GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדן ברטל: אפילו אם בתקופת ביניים קצרה מסוימת יהיה פער, חברות התקשורת יצטרכו לחשוב היטב בינן ובין עצמן, גם מבחינת מעמדן והמסר שהן מעבירות לציבור הלקוחות לפני שמגיעים המתחרים החדשים לשוק, איזה מסר הן רוצות להעביר ללקוחות.
עדן ברטל: אני סבור שפה יכולה להיות אולי השפעה מרסנת על העלאת מחירים מפצה.
עדן ברטל: הנושא השני, ובלי קשר כרגע לנושא הקש"ג, למרות שאני יכול להסביר למה הורדת דמי קישוריות יכולה להשפיע על מפעילים חדשים שהכניסה של שיחה אליהם בעצם הולכת על הרשת שהם יושבים עליה ולא נשארת בידם והעלות יוצאת, אבל לא ניכנס לזה כרגע.
עדן ברטל: היות ונקודת המוצא היא שדמי הקישוריות מטופלים ככאלה בלי קשר לשאלת התחרותיות, אחרי כן אסביר בנפרד למה יכולה להיות לזה גם השפעה חיובית, אבל לא בגלל זה נושא הקישוריות מטופל, את זה צריך להבין.
עדן ברטל: באשר לרפורמה, כאן צריך לשים את הפיל על השולחן במרכז החדר.
עדן ברטל: לב הדיון הוא נושא הרפורמה, והיא תגיע אליכם ותהיה בפניכם בחודשים הקרובים.
עדן ברטל: נושא הרפורמה עוד יידון בהרחבה.
עדן ברטל: אני לא רוצה כרגע לערוך את כל הדיון.
עדן ברטל: אבל נושא הרפורמה בא להגיד בצורה פשוטה: לְרוב הבעיות שמצאנו בשוק הסלולר מבחינת המשק, מבחינת הצרכנים, אנו סבורים שפתרונות צרכניים קטנים וספורדיים אינם המענה הנכון.
עדן ברטל: הפתרון האסטרטגי הנכון הוא באמצעות התחרות.
עדן ברטל: תחרות פותרת גם את האלמנטים הקטנים-הצרכניים-הספורדיים.
עדן ברטל: אם תהיה תחרות, בעיות אחרות יפתרו בעקבות זה.
עדן ברטל: אם לא תהיה תחרות, משרד התקשורת יצטרך לרדוף אחרי תיקונים צרכניים פה ושם ומכך לא תצמח ישועה, לא לצרכנים ולא למשק.
עדן ברטל: לכן נושא הרפורמה והתחרות הוא לב הדיון.
עדן ברטל: נגיע לכאן כמובן בחודשים הקרובים ונדון על הרפורמה.
עדן ברטל: זה הנושא האמיתי ואנחנו מתכוונים – וזאת כוונת השר – שזה יקרה במהרה, בימינו אנו, ולא יידחה, ולא באמצעי כזה או אחר.
עדן ברטל: לכן כל האלמנטים התומכים ברפורמה, כל האלמנטים התומכים בכניסתם של מפעילים חדשים נקדם אותם במלוא המרץ על מנת שתהיה תחרות אמיתית בקרוב.
עדן ברטל: תודה.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור לחברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ' ואחר-כך אני אסכם, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני גאה מאוד בעצמי על שזימנתי את הדיון הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדיון הזה שנמשך כמעט 4 שעות - - -
אופיר אקוניס: זה הדיון המהיר הכי ארוך שהיה לפחות בכנסת השמונה-עשרה, אינני יודע על כנסות קודמות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, העובדה שהדיון הזה נמשך 4 שעות ועד כה לא קיבלתי תשובות לשאלות שלי רק מוכיחה עד כמה היה נכון לזמן אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך לדון בכל האספקטים של הרפורמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שמדברים על דמי הקישוריות ובאיזה מקום אולי משאירים כעת את הרפורמה קצת בצד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נאמר כאן: "אנחנו עוד צריכים לבדוק, עוד לא הבאנו את זה לכנסת".
אופיר אקוניס: זה יעבור בחוק ההסדרים.
אופיר אקוניס: זה יפוצל מחוק ההסדרים.
אתי בנדלר: זה מתוכנן להיכלל בחוק ההסדרים.
אתי בנדלר: אולי לאחר מכן זה יפוצל.
אופיר אקוניס: נקיים דיון עם יושב-ראש הכנסת על הפיצול של הדברים.
אופיר אקוניס: תיכף אתייחס לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת ממך מאוד להתייחס לזה.
אופיר אקוניס: הממשלה לא תעביר את חוק ההסדרים באבחת חרב ולא תעביר את כל החוקים שהיא מבקשת להעביר.
אופיר אקוניס: מר סבן, מה אתה מתפלא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה מפליא אתכם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הכבוד ליושב-ראש.
אופיר אקוניס: יש עדיין כנסת בישראל.
אופיר אקוניס: עדיין לא בראשות שופט כפי שאתם מציעים בדברים אחרים, אלא בראשות חברי הכנסת, בראשות יושב-ראש הכנסת.
לאה ורון: כפי שכאשר התחילה הישיבה למר סבן זה היה לא כל-כך ברור.
קריאה: חוק ההסדרים הוא עוקף כנסת.
אופיר אקוניס: הכול ידוע, תאמין לנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפעמים הממשלה שוכחת קצת שאנחנו נמצאים כאן כדי לפקח על פעילותה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני שמחה מאוד, אדוני היושב-ראש, על הצהרתך שלא ניתן להעביר את הדברים הללו בחוק ההסדרים ככה סתם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יוצאת מכאן בלי הרבה תשובות, אבל עם תקווה אחת גדולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, כפי שאמרתי קודם אין לי לרגע אחד חשש או תחושה שאין כוונות טובות למשרד התקשורת, אבל אנחנו יודעים שהדרך לגיהנום רצופה בהרבה מאוד כוונות טובות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי תחושה שאחרי הדיון הזה גם משרד התקשורת וגם משרד האוצר ינסו לבדוק בצורה מעמיקה יותר את השאלות ששאלנו ולא קיבלנו עליהן תשובות כדי להיות בטוחים, ולא כפי שאתה אומר, אדוני המנכ"ל, שיכול להיות אלמנט מאזן כניסה של מתחרה חדש.
כרמל שאמה-הכהן: זה יכול להיות הסיכום של הדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא הסיכום של הדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אומר שיכול להיות אלמנט מאזן ובעצם אתה לא אומר בוודאות שהולך להיות שיפור בתחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אומר: יכול להיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שאתם טוענים שזה לא נושא הדיון, אני מבקשת להתייחס בכובד ראש רב מאוד לנושא האנטנות שיתווספו על מנת לפתוח את התחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מוכנה לעבור על זה בשתיקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשוב שהנושאים הללו יידונו עכשיו, בתקופת השימוע, עד כמה נחוץ להכניס מפעיל נוסף כאשר עדיין לא פתחו את התחרות בצורה רצינית מאוד, ואת זה עשינו, יושב-ראש הוועדה ואני, בהצעת החוק שהגשנו לביטול קנסות היציאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולנו למדנו הרבה יותר מאשר ידענו כשבאנו לכאן, אך עדיין לא מספיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, אני מקווה שאתה יוצא מכאן עם הרבה שאלות ותתן לנו בסופו של דבר את התשובות.
עמוס שפירא: האם ניתן לתקן את הפרוטוקול לגבי מה שמר יהודה סבן אמר?
אופיר אקוניס: לא, כי גם היום הוא חזר על עמדתו.
אתי בנדלר: אין סמכות לתקן את הפרוטוקול.
אתי בנדלר: אם הדובר אומר שהוא טעה, אז ניתן.
אופיר אקוניס: הוא אמר שהוא חוזר על עמדותיו.
אופיר אקוניס: אני מבקש לסכם את הדיון.
אופיר אקוניס: ועדת הכלכלה קוראת למשרד התקשורת לסיים בהקדם את הבדיקה שנערכת בעניין דמי הקישוריות, וחוזרת על הודעתה שהפחתת התעריף של דמי הקישוריות יסייע להגברת התחרות, לטובת הצרכנים.
אופיר אקוניס: ועדת הכלכלה תקדם את הרפורמות להגברת התחרות בסלולר, כפי שעולות מטיוטת הצעת חוק ההסדרים, תוך כדי דיונים נפרדים, מהותיים ויסודיים וכן דיון בהצעות חוק פרטיות על מנת להוזיל את המחירים לצרכן ולשפר עבורו את השירות.
ישראל חסון: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה, בהמשך לדיון על הצעת חוק להסדרת הטיפול באריזות, התש"ע-2010.
ישראל חסון: אנחנו ממשיכים מהיכן שהפסקנו.
ישראל חסון: השר, אני רוצה לומר לך שבמהלך השבועיים-שלושה שהיינו בהפסקה יצא לי ללמוד קצת פרטים לעומק ויש נושא אחד שדי בולט לי בחסרונו; המודל הכלכלי של הדבר הזה.
ישראל חסון: מה מידת הרגישות של ההפעלה הכלכלית של החוק הזה.
ישראל חסון: אני חושב שזה דבר שהוא די הכרחי בשביל להבטיח את ההצלחה של החוק.
ישראל חסון: יש פה כל מיני ואריאנטים שאם הם משתנים, הם די מטאטאים את ההיתכנות הכלכלית של הדבר הזה, וחבל, כי אני חושב שהחוק הזה הוא חשוב וצריך לעשות אותו נכון וטוב.
ישראל חסון: אני אומר את זה כרגע כהערה כללית, לפי דעתי היא תעלה פה בהמשך הדיונים.
אתי בנדלר: דילגנו על סעיף 6 שהוא חובת מיזוג פסולת אריזות.
אתי בנדלר: והתחלנו את סעיף 7, קראנו את סעיף קטן (א), התקיים דיון, נשמעו הערות.
אתי בנדלר: היתה הצבעה על סעיף קטן (א), צריכים להמשיך מסעיף קטן (ב).
אתי בנדלר: אולי אני רק אזכיר שבדיון הקודם נדרש מהמשרד להגנת הסביבה להמציא הגדרה לציוד ביטחוני ולנושא נוסף שהם הביאו ואולי כדאי להשלים קודם את הדברים שאנחנו חייבים אחורה.
נטע דרורי: נושא שהושלם, ההגדרה שנוכחנו שהיא חסרה היא הגדרה "מכירה" לאחר ההגדרה "מחזור מוכר" ואנחנו מציעים להגדיר מכירה 'לרבות העברה למשתמש סופי, בתמורה או שלא בתמורה'.
אתי בנדלר: בסעיף ההגדרה, זה סעיף 2, מוצעת כאן הגדרה חדשה למונח 'מכירה'.
אתי בנדלר: תסבירי מתי המונח הזה משמש ומה ההגדרה המוצעת.
נטע דרורי: המונח מכירה משמש כחלק מהמונח של אריזה.
נטע דרורי: אני אחזור לרגע להגדרה של אריזה.
נטע דרורי: בהגדרה של אריזה בפסקה 2 נכתב: 'או אחד מאלה: (א) אריזת מכירה או אריזה שנועדה לצרכי מכירה למשתמש סופי או לצרכן מנקודת מכירה', לאחר מכן יש התייחסות נוספת גם במסגרת של אריזה קבוצתית ואריזת תובלה.
נטע דרורי: הרעיון של אריזה שהיא עוברת מיד ליד והמוצר משמש את המשתמש הסופי ולאחר מכן היא הופכת לפסולת אריזות לאחר השימוש בה.
נטע דרורי: לאחר בחינה נוספת של העניין נוכחנו שגם אם אין מכירה, אלא בתוך מסגרת של מפעל או פעילות אחרת, ישנה אריזה לצרכים עצמיים כשהאורז מנפיק או מעביר ללא שהוא מוכר את הדברים, אבל הוא מעביר אותם למשתמש סופי ואז היא הופכת לפסולת אריזות.
נטע דרורי: אין סיבה להבחין בין אריזה כזאת לבין מכירה למשתמש בתמורה.
נטע דרורי: חשבנו שראוי יהיה להבהיר את זה בנקודה הזאת ולהוסיף את זה כהגדרה בסעיף ההגדרות.
ישראל חסון: אין הערות.
נטע דרורי: הנושא השני שביקשנו להשלים בדיון הקודם הוא ההגדרה של ציוד ביטחוני והדברים מתייחסים להגדרה של מערכת הביטחון.
אתי בנדלר: יש הגדרה של מערכת ביטחון ובה מספר פסקאות.
אתי בנדלר: מדובר על פסקה 5 בהגדרה.
נטע דרורי: בפסקה 5, בנוסח שהיה בפני הוועדה בדיון הקודם, שינינו מ'ספקים ומפעלים המפתחים או המייצרים מוצרים', את המלה 'מוצרים לציוד ביטחוני', שהרי הכוונה היא באמת לא לספק של אריזות לחדר האוכל של מערכת הביטחון.
נטע דרורי: התבקשנו גם להשלים מה היא ההגדרה של ציוד ביטחוני ואנחנו מציעים לעניין זה את 'ציוד ביטחוני כהגדרתו בחוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על אינטרסים ביטחוניים), התשס"ה-2005'.
ישראל חסון: יש למישהו הערות על הנושא הזה?
ישראל חסון: אוקי, אנחנו מאשרים את זה.
נטע דרורי: בסעיף 3, לאחר דיון בוועדה, בהסכמה עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, הסכמנו להוסיף את המלים 'לאחר התייעצות עם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה', לאחר המלים 'השר רשאי', כך שהסעיף ייקרא: 'השר רשאי, לאחר התייעצות עם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע הוראות לעניין אמצעי הפחתה במקור'.
יהודה שגב: אנחנו היינו מעדיפים שזה יהיה בהסכמה, לא בהתייעצות.
ישראל חסון: אני לא מאמין בסיטואציה שבה יש שני קברניטים על אותה הרמה.
יהודה שגב: באותה מידה הם צריכים את זה גם במשרד הפנים.
נטע דרורי: זה סוכם עם משרד הפנים.
יהודה שגב: שיהיה בהסכמה או בהתייעצות?
נטע דרורי: שיהיה בהתייעצות.
ישראל חסון: אני מבין את החששות של כולנו, אבל אני לא חושב שיש פה ניגוד אינטרסים.
ישראל חסון: אנחנו צריכים לחפש את הדרך שהדבר הזה אכן יפעל במסגרת שהיא לא נוקשה מדי, שהיא סבירה, אבל בהחלט חותרת קדימה.
ישראל חסון: אני לא חושב שאנחנו צריכים לסבך לעצמנו את התהליך.
ישראל חסון: יש פה מצב של התייעצות, ואם יהיו חילוקי דעות זה מגיע לוועדת הכלכלה.
ישראל חסון: אני חושב שזה מספיק.
ישראל חסון: זה כלי מספיק טוב.
ישראל חסון: יש עוד הערות על הסעיף הזה?
ישראל חסון: לא. אנחנו מאשרים את הסיכום.
ישראל חסון: יש תיקונים גם ב-4 וב-5.
נטע דרורי: התיקונים הללו הם תיקונים שכבר אושרו בדיון הקודם.
נטע דרורי: אני אזכיר שב-7(א), בהחלטת הוועדה בדיון הקודם, שונה הדיווח מדיווח רבעוני לדיווח חצי שנתי, לפיכך גם הסעיפים הבאים השתנו בהתאם.
נטע דרורי: (מקריאה): '(ב) דוח חצי שנתי יוגש למנהל בתוך חודש מתום התקופה שלגביה מוגש הדוח, במתכונת שיורה עליה המנהל'.
נטע דרורי: '(ג) דוח שנתי יוגש למנהל לא יאוחר משישה חודשים מתום כל שנת כספים, כשהוא מבוקר על ידי רואה חשבון במתכונת שיורה עליה המנהל'.
נטע דרורי: '(ד) המנהל, או מי שהוא הסמיכו לכך, רשאי לדרוש מיצרן או מיבואן להמציא לו כל מידע ששימש לעריכת הדוח לפי סעיף זה וכן כל מידע הנמצא ברשותו, ששימש לעריכת דיווח לפי סעיף של גוף מוכר שהתקשר עמו בהתאם להוראות סעיף 9; נדרש יצרן או יבואן להמציא מידע כאמור, ימציאו במועד ובאופן שצוינו בדרישה'.
נטע דרורי: '(ה) לא מסר יצואן או יבואן דוח חצי שנתי או דוח שנתי, או שמסר דוח כאמור, אך למנהל יש טעמים סבירים להניח שהדוח אינו נכון, רשאי המנהל, לאחר שנתן ליצרן או ליבואן הזדמנות להשמיע את טענותיו, לקבוע בהחלטה מנומקת את שיעורי פסולת האריזות שלגביה ביצוע היצרן או היבואן מחזור מוכר, או השבה מוכרת, במהלך תקופת הדיווח'.
נטע דרורי: '(ו) לעניין סעיף זה, דוח חצי שנתי יוגש לגבי תקופה של שישה חודשים, הכוללת את החודשים ינואר עד יוני, או יולי עד דצמבר, בכל שנה'.
נטע דרורי: '(ז) בסעיף זה, "סוגי חומר"- הסוגים האמורים בסעיף 6'.
נטע דרורי: לעניין סעיף (ז) זה נושא שעלה גם בדיון הקודם.
נטע דרורי: המונח 'סוגי חומר' משמש בסעיף קטן (א) בפסקה (1) עד (3), הדיווח הנדרש כולל את מספר המוצרים וסוגי החומר שמהם עשויות האריזות וכן הלאה.
נטע דרורי: לצורך הדיון הובהר שהשימוש במונח סוגי חומר אינו כולל פירוט מלא של הסוג המדויק, אלא סוגי החומר האמורים בעצם בסעיף 6, שהם עץ, פלסטיק, זכוכית, נייר וקרטון, ועל כך מתייחס הדיווח, ולא לתת סוגים של פלסטיק שיכולים להיות.
אתי בנדלר: אני מזכירה לך שבישיבה הקודמת דובר על כך שעל כל הנתונים שיימסרו למנהל בדוחות השונים תחול חובת סודיות והייתם אמורים להמציא סעיף בקשר לשמירת סודיות, אז ככל שלא המצאתם את זה עד עכשיו, אני חוסכת את ההערה הזאת שוודאי תישמע גם בסעיפים הבאים, אני מניחה שלישיבה הבאה תמציאו לנו גם סעיף שמירת סודיות.
נטע דרורי: אנחנו ציינו בין סעיפים 49 ל-50 שאנחנו נוסיף שם, לפחות כרגע כך נראה לנו, את הסעיפים שנוגעים לסודות מסחריים וציינו שהנוסח בהכנה.
רוני קוברובסקי: לגבי לוחות הזמנים להגשת הדוח.
רוני קוברובסקי: נותנים חצי שנה לדוח השנתי וחודש לדוח החצי שנתי.
רוני קוברובסקי: אני חושב שחודש לדוח חצי שנתי זה מעט מדי.
רוני קוברובסקי: צריך לתת שלושה חודשים, כי מדובר פה בתאגיד או תאגידים שיצטרכו לאסוף אינפורמציה מאלפי, אני מקווה, לקוחות, לאחד את זה ביחד ולהגיש דוח, ומספיק שכל מיני יצרנים קטנים מפגרים, לא נותנים, או יבואנים וכיוצא בזה.
רוני קוברובסקי: חודש ימים לדוח חצי שנתי זה מעט מדי.
רוני קוברובסקי: אני חושב שצריך לתת ארכה נוספת.
רוני קוברובסקי: אני מדבר על סעיף 7(ב).
ישראל חסון: אני כבר לא מצליח להבין.
ישראל חסון: אנחנו מדברים פה על ריתמוס שהוא די קבוע.
יהודה שגב: זה מידע מצטבר.
רוני קוברובסקי: לא. אחרי הדיון האקדמי הלכתי, בדקתי את עצמי.
רוני קוברובסקי: שוב, אני מצטער שאני מעלה את זה שוב פעם, למרות שסיכמתם חצי שנתי.
רוני קוברובסקי: אני מברר בוועדה ממשלתית אחרת, של חיים שני, איך מפשטים את התהליכים ולא איך עושים אותם מורכבים.
רוני קוברובסקי: המודל הניהולי הנכון בחקיקה, על פי אנשי מקצוע שאני התייעצתי איתם, צריך להיות אחר.
רוני קוברובסקי: דוח שנתי, והמנהל יוכל לבקש במהלך השנה איזה דוחות שהוא רוצה.
רוני קוברובסקי: אבל לא להעמיס עלינו כל הזמן חובת דוחות.
רוני קוברובסקי: אדוני, זה לא ריטואל, זה צריך ללכת לכל היצרנים, שזה אלפי יצרנים, לאסוף מהם את נתוני המכירה, לאסוף מכל גורמי המחזור את נתוני המחזור, לעשות מאטצ'ינג על העניין הזה.
רוני קוברובסקי: להחזיק גדודי פקידים בשביל לתת דוח.
רוני קוברובסקי: אנחנו מבקשים לפשט את העניין הזה, אנחנו צריכים לעמוד ביעדים שנתיים?
רוני קוברובסקי: תנו לנו דוח שנתי ושהמנהל יבקש מתי שהוא רוצה דוחות.
ישראל חסון: מאחר ואני חושב שזמן התגובה למקרה של חריגה הוא גם משמעותי, משום שאם אתה מגיש דוח כזה אחת לשנה, זמן התגובה שלו ויכולת התיקון שלך, אתה לוקח מתקלה בממוצע שנה וחצי.
ישראל חסון: אם אתה עושה דוח חצי שנתי, אתה יכול לאתר סטיות.
ישראל חסון: השאלה היא למה אתה לא קובע מועד קבוע לחצי שנתי?
רוני קוברובסקי: התאגיד או התאגידים, אם הם ימצאו שיש שגיאות או סטייה, אוי ואבוי אם היו צריכים לחכות לדוח.
רוני קוברובסקי: הם יבואו למנהל ויגידו לו 'תשמע, יש אילוצים, א, ב', ג', צריך לטפל בהם'.
רוני קוברובסקי: למה אני צריך להעמיד את כל גדודי הפקידים האלה?
ישראל חסון: אתה מצדי תציב לעצמך סיסמוגרף שנותן לך התראה של עשר שניות, אין לי בעיה עם זה.
ישראל חסון: זה עניין שלך.
ישראל חסון: אני מסתכל עכשיו על מי שאחראי מבחינתי, וזה המשרד להגנת הסביבה.
ישראל חסון: היכולת שלו לתקן או להגיב, אסור שהיא תהיה בזמן קבוע כזה.
ישראל חסון: שתבין כמה זה משפיע עליך אחר כך על היעדים, כמה זה משפיע על כל התהליך כולו.
ישראל חסון: השאלה שאני שואל אותך, ברצינות, מאחר והדוח השנתי פה הוא בתאריך קבוע, תום שנת כספים זה זמן קבוע, אמת?
ישראל חסון: אז למה אתם לא קובעים שבמחצית השנה יוגש דוח, ואז אתה יודע שאתה אוסף את הנתונים.
רוני קוברובסקי: אני חוזר עוד פעם, השאלה אם צריך דוח שנתי או לא צריך דוח שנתי היא שאלה אחת, והשאלה תוך כמה זמן צריך להגיש אותו היא שאלה שנייה.
רוני קוברובסקי: לחברה ציבורית רגילה במדינת ישראל יש 60 יום להגיש דוח רבעוני בבורסה.
רוני קוברובסקי: פה מדובר על ריכוז נתונים מ-1,000 חברות, שהשתתפו בעניין הזה, אין לי שום סיכוי להגיש דוח רציני תוך 30 יום, ולכן צריך לתת זמן סביר.
רוני קוברובסקי: אני לא רואה את הבעייתיות בעניין הזה.
ישראל חסון: תאמר לי, בבקשה, ההתאמה של זה מבחינת זמן ההתראה של חודשיים, זה זמן סביר?
קריאה: אדוני היושב ראש, הבעיה ששניכם צדקתם ויש לי הצעת פשרה.
ישראל חסון: יש לנו כבר פשרה.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) במקום 'בתוך חודש', יבוא 'בתוך חודשיים'.
דוני טולדנו: אני רוצה להעיר לסעיף 7, אבל לא לסעיף קטן (ב).
דוני טולדנו: בסעיף 7(ה).
דוני טולדנו: אגב סעיף הדוחות, ניתנה כאן סמכות למנהל, לאחר שנתן ליצרן הזדמנות להשמיע את טענותיו, לקבוע שהדוח איננו נכון.
דוני טולדנו: בעצם זאת מעין שומה שמוציא המנהל וקובע שיעורי פסולת אריזות אחרת, וכמובן שיש לזה השלכה.
דוני טולדנו: אני שמתי לב שבסעיף 41, שמדבר על תקיפה של החלטות המנהל, או איזה שהן אפשרויות לערר, או לערעור או לעתירה, הסעיף הזה לא נסגר.
דוני טולדנו: כלומר סעיף 41 מתייחס לחיוב בעיצום כספי בלבד, ולדעתי גם על ההחלטה הזאת צריך שיהיה איזה שהוא מנגנון של ערר או עתירה.
נטע דרורי: ככלל, במצב שלא נקבע מפורשות אחרת, עתירה להחלטה של סמכות מנהלית היא עתירה לבג"צ, ואנחנו נוכל לבחון ולקבל את עמדת משרד המשפטים, לגבי הסכמתם לאיזה ערכאה תהיה העתירה על החלטת המנהל בהקשרים שהם לא בעיצום כספי.
ישראל חסון: אני מציע לכם לא לעשות קפיצה מהחלטת המנהל עד לבג"צ.
אתי בנדלר: אני גם חושבת שמבחינה עניינית להגיש עתירה לבג"צ על כל החלטה של מנהל, זה לא ראוי.
אתי בנדלר: אני חושבת שזה לא ראוי להטריד את הבג"צ בנושא הזה.
אתי בנדלר: העניין הוא שלמשרד המשפטים יש עמדה מאוד ברורה בקשר להוספת נושאים, לסמכות בית משפט לעניינים מנהליים ואני חושבת שלישיבה הבאה כדאי שהם יוכלו למסור את עמדתם.
אתי בנדלר: בכל מקרה, אני מסכימה עם ההערה שאין מקום ללכת לבג"צ עם הנושא הזה.
ישראל חסון: אני רוצה דווקא להציע שאנחנו נסכם שזה לא יילך לבג"צ.
רוני טלמור: אני מבקשת להביא לישיבה הבאה עמדה של הגורמים הרלוונטיים במשרד.
אתי בנדלר: קחי בחשבון שהיושב ראש כבר החליט, מודיע, שלבג"צ זה לא יילך.
אתי בנדלר: עכשיו תביאו בחשבון את האלטרנטיבה.
ישראל חסון: עורכת דין דרורי, אתם רצתם לבג"צ.
ישראל חסון: אני שואל, בתוך תחומי המנהל, למה לא להפעיל עוד אינסטנציה של ערר?
נטע דרורי: באופן עקרוני אנחנו סבורים שעתירות על החלטות מנהליות ראוי שהן תהיינה לערכאה שיפוטית.
דלית דרור: זה רק מאריך את ההתדיינויות, תהיה גם החלטה, גם ערר פנימי לוועדת ערר ולאחר מכן ממילא תהיה עתירה, כי תמיד אפשר לתקוף כל החלטה מנהלית בעתירה.
דלית דרור: אז יהיו שלוש התדיינויות.
ישראל חסון: אני שואל אתכם שאלה מאוד פשוטה, למה אנחנו מעקרים את האינסטנציה שנמצאת בתוך המשרד, שיכולה להיות השר?
דלית דרור: אבל זה לא מייתר אחר כך עתירה מנהלית.
ישראל חסון: זה לא מייתר שום דבר, כל החיים לא מייתרים כלום.
דלית דרור: אז בשביל מה?
ישראל חסון: מה בשביל מה?
ישראל חסון: ואם הוא פותר את הבעיה?
ישראל חסון: כמו שכאן פתרנו את זה.
ישראל חסון: אתם יוצאים מנקודת הנחה שיש פה ניגוד אינטרסים.
ישראל חסון: פה פעם אחת הדבר הזה יעלה על המסילה, זה יהפוך להיות שפה.
ישראל חסון: את יוצרת פה שפה ותרבות והתנהלות שהיא חדשה.
ישראל חסון: מאוד קשה להעלות את זה ולומר 'רבותיי, מעכשיו אנחנו מדברים בשפה הזו, בכללים הללו'.
ישראל חסון: מרגע שעשית את זה, אני לא מניח שיש פה ניגוד אינטרסים.
ישראל חסון: אני באמת לא מניח שיהיה פה ניגוד אינטרסים, אז למה אני צריך ללכת ולהגיע על כל דיון, על כל ויכוח על איזה שהוא דוח, לבית משפט?
ישראל חסון: בשביל מה?
דלית דרור: נשקול את זה ונביא תשובה בישיבה הבאה.
ישראל חסון: אני מציע את זה ואני גם אחליט את זה.
ישראל חסון: אני רוצה שזה יהיה במסגרת המשרד, ברמת השר.
גלעד ארדן: עדיין יש פה הלכה סמויה שהשר תמיד אמור לקבל את...
גלעד ארדן: אני במקרה שר שיש לו לב רך ואני עלול באמת לקבל את כל ה...
גלעד ארדן: יכול לבוא שר אחר שיתעלל בהם ואז הם ירצו לערער, ועדיין צריך לקבוע בעניין הזה גם על השר למי לערער.
גלעד ארדן: גם שם אני לא בטוח שאנחנו רוצים שזה תמיד יילך לבג"צ, אני מסכים לגישתך.
גלעד ארדן: יש, למיטב ידיעתי, החלטות הרבה יותר כבדות משקל מעל מרכז ההשקעות שהשרים, רחמנא ליצלן, הם אלה שמקבלים את ההחלטות.
גלעד ארדן: זו מן חשיבה מוזרה כזאת שמי שנותן דין וחשבון לציבור הוא גם מקבל את ההחלטות.
גלעד ארדן: זו חשיבה שקצת שכחנו אותה, אבל רצוי מדי פעם להיזכר בה.
ישראל חסון: אני אומר לכם מה עמדתי.
ישראל חסון: עמדתי לעשות את זה במסגרת השר ובית משפט מנהלי.
ישראל חסון: אני אומר לכם שזו עמדתי.
ישראל חסון: אני מבקש שנתייחס אליה בדיון הבא ואנחנו נסכם אותה גם בדיון הבא.
אהד אורנשטיין: סעיף 7(א)(1) מדבר על קיבולת, השאלה מה הקיבולת נותנת פה, למה לדווח דבר שהוא לא קנה מידה.
ישראל חסון: אדוני, 7(א)(1) כבר אושר על ידינו.
ישראל חסון: אנחנו לא חוזרים לשם, אנחנו הצבענו עליו בדיון הקודם.
ישראל חסון: אנחנו ב-7(ב).
אהד אורנשטיין: עדיין השאלה נשאלת, איזה טעם יש לדווח על דבר שבהמשך אתה לא מתייחס אליו?
נטע דרורי: אני יכולה לחזור על ההסבר שנתנו בפעם הקודמת, אם יש צורך.
ישראל חסון: אני לא זוכר מה התשובה שניתנה ואני גם לא כל כך רוצה לחזור.
ישראל חסון: השאלה שלי אלייך, בצורה הגונה, האם ניתנה תשובה לעניין הזה?
נטע דרורי: אנחנו נתנו תשובה, אני חושבת שמר אורנשטיין לא הסכים לה.
אהד אורנשטיין: אני לא זוכר.
ישראל חסון: אם לא זוכרים, חוזרים לפרוטוקולים.
ישראל חסון: אני מסכים שנבדוק בפרוטוקול ואם לא ניתנה תשובה, תחזיר אותה אלינו.
ישראל חסון: עוד הערות לסעיף 7(ב)?
ישראל חסון: מלבד הנושא שדיברנו, על שינוי לחודשיים והנושא של אינסטנציית ערר.
ישראל חסון: בכפוף לזה אנחנו מצביעים.
ישראל חסון: הסעיף אושר.
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיפים קטנים (ב) עד (ז)?
ישראל חסון: סעיפים 7(ב) עד (ז) אושרו.
נטע דרורי: (מקריאה): '8.
נטע דרורי: חובת רישום.
נטע דרורי: (א) יצרן ויבואן ינהלו רישום מלא ומפורט של העניינים הכלולים בחובת הדיווח לפי סעיף 7'.
נטע דרורי: '(ב) המנהל, או מי שהוסמך על ידו, רשאי לעיין ברישומים כאמור בסעיף זה ולקבל העתק נכון מהם'.
רוני קוברובסקי: יש לי הערה בקטע הזה.
רוני קוברובסקי: אני רוצה להבהיר נקודה.
רוני קוברובסקי: בסופו של דבר הפרקטיקה תהיה שיהיה גוף מוכר ואיתו המשרד להגנת הסביבה מתעסק, כי מה קורה?
רוני קוברובסקי: יהיה גוף מוכר שעוסק באיסוף הנתונים ומסירתם.
רוני קוברובסקי: בדרך כלל הדיאלוג יהיה בין המשרד להגנת הסביבה לבין הגוף המוכר, כל זמן שהיצרן או היבואן יתקשר עם הגוף הזה בפועל.
רוני קוברובסקי: רק אם יש בעיות, יש חשדות, שלא עשו את זה כמו שצריך, הוא יכול להגיע אל היצרנים והיבואנים, כי אחרת יש לנו בעיה בתעשייה, כי התעשייה לא רגילה ואני לא חושב שצריך להיות, שכל אחד יכול לבוא לספרים, להסתכל, לבחון, לראות את כל הסודות המסחריים של החברות.
רוני קוברובסקי: צריך לעשות את זה רק במידה ויש תקלה, או יש איזה שהיא בעיה עם הדיווח של הגוף המוכר.
רוני קוברובסקי: אחרת בשביל מה מקימים גוף מוכר?
רוני קוברובסקי: גוף מוכר נועד בשביל לתת את נתוני התעשייה בצורה של אגריגציה.
רוני קוברובסקי: הסיבה היחידה להגיע לפרט הבודד בתעשייה היא שמשהו לא עבד נכון.
גלעד ארדן: איזה סודות אנחנו נדע?
רוני קוברובסקי: אני לא חושב שהמשרד להגנת הסביבה מעוניין לדעת כמה שקיות במבה אֹסם עושה וכמה בקבוקי ליטר וחצי קוקה קולה מוכרת וכמה יוגורטים עושה שטראוס.
גלעד ארדן: איך נפקח על זה אם לא נדע?
רוני קוברובסקי: לא, אתה רוצה לדעת את סך הכל.
רוני קוברובסקי: אתה מקבל דיווח, אומרים לך, 'סך כל יוגורט במדינת ישראל יוצר כך וכך', ואת זה אומר לך הגוף המוכר עם חותמת של רואה חשבון, עם כל מה שצריך מסביב.
רוני קוברובסקי: יש לך דיווח מלא על העניין הזה.
גלעד ארדן: אני מייעץ לך לא להשתמש בטענה הזו, מר קוברובסקי, כי היא עלולה לפעול גם נגדכם בהקשר של המידע שמצטבר בתאגיד.
גלעד ארדן: הרי התאגיד אמור לגבות כסף מחבריו.
נחמה רונן: דווקא שם יש חומות סיניות.
גלעד ארדן: אז גם אנחנו נקים, אנחנו בקשרים מעולים עם הסינים ומה שאתם תקימו, אנחנו נקים חומות גבוהות יותר.
נחמה רונן: לא סתם בתאגיד נקבע שמי שיוכל לשבת בו זה רק דרג נמוך יותר ולא המנהלים הכלליים של חברות.
נחמה רונן: כל הנתונים שמגיעים אלינו הם נתונים שאף אחד לא יודע אותם מתוך החברות שבתוך התאגיד.
נחמה רונן: בעניין הזה יש הקפדה מאוד גדולה על הסודות המסחריים של כל חברה.
רוני קוברובסקי: כבוד השר, אני לא בטוח שאתה מעוניין שבמשרד להגנת הסביבה יהיו נתוני המכירה של כל---
גלעד ארדן: לא, רק תודיעו שעמדתם בדרישות החוק ואנחנו נהיה מרוצים.
גלעד ארדן: זה הכל.
רוני קוברובסקי: הגוף המוכר ייתן לך דיווח מהסוג הזה, עם בדיקה של רואה חשבון, מדוע לא?
ישראל חסון: יש לך בעיה, כי עדיין לא הגענו להסכמה שיהיה גוף אחד.
רוני קוברובסקי: לא, הגופים.
ישראל חסון: אוקי, עכשיו אתה מתחיל לייצר איזה שהיא בעיה במאגר.
גלעד ארדן: אני מציע שרואי חשבון יחליפו את המדינה בכל הדיווחים שיש.
גלעד ארדן: אני מציע שגם רשות המסים לא תבדוק יותר, אלא תסתפק ברואי חשבון.
נטע דרורי: ברשותך, אדוני, תשובה מסוימת להערה הזאת קיימת בסעיף 9, שעוד לא הקראנו, ואני אגיד בשתי מלים מה המשמעות שלה.
נטע דרורי: הגוף המוכר אכן יהיה אחראי לדווח עבור היצרנים והיבואנים המאוגדים בו את כל חובות הדיווח.
נטע דרורי: כך נאמר בסעיף 9(א).
נטע דרורי: לעניין חובת הרישום, מאחר שמדובר בחלק מהנתונים שהם נתונים של היצרנים והיבואנים, נתוני המכירות שלהם לגבי כמויות האריזות שהם מכרו, לגוף המוכר, שהוא יהיה חייב לקבל את הנתונים האלה מהיצרנים והיבואנים, נקבע בסעיף 9(ג) שיצרן או יבואן ינהל את הרישום המלא של המידע של 7(א)(1).
ישראל חסון: לפי דעתי, ההסבר שלך הוא הסבר מאוד מעמיק ומקיף ואני רוצה לעשות אותו פשוט, בשפה שלי.
ישראל חסון: המשרד להגנת הסביבה לא רוצה להסיר את האחריות מהיצרן והיבואן.
ישראל חסון: זו הלוגיקה של סעיף 8. בהתנהלות הוא אומר: 'אני אקבל את הדיווח מהתאגיד, במידה ותהיה לי בעיה, יש לי את כל הסמכות לחזור אליך ולבחון אותך בהתאם לרישומים'.
ישראל חסון: זו כל הלוגיקה של הדבר הזה.
אתי בנדלר: לא רק במידה ויש לי בעיה, לרגולטור יש תמיד סמכות לבדוק לצורך הפיקוח.
אתי בנדלר: ייתכן שהוא ירצה לאמת נתונים גם אם הוא לא יודע שיש בעיה.
ישראל חסון: מר קוברובסקי, אם זו הרוח ואם זו ההתנהלות, זה בסדר?
ישראל חסון: יש עוד הערות לסעיף 8?
ישראל חסון: אני מצביע על סעיף 8. אין מתנגדים.
ישראל חסון: סעיף 8 אושר.
ישראל חסון: סעיף 9.
נטע דרורי: (מקריאה): '9.
נטע דרורי: חובת התקשרות עם גוף מוכר.
נטע דרורי: (א) לשם קיום חובות יצרנים או יבואנים לפי פרק זה, למעט חובת סימון אריזות לפי סעיף 5 (בחוק זה- חובות יצרנים או יבואנים), על יצרן ועל יבואן להתקשר בחוזה התקשרות עם גוף מוכר; התקשר יצרן או יבואן עם גוף מוכר, יהיה הגוף המוכר אחראי לקיום חובות היצרן או היבואן כאמור, כל עוד ההתקשרות עומדת בתוקפה'.
נטע דרורי: '(ב) יצרן ויבואן יהיה אחראים למימון כל העלויות של הגוף המוכר שעמו התקשרו בהתאם להוראות סעיף קטן (א), בתנאים שוויוניים, ובהתחשב בין היתר בחלקם מתוך משקל, סוג החומר ואפשרות המחזור של האריזות שיוצאו או שיובאו בידי כלל היצרנים והיבואנים אשר התקשרו עם אותו גוף מוכר'.
נטע דרורי: '(ג) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א) סיפא, יצרן או יבואן שהתקשר עם גוף מוכר ינהל רישום מלא ומפורט של המידע האמור בסעיף 7(א)(1), והמנהל או מי שהוא הסמיכו לכך יהיה רשאי לעיין ברישום כאמור ולקבל העתק נכון ממנו'.