: הסוגיה לא תיפתר אם יורידו טיפה את הייצור במפעלי ים המלח או ישאבו קצת פחות, היא תיפתר אם יימצא פתרון ארוך טווח לבעיה של ירידת המפלס, אם זה תעלת הימים מדרום ואם זו תעלה אחרת.
דב ליטבינוף: לדעתי, זה פתרון משולב מכמה פתרונות, פתרון אחד לא יכול להספיק, וזה לא הסיפור הזה.
דב ליטבינוף: זה טוב לתקשורת, טוב לעשות מזה הוא-הא, וזה טוב לירוקים, על הכיפאק.
דב ליטבינוף: הסיפור הזה של חיסול תעשייה שמספקת עשרות אלפי מקומות עבודה והאמירה שהאלטרנטיבה היא השימור, עוד סנטימטר, עוד שני סנטימטר?
דב ליטבינוף: גם הסיפור של בריכה 6, יגידו לך המומחים, שהקמה של בריכה 6, שזה עוד שטח אידוי, זה תרומה של שני סנטימטר לירידת המפלס, לכן לא שם הפתרון.
דב ליטבינוף: הפתרון הוא רציני, צריך לטפל, ומטפלים, אבל לא לקשור את הדברים.
נעמה אלעד: אם יש גורם שאחראי על 20% מירידת המפלס, אתה מציע למדינת ישראל פשוט להתעלם?
דב ליטבינוף: קודם כול, אנחנו לא אחראים על 20%.
נעמה אלעד: אני אומרת שהמפעלים.
אופיר אקוניס: היא לא אמרה.
דב ליטבינוף: זה ירדן וישראל ביחד.
נעמה אלעד: 20% זה רק מפעלי ים המלח בצד הישראלי.
דב ליטבינוף: לא נכון.
נעמה אלעד: אני אצטט את המסמך של תמ"א 13.
דב ליטבינוף: את יכולה לצטט מה שאת רוצה, אבל 20% זה שני המפעלים, ועליהם את לא יכולה לשלוט.
אופיר אקוניס: סיימת, עורכת-הדין אלעד?
נעמה אלעד: כן.
אופיר אקוניס: מר זלוצקי מהמשרד להגנת הסביבה, בבקשה.
אופיר אקוניס: חשוב לשמוע מה עמדתכם בכל הדבר הזה, וגם על האלטרנטיבות, האם כבר הבעתם עמדה בפני מי שבודק את זה.
מנחם זלוצקי: קודם כול, משום שהסוגיה היא באמת סוגיה סביבתית ממדרגה ראשונה אנחנו מלווים את כל התהליך הזה מקרוב ושותפים לכל הדיונים.
מנחם זלוצקי: כפי שכבר נאמר כאן, יש הרבה מאוד נתונים שמתוכם צריך לראות את העיקר.
מנחם זלוצקי: הסוגיה של בריכה 5, אין ספק שהיא לא מנותקת.
מנחם זלוצקי: אפשר לצעוק, אבל צריך לראות את זה בראייה כוללת גם עם האגן הצפוני וכל המשמעות של שאיבת המים לירידת המפלס, ואין ספק שיש כאן בעיה סביבתית גדולה מאוד.
מנחם זלוצקי: אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה, אני רוצה להתמקד יותר בסוגיה שכרגע עומדת לפנינו לנושא החלופות.
מנחם זלוצקי: כשאנחנו באים לבחון את החלופות השונות אנחנו מסתכלים על זה מתוך בחינה שאחד מהמרכיבים של החולפה הוא, שיש בה ראייה ארוכת טווח.
מנחם זלוצקי: כשאנחנו מסתכלים על שלוש החלופות, לא כולן עומדות בראייה ארוכת טווח, זאת אומרת, בפתרון ארוך טווח.
מנחם זלוצקי: רק פתרון אחד, רק חלופה אחת, הוא באמת פתרון ארוך טווח, וזה חלופת הקציר המלא.
מנחם זלוצקי: כפי שנאמר כבר קודם, החלופות האחרות למעשה הן חלופות זמניות.
מנחם זלוצקי: בנוסף, יש להן מחיר סביבתי מאוד קשה, מכיוון שגם חלופת הלגונה וגם חלופת העתקת בתי המלון, המשמעות שלהן היא המשך עליית המפלס, והמשך עליית המפלס מצריך את הגבהת הסוללות, והגבהת הסוללות מצריכה כרייה של חומר גלם, ועדיין זה לא ירד מהפרק, מדברים אפילו על כרייה של חומר ואדי, להרוס את מניפות הסחף, אלה שעוד נשארו, כגון נחל צאלים, דבר שאנחנו מתנגדים לו התנגדות נחרצת, כי כפי שגם נאמר כאן גם על-ידי נציגי בתי המלון, כשמסתכלים על ים המלח צריך להסתכל בראייה כוללת.
מנחם זלוצקי: המפלס, אין ספק שזו אולי הסוגיה המרכזית, אבל גם כל הסובב, ולכן הפתרון היחיד הוא פתרון של קציר המלח.
אופיר אקוניס: זו המלצתכם לוועדה?
מנחם זלוצקי: כן, אבל אני רוצה לומר כאן עוד דבר.
מנחם זלוצקי: למעשה העלו כאן את חלופת העתקת בתי המלון.
מנחם זלוצקי: גם אנחנו למדנו וניסינו, ככל יכולתנו, גם המקצועית, להתעמק בה, והגענו למסקנה שהחלופה הזאת, עם כל זה שאולי היא נראית אטרקטיבית בנקודות מסוימות, זו חלופה לא ישימה בהיבט הפרקטי שלה, אם אפשר לומר כך, והסיבות כבר פורטו על-ידי אחרים, ואני לא אפרט.
מנחם זלוצקי: לכן היום למעשה מתמקדים בחלופת הלגונה.
מנחם זלוצקי: חלופה הלגונה זו חלופה זמנית, זו חלופה שברגע שיסיימו אותה כבר יצטרכו להיערך לפתרון הקבע.
מנחם זלוצקי: לכן אנחנו בדעה שצריך ללכת ישר לפתרון הקבע, שגם בו יש בעיות, ואי-אפשר להתעלם מזה, אבל זה הפתרון שעליו אנחנו ממליצים.
מנחם זלוצקי: לגבי עוד נקודה אחת שעלתה על-ידי חבר-הכנסת חסון, לגבי שיתוף הפעולה עם הירדנים.
מנחם זלוצקי: שימי דניאל אמר לכאורה שזה לא קשור, אבל אני לא בטוח, מכיוון שגם הירדנים מתחבטים באותן סוגיות, כי גם הם ממשיכים לשאוב מים ולייצר מלח בתהליך הייצור, וגם הם צריכים לסלק אותו.
מנחם זלוצקי: נכון שהיום השיטות שהם נוקטים בקציר המלח שלהם הן שיטות שלא מקובלות עלינו, אבל זה לא אומר שאלה השיטות שהם ימשיכו בהן הלאה.
מנחם זלוצקי: סביר להניח שהם גם מסתכלים מה קורה בצד שלנו.
מנחם זלוצקי: יש כאן בהחלט הזדמנות- -
אופיר אקוניס: יש הידברות אתם?
שמעון דניאל: זה מה שאמרתי, כן יש שיתוף פעולה.
מנחם זלוצקי: - - ומקום אולי לראות איך משתפים פעולה, כי אחת הבעיות העיקריות היא באמת הובלה וסילוק של המלח.
מנחם זלוצקי: מכיוון שכל ההובלה והסילוק ייעשו גם אצלנו, וסביר להניח גם בצד השני, אצלנו בקצה המזרחי, יש כאן מקום לחשיבה משותפת, לשיתוף פעולה, לראות איך פועלים ביחד, ואני מציע שזה יהיה אחד הנושאים שכן יידונו בעתיד.
מנחם זלוצקי: דבר אחרון.
מנחם זלוצקי: אף-על-פי שזה לא נושא הדיון, אני רוצה לקשור את מה שהתחלנו ומה שאמרה נציגת אדם טבע ודין לגבי המפלס של ים המלח.
מנחם זלוצקי: היום אנחנו דנים בבריכה 5, ובריכה 5, צריך לזכור, גודלה 80 קמ"ר – ונותנים להשוואה את הדוגמה של ת"א, ששטחה 50 קמ"ר –  בריכה ענקית, שתופסת חלק גדול מאורך החופים של ים המלח, והנוכחות שלה מאוד משמעותית.
מנחם זלוצקי: היום יש תוכנית גם להמשך, קרי, בהמשך הגדלת הבריכה.
ניצן הורוביץ: בריכה 6.
מנחם זלוצקי: ובסוגיה הזאת צריך גם כן לדון בהזדמנות קרובה.
אופיר אקוניס: שמעתי בכל מקרה את העמדה של המשרד להגנת הסביבה.
אופיר אקוניס: קודם כול, סוף-סוף יש עמדה ברורה, היא לא בין לבין, היא עמדה חשובה, ואתם מציגים אותה.
אופיר אקוניס: תודה רבה לך, אני מודה לך שהבאת בפנינו את עמדתכם.
אופיר אקוניס: שי טחנאי מהחברה להגנת הטבע, בבקשה.
אופיר אקוניס: אתה רכז מחוז דרום?
שי טחנאי: אני משמש כרכז מחוז דרום של החברה להגנת הטבע.
שי טחנאי: אני רוצה לעמוד על חשיבות הדיון הזה.
שי טחנאי: האסון האקולוגי סביבתי שמתרחש כל יום בים המלח נגרם מחוסר יציבות.
שי טחנאי: חוסר יציבות ותכנון במצב של חוסר ודאות זה הדבר הכי גרוע והכי קשה.
שי טחנאי: לאורך כל השנים האלה אנחנו רואים פתרונות שאבי רותם, מהנדס המועצה, יכול לדבר על זה שעות הרבה יותר טוב ממני.
שי טחנאי: מה שחסר זה נושא של יציבות.
שי טחנאי: יציבות, הן של המפלס בחלק הצפוני, בים שהוא הים הטבעי, והן במפלס בריכה מספר 5. וזו אחת הנחות העבודה הבסיסיות, שימי דניאל,  שהיציבות הזאת זה מה שצריך להתקיים.
שי טחנאי: ואנחנו רואים את זה  בתוך כל הנושא של הסביבה של ים המלח, אנחנו לא מנתקים את זה, האגן הצפוני והאגן הדרומי בעינינו זו חטיבה אחת, הן בהסתכלות הסביבתית שלנו, הן בהסתכלות הרחבה יותר.
שי טחנאי: לכן, מכל החלופות שהיום עומדות על הפרק יש חלופה אחת בלבד שתגרום ליציבות שני המפלסים וזה, קציר מלח מלא.
שי טחנאי: זאת החלופה היחידה.
שי טחנאי: ושוב, איך עושים את זה בדיוק, מי משלם ומי מממן, ודאי שאנחנו צריכים לבדוק.
שי טחנאי: אחת הבעיות שאנחנו עדים להן בשבועות האחרונים זה אי-הסכמה על הנתונים.
שי טחנאי: זורקים כל מיני נתונים מספריים כלכליים מכל הצדדים, מכל הכיוונים, ולגבי הנתונים יש אי-הסכמה, כמעט גורפת, ויתקנו אותי הצדדים ששותפים לעניין הזה.
שי טחנאי: תודה.
אופיר אקוניס: מנכ"ל חל"י, אתה מרכז את כל הבדיקה?
שמעון דניאל: אני מרכז את כל הבדיקה.
אופיר אקוניס: יש גם חברה חיצונית?
שמעון דניאל: עומדות לרשותנו חברות.
שמעון דניאל: אנחנו מרכזים את כלל הבדיקה, על כלל ההיבטים שלה.
שמעון דניאל: לצורך העניין יש לנו כיסוי מאוד רחב של חברות בין-לאומיות ומהמובילות בעולם.
לאה ורון: מיהן אותן חברות?
לאה ורון: אתה כבר פעם שנייה מזכיר את זה.
שמעון דניאל: אני יכול לציין שמות.
לאה ורון: אם לא קשה לך.
שמעון דניאל: ודאי שלא קשה, אני אשמח לפרט.
שמעון דניאל: לטובת הלגונה יש את DHV, שזו חברה מהמובילות בעולם, חברה הולנדית.
שמעון דניאל: לצורך העניין יש לנו גוף מקצועי עליון של board of review עם שלושה פרופסורים ששמותיהם: פרופ' אלונסו, פרופ' גזטה ופרופ' אנדרו יוז, שלושתם מהמובילים בעולם בתחומם, הם מפקחים, מלווים את כל העבודה כ-board מקצועי.
שמעון דניאל: לטובת הקציר היו לנו שתי חברות בין-לאומיות Cars ו-Mti.
שמעון דניאל: בנוסף היה לנו יועץ עליון מחברה אנגלית, מחברת Anthony bates.
שמעון דניאל: אני יכול להמשיך לפרט, אותו דבר לגבי העתקת בתי המלון, לקחנו חברות, הפעם לא בין-לאומיות, כי זה ידע שקיים בארץ, חברות מהארץ, חברות הנדסה מובילות, שגם הן עזרו לנו בכל התכנון של החלופה בכל ההיבטים.
דב ליטבינוף: חברות של דינמיט.
שמעון דניאל: יש לנו board of review סביבתי לצורך העניינים.
אופיר אקוניס: ואתה מרכז את כל זה.
שמעון דניאל: אני יכול לפרט פה, אין לי בעיה: המכון הגיאולוגי, המכון הגיאו-פיזי- - -
אופיר אקוניס: בשעה ורבע שאנחנו יושבים פה שמעתי, ואני אומר את זה בלשון המעטה, שרוב הגורמים תומכים בקציר המלח, אני אומר את זה בסיכום ביניים, גם המשרד להגנת הסביבה, שאני חושב ששמענו לראשונה את עמדתו החשובה, גם המלונאים, גם המועצה האזורית תמר, הארגונים הירוקים וכדומה.
לאה ורון: ודאי לא תומך בהריסת בתי המלון.
דב ליטבינוף: גם המפעלים.
אופיר אקוניס: הם היו הכי קרובים לזה.
אופיר אקוניס: אנחנו מגיעים לסוג של מסקנת ביניים.
אופיר אקוניס: אנחנו באמת לא רוצים להחליף.
אופיר אקוניס: גם חבר הכנסת הורוביץ דיבר על כך, וגם אני, משיחות מקדימות שקיימתי לקראת הישיבה הזאת, הבנתי שזה הדבר המועדף.
אופיר אקוניס: אגב, שמחתי להכחשה של משרד האוצר את הידיעה שהתפרסמה על כך שהם תומכים בהריסת המלונות.
אופיר אקוניס: אמרת שאתם לא יודעים בדיוק, עוד לא החלטתם, שזו גם אמירה חשובה.
אופיר אקוניס: כלומר, אתה לא מאשרר את הידיעה שפורסמה בשמכם כתומכים בהרס המלונות.
אופיר אקוניס: אתה לא רוצה להגיד כאן את המסקנה, אני מבין שאתם מחכים למחצית אוקטובר, לישיבת הממשלה, אבל נראה שמתקרבים לאיזו הסכמה לגבי הקציר.
אופיר אקוניס: מה מעכב את זה או בולם את זה בשלב הזה.
שמעון דניאל: יש מספר בדיקות שצריך לעשות.
שמעון דניאל: כדי לקבל החלטה צריך לקיים דיון ענייני יסודי, שמציגים את כל הנתונים באמת, ולא כפי שנאמר פה.
שמעון דניאל: מקבל ההחלטה צריך לדעת שהוא קיבל את ההחלטה והוא מבין את המשמעויות שלה.
שמעון דניאל: יש המון סיטואציות בחיים שיש לך תובנה מובנת – כשריאל מדריד, לצורך העניין, משחקת נגד הפועל שתולים ברור שיהיה ניצחון, אבל עדיין מקיימים את המשחק, כי יש הפתעות.
ניצן הורוביץ: של מי?
שמעון דניאל: לכן לא אמרתי מי.
אופיר אקוניס: לא אמרת, אבל נשמע.
אופיר אקוניס: הגורמים שדיברו פה לא שמעו את הנתונים בפעם הראשונה.
אופיר אקוניס: הם בסוף המסקנות, וגם אתם.
שמעון דניאל: שי טחנאי אמר פה שיש עדיין ויכוחים.
אופיר אקוניס: אם לא תתקבל החלטה, תמיד יהיו ויכוחים.
שמעון דניאל: כולם ראו את הנתונים, יש מספר נתונים שצריך להשלים, ויכולים אולי להפוך תובנות בצורה משמעותית.
שמעון דניאל: יש מספר נתונים שצריך עוד לברר, ואם אני אמשיך באנלוגיה של המשחק, אנחנו ממש בדקה ה-90, וגם כשהתוצאה ידועה מסיימים את המשחק.
שמעון דניאל: ראוי שגם באירוע הזה תנו לסיים את המשחק, תתקבל החלטה עניינית.
שמעון דניאל: אני חושב שזה יותר מאשר נכון להמשיך את הדיון החשוב הזה בהצגה מסודרת של הנתונים עם התובנות הסופיות של האנשים.
דוד רותם: בתוך כמה זמן?
אופיר אקוניס: חודש.
שמעון דניאל: לפני מספר חודשים חשבנו וחשבו- - -
דוד רותם: מתי תהיו מוכנים סופית.
אופיר אקוניס: ההערכה היתה שבתוך חודש.
דב ליטבינוף: יש החלטות שצריך לקבל אותן ב"דמוקטטורה" ולא בדמוקרטיה.
אופיר אקוניס: אנחנו לא בעד התפיסה הזאת.
שמעון דניאל: אנחנו נשלים את כלל הדברים ונהיה מוכנים.
שמעון דניאל: התרומה אולי הכי גדולה שניתנה לתהליך בשנתיים האחרונות זו ההתקרבות לרגע האמת, והצורך שכולם שותפים לו לקבל את ההחלטה מייד.
דוד רותם: במשחק שבין ריאל מדריד לבין שתולים אתה חושב שבתוך 30 יום תהיה שריקת סיום?
אופיר אקוניס: שמוליק צוראל, בבקשה.
שמואל צוראל: משהו עכשיו השתבש בתובנה.
שמואל צוראל: אנחנו חיים באיזה דיון שבו נאמר: אולי מייד אחרי החגים נקבל החלטה, וזה לאורך כל הדרך.
שמואל צוראל: כאן עומדת להתקבל החלטה גורלית, גורלית, אני לא רוצה להיכנס לתיאורים של איכות הסביבה שהיו הרבה יותר קולעים ממה שאני אומר, אבל אפילו בתחום הקטן והצר שלנו הם גורליים.
שמואל צוראל: יש תשתית לקבלת החלטות או אין תשתית לקבלת החלטות?
שמואל צוראל: אם אין תשתית, וזה לגיטימי שאין, ולא צריך להטעות את מקבלי ההחלטות, הבה ונאמר את זה.
שמואל צוראל: מצד שני, שמענו בפתיחתו של הדיון: בסוכות זה יתקבל.
שמואל צוראל: כמה ימי השלמת חומר נשארו עד סוכות?
שמעון דניאל: שמוליק צוראל, בוא לא ניתמם, ודאי לא פה.
שמעון דניאל: אתה יודע שמבחינתנו התשתית היתה קיימת והצורך שלנו בעוד מספר חודשים היה לשבת אתכם, כי אתם ביקשתם בדיקות נוספות.
שמעון דניאל: אני מוכן לוותר על הבדיקות הנוספות, להציג את הנתונים שלנו, מה שלא מקובל עליהם, ואז אני אחטא.
שמעון דניאל: חרתנו על דגלנו עבודה בשיתוף פעולה מלא עם כולם, להתייחס לכל ההערות ברצינות, ואם זה יגזול עוד חודש, עוד חודש וחצי, אנחנו נעשה את זה, אתה לא יכול להחזיק את המקל בשני הקצוות.
שמואל צוראל: מצוין.
שמואל צוראל: לא ביקשתי את זה, ביקשתי ליישב את הסתירה.
דב ליטבינוף: הנתונים שלכם היו מוטים ולא מדויקים.
שמואל צוראל: ביקשתי ליישב את הסתירה אם יש נתונים או אין נתונים.
אופיר אקוניס: מר קדמי, היועץ המשפטי של משרד התיירות, ביקש זכות דיבור.
עובד קדמי: הדיון הזה כאן, שנמשך כשעה ורבע, הוא אפס קצהו של דיונים רבים מאוד שנמשכים ונמשכו במשך תקופה ארוכה מאוד.
אופיר אקוניס: שנים.
עובד קדמי: נכון, מי כמוני, שגם ליווה אותם, יודע.
עובד קדמי: חבר הכסת חסון לא נמצא פה, אז מותר להגיד היסטוריה.
אופיר אקוניס: גם אם הוא היה פה היה מותר לך להגיד היסטוריה, כי זה חלק מהדיון.
עובד קדמי: אולי חלק מהאנשים פה זוכרים שהוועדה הראשונה שדנה בנושא הזה היתה ב-1990.
אופיר אקוניס: לזה לא הגענו.
עובד קדמי: לא כדאי ללכת רחוק מדי.
אופיר אקוניס: חידשת לנו.
עובד קדמי: ועדת ההיגוי הראשונה שבה כל הגורמים היו שותפים היתה ב-1990, הגישה את המסקנות שלה בתחילת 1991.
עובד קדמי: ב-30 באוגוסט התקיימה ישיבה אחרונה במשרד התיירות, השתתפו בה 38 איש מכל הגורמים, אלה שיושבים כאן וגם אלה שאינם יושבים כאן.
עובד קדמי: וההחלטה היתה פשוטה מאוד – חל"י כרגע צריכה לרכז את המסקנות לגבי שלוש החלופות, לרכז במעין טבלה ולומר מה היתרונות של כל חלופה ומה החסרונות, ואז משרד התיירות, שר התיירות יצטרך לקבל החלטה מהי החלופה המועדפת.
עובד קדמי: אנחנו רואים את הנטייה, לאן נושבת הרוח, אבל צריך לעשות את זה בצורה מקצועית, עניינית.
דוד רותם: מתי שריקת הסיום?
עובד קדמי: כבר אמר שימי דניאל שבעוד כחודש.
אופיר אקוניס: עד סוף אוקטובר.
עובד קדמי: נכון.
עובד קדמי: זה מה ששר התיירות הקציב, הוא אמר שעד סוף אוקטובר תצטרך להתקבל החלטה במשרד התיירות, ואז להביא אותה למליאת הממשלה.
עובד קדמי: אם הדבר יהיה תלוי בי, נביא גם את ההמלצה של הוועדה הזאת.
עובד קדמי: מה נטייתה של הוועדה הזאת לחלופה המועדפת.
דוד רותם: הוועדה הזאת היא רצינית, אין לה עדיפויות כשאין לה כל הנתונים.
דוד רותם: זו לא ועדת חוקה...
נעם גולדשטיין: לפחות מהצד שלנו, שאנחנו שותפים מלאים, צריך להמשיך את התהליך הזה, לתת את הזמן כדי לסיים.
נעם גולדשטיין: בוועדה הזאת לא עלה מספר אחד, ויש פערים.
אופיר אקוניס: מה לא שמענו?
נעם גולדשטיין: מספרים.
נעם גולדשטיין: שמענו הפועל שתולים וריאל, אבל לא שמענו- -
אופיר אקוניס: אתה מדבר על העלות של קציר המלח?
נעם גולדשטיין: - - אבל לא שמענו מה התוצאה.
אופיר אקוניס: תגיד מה העלות של קציר המלח.
לאה ורון: קציר המלח זו העלות הגבוהה ביותר, הנמוכה ביותר?
אופיר אקוניס: אנחנו מתכנסים לסוף הישיבה.
אופיר אקוניס: קודם כול, נועם גולדשטיין, מכל מה ששמעתי זו האלטרנטיבה המועדפת.
אופיר אקוניס: זה מה שאני מבין, אם הבנתי נכון, אולי לא הבנתי נכון.
אופיר אקוניס: הקשבתי לכל מלה.
נעם גולדשטיין: אחד הדברים החשובים, שתתקבל החלטה- - -
אופיר אקוניס: אתה אומר שזו העלות הכי גבוהה לכם.
דב ליטבינוף: כל מספר קובע, כי צריך לעשות את זה.
נעם גולדשטיין: לא אמרתי איזו חלופה עדיפה.
נעם גולדשטיין: מה שאמרתי שבכל מקרה מדובר בעלויות מאוד גבוהות.
נעם גולדשטיין: זה לא שיושבים בחיבוק ידיים.
אופיר אקוניס: שואל חבר הכנסת רותם, כמה עולה קציר המלח.
אופיר אקוניס: האם זה נכון שהמספר שננקב בוועדת בן-נון הוא 50 מיליון דולר?
דוד רותם: שמעתי פה 7 מיליארד שקל.
שמעון דניאל: ועדת בן-נון בהיבטים  הכלכליים היא לא רלוונטית.
אופיר אקוניס: אולי תגיד לנו מה המספרים.
נעם גולדשטיין: אני מציע שאת המספרים שימי דניאל ייתן,  כי הם מרכזים את הנושא.
נעם גולדשטיין: לפחות מבחינתנו אנחנו מבקשים שההחלטה תתקבל אחרי שיהיו המספרים.
נעם גולדשטיין: לתת עוד חודש, זה לא הרבה זמן, כדי שישלימו את המספרים, שלא יהיה ויכוח, לפחות על המספרים, ואז תתקבל החלטה לפי מה שנכון ולא לפי אינטואיציות.
אופיר אקוניס: אתה רוצה לתת לנו הערכה?
שמעון דניאל: כרגע, והדגש הוא על כרגע, כי חסרים מספר עדכונים ותיקונים ובדיקות שאנחנו עושים לבקשתם של כל המעורבים.
אופיר אקוניס: תן הערכות תקציביות על הקציר וההריסה.
שמעון דניאל: העלות של העתקת בתי המלון, ואני אומר בפעם הרביעית, ללא השפעה על התיירות, היא כ-2.8 מיליארדי שקלים.
שמעון דניאל: חלופת הלגונה כרגע עומדת על כ-3.2 מיליארדי שקלים, וחלופת הקציר המלא כרגע עומדת על כ-6 מיליארדי שקלים.
שמעון דניאל: אלה המספרים שכרגע יש לנו, אנחנו יושבים עליהם פעם נוספת, יש עוד מספר בדיקות.
אופיר אקוניס: אני לא יודע מאיפה המספרים.
אופיר אקוניס: המספרים נשמעים מוזר.
לאה ורון: החלופה של הקציר מחייבת מכשור שלא קיים?
לאה ורון: בתוך כמה זמן?
שמעון דניאל: שש שנים.
אופיר אקוניס: את מבינה מה הוא אומר?
אופיר אקוניס: הוא אומר שהריסת בתי המלון ובנייתם מחדש היא העלות הנמוכה ביותר.
שמעון דניאל: לא שכחתי, אמרתי ללא השפעה על התיירות.
שמואל צוראל: הוא שכח להוסיף עוד 3.2 מיליארד, ואז חלופת בתי המלון היא 6 מיליארדי שקלים.
אופיר אקוניס: הוא אמר: ללא השפעה על התיירות.
שמואל צוראל: אז היא החלופה היקרה ביותר.
אופיר אקוניס: נכון, אבל אין דבר כזה השפעה על עיסוק התיירות ללא השפעה על התיירות.
אופיר אקוניס: הגענו למספרים, המהומה גדולה.
שי וינר: נכון, לכן לא סיימנו את העבודה.
שמעון דניאל: לא לחינם לא נקבתי במספר, כי אנחנו עדיין בודקים את המספר יחד עם המלונאים.
שמואל צוראל: מאחר שאני בודק את ה-2.8, אני בודק רק את ה-3.2, שאלה המספרים שאנחנו, מקצועית, מתייצבים מאחוריהם.
שמואל צוראל: חלופת הרס בתי המלון מגיעה ל-6 מיליארדי שקלים, קרי, החלופה היקרה ביותר.
אופיר אקוניס: מה שנקרא "כולל ההשפעה התיירותית", בניגוד למה שאמר מנכ"ל חל"י.
ניצן הורוביץ: אי-אפשר לבנות חלופה של בתי מלון בלי השפעה על התיירות.
שמואל צוראל: הוא, בהוצאה להורג, מביא בחשבון את הוצאות הקבורה.
שמעון דניאל: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, נכניס את זה.
דב ליטבינוף: שמואל צוראל, אתה טועה נמוך, כי בזמן שאנחנו מדברים עליו, אם אתה עושה את הקציר – בונה עוד בתי מלון, אם אתה מביא בחשבון את ההשפעה, ומוסיף את התפוסה ואת העלות של בתי המלון פלוס התיירות שתגיע בעקבות הסיפור של הזכייה, תיקח גם את זה, יותר מ-6 מיליארד.
שמואל צוראל: הסתפקנו במה שאנחנו יודעים.
דב ליטבינוף: חבל שלא שאלת אותי.
שמואל צוראל: אין ספק שמדובר בחלופה היקרה ביותר.
עובד קדמי: יש הרבה אלמנטים מעבר למחיר, אנחנו צריכים להביא אותם בחשבון.
עובד קדמי: אף אחד לא התחייב שתהיה החלופה הזולה ביותר.
דב ליטבינוף: דרך אגב, תהיה תיירות מיוחדת שתבוא לראות איך בוצרים את המלח וירדן וישראל משתפים פעולה ומפנים את זה.
אופיר אקוניס: ביקשת זכות דיבור ולא קיבלת.
אברהם רותם: מבחינת החלופות, אשר לחלופה של הריסת בתי המלון, גם בעלויות הישירות, אנחנו לא מקבלים את המספרים של חל"י.
אברהם רותם: התכנון שם הוא תכנון בחסר, והעלויות מבחינת פיתוח האתר, עלויות ישירות בסדר גודל של מיליארד שקל.
אברהם רותם: כלומר, מעבר לנושא שמדברים על בתי המלון, החלופה עצמה כהוצאות ישירות יגיעו לסדר גודל של בערך מיליארד דולר.
אופיר אקוניס: חברים, אנחנו נסכם, אלא אם כן חבר הכנסת הורוביץ או חבר הכנסת שאמה רוצים להוסיף משהו לקראת הסוף.
ניצן הורוביץ: אני חושב שהדיון הזה היה חשוב, והוא מצטרף לשורת דיונים שהתקיימו כאן בכנסת.
ניצן הורוביץ: גם בדיונים הקודמים המגמה היתה מאוד-מאוד ברורה.
ניצן הורוביץ: יושבים כאן סביב השולחן נציגים של התושבים, נציגים של ארגוני הסביבה, נציגי המפעלים, נציגי התיירות, כולם, ואתם שומעים את הדברים במו אוזניכם, וכמעט כולם מכוונים לאותה חלופה של קציר המלח.
ניצן הורוביץ: הדברים מדברים בעד עצמם, וזה גם עלה בדיונים קודמים.
ניצן הורוביץ: עשינו דיון מיוחד של השדולה לפני כמה חודשים בדיוק בסוגיה הזאת, וזאת היתה המסקנה בצורה הכי ברורה.
אופיר אקוניס: תודה, חבר הכנסת הורוביץ.
אופיר אקוניס: הדיון הזה הוא דיון מאוד חשוב.
אופיר אקוניס: קודם כול, הסקנו מסקנות בניגוד למה שחשב אולי חבר הכנסת חסון.
אופיר אקוניס: הסקנו פה מסקנה ושמענו את כל הגורמים המקצועיים, ואנחנו לא בתחילתו של הדיון, אנחנו כבר כמעט בסופו של הדיון, ושמענו גם את הדיון המקצועי של חל"י.
אופיר אקוניס: גם חל"י וגם הגורמים שדיברו כאן, גם הארגונים הירוקים, גם המשרד להגנת הסביבה, גם המלונאים וגם אנחנו שעסקנו בזה כבר כמה וכמה פעמים מבינים פחות או יותר את רוח הדברים.
אופיר אקוניס: אני אומר את זה בצורה זהירה, ממה שאני הסקתי פה.
אופיר אקוניס: אני מקווה שלא טעיתי.
אופיר אקוניס: הקשבתי לכל מלה, כל מלה שנאמרה בדיון, כפי שאמר חבר הכנסת הורוביץ.
אופיר אקוניס: החלופה ההגיונית ביותר והסבירה ביותר, הסביבתית ביותר והתיירותית ביותר, ותרשו לי להגיד גם התעסוקתית והחברתית ביותר, היא קציר המלח.
אופיר אקוניס: זו המסקנה שעלתה מן הישיבה הזאת.
אופיר אקוניס: ואני מקווה שההחלטה הזאת, או האמירה, של ועדת הכלכלה של הכנסת תובא בחשבון כאשר אתם תגיעו, אני מקווה, בחודש, החודש וחצי הקרוב, למסקנותיכם.
אופיר אקוניס: מה שבטוח הוא, שכאשר תגיעו למסקנות ותביאו אותן למליאת הממשלה, המסקנות תהיינה מסקנות לטווח ארוך מאוד, בראייה רחבה ולא כפתרון זמני שיהיה טלאי על טלאי.
אופיר אקוניס: אני מאוד  מודה לכם.
אופיר אקוניס: חתימה טובה.
אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות התעבורה (תיקון מס' ...)
אופיר אקוניס: , התש"ע-2010, שעוסקות בנושאים שונים ורבים: טיולית, רכב אספנות, רשות תמרור וציות לעובד במדים, עקיפה, מעבר חציה, אורות במכונית נגררת, גרירת רכב, חגורת בטיחות, רכב בצד הדרך, תקלות בסדרות יצור של רכב, אופניים, משקל כולל מותר, גיל צמיג וגלגל חמישי.