GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יכול לתמוך בסעיף הזה ככה, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: אורן, אולי תקיים התייעצות ותנסה למצוא פתרון יצירתי.
אורן משה: אני בוודאות לא יכול לתת תשובה עכשיו, ואני אומר במפורש: אם שולחים אותנו לעשות את הבדיקה הזו, זה ייקח לנו עוד זמן שלדעתי לא נכון לאבד אותו.
אורן משה: הרבה זמן הלך לאיבוד בתהליך של האישור.
אורן משה: יש שידורים, יש קמפיין, אנשים קונים ממירים, לא שומרים קבלות, לא שומרים חשבוניות - -
כרמל שאמה-הכהן: ולצבוע חלק מהכסף אתה מוכן?
כרמל שאמה-הכהן: כל ה- 40 מיליון יילכו - -
אורן משה: אני באמת לא מבין את המשמעות של זה.
אורן משה: אם אני צבעתי 30 מיליון למשפחות ברוכות ילדים ובאה משפחה אחרי הסכום הזה –מה אני עושה אתה?
רוברט טיבייב: - לא הגיוני.
רוברט טיבייב: צריך לתת סכום.
אורן משה: אני היום מחויב לסכום הזה, ואם עשיתי טעות באומדנים שלי - -
כרמל שאמה-הכהן: כמה הסכנה שלך לחריגה?
כרמל שאמה-הכהן: בוא תגיד לי.
אורן משה: שוב- אני לא יכול לבצע את הדיון התקציבי הזה פה.
כרמל שאמה-הכהן: אז אתה רוצה שאנחנו ניקח סיכון שמשפחה וילדים יישארו בלי שידורי טלוויזיה, בגלל שאנחנו לא חשבנו מספיק?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא שם.
אופיר אקוניס: לא איכפת לי לקיים הפסקה של עשר דקות.
אופיר אקוניס: מכיוון שאני רוצה לאשר את הצו הזה היום, וכפי שאמר מנכ"ל הרשות השניה וגם נציג האוצר, וגם אני, ואני בטוח שחבר הכנסת שאמה מצטרף, יחד עם חברי הכנסת טבייב ושי - שאנחנו רוצים להתחיל לסבסד למי שבאמת - -
נחמן שי: יש תלונות חריפות מהציבור שלא מסבסדים אותם.
נחמן שי: אני קיבלתי הרבה תלונות כאלה.
נחמן שי: אנשים קנו ממירים ולא קיבלו סבסוד.
אופיר אקוניס: מעוטי יכולת פנו אליך ואמרו שלא קיבלו את הסבסוד?
אופיר אקוניס: איך הם פנו אליך אם הם לא ידעו בכלל שיש - -
נחמן שי: הם התחילו להסתובב, אנשים, בסביבה, ולא ידעו מי יעזור להם.
נחמן שי: קראו בעיתון שרוצים לסבסד את זה.
אופיר אקוניס: אני שמח שקוראים את זה, כי המסר עובר, זאת אומרת – שיש אפשרות לסבסוד.
אתי בנדלר: בכל מקרה, תחילתו של הצו כמוצע זה רק שלושה חודשים מיום פרסומו.
אופיר אקוניס: אבל חבר הכנסת שי טוען שכבר פנו אליו וביקשו סבסוד.
נחמן שי: כמה הממשלה הקצתה לזה?
אופיר אקוניס: 40 מיליון שקלים.
אופיר אקוניס: אני מכריז על הפסקה של 10 דקות.
אופיר אקוניס: תמצאו פתרון.
אופיר אקוניס: (הישיבה הופסקה והתחדשה לאחר 10 דקות)
אופיר אקוניס: אני מחדש את הישיבה לאחר ההתייעצות שביקשתי שתתקיים בין חבר הכנסת שאמה למשרד האוצר והרשות השניה בנושא הסעיף שאני מקווה שהוא כבר לא במחלוקת.
כרמל שאמה-הכהן: לא הצלחנו להגיע להסכמה לעניין הבעיה שדיברנו עליה, ולכן, ברשותך, הייתי רוצה להגיש סעיף שהוא ההצעה שלי, והוועדה תצביע עליו, שלרמות האמור בסעיף קטן (4), שזה הסעיף שמדבר על רף ההכנסה המקסימלי למשפחה זכאית, ייאמר: משפחה בת שש נפשות – אני מדבר רק על משפחה בת 4 ילדים ומעלה – יהיה סך ההכנסה החודשית הממוצעת – 6,000 שח ולא 4,317".
כרמל שאמה-הכהן: מעבר לניסוח, אני רוצה להסביר – הסעיף הזה אומר שמשפחה שמרוויחה בסך הכל 6,000 שח, כששני בני הזוג- אחד מרוויח 2,000 ואחד 4,000 נניח, ויש להם 4 ילדים ומעלה, עדיין יהיו זכאים לסיוע בגין רכישת ממיר, שאותן משפחות, ברגע של כיבוי השידור האנלוגי יוכלו לראות לפחות את הערוצים הבסיסיים.
כרמל שאמה-הכהן: זה אינטרס ברור וגם צודק.
אורן משה: אני, כמובן, לא יכול להסכים להצעה הזו מהסיבה שאני לא יודע מה המשמעות התקציבית שלה, איך זה משנה את אומדן העלות של הסיוע.
אורן משה: הוצע כאן איזשהו פתרון שהוא מקובל עלינו לגבי המוכנות שלנו לבצע אולי שינויים בהמשך, בהתאם להתפתחות, ולראות אם באמת הצו הזה משיג את הייעוד שלו לסיוע למשפחות נזקקות, אבל אין לי שום מושג מה המשמעות של המספר 6,000 שקל, מה המשמעות של מעל 6 נפשות, ואני חושב שהאינטרס הוא להתחיל במתן הסיוע ולאשר את הצו בהקדם.
אופיר אקוניס: אני מסכים אתך שצריך להתחיל במהירות, כולם רוצים להתחיל במהירות.
אופיר אקוניס: אני מציע להעביר את הדבר להכרעת שר האוצר.
אופיר אקוניס: אני מציע שחבר הכנסת שאמה יציע לשר האוצר, ושר האוצר יקבל את ההחלטה.
כרמל שאמה-הכהן: ברור שההחלטה בסוף היא אצל שר האוצר, אבל אם לא נכניס את זה היום לנוסח הצו אין לו מה להחליט.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נותנים את זה לשר.
כרמל שאמה-הכהן: השר ירצה – יאשר.
כרמל שאמה-הכהן: לא ירצה – לא יאשר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יכול להיות שהפקידים שנמצאים כאן, מטעמו, לא בטוחים מספיק בהצעה לקבל את ההצעה הזו, ויכול להיות שגם אין להם סמכות, אני לא יודע.
אופיר אקוניס: הוא גם אומר שאין לו יכולת - -
כרמל שאמה-הכהן: במקסימום אני לוקח סיכון של עוד 4-5 מיליון שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: שווה לי וזה גם צודק.
כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין שהשר שטייניץ יחתום גם על הצו הזה בנוסחו המתוקן.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אני מבקש להעלות את הסעיף הזה להצבעה.
אורן משה: נמליץ שלא לאשר את זה.
אופיר אקוניס: הרי השר צריך לחתום על הצו.
אופיר אקוניס: מדובר על צו ששר האוצר צריך לחתום עליו.
אופיר אקוניס: אם אנחנו מכניסים את הסעיף הזה, אתה אומר שהמלצתכם המקצועית היא לא לחתום.
אופיר אקוניס: השר יכול - - שלא לקבל את ההמלצה.
אסי קליין: נכון.
מנשה סמירה: השאלה היא האם חבר הכנסת שאמה מסכים להגיד שזו ההצעה שהוועדה מבקשת מהשר להכניס, אם הוא יסכים.
מנשה סמירה: אם לא – זה לא ימנע את פרסום הצו בתוספת ההודעה שעכשיו האוצר יקיים על זה דיון.
אופיר אקוניס: האם זה אפשרי, מבחינת הצו?
אופיר אקוניס: אני שואל את היועצת המשפטית.
אופיר אקוניס: האם הדבר הזה אפשרי?
אופיר אקוניס: זה רעיון לא רע בכלל.
אופיר אקוניס: זאת אומרת – אנחנו נכניס את זה, ואם השר בא – הוא ימחוק את זה?
אופיר אקוניס: הוא צריך לחזור אלינו?
אתי בנדלר: לא.      	השאלה היא על מה תצביע הוועדה.
אתי בנדלר: האם היא תצביע על נוסח שמחייב את שינוי הצו, או על המלצה לצו לשנות את הצו – נתון לשיקול דעתו.
אתי בנדלר: אם הוועדה תבחר באפשרות הראשונה, דהיינו – היא מאשרת את הצו בכפוף לשינוי, כפי שקורה מעת לעת, זה אומר שאם השר לא יסכים לקבל את השינוי, הוא לא יחתום על הצו, ופשוט לא יהיה בכלל צו סיוע.
אתי בנדלר: אם הוועדה תחליט להמליץ לשר לכלול שינוי כמוצע בנוסח הצו, הדבר יהיה נתון לשיקול דעתו של השר.
אתי בנדלר: ירצה – יוסיף את הנוסח שהוועדה תצביע עליו לצו, זה יהיה הנוסח המחייב.
אתי בנדלר: לא ירצה – זה לא ייכלל בנוסח הסופי של הצו.
מנשה סמירה: אבל את זה צריך להוסיף.
מנשה סמירה: זה אפשרי, זאת אומרת.
מנשה סמירה: ולזה אפשר לצרף את ההודעה של המשרד, שתירשם בפרוטוקול עכשיו.
מנשה סמירה: יש לנו הודעה שהיושב ראש עוד לא שמע אותה, אז אולי היא גם יכולה להקל בתהליך ואז נוכל ללכת לכיוון  - -
אופיר אקוניס: מה ההודעה?
אורן משה: אז אם יוחלט לאשר את הצו בנוסחו כפי שהוגש לאישור הוועדה על ידינו, על ידי שר האוצר, אז אנחנו נהיה מוכנים להציג במסגרת חובת הדיווח שהוועדה תחיל עלינו את מידת האפקטיביות של הצו הזה בהעברת סיוע למשפחות נזקקות ולשקול ביצוע שינויים בצו.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, זה אומר שבעוד מספר חודשים הם יגיעו לכאן ויגידו לנו: כך וכך מתפלג הסיוע.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שזה ימצא חן בעינינו, יכול להיות שלא, אבל אז, האפשרות היחידה שלנו לתקן את המצב אם הם לא יהיו שותפים לכך, זה לתקוף את זה בחקיקה ראשית- שאתה יודע כמה זה קשה וכמה זה בלתי אפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, אני לא רוצה להשאיר דברים לא ברורים.
כרמל שאמה-הכהן: יש עדיין -  - אנחנו משאירים לכם את הסמכות לאשר או לא.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נצביע, אם הוועדה תקבל.
כרמל שאמה-הכהן: השר ישקול את הדברים ואני חושב שלשר יש שיקול יותר רחב ויש לו את האחריות הסופית.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא ירצה להחליט שלא מתחילים את הסיוע בגלל הסעיף הקטן הזה של 2-3-4 מיליון או 5 מיליון שקל – שגם, אני לא בטוח שזה יפרוץ את המסגרת – זה עניין שלו.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא פה עכשיו, הוא לא יכול לבוא לכל אישור של צו.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מצד שני, אני לא מוכן שהצו הזה ייצא לפועל.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה לחיות עם מצב כזה שלזה אני הרמתי את ידי.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתם הייתם מחליטים לבד- מילא.
כרמל שאמה-הכהן: באתם אלינו?
כרמל שאמה-הכהן: תשמעו גם את דעתנו, אנחנו לא חותמת גומי של האוצר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר אתך גם כאיש קואליציה, אנחנו לא חותמת גומי.
כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה קמתי היום בבוקר, ובפגרה, כי עיתונאים כתבו שאנחנו כביכול בפגרה- באנו לפה כדי לתקן ולשפר ולהביא את מה - -
כרמל שאמה-הכהן: כי אומרים שאנחנו בפגרה.
כרמל שאמה-הכהן: רק העיתונאים, נראה לי, בפגרה.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, אמרתי לך – ניסיתי להגיע להסכמה אתך לגבי מידת השינוי.
כרמל שאמה-הכהן: אם לא – נצביע על ההצעה שקיימת, ואני אומר לך – לא השתמשנו פה ברוב שאני רואה שהוא קיים בוועדה, והייתי יכול להגיד לך דברים הרבה יותר מרחיקי לכת.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי לך רק מ-6 נפשות ומעלה.
כרמל שאמה-הכהן: לא עליתי לרף גבוה מדי.
כרמל שאמה-הכהן: אם גם לזה אתה לא יכול להסכים – שמע, אז יש דמוקרטיה.
אורן משה: אני אתייחס גם לעניין חותמת הגומי וגם לגבי אפשרויות שנשקלו.
אורן משה: אני לא חושב שהוועדה היא חותמת גומי.
אורן משה: דיון הוועדה נפתח בשינויים שבוצעו לבקשת הוועדה ובמהלך הדיון הזה בוצעו עוד שינויים לבקשת הוועדה.
אורן משה: לעניין החלופות, שבין היתר הסכמנו על חלק מהן, אבל היה קושי משפטי, אולי, להכניס אותם בנוסח כמו שהוא, כי החוק לא מסמיך את מה שהצענו לעשות, את מה שחשבנו לעשות.
אורן משה: אחרי שמיצינו את האפשרות הזו, אין לנו אפשרות להחליט, ככה על דעת עצמנו, שמספר נפשות ספציפי ורמת הכנסה ספציפית זה משהו שאפשר להסכים עליו, מבלי שבדקנו, כמובן, את הדברים.
אתי בנדלר: אני רק רוצה להפנות תשומת לב לכך שההצעה, כפי שהיא לא לחלוטין ברורה – כי אתה מדבר על 6,000 שקלים לזוג עם שני ילדים- -
קריאה: לא, ארבעה.
קריאה: פלוס ארבעה ילדים ומעלה.
אתי בנדלר: אבל מה קורה אם יש רק ראש משפחה אחד וארבעה ילדים, לא כל כך ברור.
כרמל שאמה-הכהן: אז ארבעה ילדים ומעלה, נקבע את זה.
אתי בנדלר: זאת אומרת – לארבעה – 6,000, למשפחה המונה ארבעה ילדים.
כרמל שאמה-הכהן: את תנסחי את זה, הבנת את הכוונה.
אתי בנדלר: כן, כן.
אתי בנדלר: "משפחה המונע ארבע ילדים ומעלה".
אופיר אקוניס: נחכה עם הסעיף הזה, בינתיים.
אופיר אקוניס: מה יש לנו עוד?
אופיר אקוניס: תחילת היישום.
אסי קליין: לפני התחילה – התוקף.
אסי קליין: אז כפי שאמרנו מקודם: "תוקפו של צו זה עד תום 18 חודשים...."
אסי קליין: במקום "המועד הקובע"- "מיום תחילתו של הצו".
אתי בנדלר: ולסעיף קטן (ב) יש עדיין טעם?
אתי בנדלר: אפשר למחוק אותו.
אסי קליין: סעיף 6 לעניין התחילה: "תחילתו של צו זה 120 ימים מיום פרסומו, ואותם השר רשאי להאריך את תחילתו ב-60 ימים נוספים...."
אסי קליין: - - -
אתי בנדלר: לדחות את תחילתו, כן?
אופיר אקוניס: כן, לדחות.
אופיר אקוניס: 120 ועד 60?
אופיר אקוניס: כמה זמן אתם צריכים?
אופיר אקוניס: המון זמן.
אופיר אקוניס: לא שזה מתחיל כרגע, כי יש פה בעיה.
יהלי רוטנברג: לנושא של יישום הצו, כמו שאתם יודעים, גם היה דיון בתחילת הוועדה על אחד מהטפסים – מדובר פה על סט לא פשוט של טפסים.
יהלי רוטנברג: אנחנו נצטרך להיערך מהרבה בחינות ליישום של הצו הזה.
אופיר אקוניס: זה המון זמן.
יהלי רוטנברג: זה תהליך מורכב שמחייב כנראה יציאה למכרז פומבי, כדי להקים איזשהו call center שיתמוך, כי אנחנו רוצים לגרום ליישום ככל הניתן יותר רחב של הצו, שתהיה, באמת, נגישות לכל התהליכים האלה.
יהלי רוטנברג: אנחנו למעשה התחלנו לבנות ואנחנו ניישם, וזה חלק מהמטרה של הזמן הזה – איזשהו מנגנון אינטרנטי עם מערכת שתלווה את כל מתן הסיוע ופרסום של מכרז פומבי, כמו שאמרתי, ולכן, כמו שאתם יודעים או לא יודעים – הליך של מכרז הוא הליך ארוך, יכול להיות מורכב, וזו המטרה- להתחיל ליישם את הצו ולתת את הסיוע כמה שיותר מהר, אנחנו בכוונה  - -
אופיר אקוניס: אתה מבקש 120 יום.
יהלי רוטנברג: אנחנו נשמח ליישם את זה בפחות.
אתי בנדלר: - -זה יהיה  5 חודשים מיום תחילתו ובלי מנגנון של הארכה.
אתי בנדלר: לדחות מלכתחילה את התחילה בעוד חודש.
אופיר אקוניס: 5 חודשים?
אופיר אקוניס: זאת אומרת – מינואר, 2011?
יהלי רוטנברג: אם הוא מקדים אז לא צריך - -
דורון אביטל: אני חושב שצריך להביא בחשבון את מועד הסגירה המתוכנן.
אתי בנדלר: מועד הסגירה המתוכנן לא יוכל להיות לפי הקבוע בחוק, לצערי, בהתחשב במנגנון הזה, שנדחה ונדחה.
דורון אביטל: מה שבעצם מטיל, מעבר לעובדה שזה מעכב את כל המהלך – מטיל עלויות נוספות על הזכיינים ועל שאר הגופים ש - - במערך.
יהלי רוטנברג: המטרה שלנו היא ליישם את זה כמה שיותר מהר.
אופיר אקוניס: כן, אבל אתה לוקח לעצמך כל כך הרבה זמן.
אופיר אקוניס: 120 ועוד 60 יום.
אופיר אקוניס: הרי מה יקרה?
אופיר אקוניס: תבוא אל שר האוצר ביום ה- 119 ותגיד לו – אני צריך עוד זמן.
אופיר אקוניס: זה כמו הצו הזה של הרישיון להפעיל את חברת חשמל.
אופיר אקוניס: כאילו שיש לנו ברירה.
יהלי רוטנברג: הניסיון שלנו מלמד - - אנחנו לא מעריכים שנצטרך את כל ה-120 יום.
יהלי רוטנברג: זו רק גישה שמרנית, כי אנחנו למודי ניסיון בתהליכים של מכרזים.
יהלי רוטנברג: בתהליך מכרזי יכולים כל מיני דברים לקרות, כולל כל מיני תביעות משפטיות וכיוצא בזה, ולכן, מצד השמרנות והניסיון שמנו את מסגרת הזמן הזו, אבל הכוונה היא ליישם את זה כמה שיותר מהר.
אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר לך – התחילה היא 120 ימים ממועד הפרסום.
אתי בנדלר: זה מועד קבוע, זה לא מועד גמיש, שאתם יכולים להתחיל לפני.
אתי בנדלר: זאת אומרת, גם אם יש לכם כוונה טובה ואתם מצליחים להיערך לפני –התחילה היא רק בתום 120 ימים.
אתי בנדלר: דבר שני – הדחייה היא בעוד 60 ימים.
אתי בנדלר: זה לא בתקופה נוספת שלא על תעלה על 60 ימים, כפי שמנוסח כאן.
אתי בנדלר: זאת אומרת, זה או בתום 4 חודשים, או בתום חצי שנה, מועד התחילה.
אתי בנדלר: כך שאנין לך מועד גמיש, כפי שאתה מציג את זה, שאם ניערך ונצליח זה יהיה לפני.
יהלי רוטנברג: אפשר פה קצת להתגמש במובן הזה - -
אתי בנדלר: במועד התחילה אי אפשר להתגמש.
אתי בנדלר: אפשר להתגמש במועד הדחייה.
אתי בנדלר: לדחות בתקופה נוספת שלא תעלה על - -
אופיר אקוניס: "תחילתו של צו זה.
אופיר אקוניס: ." – הם מבקשים 120 יום כי הם רוצים להיערך, הם אמרו את זה גם בישיבה הקודמת.
אופיר אקוניס: עכשיו, מה את אומרת, לגבי הדחייה?
אתי בנדלר: "....
אתי בנדלר: אולם השר רשאי לדחות את תחילתו של הצו בתקופה נוספת שלא תעלה על 60 ימים..."
אתי בנדלר: כדי שזה יהיה ברור שזה עד 60 ימים ולא ב-60 ימים - -
אופיר אקוניס: אז למה לא 30?
אופיר אקוניס: קבלו עוד חודש, למה אתם צריכים עוד חודשיים?
אורון משה: זה –"עד".
אופיר אקוניס: אבל תמיד אתם יכולים להגיע- עד.
אסי קליין: אבל קבענו שאם הוא מצא שהחשב הכללי לא ערוך.
אסי קליין: אם הוא לא מצא כך, הוא לא ידחה את זה.
אופיר אקוניס: הרי אנחנו יודעים איך הדברים עובדים: אתם באים אליו, הוא חותם.
אופיר אקוניס: מכירים את זה.
אופיר אקוניס: לא בגלל השר הזה, דרך אגב.
אופיר אקוניס: ככה זה עובד, אנחנו יודעים.
אופיר אקוניס: זה הרי לא מדיניות מאקרו, זה דבר טכני – אתם אומרים לו שאתם לא מוכנים, אז מה, הוא יגיד לכם שאתם כן מוכנים?
אורן משה: נקודת המבט של משרד האוצר היא שאנחנו רוצים לפרסם את הצו מה שיותר מוקדם, כי הצו הוא תנאי לכיבוי האנלוגי.
אורן משה: להמשך השידור האנלוגי יש עלות משקית.
אורן משה: לכן, המוטיבציה שלנו היא כן להאיץ את פרססום הצו.
אורן משה: מה לעושת שזה עניין טכני?
אורן משה: אתם עכשיו יודעים בדיוק את רמת המורכבות של הצו, ואני לא צריך לשכנע אתכם שלמצוא את הגורם שיידע לפרוס בארץ, לבדוק את הבקשות, לתת אישור או לא אישור, יש לו חשבון בנק או אין לו חשבון, איך משלמים – במזומן, דרך העברה בנקאית, ועדת חריגים או לא ועדת חריגים – זו אופרציה עם מורכבות מסוימת.
אורן משה: 120 יום, לדעתי, זה יומרני,אבל הם הסכימו.
יהלי רוטנברג: מדובר פה ביישום מאד מאד מורכב, בתמיכות לפרט, לפרטים, בדיקות של סטים של מסמכים שאתם ראיתם אותם, בתהליכים לא פשוטים כשאין חשבון בנק, תשלומים שחלקם במזומן.
יהלי רוטנברג: הממשלה, קשה לה לעבוד עם דברים כאלה, אבל אנחנו נעשה את זה, בהליך מכרזי שגם נצא אליו בצורה מאד ספציפית עם מערכת מידע שאנחנו מפתחים במיוחד לצורך העניין הזה.
יהלי רוטנברג: לכן, שוב, כמו שאמר אורן משה- זה אפשרי, אבל אנחנו חושבים שלוחות הזמנים פה הם סבירים.
מנשה סמירה: בבקשה, ברשותכם, פרמטר – אני מבין את התהליכים ואת הקושי.
מנשה סמירה: הצו צריך להיות מפורסם לכל היותר ב-2 בדצמבר - -
מנשה סמירה: סליחה, שתחילת היישום תהיה 2 בדצמבר, כדי שאנחנו נוכל לסגור את האנלוגי.
מנשה סמירה: סגירת האנלוגי זה לא עניין טכני, חברים.
מנשה סמירה: זה 50 מיליון שקל של עלויות.
מנשה סמירה: זה פינוי תדרים על מנת להיערך עם הגדלת המערכת.
מנשה סמירה: אם לא נעשה את זה זה מעכב את כל התהליך של הרישיונות ושל הגדלת המערכת.
אופיר אקוניס: בסדר, גם לזה אפשר למצוא פתרונות.
אופיר אקוניס: זו לא תורה למשה מסיני.
אופיר אקוניס: מי הכניס את הסעיף של הארכה לחברת ישראל10 לשנתיים?
אופיר אקוניס: הצעת הממשלה, לא?
אופיר אקוניס: זה, הרי הסיפור של התאריך, זה ברור היום, כשמש.
אופיר אקוניס: זה הסיפור.
אופיר אקוניס: זה לא סתם תאריך שנקבע.
אופיר אקוניס: ינואר 2012.
דנה נויפלד: התאריך – מתבסס על ועדת מרדכי, על פינוי התדרים.
אתי בנדלר: אני מציעה שהנוסח יהיה כדלקמן: "תחילתו של צו זה 120 ימים ממועד פרסומו, ואולם השר רשאי לדחות את תחילתו לתקופה נוספת שלא תעלה על 60 ימים אם מצא שהחשב הכללי לא ערוך ליישום הוראות צו זה.
אתי בנדלר: הודעה על מועד תחילת הצו אם נדחה – תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של משרד האוצר".
מנשה סמירה: אז לאן זה מוביל אותנו - - ?
אתי בנדלר: מוביל אותנו ל -120 פלוס עד עוד 60 ימים.
מנשה סמירה: יש בדיקה שהייתי שמח אם היית עושה אותה עכשיו.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף התחילה, כפי שהקריאה היועצת המשפטית?
מנשה סמירה: אני בכל זאת רוצה הערה – אני רוצה להבין, היועצת המשפטית של הוועדה.
מנשה סמירה: לפי חוק הרשות השניה, התיקון שנעשה, מדובר על פרסום הצו או על תחילת הפעלתו?
מנשה סמירה: כי יש שם הערה שאומרת שפרסום הצו צריך להיות 60 יום לפני סגירת האנלוגי.
מנשה סמירה: אישורו ופרסומו, זאת אומרת, לא תחילת יישומו.
מנשה סמירה: זאת אומרת, יכול להיות שזה לא מהווה קושי.
מנשה סמירה: אם את מאשרת את זה כך, אז אנחנו - -
אתי בנדלר: אני לא מאשרת כרגע שום דבר.
אתי בנדלר: אני צריכה לראות את החוק.
אתי בנדלר: אני צריכה להבין גם מה היתה תכלית החוק.
אתי בנדלר: אנחנו לא יכולים להתעלם מהתכלית כשאנחנו מפרשים את הנושא הזה.
אתי בנדלר: הרי הרעיון היה לאפשר לאנשים להצטייד בממירים זמן מספיק לפני שאתה מכבה את השידור האנלוגי.
אתי בנדלר: ואם אי אפשר להפעיל את הצו הזה, ואי אפשר לקבל סיוע לרכישת ממיר על ידי אלה שנזקקים היום לשידור האנלוגי – אז החטאת את המטרה.
מנשה סמירה: האוצר הציע בזמנו 60 יום עם הארכה.
מנשה סמירה: עכשיו הוא מציע 120 יום עם הארכה.
מנשה סמירה: אז צריך לצמצם.
אתי בנדלר: אתה פונה אלינו, דרכנו, שאנחנו נפנה לאוצר.
מנשה סמירה: אני פונה לאוצר, לכולם.
מנשה סמירה: אני בא ואומר: גם לאוצר יש אינטרס שבפברואר ייסגר האנלוגי וניערך בהתאם.
מנשה סמירה: אף אחד לא רוצה לשבש את המהלך.
מנשה סמירה: אז לכן צריך לתת סדר עדיפות לעניין הזה, להגביל ל-90 ועוד 30 ולא לחרוג מה-120 כדי שנוכל לעמוד בלוחות הזמנים המערכתיים.
מנשה סמירה: 90 ועוד 30.
יהלי רוטנברג: אלה לא לוחות זמנים שאני יכול להתחייב אליהם.
אתי בנדלר: יש שינוי בעמדת האוצר לגבי סעיף התחילה, לאור דבריו של מר סמירה?
אורן משה: זה נטו עניין טכני.
אתי בנדלר: סעיפים 4,5,6 לא הוצבעו וכן לא הוצבע על סעיף שהוצע, להוסיף אותו בחלק הראשון של הישיבה לגבי חובת הדיווח.
אתי בנדלר: מר אורן משה, אנא- סעיף חובת הדיווח.
אתי בנדלר: "שר האוצר ידווח לוועדת הכלכלה של הכנסת על התקדמות בביצוע הוראות הצו בתום שנה או 8 חודשים .....
אתי בנדלר: " - -
אסי קליין: 8 חודשים.
אופיר אקוניס: 4,5,6 – ואיפה באה התוספת הזו?
אתי בנדלר: היא תיכנס כסעיף נוסף.
אופיר אקוניס: חובת הדיווח – 8 חודשים.
אופיר אקוניס: מי בעד התוספת של חובת הדיווח, וסעיפים 4,5 ו-6?
אופיר אקוניס: נשאר לנו לחזור לסעיף של חבר הכנסת שאמה ולסעיף ההגדרות.
אופיר אקוניס: נחזור, נכריע.
אופיר אקוניס: ששר האוצר יכריע, אין מה לעשות.
אסי קליין: לעניין סעיף ההגדרות – הוספנו: "טופס 106 כמשמעותו בתקנה 13 לתקנות מס הכנסה ומס מעסיקים- ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה ותשלום מס מעסיקים, התשנ"ד-1993, והוספנו, בהקשר זה גם – טופס 0856- טופס תשלום הכנסה (חובת ניכוי) כמשמעותו בסעיף 166ב' בפקודה, והוספנו הבהרה של הפקודה- פקודת מס הכנסה".
אופיר אקוניס: מאז אחוז.
אופיר אקוניס: עלות מרבית לסיוע – העלינו?
אסי קליין: עלות מרבית לסיוע – השתנה מ-380 ל-450.
אסי קליין: אמרנו את זה בוועדה הקודמת.
אופיר אקוניס: אז צריך להצביע על כל סעיף ההגדרות?
אופיר אקוניס: לא, רק על השינויים.
אתי בנדלר: אפשר על סעיף 1 בנוסחו המעודכן, כדי לוודא שלא - -
אופיר אקוניס: מי בעד השינויים בסעיף ההגדרות – בעד סעיף 1 בנוסחו המתוקן?
אופיר אקוניס: אין מתנגדים, הסעיף אושר.
אופיר אקוניס: אנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת שאמה.
אופיר אקוניס: תקרא אותה, בבקשה.
אופיר אקוניס: נצביע עליה ונעביר להכרעת שר האוצר.
אתי בנדלר: קודם כל אני מציעה להצביע על סעיף 2 לצו, עד פסקה (4).
אתי בנדלר: היו שינויים.
אתי בנדלר: היה שינוי בסעיף קטן (ד), למשל.
אתי בנדלר: סעיף 2 – יש מספר שינויים שהובאו היום.
אתי בנדלר: למשל, בפסקה (1) הוספה פסקת משנה (ד) - -
אופיר אקוניס: אבל על הכל הסכמנו, הצבענו כבר.
אופיר אקוניס: היתה הצבעה פורמלית בתחילת הישיבה.
אורן משה: משהו קצר.
אורן משה: אם השר יקבל את המלצתנו לא לאשר את השינוי המשמעות היא שחוזרים שוב לוועדה עם נוסח אחר.
אורן משה: דיברנו קודם על לוחות הזמנים.
אורן משה: זה דוחה את התחילה, זה דוחה את הכיבוי, זה מה שזה עושה.
אורן משה: מנכ"ל הרשות השניה הציע הצעה, לדעתי נכונה: לאשר את מה שאנחנו שמנו ולפנות בדברים לשר, להסמיך את השר לבצע את השינוי אם הוא מקבל את המלצתכם.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מכירים את הדינמיקה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא יקרה.
אורן משה: אתם מבינים שזה פשוט במחירי זמן והשר העביר לוועדה את הנוסח הקיים לפני מספר חודשים.
אורן משה: זאת אומרת, ההתעקשות שהיתה פה, בוועדה – השר יכול לתת תשובה שלילית היום אחר הצהריים.
אורן משה: אבל זה הסיכום, ואפשר לגדר אותו.
אופיר אקוניס: את רוצה להקריא את ההצעה?
אופיר אקוניס: היא הפוכה ממה שחושב אורון משה.
אתי בנדלר: פסקה (4) תהיה בנוסח שהוצע על ידי משרד האוצר בתוספת של – לעניין זה- מי שמתגורר דרך קבע, יבוא גם מי שמשרת בשירות לאומי, בנוסף לאמור כאן, וכאן תהיה תוספת, הצעת חבר הכנסת כרמל שאמה, תוספת שתאמר: "לעניין משפחה המונה 4 ילדים ומעלה, במקום הסכום...."
אסי קליין: הכוונה של הסעיף היא – "סך ההכנסה החודשית אינו עולה על..."
אתי בנדלר: "במקום הסכום הנקוב בפסקה זו – יבוא: 6,000 שקלים".
אתי בנדלר: במקום 4,317 יבוא – 6,000 שקלים.
אופיר אקוניס: מי בעד.
אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על סעיפים 2ו-3, סעיפים שאין עליהם ויכוח – מי בעד?
אופיר אקוניס: תודה, אין מתנגדים, אין נמנעים.
אופיר אקוניס: הצו אושר.
אופיר אקוניס: אני מקווה גם שהוא ייחתם היום על ידי שר האוצר.
אופיר אקוניס: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
אופיר אקוניס: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.
אופיר אקוניס: אני מתנצל באופן אישי על האיחור בגלל דיון שהתארך.
אופיר אקוניס: על סדר היום - הצעת חוק תכנון משק החלב התשס"ח-2008.
אופיר אקוניס: אנחנו בעצם ממשיכים בהקראת החוק.
אופיר אקוניס: אנחנו נמצאים בסעיף 12.
אופיר אקוניס: סעיף 11 שהיה במחלוקת – נמסר לי עכשיו על-ידי הייוץ המשפטי של משרד החקלאות שיש נוסח, אבל כדאי להתקדם עם סעיפים שיש עליהם הסכמות ואחר כך לחזור אחורה לסעיפים הבעייתיים.
שלום שמחון: אולי יש הסכמות על אחד הסעיפים?
אתי בנדלר: הבעיה היתה בפסקאות (1) של סעיף קטן (א) ו- (3) ו-(4) של סעיף קטן (ב).
אתי בנדלר: נדמה לי שביחס לפסקאות האחרות לא היו בעיות.
אתי בנדלר: ייתכן שאם הייעוץ המשפטי יציג עכשיו את הנוסח שהוא מציע ולא יתעוררו שאלות ביחס לעניין, ניתן יהיה להצביע על כל הסעיף ולהתקדם הלאה.
אופיר אקוניס: הסכמות מול מי?
אתי בנדלר: הוא הציע נוסח שנראה שעונה על הבעיות שהתעוררו.
אופיר אקוניס: אני חושש שעוד פעם סעיף 11 יצית פה תבערה גדולה ואנחנו לא נתקדם הלאה, וזה מה שקרה בישיבה הקודמת.
זאב אלקין: בא נבדוק את זה.
זאב אלקין: אם נראה ששוקעים בזה - אז נעלה למעלה.
אופיר אקוניס: אתה יודע שאני אוהב לשמוע את שיקול דעתך.
שלום שמחון: הוא יושב ראש הקואליציה, הוא קובע הכל, בסופו של דבר.
ערן אטינגר: אני היועץ המשפטי של משרד החקלאות.
ערן אטינגר: ההערות בנוגע לסעיף 11 נגעו לשני עניינים.
ערן אטינגר: הערה אחת – בקשה של יצרנים קטנים לעגן בחוק עיקרון שייתן מענה למצוקה שלהם, הערה שניה של "תנובה" שביקשה שהחוק יבהיר שמועצת החלב לא תווסת את הענף באמצעות מוצרים מוגמרים שאינם נכנסים להגדרת מוצר חלב.
ערן אטינגר: בנוגע לשתי ההערות האלה אנחנו הצענו שיפורים בנוסח.
ערן אטינגר: אנחנו חושבים שמה שהצענו לגבי ההערה של "תנובה" גם הוסכם עליה.
ערן אטינגר: ההערה השניה נותנת מענה הולם, בעינינו, להערה שעלתה בדיון האחרון.
ערן אטינגר: אני אבקש את אפשרת אביאני לקרוא את שתי ההצעות.
אפרת אביאני: אני אקרא את הסעיפים הקטנים קודם- סעיף 11 (א)(1): "עקרונות כללים ודרכים לקביעת אמות מדיה לחלוקה ולקביעה של מכסות חלב ליצרנים קיימים ולמבקשי מכסות חדשים, ובכלל זה הגבלה על הקצאת מכסה ליצרן, קביעת מכסות בשל אי עמידה בהוראות לפי חוק זה, ובלבד שחלוקת המכסות תיעשה על בסיס חלוקת המכסות בשנים הקודמות ולשם השגת משטרות החוק ועל פי שיקולים נוספים לרבות פריסת ההתיישבות ופיתוח הכפר וצמצום פערי מכסות בין יצרנים".
אפרת אביאני: למעשה, התוספת היא: "צמצום פערי מכסות בין יצרנים", זה העיקרון שמשתקף בהערות שהתקבלו בישיבה הקודמת.
אפרת אביאני: אנחנו חושבים שהעיקרון הזה יכול להופיע בחוק בלי לנקוט במונחים מעבר לזה.
אופיר אקוניס: מה זה אומר מבחינתנו?
אופיר אקוניס: מה המשמעות של המשפט "צמצום פערי מכסות בין יצרנים"?
אתי בנדלר: מה שהוצע כאן בוועדה- שתהיה חובה לקבוע מכסות מינימום, שלא  - - מכסות מתחת למכסות המינימום.
אתי בנדלר: משרד החקלאות איננו רוצה לקבוע מפורשות שתהיה חובה לקבוע מכסות מינימום מחייבות, אלא הוא רוצה, בעצם - - מדובר כאן בהסמכה לקביעת תקנות, תקנות שיובאו, בין היתר, לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: מה שהוא מציע שהעיקרון המנחה יהיה צמצום הפערים בין המכסות שניתנות ליצרנים שונים, והדבר יביא בהכרח לכך שגם אם בשנה מסוימת  לא ניתן להבטיח קביעת מכסת מינימום, על כל פנים, המגמה הזו של צמצום הפערים תנחה את המשרד בקביעת התקנות או בקביעת העקרונות על ידי השר.
שייקה דרורי: למעשה, זה פתרון מנחה לתקנות כפי שצפתה היועצת המשפטית.
שייקה דרורי: כל הסעיף הזה מפנה לתקנות ושם זה צריך להיקבע.
שייקה דרורי: צריך לזכור שבלתי אפשרי להחליט בחוק מכסת מינימום, כי אם חס וחלילה הצריכה תרד – וזה קרה לנו, בין 2000 ל-2005, אז אנחנו בבעיה.
שייקה דרורי: לכן, מכסת הבסיס, לא מכסת המינימום – כל הזמן עולה.
שייקה דרורי: בסך הכל, כפי שציינתי – אני רק אזכיר מספר אחד - בין 2006 כשמכסת הבסיס היתה 259 אלף ליטר, ב-2010 היא 370 אלף, גידול של 43%.
שייקה דרורי: בסך הכל הכיוון הוא מאד ברור – לצמצם את הפערים בדיוק כמו שמציע משרד החקלאות.
שייקה דרורי: אנחנו נותנים, דרך אגב, גם גג לגדולים לא לגדול מדי, אבל את הקטנים צריך להעלות למעלה.
שייקה דרורי: זה מה שנעשה בחמש השנים האחרונות, וחייב להמשיך להיעשות, ולו מהבחינה שאי אפשר לנהל ענף כענף אחד, כשהפערים גדלים.
שייקה דרורי: הפערים חייבים להצטמצם, לכן זה מפנה לתקנות, שהתקנות תהיינה מחויבות לקבוע צמצום הפער.
רחמים אליהו: בישיבה הקודמת התעכבנו על הסעיף הזה.
רחמים אליהו: הפירוש של "יצומצם הפער" זה רק אחיזת עיניים, שום דבר ולא יותר.
רחמים אליהו: צריך לקבוע מספרים.
רחמים אליהו: אם לא- לא יגיעו לדבר הזה.
רחמים אליהו: כל חברי הכנסת דיברו שתהיה פגישה עם הגופים – עם מועצת החלב - -
אופיר אקוניס: ולא התקיימה?
רחמים אליהו: לא התקיימה.
רחמים אליהו: אנחנו מצלצלים אליהם, אין טלפונים.
רחמים אליהו: לא ישבו אתנו.
רחמים אליהו: הלכו ועשו תיקונים כאן בלי ידיעתנו.
רחמים אליהו: אתמול באינטרנט אנחנו רואים שיש תיקונים.