GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתי עצמון: אנחנו מדברים כאן רק על סעיפים 13ו ו-31א עם התיקונים, וב-13ה להצעת החוק יש סעיף קטן (ז) שקובע ש"לתנאי הכלול בחוזה לעסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה, אשר קובע, במפורש או במשתמע, כי לאחר" שאותו אדם, אותו צרכן או נפטר הועבר לאשפוז, לא יהיה תוקף לחיובים שמוטלים על הצרכן.
איתי עצמון: השאלה היא האם לא ראוי להחיל גם את הסעיף הזה על עסקאות שנערכו לפני יום התחילה, בשינוי כמובן.
חנה וינשטוק טירי: פה אני חושבת שאולי זאת כן חקיקה רטרואקטיבית, כי אתה פותח חוזה שנכרת לפני יום התחילה, ופה אני לא בטוחה שזה נכון לעשות את זה, וזה לא נחשב חקיקה רטרואקטיבית, כי זאת ממש התערבות בחוזה שנחתם לפני.
הילה דוידוביץ: אתה פותח את החוזה, משנה בו ומטיל שינויים.
איתי עצמון: עשינו את זה גם במקרים קודמים לגבי עסקה מתמשכת, הכנו הוראות – לא בדיוק חקיקה רטרואקטיבית, אנחנו פשוט משנים עכשיו.
איתי עצמון: ביטול עסקה או משהו שיקרה, למשל לאחר שחוק כבר נכנס לתוקף, במקרה כזה למשל, אם הצרכן אושפז או נפטר, לדעתי אני חושב שכן ראוי לשקול להחיל את הסעיף הזה בשינויים כאלה ואחרים.
חנה וינשטוק טירי: מבחינת ראוי, אני בהחלט חושבת שזה ראוי.
חנה וינשטוק טירי: השאלה אם זה לא חקיקה רטרואקטיבית, ואם אין פה בעיה משפטית.
חנה וינשטוק טירי: את זה צריך לשקול.
חנה וינשטוק טירי: אם אין פה בעיה משפטית, אנחנו כמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בהחלט חושבים שזה ראוי, אבל צריך לבדוק.
הילה דוידוביץ: אני חושבת גם שצריך לבדוק את זה.
הילה דוידוביץ: אני חוששת שזה כן משמעותי לפתוח חוזים ולשנות בהם הערות שכבר קבעו ונחתמו, וזה מה שאנחנו לא רוצים לעשות.
הילה דוידוביץ: כיוון שזה הדיון האחרון, כרגע זה מה שאני חושבת שיהיה בעייתי, זה יהיה בעייתי עכשיו.
הילה דוידוביץ: אני חושבת שזה כן רטרואקטיבי, אני יכולה לבדוק את זה.
יריב לרנר: אני חושב שגם איך שזה רשום היום זה שינוי רטרואקטיבי על הסכמים קיימים.
אורית נוקד: השאלה אם אפשר.
אורית נוקד: אני יוצאת מתוך הנחה, שגם אם יש ספק לגבי חוקיות של סעיף כזה, בואו נחכה ונראה את החברה, כשאחרי שהחוק יצא לתוקף תצא ותפנה לבית משפט על מנת שיבטל את התוקף של הסעיף הזה.
אורית נוקד: הרי אנחנו לא מדברים פה על איזושהי תקופת זמן ארוכה.
אורית נוקד: אל"ף, אני לא צופה תביעות.
אורית נוקד: אני חושבת שאם אפשר לעזור לעוד כמה אנשים שנפגעו, למה לא?
אורית נוקד: אבל אתם המשפטנים תחליטו, אני מנסה לבוא בגישה פרקטית.
חנה וינשטוק טירי: מצד שני אמרתם משהו נכון, שגם בנושא של ביטול, אם הוא כתב הוראות השבה אחרות, לכאורה הסעיף - - -
אורית נוקד: נכון, זה אותו דבר, כי זה מן פגם שהוא מהותי שיכול להיות שהוא void מעצם היותו כזה.
חנה וינשטוק טירי: אנחנו אומרים שגם הסדרי ההשבה ודמי התקנה רק 100 ש"ח זה יחול גם על עסקה שנעשתה קודם.
יריב לרנר: אני חושב שכל עוסק קבע מחיר לפי סוג העסקה שהוא כרת עם הלקוח.
יריב לרנר: אם הוא כרת עסקה לשנתיים, הוא כרת אותה במחיר מסוים.
מתת ליפסקי: זה לא משנה אם החולה מת.
יריב לרנר: דווקא עם זה אין לנו בעיה.
יריב לרנר: דווקא את הסעיף שרוצים להחיל בנוסף, אין לנו בעיה אתו, כי אנחנו מזכים חולה מת.
אורית נוקד: וזה שעבר לאשפוז סיעודי וכולי?
אורית נוקד: אלה בדיוק הסעיפים.
יריב לרנר: דווקא איתם אין לנו בעיה.
קריאה: השאלה באיזה מועד, זו השאלה היחידה.
קריאה: השאלה אם המשפחה לוקחת זמן עד שהיא מודיעה.
יריב לרנר: כשהיא מודיעה לי, אני יודע.
יריב לרנר: כל עוד היא לא הודיעה לי, הציוד הוא בבית הלקוח.
יריב לרנר: כל עוד לא הודיעו לי, הציוד נשאר בבית הלקוח, ואני לא יכול לתת אותו למישהו אחר, מה אני אעשה?
יריב לרנר: אם מודיעים לי, אני מבטל; אם לא מודיעים לי, אני לא יודע לבטל.
אלון לוי: בסעיף 6(ב) צריך להוריד את 14ב בעקבות ההחלטה.
קריאה: כן, כן, הם הורידו.
יצחק וקנין: רבותי, אנחנו צריכים להיות מידתיים בכל ההחלטות שלנו, ולא לעשות דבר חפוז כרגע.
יצחק וקנין: אני חושב שכדאי להשאיר את הסעיף כמו שהוא.
מתת ליפסקי: בנסיבות שחולה, צרכן נפטר, אושפז, זה ברור שהוא לא מקבל את השירות.
מתת ליפסקי: אותו מכשיר מצוקה שנמצא שם, אני לא מאמינה שעל זה ייפול דבר.
הילה דוידוביץ: השאלה היא לא המהות של הסעיף, אלא האם אנחנו משנים רטרואקטיבית.
הילה דוידוביץ: חקיקה רטרואקטיבית עשויה להיות בעייתית.
הילה דוידוביץ: ברור שההוראה היא מאוד ראויה, אבל אנחנו לא מתייחסים למהות, מה ההוראה אומרת.
הילה דוידוביץ: ראוי, זה ראוי, השאלה אם משפטית זה תקין.
מתת ליפסקי: אבל גם במבחן בית משפט תוכן ההוראה תיבחן, זאת הנקודה.
אורית נוקד: השאלה אם אפשר לסייג את זה רק למקרה של פטירה, לפחות.
קריאה: מה שאמר היועץ המשפטי - להוסיף את הסעיף של הפטירה.
איתי עצמון: זאת אומרת לא לגבי אשפוז, רק לגבי פטירה.
איתי עצמון: החלה על עסקאות שנערכו לפני יום התחילה, רק לעניין פטירת הצרכן.
זהרה כהן: אנחנו כבר דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת, שלוקח למשפחה, גם כשהיא נכנסת לסיעודי מורכב או כשהיה אשפוז, לוקח לה זמן לדעת אם מוציאים את בן המשפחה או לא.
זהרה כהן: לכן דיברתי על כך שתהיה איזושהי הארכה של זמן.
זהרה כהן: לוקח גם למשפחה זמן לדעת אם הוא מבוטח או לא מבוטח, אם יש בן-זוג.
זהרה כהן: צריכים את העניין של זמן.
זהרה כהן: הוא מבטל ברגע שמודיעים לו.
זהרה כהן: למשפחה לפעמים יכול לקחת חודשיים, שלושה, כשלא היה שימוש במכשיר.
זהרה כהן: לכן ביקשתי גם בישיבה הקודמת, שתהיה איזושהי התייחסות של זמן.
יצחק וקנין: את בכלל לא מדברת על הסעיף הזה.
זהרה כהן: אני מדברת על סעיף (ז).
איתי עצמון: אבל סעיף (ז) כבר אושר.
יצחק וקנין: אני לא הולך לפתוח סעיפים שאושרו.
איתי עצמון: אנחנו מדברים על תחולתו של סעיף (ז) על עסקאות שנערכו לפני יום התחילה, לא על הסעיף המהותי שכבר אושר.
יצחק וקנין: אמרתי כבר שאם אנחנו נתחיל לחזור אחורה ועוד פעם נלך קדימה, גם היום זה לא יסתיים, ואני מבין שיש כוונה היום לסיים את החוק.
לאה ורון: בוודאי, אדוני אמור לסיים.
יצחק וקנין: מה סיכמתם?
הילה דוידוביץ: נשאיר את זה כפי שזה.
יצחק וקנין: אני הייתי משאיר את זה כמו שזה.
אורי מקלב: פטירה זה מקרה מיוחד מאוד, זה מקרה צועק.
אורי מקלב: אין סיבה של חיוב.
אורית נוקד: רק לגבי פטירה.
יריב לרנר: אין לנו בעיה להחיל לגבי כל הסעיף, לא רק לגבי נפטר, אבל בתנאי שזה מהרגע שהודיעו לנו.
יריב לרנר: לנו יש בעיה גדולה, אם לא הודיעו לנו, להפסיק לחייב, אני לא יכול לדעת.
אורית נוקד: בסדר.
אורי מקלב: יש איזון.
יצחק וקנין: יש איזון, אבל יש בעיה.
יצחק וקנין: אני אסביר לכם מה הבעיה, תארו לעצמכם שלא קיבלו הודעה, לא הודיעו להם.
יצחק וקנין: זו מציאות לגבי נפטר.
יצחק וקנין: לכן אני מעדיף שתחילו את זה על הנפטרים, 90% לא הודיעו, 80% לא מודיעים, ומדובר באנשים מבוגרים, שלפעמים הם לבד בבית.
לאה ורון: אבל מה תעשה החברה, שבני המשפחה לא הודיעו לה במשך חצי שנה?
יצחק וקנין: רבותי, אני מעדיף שזה יחול רק על הנפטרים.
יעל כהן-שאוואט: המשמעות של סעיף (ז) היא שהסעיף שקובע שהתמורה תשולם על ידי אדם אחר במקרה של פטירה או אשפוז, סעיף זה הוא בטל, זאת המשמעות של סעיף (ז).
יעל כהן-שאוואט: הוא לא קובע מועדים, הוא לא קובע דבר, ולכן הוא לא ישנה את התנהלות החברות, כלומר: הן ימשיכו להתנהל כמו שהן מתנהלות היום.
יעל כהן-שאוואט: ברגע שהן מקבלות הודעה על הפטירה, הן מפסיקות לחייב וכולי וכולי.
יעל כהן-שאוואט: כלומר הסעיף הזה קובע בטלות של תנאי, הוא לא מחייב את החברות מיום הפטירה להחזיר את התמורה.
יעל כהן-שאוואט: זאת הערה חשובה, ולכן אין פה פגיעה בחברות וגם אין התערבות בחוזה מבחינה רטרואקטיבית, ומדוע?
יעל כהן-שאוואט: כמו בעסקאות קצובות, התיקון לחוק קבע אז בתיקון הקודם לחוק הגנת הצרכן, שעסקה לתקופה קצובה, שיש בה תנאי שקובע שהחוזה יתחדש באופן אוטומטי, הוא תנאי בטל.
יעל כהן-שאוואט: גם במקרה הזה, המחוקק קבע שהחוק יחול רטרואקטיבית לחוזים הקיימים.
יעל כהן-שאוואט: זאת אומרת, אותה מהות של סעיף שהוא בטל בגלל שהוא מהווה פגיעה בצרכן, גם בעניין הזה החוק הוחל רטרואקטיבית, ואין פה שינוי רטרואקטיבי של חוזים קיימים.
יעל כהן-שאוואט: זאת היתה הסיבה מדוע שם החילו את חוק איסור חידוש אוטומטי מבחינה רטרואקטיבית, ולכן אין פה מניעה משפטית להחיל את הסעיף הזה גם רטרואקטיבית.
איתי עצמון: מה שאפשר אולי לקבוע כהוראה שהיא גם מאזנת את כל האינטרסים זה שהוראות סעיף 13ה(ז), כפי שמוצע, יחולו גם על עסקאות שנערכו קודם יום התחילה, בשינויים אלה: רק כשמדובר על פטירת הצרכן, ובתנאי נוסף – רק אם העוסק קיבל הודעה בכתב על הפטירה, תוך כך וכך ימים שצריך לקבוע.
איתי עצמון: התנאי הזה, שקובע חיובים על הצרכן או על אדם אחר לאחר פטירת הצרכן, יהיה בטל עם קבלת ההודעה.
אורי מקלב: מיום קבלת ההודעה.
יצחק וקנין: זה מה שהוא אמר, זאת ההצעה.
יצחק וקנין: אתם מסכימים לזה?
יצחק וקנין: בואו נקרא את הנוסח, נאשר אותו ונאשר את החוק.
איתי עצמון: כמובן שזה ברמה של עיקרון, אני גיבשתי את זה כרגע.
איתי עצמון: לסעיף 6(ב) תהיה תוספת, שאני לא יודע בדיוק איפה היא תמוקם, שסעיף 13ה(ז), כנוסחו בחוק זה, יחול גם על עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה שנעשתה לפני יום התחילה, בשינויים אלה, רק כאשר מדובר על פטירת הצרכן, לא במקרים של אשפוז, ובלבד שהעוסק קיבל הודעה בכתב – תוך כמה ימים אתם רוצים לקבוע?
אורי מקלב: מאז שהוא קיבל את ההודעה בכתב.
אורי מקלב: גם אם אחרי חצי שנה הוא קיבל, רק מאז זה יחול, אם לא הודיעו לו לפני.
איתי עצמון: כמה זמן אתם רוצים?
אורי מקלב: לא מיום הפטירה, רק מיום ההודעה.
אורית נוקד: אם הוא לא הודיע?
אורית נוקד: שישלם.
יצחק וקנין: אם הוא לא הודיע, הוא לא הודיע.
יצחק וקנין: אם הוא לא הודיע, הוא בבעיה.
איתי עצמון: אבל אתם רוצים לחייב הודעה או שהמשפחה של הצרכן תהיה חייבת?
יצחק וקנין: חייבת הודעה.
אורית נוקד: אמר חבר הכנסת מקלב, שהנפטר לא יכול להודיע...
איתי עצמון: בוודאי, ככל שהתקבלה אצל העוסק הודעה בכתב על הפטירה - - -
יצחק וקנין: את הנפטר פטרנו מהודעה...
יצחק וקנין: אם החברות מסכימות, הנוסח מקובל, ומה אומר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
יצחק וקנין: הנוסח מקובל עליכם?
יצחק וקנין: החברות מסכימות.
איתי עצמון: אנחנו אומרים שרק במקרה שהעוסק קיבל הודעה בכתב על פטירת האדם, עם קבלת ההודעה לא יהיה תוקף לסעיף המטיל חיובים על אדם אחר לאחר הפטירה.
איתי עצמון: את הערת משהו לגבי המילים "שנעשתה לתקופה קצובה".
איתי עצמון: אני לא כל כך בטוח בעניין הזה.
חנה וינשטוק טירי: רציתי להוריד "שנעשתה לתקופה קצובה", כי יכולה להיות גם עסקה שנעשתה לתקופה בלתי קצובה.
חנה וינשטוק טירי: גם לעסקה לתקופה בלתי קצובה יש מועד סיום, זה המועד שבו הצרכן רוצה לבטל את העסקה.
איתי עצמון: אבל הוא יכול לבטל.
איתי עצמון: בכל מקרה, ההוראות לגבי עסקה מתמשכת בחוק הגנת הצרכן חלות.
איתי עצמון: זאת עסקה מתמשכת, הוא יוכל לבטל תוך שלושה ימים מיום מסירת ההודעה בכל מקרה.
יעל כהן-שאוואט: אבל יש פה משמעות לפיצוי עונשי.
איתי עצמון: אבל הסעיפים שהחלתם כאן זה רק סעיפים לגבי ביטול.
קריאה: לגבי ההשבה.
איתי עצמון: ביטול וכל תוצאות הביטול.
חנה וינשטוק טירי: גם כשאני מבטלת עסקה שהיא לא לתקופה קצובה, יש תוצאות לביטול.
חנה וינשטוק טירי: אם הוא ממשיך לחייב אותי, אני זכאית - - -
איתי עצמון: מה אתם רוצים?
איתי עצמון: למחוק לתקופה קצובה ולהגיד - - -
חנה וינשטוק טירי: - - - שנעשתה על עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה, בין אם היא עסקה לתקופה קצובה ובין אם היא לא לתקופה קצובה.
חנה וינשטוק טירי: לא צריך להגיד את זה, כי עסקה מתמשכת - - -
איתי עצמון: אבל לעסקה שהיא לא לתקופה קצובה אין מועד סיום.
חנה וינשטוק טירי: יש לה מועד סיום, מועד הסיום זה מתי שאני רוצה לסיים.
חנה וינשטוק טירי: לכאורה, זה מועד הסיום.
חנה וינשטוק טירי: כאשר העסקה היא לתקופה בלתי קצובה, זאת אומרת אין לה מועד סיום בחוזה, אבל אני כצרכן יכולה לבטל אותה מתי שאני רוצה, וזה עבורי מועד הסיום.
חנה וינשטוק טירי: ברגע שאני רוצה לבטל, גם אם עשיתי את העסקה לפני יום התחילה, אני רוצה שההוראות האלה יחולו גם על עסקאות כאלה.
חנה וינשטוק טירי: מהיום שבו אני רוצה לבטל, ההוראות האלה חלות גם עליי, זאת אומרת הנושא של דמי ההתקנה וכולי, ואם הוא ימשיך לחייב אותי, שתהיה לי זכות לפיצוי לדוגמה.
חנה וינשטוק טירי: אני לא רוצה שיהיה ספק בעניין הזה.
יצחק וקנין: בזמן שאת יצאת, הילה דוידוביץ, הגענו לאיזושהי הסכמה פה לגבי נפטר בלבד.
יצחק וקנין: או שנמסרה הודעה לחברה, וזה בהסכמת החברות - - -
הילה דוידוביץ: עוד פתרון שעכשיו התייעצנו לגביו וחשבנו עליו, זה אולי להחיל את זה גם על חוזים, נגיד שהם מעל שנה.
הילה דוידוביץ: חוזים שהם ארוכי טווח – זה יותר זועק להגיד, זאת חקיקה רטרואקטיבית, אבל - - -
לאה ורון: ובלבד שהחוזה נכרת לפני שנה?
הילה דוידוביץ: לא.
לאה ורון: אה, נכרת לתקופה ארוכה משנה.
הילה דוידוביץ: ואז הפגיעה בעוסק, עד כמה שאפשר לקרוא לזה פגיעה בעוסק, היא יותר סבירה.
הילה דוידוביץ: זה מה שאנחנו חשבנו, אבל גם הפתרון של הפטירה - - -
יצחק וקנין: אני חושב שנשאיר את הנוסח כפי שהוא.
חנה וינשטוק טירי: סעיף (ג) אמור לקצר את התקופות הארוכות.
חנה וינשטוק טירי: עוד לא קראנו אותו.
איתי עצמון: אני מסב את תשומת הלב לכך, שגם התיקון הזה עכשיו ייכנס לתוקף תוך שלושה חודשים, זמן מספיק להיערכות.
חנה וינשטוק טירי: "(ג) עסקה קודמת שנעשתה לתקופה קצובה העולה על שנה, יהיה מועד סיומה שנה מיום התחילה אלא אם כן מועד סיומה חל קודם לכן".
חנה וינשטוק טירי: סעיף זה בא להילחם בעסקאות קודמות, שנעשו לפני יום התחילה, עסקאות ארוכות מאוד, באופן כזה שגם בית הדין לחוזים אחידים אמר שהתקופות האלה הן בלתי סבירות.
חנה וינשטוק טירי: אנחנו אומרים שגם אם כרת את העסקה לפני יום התחילה, בכל מקרה פה אנחנו גם מתערבים בחוזה ואומרים שהחוזה יהיה בתוקף מיום התחילה ועד שנה, אלא אם כן מועד הסיום חל קודם לכן.
חנה וינשטוק טירי: אם על פי החוזה, החוזה אמור להסתיים קודם לכן, אנחנו בוודאי לא באים להאריך את החוזה.
הילה דוידוביץ: אם כך, מה שהצעתי לא רלוונטי.
הילה דוידוביץ: שכחתי את הסעיף הזה.
חנה וינשטוק טירי: אנחנו מתמודדים עם החוזים הארוכים כהוראת מעבר גם בסעיף (ג).
חנה וינשטוק טירי: אנחנו חושבים שזו הוראה מאוד חשובה.
יריב לרנר: אני חושב שזאת גם הוראה שפוגעת רטרואקטיבית בחברות.
יריב לרנר: ככל שזה תלוי בנו, אם זה יהיה 24 חודשים, זה יהיה משהו שלא ממש יפגע בנו, כי אנחנו לא עושים עסקאות ליותר מ-24 חודשים, אבל לקצר את זה עכשיו לשנה, זה לפגוע באופן מהותי בהרבה מאוד עסקאות שכבר נכרתו, כשמראש נקבעו סכומים קטנים יותר בגלל שאנחנו יודעים שהעסקאות הן ארוכות טווח.
יריב לרנר: יש לנו גם הרבה מאוד עסקאות שהן לא ארוכות טווח, אבל לעסקאות ארוכות הטווח מראש נקבע מחיר נמוך יותר, וזה ממש משנה את הכלכלה של החברות.
יריב לרנר: 24 חודשים.
יצחק וקנין: הם מציעים 24 חודש ואתם מציעים שנה, ואני מציע 15 חודש, כדי להגיע לפשרה.
לאה ורון: מר לרנר, קח בחשבון שהחוק ייכנס לתוקפו רק שלושה חודשים מיום פרסומו.
יצחק וקנין: הם אמרו שנתיים, אני אמרתי 15 חודש, ניתן להם עוד שלושה חודשים עד שנתארגן.
איתי עצמון: כלומר מה התיקון?
איתי עצמון: "יהיה מועד סיומה 15 חודשים מיום התחילה" במקום שנה?
יצחק וקנין: כן, בסדר?
יצחק וקנין: כדאי שנתקדם.
יצחק וקנין: זה נותן לכם את כל הזמן, כי עד שהחוק ייכנס לתוקף זה עוד שלושה חודשים.
אורי מקלב: זה רק מה שהיה עד עכשיו, אבל חוזים חדשים זה רק שנה.
איתי עצמון: על החוזים החדשים יחולו הוראות החוק העיקרי, אלה הוראות מעבר.
לאה ורון: אלה הוראות המעבר.
יצחק וקנין: אני הייתי נותן להם אפילו שנה וחצי, אם זה רק לפרק הזמן הזה, אבל בסדר.
יצחק וקנין: מי בעד סעיף 6, כולל כל התיקונים שהצענו?
יצחק וקנין: הצבעה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6, כולל התיקונים שהוצעו, נתקבל.
יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק אושרה ותועבר לקריאה שנייה ושלישית.
יצחק וקנין: הצעת חוק זאת היא הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מקלב והצעת חוק ממשלתית שאוחדו יחד.
יצחק וקנין: אני חושב שזאת הצעה מאוד מאוד חשובה לטובת הציבור.
יצחק וקנין: זה ציבור שיש לו הרבה מוגבלויות, מדובר באנשים מבוגרים וקשישים.
יצחק וקנין: אני אומר לחברות, אתן עושות עבודת קודש, כי אי אפשר לראות רק את הצד העסקי.
יצחק וקנין: יש גם דברים חשובים מאוד, כמו: הצלת חיים שהחברות האלה עושות.
יצחק וקנין: החקיקה הזאת נעשתה גם כדי להגן על אותם חלשים במקרים שלפעמים מנצלים אותם, לרעה לצערנו.
יצחק וקנין: אני מודה למציעים ולממשלה ולכל מי שהיה שותף להכנת החוק הזה עד לרגע הזה, וכולי תקווה שבשבוע הבא כבר יאשרו אותו בקריאה שנייה ושלישית.
אורית נוקד: קודם כל, אני רוצה להודות לוועדת הכלכלה.
אורית נוקד: היום אתה ניהלת את הדיון במהירות, ביעילות ובמקצועיות, ואני חייבת גם לא לשכוח את יושב ראש הוועדה, אופיר אקוניס, שבאמת מגלה מחויבות גדולה מאוד לציבור הצרכנים במדינת ישראל, כמובן תוך שמירה גם על זכויות העוסקים.
אורית נוקד: אני רוצה להודות לצוות המקצועי ולמנהלת הוועדה.
יצחק וקנין: שבלעדיהם אנחנו לא יכולים לזוז מטר אחד.
אורית נוקד: אני מאוד מאמינה בשיתופי פעולה.
אורית נוקד: אני חושבת שהשיתוף הזה בין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לבין הוועדה הוא טוב לכולנו; כמובן לך, חנה, למשרדי הממשלה השונים ולארגונים, ארגוני הצרכנים וגם לכן החברות.
אורית נוקד: אני חושבת שהדיון כאן התנהל היום באווירה טובה, תוך רצון ליצור איזונים.
אורית נוקד: מה לעשות, בעיניי צרכנות נכונה זאת בהירות, שקיפות, הוגנות ונגישות, ואנחנו נמשיך לעשות את זה בשיתוף פעולה.
אורית נוקד: אני חושבת שלציבור הצרכנים, ובמיוחד לגמלאים, יש היום בשורה.
אורית נוקד: אני מאחלת לכם שתמשיכו, כי אני חושבת שהשקיפות מביאה לאמון גדול יותר, מה שמביא בסופו של דבר להרבה הרבה יותר עסקאות.
אורית נוקד: אי אפשר בלי לציין, כמובן, את תרומתו של חבר הכנסת מקלב, שאני רואה בו שותף לדרך בכל הנושאים שנוגעים לא רק לצרכן, אלא בכלל לזכויות פרט.
אורית נוקד: הוא הגיש את הצעת החוק הפרטית, ולאחר מכן כשראה שישנה הצעת חוק ממשלתית, הוא הסכים באדיבותו לשלב אותה יחד, כי הצעת החוק היא מטבע הדברים מורכבת ולוקחת בחשבון את כל הנושאים, מטיבן של הצעות.
יצחק וקנין: אני בכלל חושב שחבר הכנסת מקלב הוא הפתעה גדולה בכנסת הזאת, אני מדבר ברצינות.
אורית נוקד: הוא הגיע בסוף הכנסת הקודמת.
אורית נוקד: התקיים אז בוועדה הזאת דיון על נושא המים, וכבר אז תהיתי על קנקנו.
אורית נוקד: אני רוצה לברך אותך.
אורית נוקד: אני שמחה מאוד שהחוק הזה ייצא לדרך וייכנס לספר החוקים, אני מניחה בעוד שלושה חודשים, אולי באוקטובר, יחד עם התקנות להחזר כספי.
אורי מקלב: אני רוצה לדבר על שיתוף הפעולה עם סגנית השר.
אורי מקלב: אני אומר לא פעם ראשונה, שזה חוק אחד מתוך שרשרת חוקים שבאים להגן על הצרכן, מתוך מודעות לצרכנים - שיפסיקו להיות צרחנים אלא צרכנים.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה בפעולותיה, בשיתוף הפעולה, בנועם הליכותיה ובשכנוע שלה.
אורי מקלב: אמנם הצעת החוק היא שלי בעיקרון, אבל את החלק העיקרי, את כל ההרחבה שלו ואת החלק המהותי בוודאי המשרד נתן, והוא מורכב מאוד.
אורי מקלב: אני חושב שנעשתה כאן עבודה טובה עם שיתוף פעולה.
אורי מקלב: אני גם אומר שזה לא רק הגנה על הצרכן, באופן אמיתי זאת גם הגנה על חברות רציניות.
אורי מקלב: כאן יושבות חברות רציניות, שעושות עבודת קודש.
אורי מקלב: כולכן עושות עבודת קודש, וגם ראיתי את זה מקרוב.
אורי מקלב: מה לעשות, שגם בהן מתחרות חברות אחרות, שמנצלות את הצרכן ומתחרות במחיר, ואולי הן סובלות, אבל הן יידעו להתמודד עם זה.
אורי מקלב: אנחנו מודים על שיתוף פעולה, בוודאי ובוודאי לוועדה.
אורי מקלב: הרב וקנין, זכית לזה, אבל היו עוד כמה גורמים, היה חבר הכנסת אופיר אקוניס, שבנפש חפצה - - -
יצחק וקנין: תמיד כשמבקשים להחליף את אופיר, בדרך כלל לאה פונה אלי ואני אף פעם לא מסרב, כי אני יושב בוועדה הזאת זו השנה ה-15, ומאז שאני בכנסת לא נפרדתי מהוועדה הזאת.
לאה ורון: והוא בקי לעילא ולעילא בכל הנושאים.
יצחק וקנין: למרות שאני יושב גם בוועדת הכספים, אני יכול להגיד לכם שאני נהנה לשבת פה יותר בגלל שהצוות פה הוא צוות מיוחד ורציני.
יצחק וקנין: רואים את זה לפי מנהלת הוועדה ואיתי, שאני עובד אתו בחוק הטייס.
יצחק וקנין: אני יכול להגיד לכם שזה פשוט תענוג.
אורי מקלב: אני אספר לך סודות מהחדר, אתה יודע שאנחנו מפלגה של חמישה חברי כנסת ורק שניים שותפים בחברות בוועדות, כי שניים סגני שרים ואחד יושב ראש ועדת הכספים, ואין לו זמן להשתתף.
אורי מקלב: רק על ועדה אחת היתה איזו מחלוקת בינינו, רק על ועדת הכלכלה.
אורי מקלב: אני לא זכיתי.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שוועדת הכלכלה זה לא רק היושב ראש, אלא כל הצוות המקצועי.
אורי מקלב: תודה לכולם.
יצחק וקנין: תודה ללאה ולכל הצוות.
אורית נוקד: וגם תודה לאתי בנדלר.
לאה ורון: אנחנו נמסור לה בשמחה.
אופיר אקוניס: בוקר טוב לכם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה היום בנושא הגדלת היצע הדיור בישראל והתפתחויות בשוק הנדל"ן.
אופיר אקוניס: אני רוצה לפתוח את הישיבה במחאה חריפה על התנהלות הממשלה.
אופיר אקוניס: כידוע לכם, אני חבר הקואליציה ואני תומך בממשלה תמיכה נחרצת.
אופיר אקוניס: אני חושב שמה שקורה היום הוא קו פרשת מים בין הממשלה לבין הכנסת, ביחסים בין הממשלה לבין כנסת.
אופיר אקוניס: זה לא יכול להיות שמדובר, מראש אגב, לא באיזושהי קביעה מהירה, אלא בדיון שהיה אמור לשבת כאן שר האוצר, שנבצר ממנו להגיע; סגנו איננו יכול להגיע כי איננו עוסק בנושא; וגם שר הבינוי והשיכון בחר שלא להגיע.
אופיר אקוניס: אני חושב שאם זה היחס של הממשלה לכנסת, הכנסת תדע להחזיר את אותו יחס גם לממשלה.
אופיר אקוניס: הרי אין יחסים שהם חד-צדדיים.
מירי רגב: במה זה יבוא לידי ביטוי?
אופיר אקוניס: מייד, חכי.
אופיר אקוניס: לפני ההערות לסדר, אני חושב שהממשלה פועלת פה בצורה שהיא בלתי מתקבלת על הדעת, אולי מנצלת את העובדה, אולי, שהיום זה היום האחרון למושב הקיץ.
אופיר אקוניס: יכול להיות, זה בהחלט סוג של מחשבה חדשה ביחסים שבין הכנסת לבין הממשלה; ובכל זאת, אני חושב שאם אנחנו כינסנו כאן את הישיבה הזאת והזמנו גם את חברי הכנסת, שעוסקים רבות בענייני דיור ונדל"ן ונסיונות מתוך החקיקה הפרטית – אני אגיד לך מה זה אומר, חברת הכנסת רגב.
אופיר אקוניס: אנחנו מנסים לתת קרדיט לממשלה, לא קרדיט, אלא לקיים אותה כממשלה שמושלת.
אופיר אקוניס: אם הממשלה מחליטה שהיא לא מושלת ולא מקיימת מדיניות בתחום הנדל"ן והדיור, בהחלט צריך להגביר ולקדם במהירות חקיקה פרטית, כפי שלך, אם אינני טועה יש כמה הצעות.
מירי רגב: כפי שאתה יודע, אתה תצליח לקדם את החקיקה הפרטית, עם הממשלה שמתנגדת לה...
אופיר אקוניס: לא, חכי.
מירי רגב: חשבתי לרגע שיש איזה נהלים חדשים, שאני לא מכירה.
אופיר אקוניס: אגב, מה שאת מעלה, חברת הכנסת רגב, זאת שאלה מאוד חשובה ביחסים שבין ממשלה לבין כנסת.
מירי רגב: אני פשוט מנסה להבין איזה שיניים יש לאמירות האלה מול הממשלה.
אופיר אקוניס: אני אתך, אני אתך.
מירי רגב: לא, יכול להיות שלא נאשר תקציב.
מירי רגב: בוא תצטרף אליי ולא יהיה תקציב מדינה.
מירי רגב: אולי זה יעשה משהו בנושא הדיור.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ ביקש הצעה לסדר וחברת הכנסת רגב נרשמה מייד אחריו.
אופיר אקוניס: ההיעדרות הזאת של הממשלה היא אמירה.
עמיר פרץ: קודם אני אציע הצעה לסדר, אחרי זה תחליט.
אופיר אקוניס: מייד אני אתן לך, רק תן לי לפתוח את הישיבה.
עמיר פרץ: אז אל תקבע עמדה.
אופיר אקוניס: אני חושב שהאמירה הזאת היא אמירה חמורה, והיא יותר מאיזה סוג של "נבצר ממני" או לוח זמנים שאיננו יכול להתקיים.
אופיר אקוניס: בעיניי זו אמירה חשובה, ואם זה היחס הממשלתי, אני חושב שאנחנו צריכים - - -
כרמל שאמה-הכהן: - - -
אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ נרשם לפניך.
אופיר אקוניס: אם חברי הכנסת רוצים להציע הצעות לסדר, לפני כן כולם יציעו את הצעותיהם לסדר.
אופיר אקוניס: חבל על זמן הדיון.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ ביקש להציע הצעה לסדר וניתן לו, ואחר כך נלך לפי סדר הנרשמים.
אופיר אקוניס: אני אומר לך חבר הכנסת פרץ, למרות ההצעה, שאני מניח שתעלה, אני חושב שהכנסת חייבת לקיים את הדיון הזה.
עמיר פרץ: חוסר פתיחות כזאת זה מוגזם לחלוטין.
אופיר אקוניס: חלילה, מה פתאום, פתיחות אדירה.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מאוד מודה לך על הפתיחה.
עמיר פרץ: אני חושב שאתה מגלה באמת עמדה נחרצת גם בשל העובדה שהנך חבר בקואליציה, ואתה באמת נוהג כאן בכבוד רב בשרים.
עמיר פרץ: אבל נראה לי שהפעם קבל עם ועדה מול עיני הטלוויזיה – ואני לא מנסה לשחק משחקי יוקרה מול הממשלה, זאת לא השאלה.
עמיר פרץ: השאלה המרכזית היא – אנחנו יושבים כאן מול ציבור שמגיע מעת לעת, מול ראשי הממסד, גם במינהל, גם במשרד הבינוי והשיכון, גם במשרד הפנים, ואנחנו כבר שמענו אותם, אז מה?
עמיר פרץ: הגענו לשלב - ואתה עשית זאת בצורה מוסדרת, מתוכננת, אחת לאחת, עברת שלב אחר שלב - והגענו באמת לרגע שבו צריכים לקבל תשובות מקובעי המדיניות, והם אינם.
עמיר פרץ: אני טוען שהישיבה הזאת בעצם קיומה רק תנציח את המשך היחס.
עמיר פרץ: או שהיחס הזה נובע מלוח זמנים והוועדה הזאת נמצאת בסדר עדיפות נמוך בלוח הזמנים, אז זה דבר רע בעיקרו, אבל מה שאני חושש, שהשרים מתחמקים מלבוא לדבר על המדיניות, כי אין להם תשובות.
עמיר פרץ: אם אנחנו נאפשר את קיומה של הישיבה, פטרנו אותם מהצורך לקבל תשובות, ואם אתה מגדיר את הנושא הזה כאחד הנושאים הדחופים והחמורים, ואולי אתה מגדיר אותו לעתים במילים של מחדל מבחינת מה שמתרחש בשוק הדיור בישראל, אני חושב שאתה צריך להחליט כאן לסגור את הישיבה, להתנצל בפני האורחים המכובדים, להסביר להם שזה לטובתם, לטובת קידום העניין ולהחליט על ישיבה בפגרה, כדי שאנחנו נוכיח שאנחנו מתייחסים לעניין בצורה רצינית.
עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שזה הצעד המתבקש.
אופיר אקוניס: אני מבקש לשמוע עכשיו את חברי הכנסת.
אופיר אקוניס: בעקבות דבריו של חבר הכנסת פרץ, אני חושב שהם בהחלט נבונים, ואגב זאת בכלל שאלה הרבה יותר גדולה מהישיבה הספציפית הזאת, הישיבה הזאת היא אמירה, והממשלה אמרה – לצערי אגב, אני אומר את זה חבר הכנסת פרץ – את אמירתה.
אופיר אקוניס: אני מבקש לשמוע עוד כמה חברי כנסת ונקבל החלטה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ, נקבל החלטה משותפת לגבי המשך הישיבה.
אופיר אקוניס: בבקשה חברת הכנסת רגב, ואחר כך חבר הכנסת שאמה ואחר כך וקנין ואורון.
מירי רגב: כבוד היושב ראש, אני מודה לך על הדיון החשוב הזה.
מירי רגב: אני רוצה להצטרף לדברי חברי, חבר הכנסת פרץ.
מירי רגב: אני חושבת שזאת בושה וחרפה לממשלה.
מירי רגב: זה מסר חד-משמעי, שהדיור לא מעניין אותה.
מירי רגב: במשך שנים לא בונים במדינת ישראל.
מירי רגב: יש חוסרים של 50,000 בתים בשנה.
מירי רגב: אנחנו מדברים על מיסוי, מדברים על תמריצים, מדברים על ול"לים, ובסוף עד שלא תקום במדינה הזאת במקום עיר בה"דים עיר של אוהלים, הממשלה לא תתעורר.
מירי רגב: המשבר בדיור הוא משבר חמור ביותר.
מירי רגב: אני לא מדברת עכשיו על החלשים, שעבורם צריך לטפל בשיקום שכונות ובדיור ציבורי.
מירי רגב: אני מדברת על זוגות צעירים, ששניהם עובדים ולא מסוגלים לגור בבית בצורה מסודרת.
מירי רגב: אנחנו לא הילדים של אלה שגרים באקירוב, אנחנו זכאים שכל אחד שמשרת את המדינה הזאת ומתגייס למילואים יחיה בבית בצורה מסודרת.
מירי רגב: גם בשנות ה-50 בתקופת סלאח שבתי היה לאנשים לאן לחזור, גם אם זה לדירה בשיכון, היה להם לאן לחזור.
מירי רגב: לכן אני חושבת, כבוד היושב ראש, ששמענו מספיק את כל מה שיש לפקידים להגיד.
מירי רגב: או שהפקידים מנהלים את הממשלה ואת המדינה הזאת, או שאנחנו מנהלים אותה, ולכן אני חושבת שאתה צריך לסגור את הישיבה ולקיים ישיבה במועד אחר, כששר האוצר ושר הבינוי והשיכון יבואו מוכנים לבעיית הדיור ועם פתרונות לבעיית הדיור.
אבי סלומה: בכלל לא אכפת להם.
אופיר אקוניס: תודה רבה רק רגע, אני חושב שאנחנו עוסקים פה בדבר שהוא קודם כל נושא ספציפי, שהוא נושא הנדל"ן והדיור, אבל יש פה אמירה, יש פה אמירה יותר חזקה, יותר גדולה, ומדאיגה מאוד דרך אגב, של הממשלה.
אופיר אקוניס: אנחנו עושים עכשיו סדר של הצעות לסדר הדיון, ויכול להיות שאם אני אשמע את כולם ונחליט שנסגור את הישיבה במחאה על כך שהממשלה לא שלחה נציג, יכול להיות שנעשה את זה.
מירי רגב: בוא נעשה היסטוריה בכנסת, מה קרה?
אופיר אקוניס: נשמע את כולם ונקבל החלטות.
כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.
כרמל שאמה-הכהן: בניגוד לחבריי הקודמים, שתדעו שאני לא חושב שסגירת הישיבה היא הפתרון הראוי למצב שנוצר.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שזה יעניש את השרים, לא יהיה להם אכפת בכלל אם הישיבה פה תיסגר, אלא אם כן ילוו לזה צעדים נוספים אופרטיביים מבחינתנו, שאליהם נדרש גם אומץ.