GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רננה שחר: מבחינת המפקח על הביטוח, הפתרון של כל בעיות הביטוח הוא פשוט לא לקבוע חובת ביטוח.
רננה שחר: זה הפתרון שמציע לנו המפקח על הביטוח, או שהוא אומר ללכת לחברת "ענבל" ולעשות שם את התהליכים.
רננה שחר: אני לא מכירה את התהליכים, איך מחייבים את חברת "ענבל" להוציא פוליסה.
רננה שחר: בטח לא צריך לקבוע את זה בחוק.
לאה ורון: אולי מר שטיינמן יסביר אם זה בכלל אפשרי.
מאור שטיינמן: יש עידוד הפקת סרטים זרים.
מאור שטיינמן: מפיק של סרט זר בא למדינה, הוא לא יכול לרכוש פה ביטוח במקרה של ביטולים.
מאור שטיינמן: המדינה החליטה שבמקרה הזה היא נותנת כתב שיפוי, החשכ"ל נותן כתב שיפוי, ו"ענבל" מוציאה פוליסה.
רננה שחר: אבל זה מטרות לאומיות.
רננה שחר: מדובר פה בפעילות פרטית.
אודי זהר: מפיקים של סרטים זרים מופיעים פה כל סוף שבוע - זו דוגמה נהדרת, אבל לא רלוונטית.
עמרי טלמון: העיקרון צריך להיות שאם מטילים חובת ביטוח צריך להטיל חובה לבטח.
עמרי טלמון: אי אפשר להשאיר את זה שצד אחד חייב ואין לו לאיפה ללכת.
עמרי טלמון: דרך אגב, רציתי להציע שהשר רשאי לקבוע בהתייעצות עם הממונה על הביטוח, אבל אני שומע שממונה על הביטוח לא רוצה שיתייעצו אתו.
עמרי טלמון: הסוגיה הזו היא כבדה ביותר.
עמרי טלמון: אמנם זה רק צד ג', אבל צד ג' זה ביטוח שאין לו שיעור ולכן אי אפשר סתם ככה לקבוע חובת ביטוח וזהו.
רננה שחר: זה לא קובע חובת ביטוח.
רננה שחר: זה קובע סמכות לקבוע חובת ביטוח בתקנות.
רננה שחר: הסעיף מסמיך את השר לקבוע חובת ביטוח בתקנות, כך שהעבודה לגבי סכומי הביטוח, מהויות הביטוח, אופציות קיימות – אם קיימות – ולפי זה האם לקבוע חובת ביטוח או לא לקבוע חובת ביטוח, סברנו שצריך לעשות על זה עבודה ולכן השארנו את זה לתקנות.
יצחק וקנין: לא אצביע על הסעיף.
יצחק וקנין: אני מציע שהשר התחבורה ידבר עם שר האוצר, ינסה לפתור אתו את הבעיה הזאת.
יצחק וקנין: שידברו עם הממונה על הביטוח.
יצחק וקנין: תרצו שנעשה ישיבה עם הממונה על הביטוח – אני מוכן.
יצחק וקנין: אני אומר שוב, הנושא הזה לא יכול להישאר פתוח בשום פנים ואופן.
רננה שחר: מקובל, אדוני.
גדי אלבז: בכל מקרה, הוצאנו מכתב לפני הישיבה וביקשנו שסעיף כזה בחקיקה ראשית יקבע חובת התייעצות עם הממונה על הביטוח.
גדי אלבז: גם אם יש חילוקי דעות, לפחות ראוי שהסוגיה הזאת תידון בצורה מקצועית כי הנושא הזה מאוד אקוטי לקיומם של חלק מהענפים.
יצחק רז: כיוון שאני נתקל פעם אחר פעם בחקירות במצבים של חוסר ביטוח, אני רוצה לומר שרק בתחום הרחיפה, אם היו צריכים לשלם את העלויות של הנפגעים בשנה, זה מיליונים.
יצחק רז: אם נחלק את זה לעוסקים בזה זו עלות ביטוח שהם לא יוכלו לעמוד בה.
יצחק רז: הסוגיה היא פשוט מאוד עניין של ענף רווחי או לא רווחי מבחינת הביטוח.
יצחק רז: צריך לראות איך עושים שענפים רווחיים יסבסדו ענפים לא רווחיים.
יצחק רז: בדיוק כמו שרשות שדות התעופה דרך נתב"ג מחזיקה שדות אחרים, אז גם פה חברות הביטוח צריכות להבין שבמקומות מסוימים הן מרוויחות הרבה, והן מסבסדות מקומות פחות רווחיים.
לאה ורון: פה בכלל מדובר על ביטוח צד ג'.
רננה שחר: אני חושבת שזאת בדיוק הנקודה הממונה על הביטוח מתנגד לכך.
רננה שחר: אלה גופים עסקיים.
מאור שטיינמן: למה שאסבסד פעילות של מישהו אחר?
גלעד קלפנסקי: אבל המדינה רוצה.
יערה למברגר: ערכתי עכשיו בירור מהיר עם הגורמים שמטפלים בענייני ביטוח במשרד המשפטים, ואני חושבת שלא קיימת בחוק שלפיה ניתן לחייב חברת ביטוח למכור ביטוח מסוים.
יערה למברגר: הסיבה לכך שלא קיימת סמכות, ולדעתי גם לא ניתן לקבוע אותה, זה שיש עם זה בעיה חוקתית.
יערה למברגר: ברגע שתיקבע בחוק הזה חובה כזאת, מיד חברות הביטוח יעתרו לבג"ץ וכנראה שתהיה להן טענה חזקה לגבי פגיעות בחופש העיסוק וחופש ההתקשרות.
יערה למברגר: אני לא בטוחה שקביעת חובה כזאת תהיה מידתית.
יערה למברגר: צריך לזכור שבעינינו היא סוגיה מאוד בעייתית.
לאה ורון: לכן השאיר את זה יושב ראש הוועדה להיוועצות של שני השרים ולהחלטה.
לאה ורון: שיציגו לוועדה מה הפתרונות שהם מציעים.
יצחק וקנין: יהיה פתרון – יהיה; לא יהיה פתרון - נדע לפחות איפה אנחנו חיים.
יצחק וקנין: היום זה מצב פרוץ.
יצחק וקנין: דרך אגב, אני לא צריך לחפף את זה כל כך בקלות, בשיטה של חופש העיסוק.
יצחק וקנין: אפשר להגיד על כל דבר "חופש העיסוק" ואז נגיד: את זה אני רוצה, את זה אני לא רוצה.
יצחק וקנין: אנחנו לא פעם כופים דברים כדי לתת מענה לאותם קצוות שאין להם פתרון.
יצחק וקנין: זה בשבילי קצה.
יצחק וקנין: האופנועים זה קצה, ועוד דבר.
יצחק וקנין: יהיה יותר קל להגיד שלא נוסעים על אופנועים במדינת ישראל ולא מרחפים במדינת ישראל, יותר קל להגיד את זה מאשר לחפף את זה בצורה של חופש העיסוק.
יצחק וקנין: זה הדבר הכי נוח לכולם.
לאה ורון: בכל מקרה, אדוני, אני חושבת שתיענה לבקשה שלהם וזה יהיה השר בהתייעצות, עם הסכמת המפקח על הביטוח.
רננה שחר: אבל המפקח על הביטוח לא מוכן לזה, גברתי.
לאה ורון: אבל יכול להיות שלוועדה מאוד חשוב שהמפקח על הביטוח יהיה שותף.
רננה שחר: יש את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה לעניין התייעצות מינהל עם גוף ממשלתי אחר הנוגע בדבר.
רננה שחר: כמובן שההתייעצות מתקיימת, רק שהמפקח על הביטוח לא מוכן לקבוע אותה בחוק.
לאה ורון: אז הוא יתווסף בכל מקרה.
עמרי טלמון: אני מבין שמה שייקבע בסופו של דבר יהיה חייב באישור ועדת הכלכלה.
איתי עצמון: כרגע לא קבענו את זה.
עמרי טלמון: אבל אני חושב שהדיון הזה מחייב שבסופו של דבר מה שהשר יקבע יהיה באישור ועדת הכלכלה.
איתי עצמון: היום לא מאשרים את הסעיף.
יצחק וקנין: ממילא אני לא מאשר את הסעיף.
יצחק וקנין: נשאיר אותו פתוח עד לפעם הבאה.
עמרי טלמון: הערה אישית: בפעם הקודמת שהעלו את תעריפי הביטוח לאופנועים רוכב אופנוע אחד הפסיק לרכוב על האופנוע ומכר את אופנועו.
יצחק וקנין: וזה אתה.
אודי זהר: אני השני.
קריאה: יש אלפים שנוסעים בלי ביטוח.
רינה פאר: הסיכון לתעבורה האווירית, לפחות לאותם כלים שרת"א מרשיינת, הוא אדיר.
רינה פאר: דיברנו כבר על אמות המידה השונות בטיס ובמרחבים אוויריים לעומת כל דבר אחר.
רינה פאר: צריך לקחת את זה בחשבון.
רינה פאר: אני חושבת שההחלטה שאדוני קיבל זה עתה היא החלטה שלפחות תבדוק את הנושא הזה לאשורו על מנת לא להשאיר פרצה.
רינה פאר: כי זו לא פרצה, זה השבר הסורי-אפריקני.
אודי זהר: יש לי הערה לסעיף שרת"א לא מעלה פה וזה סעיף 85, שאושר.
אודי זהר: אני לא מצליח להבין למה רשום פה שר הספורט ולא, למשל, שר החוץ או השר לאיכות הסביבה.
אודי זהר: אני לא רואה בשום מקום שלשר הספורט יש איזשהו עניין שנוגע לתעופה, אולי בעתיד כן.
יצחק וקנין: אולי בגלל שזה ענף ספורטיבי.
יצחק וקנין: מה קורה בענף רכבי הספורט?
יערה למברגר: גם שר הספורט.
אודי זהר: יכול מאוד להיות שהתפיסה שאומרת שזו תעופה ספורטיבית הובילה להכניס פה את שר הספורט.
יצחק וקנין: אני לא בטוח שזו הכוונה.
יצחק וקנין: יש ענפים מסוימים שמקבלים כסף מהמדינה, ומי שנותן את הכסף, מי שמתקצב את הסעיף המסוים, כנראה שהוא צריך לקבל את ההחלטה.
איתי לנואל: נשמח לקבל משר הספורט כסף, אבל עד היום לא ראינו שקל.
יצחק וקנין: יכול להיות שהענף שלכם לא, אבל אני יודע שזה קיים בענפים אחרים.
אודי זהר: אני חושב שהחוק הזה בעיקרו דן בבטיחות טיסה.
אודי זהר: לצערי, אני לא כל כך רואה את תרומה משרד הספורט לבטיחות הטיסה של הענף.
רננה שחר: חשבנו על הנושא הזה פעם נוספת ופנינו בשאלה רשמית למשרד הספורט.
רננה שחר: עדיין לא קיבלנו תשובה.
יצחק וקנין: מאחר ומדובר פה רק בהתייעצות, זה לא - - -
יערה למברגר: זה משרד רלוונטי.
יערה למברגר: אי אפשר להגיד שהוא לא רלוונטי.
משה אדרי: לא נהיה תמימים, ברשותך.
משה אדרי: יש כוונה, אמנם סמויה, של רת"א להעביר את כל ענף הרחיפה למשרד הספורט, את כל הפרק.
משה אדרי: לכן לא סתם הסעיף נכנס ולא סתם העבירו את זה לשרת הספורט.
משה אדרי: זה לא תמים.
יצחק וקנין: אתה עושה את זה כל כך דרמטי.
יצחק וקנין: זה הדיון השני שברובו אנחנו דנים בנושא שלכם.
יצחק וקנין: אל תיקח את זה לשוליים ותחשוב שיש פה כוונה.
יצחק וקנין: אין שום כוונה, אחרת לא היינו דנים בזה.
יצחק וקנין: לא הייתי שובר את הראש לי פה ארבע שעות כבר כדי לתקן דברים.
יצחק וקנין: ראית שרת"א עשתה מהלך מאוד גדול כלפיכם, ואחר כך לתת להם סטירה?
יצחק וקנין: זה לא הוגן.
גדי רגב: אל"ף, זה מאוד לא סמוי ולא להטיל עלינו כתמים כאלה.
גדי רגב: אנחנו לא עובדים בצורה סמויה.
גדי רגב: בי"ת, מתקיימת כרגע, הכי על השולחן, ועדה שהקמנו יחד עם משרד הספורט, שבוחנת רעיונות ומחשבות להעביר חלקים מסוימים, מה ההיקף ומה המשמעויות.
גדי רגב: יושבת ועדה משותפת של שני הגופים בשיתוף נציגי ציבור, היא תבחן את זה, היא תעביר את זה.
גדי רגב: ראש הוועדה זה אסף חפץ, שהיה פה, ואין פה שום דבר סמוי.
גדי רגב: הכול על השולחן, ואנחנו לא חושבים שזה ישפיע כהוא זה על החוק.
אודי זהר: למרות מה שנאמר - ואני מאוד מכיר, מוקיר ומעריך את הדוברים מרת"א - אני חושב שבשלב הזה לא נכון שזה יהיה שר הספורט, ואני אומר את זה גם לפרוטוקול ולא רק כנושא לדיון.
אודי זהר: אני יכול לשים על השולחן עוד חמישה שרים שהם יותר רלוונטיים משר הספורט לבטיחות התעופה במדינת ישראל.
יערה למברגר: את הנחיית היועץ, שרננה הזכירה קודם לכן בהקשר אחר, אזכיר שוב.
יערה למברגר: לפי הנחיית היועץ בחקיקת משנה יש חובה להיוועץ עם כל משרד רלוונטי.
יערה למברגר: לכן, גם אם לא היינו כותבים פה כלום, להבנתי הייתה חובה על רת"א להיוועץ עם שר הספורט.
יערה למברגר: למה?
יערה למברגר: כי להבנתנו משרד הספורט הוא משרד רלוונטי.
יערה למברגר: אענה גם להערה שלאה אמרה עכשיו.
יערה למברגר: משרד רלוונטי זה לא אומר שכל התקנות בהכרח, אפילו אם חלק מסוים מהתקנות רלוונטי למשרד הזה, יש חובה להיוועץ עמו.
יערה למברגר: לכן גם אם חלק מהתקנות נוגעות לבטיחות - - -
לאה ורון: אבל הסעיף מתחיל: "לצורך שמירה על בטיחות הפעלתם - - - "
רננה שחר: אבל, אדוני, פנינו למשרד הספורט.
רננה שחר: יכול להיות שעמדתם תהיה כעמדת הציבור, ואז פשוט נבקש למחקו את זה.
יצחק וקנין: בלי שום קשר, לא פעם – אני חושב שלאה מכירה את זה אפילו יותר טוב ממני, כמנהלת הוועדה -  יש תקנות ששני שרים חותמים עליהם.
יצחק וקנין: פה זה עניין של התייעצות בלבד.
יצחק וקנין: אבל אני יכול להחמיא לך, רננה – אם זה המצב שהגעתם אליו, אתם במצב טוב.
לאה ורון: אדוני הזכיר את ניסיוני בוועדה, אז ניסיוני בוועדה מצביע על הקשיים החזקים שיש בהבאת חקיקה או תקנות או מינויים, כששני שרים צריכים להיוועץ זה בזה שלא לומר להחליט זה עם זה.
יצחק וקנין: יותר קל להצביע לבד ולהחליט לבד.
יערה למברגר: יש לנו תשובה מסוימת.
יערה למברגר: אם משרד מסוים לא משיב בתוך זמן מסוים, למרות שפנו אליו, רואים את זה כאילו חובת ההיוועצות קוימה.
יערה למברגר: לכן אנחנו לא נותנים לחובת ההיוועצות להוות חסם שימנע הבאת תקנות.
יערה למברגר: את זה גם רננה מכירה.
יערה למברגר: הסכמה, אי אפשר לראות אותה כאילו קוימה אם מישהו לא ענה, אבל היוועצות יש חזקה כאילו קוימה.
משה אדרי: אנחנו מדברים על בטיחות הפעלתם של כלי טיס והגנה על חיי אדם.
משה אדרי: מה מבין משרד הספורט בנושא הזה?
משה אדרי: זו בדיוק אחריות של שר התחבורה ורת"א, שאחראים על הדברים האלה.
רננה שחר: נקבל את עמדת משרד הספורט ונחזור עם זה לוועדה.
יצחק וקנין: ברגע שנקבל את העמדה של משרד הספורט נדון ונשקול מחדש את כל העניין, וכל העם הזה על מקומו יבוא בשלום.
איתי עצמון: רציתי לפתוח את סעיף 93 כדי להוסיף תוספת קטנה.
איתי עצמון: אני מזכיר, הסעיף עוסק במינוי נאמני בטיחות תעופה.
איתי עצמון: דנו בנושא ניגוד העניינים בישיבה הקודמת ושכחתי לציין לגבי תפקיד אחר.
איתי עצמון: כלומר, לא ימונה נאמן בטיחות מי שעלול להימצא בניגוד עניינים וגם לא יפעל נאמן בטיחות תעופה כאשר הוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים.
איתי עצמון: הגדרנו מה זה בדיוק ניגוד עניינים.
איתי עצמון: בתוך ההגדרה הזאת יש הגדרה של עניין אישי.
איתי עצמון: לצורך ההגדרה הזאת, צריך להבהיר שגם אם אותו אדם ממלא תפקיד אחר, בין בתמורה ובין שלא בתמורה, הוא עדיין ייחשב כמי שמצוי בניגוד עניינים.
איתי עצמון: זו הוראה שגורה מאוד בדברי חקיקה שעניינם ניגוד עניינים, ואני מבקש ממך לאשר את התוספת.
איתי עצמון: יצחק רז     מה המשמעות?
איתי עצמון: דיילת תוכל להיות נאמן בטיחות?
רננה שחר: לגבי נושאים מסוימים, שאין לה ניגוד עניינים, היא תוכל כמובן.
יצחק וקנין: יש הערות לתיקון שביקש עורך הדין עצמון?
יצחק וקנין: אנחנו פותחים מחדש את סעיף 93 ומצביעים עליו, כולל התיקון.
יצחק וקנין: סעיף 93, כולל התיקון, אושר פה אחד.
יצחק וקנין: תודה, אני נועל את הישיבה.
יצחק וקנין: בוקר טוב אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא הצעת חוק הטיס (אגרות רישום, רישוי ותיעוד) (תיקון מס' 2), התש"ע-2010.
יצחק וקנין: מי יציג את הנושא?
גדי רגב: בוקר טוב.
גדי רגב: ארגון התעופה העולמי IKO כופה על כל 192 המדינות החברות בו לבצע מבחני ידע בשפה האנגלית החל ממרץ 2011.
גדי רגב: המבחן הוא מבחן ידע בסיסי באנגלית תעופתית, על פי פרמטרים של IKO.
גדי רגב: כל התקנות הרלוונטיות לנושא של החלת החובה, הצורך בבחינות וגם האגרה הועלו לאישור הוועדה ב-17.3.2010 ואושרו.
גדי רגב: במסגרת אישור זה נקבעה אגרה של 700 שקלים למבחן.
גדי רגב: האגרה הזאת נקבעה על פי כל מיני פרמטרים, בעיקר בחינת עלויות ממוצעות בחו"ל.
גדי רגב: במועד האישור בוועדה עדכנו שאנחנו באמצע תהליך של מכרז לנושא הזה, והבטחנו שבמידה שיהיה שינוי משמעותי בעקבות המכרז נחזור לוועדה.
גדי רגב: המכרז התפרסם, אנחנו מבקשים את אישור הוועדה להוריד את המחיר מ-700 ל-540 שקלים.
גדי רגב: הסיבה שביקשנו את זה בדחיפות זה שכדי שתהליך הבחינות ייגמר וכל עובדי הטיס יהיו כשירים במרץ 2011 אנחנו צריכים להתחיל בזה מיידית, ואכן התהליך אמור להתחיל בשבוע הבא.
גדי רגב: לכן אנחנו מבקשים, באופן ספציפי וייחודי, את האישור הזה.
יצחק וקנין: תקראי את התקנות ונצביע.
רננה שחר: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 30 לחוק הטיס, 1927, באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה - 1985 ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 12 לחוק רשות התעופה האזרחית , התשס"ה – 2005, אני  מתקין תקנות אלה: 1. בתקנה 21א לתקנות הטיס (אגרות רישום, רישוי ותיעוד), התש"ע-2009, במקום 700 שקלים חדשים יבוא 540 שקלים חדשים.
רננה שחר: 2. תקנות אלה יחולו על בקשות שהוגשו לאחר יום פרסומן".
יצחק וקנין: רבותיי, יש למישהו הערות?
יצחק וקנין: אני מבין שלא מתנגדים לזה.
יצחק וקנין: הצבעה     בעד – פה אחד נגד – אין התקנות אושרו.
יצחק וקנין: התקנות אושרו.
אופיר אקוניס: שלום לכם, שנה טובה וחג שמח.
אופיר אקוניס: אנחנו בישיבה הראשונה לשנת התשע"א.
אופיר אקוניס: מעניין דווקא שאנחנו פותחים בהצפת מלונות ים המלח, אבל זה מקרי, אני מודה שאין בזה אמירה, זה כך יצא מבחינת סדר הזמנים.
אופיר אקוניס: נדון היום, כפי שאמרתי בעקבות בקשה שלי- - -
לאה ורון: נציע להביא בשורה לים המלח.
אופיר אקוניס: אני מקווה.
אופיר אקוניס: שמעתי בדרך לכאן אחד מיושבי-ראש הוועדות, הוותיקים ממני בבית הזה, והוא אמר: שוב דנים בזה?
אופיר אקוניס: אמרתי לו: כן, שוב דנים בזה, מכיוון שהדבר לא הגיע לידי פתרון.
אופיר אקוניס: אנחנו נדון בשאלה הזאת שהיא ודאי שאלה של הגנת סביבה, של איכות סביבה.
אופיר אקוניס: המשאב הזה ששמו "ים המלח", והוא אחד מפלאי עולם בתפיסת הכלכלה החופשית שלי, עם כל הכבוד, נדמה לי שהמדינה חטאה בעברה כאשר היא העבירה את חלקו של הים הזה לבעלות של משפחה פרטית.
אופיר אקוניס: אני רואה בזה משהו מאוד מוזר.
אופיר אקוניס: אני יודע שקודמי עשו את זה, או קודמי לקודמי לקודמי.
אופיר אקוניס: הדבר נעשה ויש לזה השלכות אדירות גם על הנושא שלנו, שהוא לא רק תיירותי, הוא גם צרכני, הוא גם כלכלי, הוא גם משפיע על התעסוקה של אלפים רבים של עובדים.
אופיר אקוניס: ואני מוכרח לגלות לכם סוד קטן למען הגילוי הנאות, אני משתדל פעם אחת בשנה לבלות בים המלח יומיים-שלושה.
אופיר אקוניס: בפעם האחרונה הייתי בפברואר, היה מאוד חם ומאוד נעים.
אופיר אקוניס: אני לא בטוח שהמלון שביליתי בו הוא בתוך הסכנה הזאת, כי הוא קצת מרוחק מהחוף, אבל נראה, אני לא יודע.
אופיר אקוניס: שמעתי שהממשלה בחודש הבא תקבל החלטה מתוך שלוש האלטרנטיבות המוצגות לפנינו: קציר מלח מקרקעית האגן הדרומי והעברתו לאגן הצפוני, קציר חלקי ובניית הלגונה סמוך לאזור המלונות, והחלופה השלישית, שבעיקרה אני מקיים את הדיון הזה,                                                                                                                                                                                                                                              מכיוון שקראתי בכלי התקשורת – ואני לא תמיד מסתמך באופן מוחלט על כלי התקשורת, אבל לפעמים אנחנו כן מקבלים מידע חשוב משם - -
ניצן הורוביץ: מדי פעם.
אופיר אקוניס: - - ואז הגון ומאוזן – שהחלופה, כך לפחות נכתב, תומך בה משרד האוצר, שהיא הריסת ששת בתי המלון ובנייתם באתר מרוחק יותר.
אופיר אקוניס: קראתי שזה על חשבון המדינה.
אופיר אקוניס: זה נשמע לי דבר שצריך לדון בו ולשמוע לעומק.
אופיר אקוניס: ממה שהבנתי, ידידתנו הטובה ממזרח, היא ממלכת ירדן, שבה הביורוקרטיה כידוע לכם היא הרבה פחות עמוקה, שם החליטו על קציר מלא של מלח, ואני חושב שזה נעשה, או לפחות כך נמסר לי, בהצלחה, ואני רוצה לשמוע האם האוצר עומד מאחורי הפרסום שזו האלטרנטיבה המועדפת עליו, הפתרון המועדף עליו, או שהוא עדיין בבחינה של האלטרנטיבות הנוספות.
אופיר אקוניס: אני חושב שאם מגיעים להבנות ולהחלטה של הממשלה, בעוד חודש או בעוד חודשיים, לממשלה יש עוד כמה וכמה דברים על סדר-היום, או בזמן הקרוב, כדאי שהפתרון יהיה לטווח ארוך ולא יהיה איזה סוג של פתרון ביניים שיהיה טלאי על טלאי, שיאמר: כן, אנחנו מבצעים עכשיו פתרון, אבל הוא טוב עד 2020 או עד 2030.
אופיר אקוניס: הרי המשאב הזה ששמו "ים המלח" הוא יותר ותיק מחיבור גיל כל היושבים בחדר הזה וחיבור של עוד רבים הרבה יותר מאתנו, ואנחנו רוצים שגם ממשיכינו ימשיכו לבלות בו, לעבוד בו, להשתמש במשאבים שלו וליהנות מהם.
אופיר אקוניס: הישיבה הזאת היא, כמובן, ישיבה של ועדת הכלכלה, אבל אני פועל, בכובעי הנוסף בבניין הזה, גם כיושב-ראש שדולת התיירות.
אופיר אקוניס: חברי הכנסת הורביץ וחסון, אתם רוצים להתייחס קודם, או לשמוע קודם את עמדת האוצר ומשרד התיירות, שמרכז את עבודת המטה, ומי שיביא את ההמלצה למליאת הממשלה.
ניצן הורוביץ: נשמע קודם.
אופיר אקוניס: בבקשה, מר וינר, סמנכ"ל תשתיות והשקעות, שמייצג את משרד התיירות.
שי וינר: בוקר טוב.
שי וינר: משרד התיירות פועל בהתאם להחלטת הממשלה.
שי וינר: במסגרת החלטת הממשלה הוא בוחן כפי שאמרת את שלוש החלופות שהוגדרו כבר בעבר בהרבה מאוד מקומות, וגם בהחלטת הממשלה הרלוונטית.
שי וינר: החלופה הראשונה היא קציר המלח, השנייה זה הלגונה, והשלישית – העתקת בתי המלון.
שי וינר: אנחנו נמצאים כרגע בעיצומה של הבדיקה, בשילוב כל הגורמים הרלוונטיים עם כמעט כל הגורמים שיושבים כאן מסביב, בכוונה לבדוק את החלופות לעומק, כאשר הבחינה, כפי שאמרת, בדגש על הטווח הארוך.
שי וינר: אנחנו בודקים את כל הפרמטרים, את כל החלופות בראייה של שנת 2060, על מנת שיהיה פתרון בר-קיימא גם לסביבה, גם לתיירות וגם לתעשייה שנמצאת שם, ולכל התושבים.
שי וינר: אנחנו לקראת סוף הבדיקה.
שי וינר: המשרד מתכוון בחודש הקרוב, או בתוך כחודש, לבוא לממשלה עם חלופה מומלצת, כאשר אנחנו נמצאים עדיין בתהליך הבדיקה, בתהליך מתקדם, אבל עדיין בתהליך.
שי וינר: עדיין יושבים על החלופות השונות- - -
לאה ורון: מי עורך את הבדיקה, משרד התיירות עצמו, או שפניתם לחברות חיצוניות?
שי וינר: אנחנו בוחנים את החלופות ומחכים לעוד מספר פתרונות והסכמות לצד ההנדסי, וודאי לצד הכלכלי, ההשפעות הכלכליות, ההשפעות התיירותיות, ההשפעות החיצוניות, וכל ההשפעות של החלופות השונות.
שי וינר: למשרד, באופן מוחלט, בשלב זה אין עמדה לגבי חלופה כזאת או אחרת, עדיין אין המלצה.
שי וינר: אנחנו מגבשים אותה.
שי וינר: וכשתתגבש, אני מניח ישר לאחר החגים, נגיע לממשלה.
אופיר אקוניס: היו המלצות ביניים?
אופיר אקוניס: אני זוכר שאתה היית במשרד אחר אז ואני הייתי במשרד אחר, אתה היית אצל ראש הממשלה ואני הייתי אצל שר האוצר, והיתה פגישה, אם אינני טועה ב-2005, כאשר הגיע שר התיירות, מר הירשזון, לשר האוצר נתניהו עם המלצות ביניים, אם אינני טועה, בעניין הזה.
אופיר אקוניס: ההמלצות עכשיו שתהיינה מבוססות?
דב ליטבינוף: ב-2005 היה עדיין בני אלון, אני חושב.
אופיר אקוניס: לא. מר הירשזון החליף אותו במחצית השנייה של 2005.
דב ליטבינוף: עד עכשיו היו עשרה שרי תיירות.
אופיר אקוניס: תאמין לי, אני זוכר את זה טוב מאוד.
אופיר אקוניס: מר אלון פוטר ב-2004, משום שהתנגד לתוכנית ההתנתקות.
אופיר אקוניס: היתה הצבעה "חופשית" בממשלה, מי שלא הסכים – פוטר.
שי וינר: היו בעבר הרבה מאוד פגישות, הרבה מאוד ועדות, עם הרבה מאוד מסקנות ביניים.
שי וינר: כמו שאמרת, הייתי שם בכובעים שונים.
ישראל חסון: זה נשמע כמו "חיים שכאלה".
אופיר אקוניס: מה היה בדוחות הביניים?
ישראל חסון: תגידו אינפורמציה, ויאללה.
שי וינר: בהתאם להחלטת ממשלה, והפעם על מנת לקדם את הנושא בצורה יותר רצינית ויותר מעמיקה, הקמנו חברה ממשלתית, החברה להגנות ים המלח, שהיא מרכזת את כל הנושא ועושה את כל הבדיקות.
שי וינר: כל הבדיקות נעשות על-ידי מומחים, חברות הנדסיות בין-לאומיות וחברות אחרות, וכמובן, העבודה לא התחילה על דף חלק.
ישראל חסון: אדוני, אפשר לשאול אותך שאלה?
ישראל חסון: אני שומע המון תיאורים פלסטיים.
ישראל חסון: אפשר להבין מה הנחות העבודה שעל-פיהן אתם יוצאים לדרך?
ישראל חסון: תן אינפורמציה.
ישראל חסון: עזוב אותי מאמירות כלליות אילו חברות בין-לאומיות ואילו השקעות.
ישראל חסון: קח אותי למסד הנתונים ומה הנחות העבודה.
שי וינר: עוד שני משפטים.
שי וינר: מובן שבכל העבודות לקחנו בחשבון והתייחסנו לכל העבודות וההמלצות שנעשו בעבר, שקיבלו בהן החלטה, ואת כולן הבאנו בחשבון.
שי וינר: אנחנו מנסים להגיע לפתרון, כמו שאמרתי בר-קיימא, שיאפשר גם לתיירות להמשיך להתקדם ולהתפתח, גם לתעשייה להמשיך, וגם לתושבים והמועצה להמשיך, ולפתח את האזור.
שי וינר: זו המטרה שאנחנו מנסים לייצר.
ישראל חסון: השארת המצב כפי שהוא כרגע היום על ציר הזמן עלול למוטט את שלושת הדברים האלה?
שי וינר: השארת המצב כפי שהוא, בלתי אפשרית.
ישראל חסון: זאת אומרת, שאנחנו מחפשים איזה פתרון שימשיך לקיים את שלושת הדברים האלה גם יחד.
שי וינר: נכון, זאת המטרה
שמעון דניאל: יש לנו מספר הנחות יסוד.
שמעון דניאל: בהתייחס לשאלה שלך, הנחת היסוד, אולי הראשונה, שהנחנו, זו ההבנה שתעשייה, תיירות, מלונאות והתיישבות חייבים להתקדם זה לצד זה במרחב, ולא רק להתקיים, אלא להמשיך ולהתפתח.
שמעון דניאל: זו הנחת יסוד שהנחנו.
שמעון דניאל: הנחה נוספת שאנחנו שהנחנו היא, שהפתרון – אני לא אעשה כמו שאמרת "חיים שכאלה", אנחנו נעשה חיים על זמן שאול – שהזמן נגמר.
שמעון דניאל: הפתרון הזה היה צריך להיות מזמן, אין זמן, אנחנו צריכים לממש פתרון מהר ככל האפשר.
שמעון דניאל: אנחנו למעשה עובדים בשני מישורים: במישור של הטווח הקצר אלה פתרונות דחופים, הזמן נגמר וצריך לתת פתרונות דחופים לבעיות שכבר קורות, והתכלית של הפתרונות הדחופים היא גם לייצר  את חלון הזמן שיאפשר לנו לממש את הפתרון, כי כל אחד משלושת הפתרונות הוא פתרון מורכב, פתרון שהמימוש שלו יהיה ארוך, זה לא שנה, לא שנתיים, זה מספר שנים שבהן הבעיה תמשיך להתפתח, ואנחנו רואים בשלב הקצר גם הזדמנות, אם אפשר, כבר לממש מרכיבים של הפתרון ארוך הטווח, מה שכמובן יעזור לקצר את לוח-הזמנים, יעזור לצמצם עלויות וכדומה.
שמעון דניאל: הציר השני, כפי שנאמר פה, הוא מציאת הפתרונות ארוכי הטווח.
שמעון דניאל: כשאנחנו התחלנו לפעול, והתחלנו לפעול לפני כשנתיים, הבנו שאם עכשיו נתעלם מכל מה שהיה בעבר זו תהיה שטות.
שמעון דניאל: אין זמן, לכן התבססנו במידה רבה על עבודות שנעשו בעבר, על המלצות שהיו בעבר.
שמעון דניאל: סך הכול, האנשים לא היו טיפשים, הם עשו עבודות טובות, ואותן המשכנו ופיתחנו בהתאם להחלטות הממשלה.
שמעון דניאל: וזה מה שהביא אותנו גם לבחינת שלוש החלופות.
שמעון דניאל: למעשה, בימים האלה אנחנו מצויים ממש בסוף התהליך, בעיצומו של ההליך שסוגר את בחינת שלוש החלופות והכנתן לקראת גיבוש ההמלצות, גיבוש ההמלצות לקראת קבלת החלטה.
ישראל חסון: מה מידת התיאום שלנו עם ירדן בקביעת מה שנקרא "המטרה הסופית" והנחות העבודה?
שמעון דניאל: אין תיאום עם ירדן כלל, כי הפתרון לא משפיע.
שמעון דניאל: אין השפעה על הירדנים.
שמעון דניאל: היינו בירדן מספר פעמים, דיברנו אתם, פגשנו אותם.
שמעון דניאל: החלופה לא משפיעה על הירדנים.
שמעון דניאל: מה שאנחנו נעשה לא משפיע עליהם, וגם אפשר לומר, שבמפגשים הם אפילו מחכים לראות, במידה רבה, מה אנחנו נעשה, כדי לחקות אותנו, לקבל מאתנו רעיונות, בניגוד למה שנאמר פה.
שמעון דניאל: וחשוב שלפחות במישור העובדתי נדע שהירדנים לא קוצרים קציר מלא, הם אומנם קוצרים מלח, אבל בצורה שונה לחלוטין, שאינה דומה למה שאנחנו נעשה.
שמעון דניאל: אפשר ללמוד מהם, אני לא אומר שלא, אבל הלמידה מהם היא מוגבלת, ואנחנו לומדים את מה שאפשר ללמוד מהם בצורה המוגבלת שאפשר.
שמעון דניאל: ללמוד או לקחת את הניסיון הירדני כאיזה מודל, בלשון עדינה, זו תהיה טעות.
שמעון דניאל: זה לא דומה למה שאנחנו נעשה – ההיקפים שהם קוצרים, השיטה שהם קוצרים בה, שיטת הפינוי שלהם שונה לחלוטין.
שמעון דניאל: נאמר פה, ובצדק, הסוגיה הזאת היא מורכבת, יש לה השפעה סביבתית, יש לה השפעה על התעשייה, השפעה על ההתיישבות, השפעה על התיירות, השפעה על המלונאות.
שמעון דניאל: זה אזור ייחודי, אחד משבעת פלאי עולם.
ניצן הורוביץ: אם ייבחר, עוד לא נבחר.
שמעון דניאל: אני מאמין שאף אחד לא רוצה לאמץ את שיטת הפינוי הירדנית של המלח, למשל.
אופיר אקוניס: יש גורמים שחושבים, אפילו פה, שהיא השיטה הטובה ביותר.
אופיר אקוניס: יש חילוקי דעות.
שמעון דניאל: אנחנו מכירים את העמדות.
אופיר אקוניס: לפי מה שאני מבין, אחת האלטרנטיבות כבר ירדה.
אופיר אקוניס: קציר מלא לפי השיטה הירדנית- - -
שמעון דניאל: לא, שיטת פינוי המלח.
שמעון דניאל: אני מבקש להיות ברור, שיטת פינוי המלח.
שמעון דניאל: הקציר הוא בהחלט רלוונטי.
שמעון דניאל: האם אנחנו רוצים לפנות את המלח כמו הירדנים בדמות הרי מלח בלתי נגמרים שעושים נזק סביבתי?
שמעון דניאל: התשובה היא לא, ממש לא.
שמעון דניאל: האם אנחנו רוצים לקצור עם מקצרות דיזל שמזהמות את האוויר ועושות נזקים אחרים?
שמעון דניאל: התשובה היא גם לא.
שמעון דניאל: אנחנו רוצים קציר, וזה מה שאנחנו בוחנים, רק בשיטות אחרות.
שמעון דניאל: ולמען הסר ספק, הקציר המלא הוא חלופה רלוונטית, אחת משלוש החלופות שנבחנות לעומק, כיתר שלוש החלופות.
שמעון דניאל: החלופות נבחנות על-ידינו, אני חושב, בצורה שכמעט אין לה אח ורע לבחינה הנדסית, סביבתית, כלכלית, עם כל המרכיבים האחרים, לעומק.
שמעון דניאל: אני לא מכיר הרבה פרויקטים שנבחנו בצורה כל כך רצינית, עם תשתית ידע, מידע ומומחים, כל כך רחבה כמו שנעשתה בפרויקט הזה.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, רק שאלה אחת, ברשותך.
ישראל חסון: אם כך, אני רוצה להבין, לשם מה התכנס הפורום המכובד הזה.
ישראל חסון: יש פה איזו אמירה שאומרת: להלן שלוש ההנחות שאנחנו רוצים למצוא את האיזון ביניהן: התעשייה, המלונאות וההתיישבות, לקחנו את כל הפרמטרים, בדקנו עם הגורם הנוסף שהוא רלוונטי לעניין הזה, וזה מדינת ירדן, שמבחינתם זה שקוף, כך נאמר.
ישראל חסון: אני מודה ומתוודה שקשה לי לקבל את זה שזה שקוף, משום שתהליך הפוך של שקיעת ים המלח ישפיע גם עליהם.
ישראל חסון: יש להם אינטרס, זה לא יכול להיות שזה שקוף, אבל נצא מהנחה שזה נכון.
ישראל חסון: אנחנו בעיצומה של העבודה, מה התפקיד שלנו כרגע?
אופיר אקוניס: אנחנו מקיימים דיון בנושא הזה כוועדה שמפקחת על משרד התיירות, על תחום התיירות, ואנחנו גם רוצים לשמוע את עמדת האוצר, האם האוצר עומד על דעתו שהוא תומך באלטרנטיבה השלישית.
אופיר אקוניס: אתה לא חייב להשתתף בו.
אופיר אקוניס: אתה רוצה להביע את דעתך, לשמוע את העמדה – טוב.
אופיר אקוניס: אני חושב שאנחנו פעם ראשונה בשולחן עגול.
אופיר אקוניס: מי שלא רוצה להיות בדיון, לא חייב.
אופיר אקוניס: הדיון הזה הוא דיון רשות, לא חובה.
אופיר אקוניס: אנחנו גם נסיק את המסקנות שלנו.
אופיר אקוניס: יש אמירה גם לכנסת.
ישראל חסון: אופיר אקוניס, לפי דעתי, אין דבר כזה דיון רשות או דיון חובה.
אופיר אקוניס: זה, כמובן, היה בלשון ציורית.
ישראל חסון: ואני גם די בטוח שאין פה אחד סביב השולחן שמחייב את השני במשהו, אבל אני שואל שאלה שהיא לטובת ההליך התקין.
ישראל חסון: אני הופתעתי, אני הגעתי לפה לדיון אחר שהיה רשום לי בלו"ז.
אופיר אקוניס: לאיזה דיון הגעת?