GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבי גזית: אבל שני מקומות חנייה בכיכר דיזנגוף שבו אין שום מבני ציבור, אלא בתי קפה וחנויות, כשנכה מגיע לשם ביום שישי ב-9:00 בבוקר, והוא לא יכול לחנות שם ולא בשום מקום אחר.
אופיר אקוניס: כי מקום החנייה שלו נתפס כבר על-ידי מכונית שלא מוגבלת.
גבי גזית: בדיוק.
גבי גזית: מכונית שהגיעה בלילה, חנתה, ונשארה במשך היום.
אופיר אקוניס: אפילו באה ביום שישי ב-8:45.
אופיר אקוניס: הבנתי את הרציונל.
אופיר אקוניס: אני מבין שיש תמיכה ממשלתית, הגברת ראובני.
משה (מוץ) מטלון: רק עוד משפט אחד: אני מבקש להשלים את דבריו של מר גזית.
משה (מוץ) מטלון: בביקורו בארצות-הברית הוא גם צילם את השלט שעליו כתוב: "נא לכבד".
משה (מוץ) מטלון: זאת לא מילה מוכרת במחוזותינו.
גבי גזית: "נא לכבד את זכותם של נכינו לחנות במקום הזה 24 שעות ביממה".
משה (מוץ) מטלון: הדגש הוא על ה"נא לכבד".
גבי גזית: בוושינגטון D.C., כל מקום חנייה, גם ליד "הבית הלבן" שזה מקום עבודה, כידוע, אין מגבלות חנייה.
גבי גזית: זאת המצאה ישראלית הדבר הזה, זאת המצאתה של חולדאי.
אופיר אקוניס: עברה בקריאה הטרומית.
אופיר אקוניס: חוה ראובני: הממשלה תומכת בהסתייגויות מסוימות.
אופיר אקוניס: משאירה מאוד מעורפל.
אופיר אקוניס: יש קביעות ספציפיות.
אופיר אקוניס: גברת רווה צריכה להיות פה, אבל בדיון מקביל.
אופיר אקוניס: הגברת ראובני, היועצת המשפטית של משרד התחבורה, אני מבין שהממשלה כמובן תמכה – החוק עבר בקריאה הטרומית.
אופיר אקוניס: לא מזמן.
לאה ורון: ב-2 ביוני.
משה (מוץ) מטלון: לא מזמן.
משה (מוץ) מטלון: אני פשוט ביקשתי ממך- -
אופיר אקוניס: כן, ולכן במהירות האפשרית העלינו את זה.
משה (מוץ) מטלון: אני מודה לך מאוד על כך.
חוה ראובני: הממשלה תומכת בהסתייגויות מסוימות שהן ממש בניגוד ל- - - היא תומכת בתיאום ומשאירה מאוד במעורפל אלו שינויים היא מבקשת.
חוה ראובני: בהחלטת הממשלה יש ממש קביעות ספציפיות.
חוה ראובני: גברת רווה צריכה להיות פה, אבל אני מבינה שהיא בדיון מקביל.
חוה ראובני: היא גם ניסתה להביא לידי ביטוי באיזשהו נוסח ראשוני שהיא הכינה על-פי החלטת הממשלה- -
אופיר אקוניס: בדיון מקביל?
אופיר אקוניס: בבניין הזה?
אופיר אקוניס: חוה ראובני: בבניין הזה, בוועדת חוקה, אם אינני טועה.
אופיר אקוניס: נשמח לשמוע את עמדתה.
חוה ראובני: היא העבירה אליי במייל עותק מנוסח שהיא העבירה גם לוועדה, שאני מבינה שנעשה בדיבור עם חבר הכנסת מטלון, והוא מנסה להביא לידי ביטוי את תוכנה של החלטת הממשלה.
חוה ראובני: היא מסכימה עקרונית שלמעט במצבים ספציפיים התמרורים אינם צריכים להיות מוגבלים בשעות.
חוה ראובני: אבל יש מצבים ספציפיים שדווקא כן.
משה (מוץ) מטלון: את יודעת לומר לנו אותם?
חוה ראובני: כפי שנאמר בהחלטת הממשלה: אם מדובר במקום חנייה שמוקצה לרכב נכה מסוים ליד מקום עבודתו אפשר להגביל את השעות של התמרור הזה לשעות שהוא מסר שאלה השעות שהוא נמצא- -
גבי גזית: את מתכוונת לתמרור שעליו רשום מספר הרכב הספציפי?
גבי גזית: אין לנו בעיה עם זה.
משה (מוץ) מטלון: אין לנו בעיה עם זה.
משה (מוץ) מטלון: יש לנו בעיה רק עם הכלליים.
אופיר אקוניס: התמרור הכללי.
גבי גזית: הדיון הוא על אלה שאינם משויכים.
חוה ראובני: דבר שני שלפי החלטת הממשלה מותר להגביל הוא מקומות חנייה המוקצים ליד מבני ציבור בשעות מתן שירות לציבור- -
אופיר אקוניס: מר גזית הזכיר את זה.
משה (מוץ) מטלון: מה ההגדרה של מבני ציבור וכמה מקומות?
משה (מוץ) מטלון: שם נתווכח על מספר המקומות.
משה (מוץ) מטלון: אם יש עשרה, אפשר לדבר להשאיר שני מקומות.
חוה ראובני: נוסח החלטת הממשלה הוא לא נוסח של חקיקה ואין כאן הגדרה של מבני ציבור, אבל הרעיון הוא די ברור.
ניר ימין: יש הגדרה של מקומות ציבוריים בחוק שוויון לאנשים עם מוגבלות, ויש שם מספר הגדרות.
ניר ימין: אנחנו נעבור על ההגדרות ונראה מה מתאים לאופי השירות והציבור, ומה רלוונטי לאפשר לרשות המקומית להגביל.
משה (מוץ) מטלון: אני מראש אומר שאנחנו באים בנימה פוזיטיבית לפתור את העניין, ולא ניקח מקום חנייה לאדם שמסומן לו.
משה (מוץ) מטלון: יכול להיות, כפי שאמר חברי, נצמצם את השעות במספר מקומות, הרי אנחנו באים ממקום הגיוני.
גבי גזית: אדוני היושב ראש, אני מקווה שלא נלך לאיבוד בהגדרה.
גבי גזית: כי למשל אני גר ליד סניף הדואר בגבעתיים, ויש שם שלושה מקומות חנייה לנכים.
גבי גזית: הדעת נותנת שבשבת אולי אפשר שאחד או שניים מהם יהיו פנויים לציבור, אבל ודאי שלא שלושתם כי מול סניף הדואר מתגוררים בני אדם עם נכים.
גבי גזית: לכן ההגדרה פה צריכה להיות מאוד עדינה.
ניר ימין: אנחנו נעבור עליה.
אופיר אקוניס: מר טיומקין, מכיוון ששמה של העירייה שאתה מייצג הוזכר יש לך, כמובן, זכות להגיב.
אופיר אקוניס: אתה לא חייב, אבל אתה יכול אם אתה רוצה להתייחס.
אופיר אקוניס: בהזדמנות הזאת אני אעדכן אותך שעיריית תל-אביב לא הציבה עדיין את כל התמרורים של התרת החנייה בתחום תחנות האוטובוס אחרי 20:00 ביום שישי.
אופיר אקוניס: למשל מול דיזנגוף 99, שם סעדתי לא מזמן.
משה טיומקין: כבודו, אני רוצה לחדש – נדמה לי שאנחנו העירייה היחידה שהציבה עד התאריך הקובע.
אופיר אקוניס: בעניין הזה אני משבח אתכם.
משה טיומקין: עד התאריך הקובע.
אופיר אקוניס: ברבים מהמקומות – נכון, אבל לא בכל המקומות.
משה טיומקין: אני בשמחה אקבל רשימה.
משה טיומקין: עברנו בצורה יסודית לגמרי, והצבנו בכל מקום שההנחיות של החוק - -
אופיר אקוניס: נכון, אתה צודק.
אופיר אקוניס: בירושלים שום שלט אחד לא הוצב, וזה דבר מצער כשלעצמו.
משה טיומקין: בנושא הזה מגיע לנו פרס – צל"ש ולא טר"ש.
אופיר אקוניס: אמרתי שלא בכל המקומות.
אופיר אקוניס: להערותיהם של חבר הכנסת מטלון ושל מר גזית.
אופיר אקוניס: אני רק אומַר שנכנסו 25 חיילים אורחים שהגיעו היום לכנסת.
אופיר אקוניס: אתם בסיור כללי בכנסת?
קריאה: לפני הסוף.
אופיר אקוניס: אנחנו מברכים אתכם.
משה (מוץ) מטלון: מברכים אתכם.
משה (מוץ) מטלון: חיילים הם תמיד בלִבותינו.
אופיר אקוניס: יחידת סנפיר מחיל הים באשדוד.
אופיר אקוניס: ברוכים הבאים.
אופיר אקוניס: אתם בדיון יחסית רגוע ושלו ובקונסנזוס די רחב, אבל שלא תחשבו שכל הדיונים הם כאלה.
אופיר אקוניס: בבקשה, מר טיומקין.
משה טיומקין: דבר ראשון, אני בהחלט מצטרף להחלטת הממשלה.
משה טיומקין: זה מקובל עליי לגמרי.
משה טיומקין: אולי רק לחזק אני אתן דוגמה אחת בלבד- -
משה (מוץ) מטלון: מר טיומקין, רק אם תוכל להסביר לנו תוך כדי הסקירה מאיפה באה ההגבלה הזאת?
אופיר אקוניס: אתם בטוחים שזה רק בתל-אביב?
משה (מוץ) מטלון: לא, גם בהרצליה- -
גבי גזית: יש בידינו תמונות מכרמיאל.
אופיר אקוניס: תמיד כשעוסקים בתעבורה ובתחבורה תל-אביב, מטבע הדברים, היא במרכז העניין.
חוה ראובני: בפרט בענייני חנייה.
משה טיומקין: אני אתן דוגמה כדי להבהיר את זה כפי שאני מבין את זה.
משה טיומקין: מגרש הכדורגל "בלומפילד", שמתקיימים בו משחקים בשעות מסוימות ובימים מסוימים- -
משה (מוץ) מטלון: אני מבקש להדגיש: של הדאבליסטים.
אופיר אקוניס: אל תציין עובדות שיעצבנו אותי.
אופיר אקוניס: סיכמנו כמה חברי כנסת, כמו חבר הכנסת לוין שהוא חבר בסיעתי, ואנחנו חברים טובים, שאם הוא יזכיר פה את הצלחותיה של הפועל תל-אביב ניאלץ אולי לשקול את המשך הדיון.
משה טיומקין: אבל שם לא רק "הפועל" משחקים.
אופיר אקוניס: נכון, אבל הוא הזכיר את הדאבליסטים.
משה טיומקין: באה אליי קבוצת נכים ואמרו לי שמספר מקומות החנייה ליד "בלומפילד" לא מספיק בזמן המשחקים כי באים יותר נכון.
משה טיומקין: אמרתי, אין בעיה.
משה טיומקין: אני מבין את זה, זה בשעות המשחק, אבל למה בכל ימות השבוע?
משה טיומקין: לא צריך את זה, סתם יעמדו מקומות ריקים ללא שימוש- -
אופיר אקוניס: אז מה עשיתם?
משה טיומקין: אם זאת הכוונה אז מקובל עליי.
אופיר אקוניס: מה התמרור אומר?
משה טיומקין: הגישה היא ללכת בכיוון הנכים.
משה טיומקין: אני לוקח את הדוגמה שהעלה גבי בעניין סניף הדואר- -
גבי גזית: מר טיומקין, קח דוגמה יותר טובה שהבאתי פה.
אופיר אקוניס: איפה זה?
אופיר אקוניס: טוב, ליברמן כבר קיבל רחוב.
משה (מוץ) מטלון: גם מטלון קיבל רחוב.
אופיר אקוניס: זה משהו אחר.
משה (מוץ) מטלון: הוא גם משה מטלון, אגב.
גבי גזית: מר טיומקין, עזוב את "בלומפילד", אתה צודק.
גבי גזית: בוא נדבר על שלושת מקומות החנייה היחידים ברחוב ריינס ליד כיכר דיזנגוף – למה הם מוגבלים?
משה טיומקין: יש לי בקשה: אל תדבר איתי על כתובת מסוימת ועל מבנה ספציפי- -
אופיר אקוניס: כי הוא לא יודע.
משה טיומקין: זה לא הדיון פה.
משה טיומקין: אני מוכן לבדוק כל דבר עם כתובת מסוימת לגופו של עניין.
משה טיומקין: אני לא מסוגל ב"שלוף" לתת לך תשובות בהכללה.
משה טיומקין: בהכללה אני מקבל את הגישה הזאת, אין לי שום בעיה עם הגישה הזאת.
משה טיומקין: יש מקומות של שעות עבודה, צריך לתת יותר אחרי שעות העבודה, צריך לתת בהתאם לצורכי הסביבה בשביל למצוא את האיזון הדק בין הצרכים של כלל הציבור לבין הצרכים של הנכים- -
גבי גזית: מה עם רחובות שבהם אין מקומות עבודה, אין מבני ציבור, ובכל זאת הם מוגבלים?
גבי גזית: אתה יודע כמוני שיש דברים רבים כאלה.
משה טיומקין: רבותיי, אני יכול לתת מספרים.
גבי גזית: תן.
גבי גזית: אני ביקשתי מכם מספרים במכתב, ואתם לא רציתם לתת לי.
משה (מוץ) מטלון: אמרתם שאין דבר כזה.
גבי גזית: אמרתם, לא היה ולא נברא.
גבי גזית: ראש העיר שלכם אמר "לא היה ולא נברא".
משה טיומקין: אני מדבר בשם עצמי.
משה טיומקין: בעיר תל-אביב-יפו יש כ-1,100 עמודים אישיים.
משה טיומקין: יש למעלה מ-600 מקומות חנייה ציבוריים.
משה טיומקין: אפשר להתווכח אם זה הרבה או מעט.
משה טיומקין: אני עשיתי סיור בתל-אביב עם נכים וביקשתי מהם לתת לי מפה עם ציוני הנקודות הבעייתיות.
משה טיומקין: אני מחכה לקבל את המפה ואת הרשימה.
משה טיומקין: אני מוכן להתייחס לכל מקום לגופו של עניין.
משה טיומקין: אם יהיה צורך להוסיף, אז גם נוסיף.
משה (מוץ) מטלון: אתה יודע למה הגשנו הצעת חוק?
משה (מוץ) מטלון: כי כל המענים שאתה מציע הם לא מענים.
משה (מוץ) מטלון: אם לא תהיה פה חקיקה, אדוני היושב ראש, שתורה לך שאתה צריך להסיר את ההגבלה, כמובן בהבנות שנגיע אליהן, לא יקרה שום דבר.
אופיר אקוניס: לכן החקיקה תהיה.
אופיר אקוניס: מר טיומקין, עוד משהו?
משה טיומקין: יש לנו דלת פתוחה ואוזן קשבת.
משה טיומקין: יושבים פה הרבה מנציגי הנכים- -
משה (מוץ) מטלון: אני מודה שעוד שבתקופה שהייתי בארגון נכי צה"ל נפגשתי איתך- - -
משה טיומקין: - - נפגשים איתם בצורה מסודרת ומכירים ברמה האישית.
משה טיומקין: נדמה לי שיש פה קצת הגזמה בכל מערכת היחסים, לפחות בין עיריית תל-אביב לבין ארגוני הנכים.
משה טיומקין: אני לא אומר שאין בעיות, שלא תהיה אי הבנה – יש בעיות, ודאי שיש.
משה (מוץ) מטלון: אתה אומר את זה בבית המשפט בקרוב.
אופיר אקוניס: כפיר כהן, יועץ משפטי במרכז השלטון המקומי, הוא אחרון הדוברים.
אופיר אקוניס: את הצעת החוק הפרטית יקריא היועץ המשפטי של ועדת הכלכלה.
כפיר כהן: בוקר טוב.
כפיר כהן: בדיונים הקודמים לפני כחודשיים שעסקו בעניינם של הנכים, מרכז השלטון המקומי לקח על עצמו לקיים דיון בהשתתפות ארגוני הנכים, נציגי רשויות מקומיות ונציגים משפטיים מרשויות מקומיות כדי לפתוח דיון ולקרב את הלבבות.
כפיר כהן: אני שמח שאתמול, עוד לפני הדיון הזה, התקיים דיון במרכז השלטון המקומי, הגיעו מספר נציגים מארגוני הנכים השונים, בעיקר מי שנמצא סביב השולחן הזה, והגיעו כמובן גם נציגים מאגפי תנועה ברשויות המקומיות וגם מהלשכות המשפטיות.
כפיר כהן: מרכז השלטון המקומי, כפי שציין מר טיומקין, בהסתייגויות שהציגה הממשלה.
כפיר כהן: אנחנו מבקשים שמכיוון שישנה אוזן קשבת בשלטון המקומי וישנו רצון לבוא בפתיחות ובנפש חפצה לכיוון ציבור הנכים- -
משה (מוץ) מטלון: נכים זה לא סיפור.
משה (מוץ) מטלון: אל תגדיר את זה, נכים זה לא "סיפור".
משה (מוץ) מטלון: "ציבור" אמרת?
כפיר כהן: אמרתי "ציבור".
משה (מוץ) מטלון: סליחה.
משה (מוץ) מטלון: אני מתנצל.
כפיר כהן: אנחנו מבקשים שהצעות החוק האלה ייעשו במשותף בעצה אחת בדיון ויבואו וישטחו את הטענות ואת המצוקות.
כפיר כהן: אני יודע שזה נעשה, שוחחתי עם היועץ המשפטי של עיריית תל-אביב- -
אופיר אקוניס: זה המקום.
משה (מוץ) מטלון: פה עושים חקיקה.
אופיר אקוניס: זה השולחן העגול.
כפיר כהן: בדרך כלל השלטון המקומי- -
אופיר אקוניס: אתה השלטון המקומי.
כפיר כהן: אם תיתנו לי לסיים אולי תבינו את הכוונה.
כפיר כהן: אני בסך הכול אומר שהדיון המקצועי שיכול להיעשות טרם, ולא באחרית היום כשאנחנו מקבלים מוצר מוגמר, אלא לשמוע את הנציגים המקצועיים ולהגיע לדיון מקצועי וסגור- -
כפיר כהן: אנחנו פתחנו את הדלת.
כפיר כהן: לא יצאו בשורות אתמול, אבל בהחלט נפתחה הדלת.
כפיר כהן: יש רצון טוב משני הצדדים להגיע להסכמות, וצריך לנצל את הבמה הזאת.
אופיר אקוניס: מר כהן, תודיע לשלטון המקומי בשמי שאנחנו מסיימים היום את ההכנה לקריאה הראשונה.
אופיר אקוניס: יש עכשיו, לצערי, פגרה די ארוכה.
אופיר אקוניס: קראתי הבוקר שבגלל השנה המעוברת גם נחזור שבוע אחרי סוכות, באוקטובר – זה באמת שיאים שאני לא מכיר אותם.
אופיר אקוניס: אני לא מבין למה.
אופיר אקוניס: אני מודיע שאני חוזר בשבוע הראשון של אוקטובר.
אופיר אקוניס: כמו כל עם ישראל – נגמר חול המועד סוכות – חוזרים לעבוד.
אופיר אקוניס: איזה יתרון יש לנו פה שחוזרים בפיגור של שבוע?
אופיר אקוניס: אני מקווה שהידיעה שגויה.
גבי גזית: דאגו שיהיה לנו מה לדבר ברדיו.
אופיר אקוניס: אני מודיע שתנצלו את הזמן להידברות.
אופיר אקוניס: אנחנו בסך הכול בין הקריאה הטרומית לקריאה הראשונה.
אופיר אקוניס: אני לא רואה פה הרבה על מה להידבר, זאת הצעת חוק קצרה, מאוד מדודה, מאוד מדויקת.
כפיר כהן: אני מדבר גם על הצעת החוק הזאת וגם על הצעות חוק שיהיו בעתיד.
אופיר אקוניס: מאה אחוז, בוודאי.
אופיר אקוניס: תמיד אנחנו מדברים כאן, וההידברות מתקיימת כאן.
אופיר אקוניס: אנחנו נתחיל בהקראה.
אופיר אקוניס: יש כאן שני נוסחים: הנוסח שעבר בקריאה הטרומית- -
לאה ורון: והנוסח שעבר ממשרד המשפטים לדיון ב-13 ביולי, והוא גם הופץ.
לאה ורון: זה הנוסח שהוועדה תדון בו עכשיו.
אופיר אקוניס: זה הנוסח שהממשלה מציעה.
אופיר אקוניס: על ההערות הכלליות שהממשלה השמיעה, גם אתה וגם מר גזית – שעדיין אינו חבר כנסת – הבעתם תמיכה.
אופיר אקוניס: מר ימין, בבקשה להקריא.
לאה ורון: זה הנוסח שנדון בו עכשיו.
ניר ימין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור הגבלת שעות חניה בתמרור המתיר חניה לנכים),
ניר ימין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור הגבלת שעות חניה בתמרור המתיר חניה לנכים), הוספת סעיף 70ב2 בפקודת התעבורה, אחרי סעיף 70ב1 יבוא: "איסור הגבלת שעות חניה בתמרור המתיר חניה לנכים 70ב2.
ניר ימין: על אף האמור בכל דין, רשות תימרור מקומית המציבה תמרור המתיר חניה לרכב של נכה, לא תגביל את שעות החניה בתמרור שהוצב כאמור;
ניר ימין: זאת הצעת החוק המקורית שחבר הכנסת מטלון הגיש.
אופיר אקוניס: שעברה גם בקריאה הטרומית.
אופיר אקוניס: זה מה שעבר – עד מה שהקריא כרגע היועץ המשפטי.
משה (מוץ) מטלון: נכון.
ניר ימין: תכף נגיע לשני הסייגים שביקשה הממשלה להתייחס אליהם בהחלטתה.
ניר ימין: אני רוצה לשאול קודם, האם אנחנו באמת צריכים את הביטוי ברישא: "על אף האמור בכל דין", משום שלמיטב ידיעתי, רשות התִמרור המקומית מציבה תמרורים מכוח הסמכות שלה בהתאם לתקנות התעבורה.
ניר ימין: אם אנחנו מגבילים את סמכותה בפקודת התעבורה ממילא ברור שהיא לא יכולה לפעול בהתאם לתקנות - - -
משה (מוץ) מטלון: למה זה מפריע לך?
משה (מוץ) מטלון: זה רק יעצים את זה, זה רק יחזק.
ניר ימין: השאלה אם זה מיותר או לא.
ניר ימין: אם זה מיותר אנחנו משתדלים לא לכתוב ביטויים כלליים- -
משה (מוץ) מטלון: בעיניי, לא.
אופיר אקוניס: המציע מציע להשאיר, ואני מקבל את עמדתו.
ניר ימין: אבל אם הביטוי הזה- -
אופיר אקוניס: חבר הכנסת מטלון, אנחנו שואלים מבחינת המעשה, לא מבחינת הניסוח.
אופיר אקוניס: מה זה מפריע לך?
לאה ורון: בחקיקה לא מכניסים מילים ומשפטים מיותרים.
משה (מוץ) מטלון: זה לא יעלה ולא יוריד?
ניר ימין: למיטב הבנתי, זה לא יעלה ולא יוריד מאחר שאנחנו קובעים הסדר בפקודת התעבורה, והסמכות של רשות התמרור המקומית מופיעה בתקנות, וממילא ההוראות שבפקודה גוברות, מן הסתם, על ההוראות שבתקנות.
אופיר אקוניס: אם אתם חושבים כך, וגם המציע מסכים, אז אין בעיה.
משה (מוץ) מטלון: שום דבר שייתן מכסָה או הנחה אני לא מוכן לו בעניין הזה.
אופיר אקוניס: ברור, ודאי.
אופיר אקוניס: לפעמים הממשלה מביאה הערות שמעקרות מכל תוכן את החוק שהכנסת הציעה.
לאה ורון: בשביל זה יש לך המחלקה המשפטית של הכנסת.
אופיר אקוניס: קראנו בשבוע שעבר הצעות חוק של אורלב ואזולאי.
אופיר אקוניס: זה היה מדהים – הממשלה הביאה נוסח שבעצם ביטל לחלוטין את החוק.
אופיר אקוניס: אני הבנתי את זה ב-10 הדקות הראשונות של הדיון, ואני שואל אותם, האם אתם בכל זאת רוצים להמשיך – המשיכו.
אופיר אקוניס: בסוף הם הבינו את זה, והחוק באמת הוקפא בשלב הזה.
אופיר אקוניס: זה היה חוק על חלוקת דואר זבל בתיבות- -
משה (מוץ) מטלון: אנחנו מבקשים לוותר על המציאות הזאת כאן.
אופיר אקוניס: זה לא יקרה, זה בסדר.
ניר ימין: אני גם מתחייב לבדוק את זה שוב לאחר הדיון- -
משה (מוץ) מטלון: אני מודה לך.
ניר ימין: - - אם נמצא שבכל זאת הביטוי הזה נדרש אני מניח שהיושב ראש יסמיך אותי להוסיף אותו.
אופיר אקוניס: בהחלט, הוסמכת.
אופיר אקוניס: בבקשה, גברת ראובני.
חוה ראובני: המילה "המתיר" נראית לי לא נכונה.
חוה ראובני: אנחנו לא מדברים על מצב שבו החנייה מותרת לנכים, ובלי התמרור היא אסורה, אלא מדברים על מקום שיועד או אפילו יוחד.
אופיר אקוניס: את מציעה: "המציבה תמרור המקנה או מייעד חנייה"?
חוה ראובני: "מקנה לו".
אופיר אקוניס: אוקיי, אז המילה "מייעד" במקום המילה "מתיר".
חוה ראובני: גם בכותרת השוליים צריך לשנות.
אופיר אקוניס: גם בכותרת השוליים, בהחלט.
אופיר אקוניס: תודה לך.
אופיר אקוניס: אנחנו מגיעים לתוספות או להארות – ב-א' – שהציעה הממשלה.
ניר ימין: אני חייב לציין שכאן יש טעות בדפוס.
ניר ימין: אני אקרא קודם כול את פסקה 1.
ניר ימין: אלה שני המקרים שבהם הרשות המקומית תהיה רשאית להגביל בשעות את מקום החנייה: (1) "מקום החנייה הוקצה לרכב מסוים הנושא תג, למעט במקום המוקצה לו ליד מקום מגוריו הקבוע, והגבלת השעות נקבעה בהתאם לדיווח שמסר בעל התג".
ניר ימין: אני קראתי גם את החלטת הממשלה, ואני מניח שהכוונה היא "ליד מקום עבודתו הקבוע" ולא ליד מקום מגוריו.
חוה ראובני: יש כאן "למעט" כפול.
אופיר אקוניס: אז תסבירי לנו.
אופיר אקוניס: הגענו כאן להסכמה לגבי מקום העבודה.
לאה ורון: במקום המגורים יש הגבלת זמן?
אופיר אקוניס: אין שום הגבלות זמנים במקום המגורים.
חוה ראובני: אין על זה מחלוקת.
שלמה פלדמן: יש על זה מחלוקת.
אופיר אקוניס: על מקום המגורים?
אופיר אקוניס: אין שום הגבלת זמן.
אופיר אקוניס: אתה גם מעיריית תל-אביב?
שלמה פלדמן: כן.
אופיר אקוניס: מה תפקידך בעירייה?
שלמה פלדמן: מנהל אגף התנועה.
שלמה פלדמן: אנחנו נותנים מקום חנייה לנכה ליד מקום מגוריו.
שלמה פלדמן: למי שיש חנייה ליד מקום מגוריו אנחנו לא נותנים גם ליד מקום העבודה.
אופיר אקוניס: למה, הוא לא צריך למקום העבודה?
אופיר אקוניס: ליד הבית אין על זה ויכוח, הוא מחנה שם סמוך ביותר לכניסה לביתו הפרטי או לבניין.
אופיר אקוניס: הוא נוסע לעבודה, ומה קורה?
אופיר אקוניס: בין הבית לעבודה הוא כבר לא נכה?
דורון יהודה: הוא הבריא.
אופיר אקוניס: לא בדיוק הבנתי, הוא מבריא?
אופיר אקוניס: לא בדיוק הבנתי את הרציונל הזה.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על מקום אישי, מר פלדמן, עם המספר האישי.
משה (מוץ) מטלון: מניסיון, תאמין לי, זה כואב לעלות על מוקש.
משה (מוץ) מטלון: אל תעלה על המוקש הזה.
גבי גזית: פתח פצע.
קריאה: כדאי לבדוק את מה שהוא אמר, היטב.
אופיר אקוניס: אנחנו מנסים להבין מה שאמר מר פלדמן.
קריאה: הוא העיר הערה חשובה לנו.
קריאה: אנחנו מודים לו על כך.
אופיר אקוניס: שהעירייה נותנת מקום אחד ליד הבית, וזה על בסיס מספר הרכב, אם אינני טועה.
דורון יהודה: זה צריך להיות גם במקום העבודה.
אופיר אקוניס: הוא מגיע למקום העבודה, ומה קורה שם?
אופיר אקוניס: נאמר הוא עובד ב"בית אסיה".
אופיר אקוניס: לא יודע מה נדבקתי ל"בית אסיה".
שלמה פלדמן: בבית אסיה יש חניון גדול מאוד, ואם הוא עובד שם שהמעסיק ידאג לו למקום חנייה.
אופיר אקוניס: אבל אנחנו מדברים על רחוב- -
אופיר אקוניס: אבל אנחנו מדברים על הרחוב.
אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על רחוב דפנה, לדוגמה.
שלמה פלדמן: רחוב דפנה הוא לא דוגמה נכונה כי ברחוב הזה יש הרבה מאוד חניונים – מתחת לכל בניין יש חניון גדול מאוד.
דורון יהודה: אבל נכים לא יכולים להיכנס לחניון.
אופיר אקוניס: השגרירויות הזרות קיבלו שם ברוחב לב מקומות חנייה – שבדיה, בלגיה וכדומה.
משה (מוץ) מטלון: מאוד מאוד.
שלמה פלדמן: אני מציע שתעביר את כל השגרירויות לירושלים.
אופיר אקוניס: אני בעד.
אופיר אקוניס: זה בהצעת חוק.
שלמה פלדמן: אבל מה לעשות שכולם בתל-אביב?
אופיר אקוניס: זאת בעיה נפרדת.
אופיר אקוניס: למה השגרירויות לא שוכרות חניונים מתחת לאדמה?
אופיר אקוניס: שישכרו הם.
דורון יהודה: לא רק זה, יבואו נכים, יחנו באותה חנייה, ואותו אחד שעובד שם לא ימצא.
דורון יהודה: שנית, יש מכוניות קבועות שלא נכנסות לחניונים.
דורון יהודה: אתה לא לוקח בחשבון שצריך גם שם תמרור לנכים.
דורון יהודה: עם כל הכבוד.
אופיר אקוניס: לא הבנתי, האם ההערה הזאת של עיריית תל-אביב נוגעת לסעיף?
ניר ימין: ההערה של עיריית תל-אביב לא נוגעת לסעיף הזה מאחר שיש היום, בהתאם לתקנות התכנון והבנייה במקומות פרטיים, כדי לקבל היתר בנייה יש חובה להקצות מספר מקומות חנייה לנכים.
ניר ימין: לכן חניונים וכדומה באים על פתרונם בהקשר הזה.
ניר ימין: אולי נציבות השוויון תתייחס לזה באופן מפורט.
ניר ימין: לגבי רחובות – העניין הזה לא מוסדר, ולכן אין חובה, למיטב ידיעתי, עדיין על רשויות מקומיות להקצות מקומות חנייה לנכים ברחובות.
ניר ימין: לכן הנוסח, כפי שהתבטא בהחלטת הממשלה שנוגע למקום העבודה של הנכה, הוא הרלוונטי, ולא מקום המגורים שלו.
חוה ראובני: הסיבה שאמרתי שהנוסח פה הוא לא טעות היא שיש כאן "למעט" כפול.
חוה ראובני: הכלל הוא שהיא לא תגביל, למעט אם המקום הוקצה לרכב מסוים הנושא תג, ולמעט – שוב – ליד מקום המגורים.
חוה ראובני: זה איסור.
ניר ימין: למה אני צריך להגיד את זה שוב?
אופיר אקוניס: אני לא מבין מה החזרה הזאת על "למעט".
חוה ראובני: אפשר לומר את זה בחיוב.
אופיר אקוניס: אז תגידו את זה בחיוב.
ניר ימין: אז נאמר בחיוב שהוא נוגע רק למקום העבודה.
חוה ראובני: האמירה כאן היא שמותר לה לסייג את שעות החנייה למקום שמיועד לרכב ספציפי, ובתנאי שזה לא במקום המגורים.
חוה ראובני: אפשר "ובלבד".
ניר ימין: איזה עוד נסיבות את רואה שהם לא מקום עבודה?
שי בוזגלו: נסיר את ההגבלה של שני מקומות חנייה?
אופיר אקוניס: אתה גם מנציבות שוויון?
שי בוזגלו: ממשרד המשפטים.
חוה ראובני: אי אפשר להגדיר "מקום עבודה" כי מה זה "מקום עבודה"?
אופיר אקוניס: מה הגברת מנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות אומרת?
עירית שביב שני: לא הבנתי את גדר המחלוקת.
עירית שביב שני: יש פה ניסוח של משרד המשפטים שהועבר אלי יותר מאוחר- -
אופיר אקוניס: יותר מאוחר מזה?
עירית שביב שני: כן.
עירית שביב שני: הוא לדעתי, מבחינה לשונית יותר - -
אופיר אקוניס: מה הניסוח?
שי בוזגלו: מעבר לניסוח, אני רוצה לומר שכשכתבנו חשבנו שיש מצב שבו רשות מקנה מקום גם ליד הבית וגם ליד מקום העבודה.
שי בוזגלו: במצב כזה חשבנו שאולי אחרי שעות העבודה אפשר לאפשר לאנשים אחרים לחנות במקום הזה.
שי בוזגלו: אבל כשכתבנו את זה באמת חשבנו שמקום אחד שמור ליד הבית ואחד ליד העבודה.
שי בוזגלו: מכאן הנוסח של הסעיף.
אופיר אקוניס: בניסוח הזה זה לא כל כך מובן.
אופיר אקוניס: אפילו הגברת ראובני לא הבינה את הדבר.
עירית שביב שני: אם אני מבינה נכון זה אומר שבבית אין הגבלה- -
אופיר אקוניס: בבית אין שום הגבלה, זה ברור כשמש.
עירית שביב שני: רק במקום העבודה?
אופיר אקוניס: עכשיו מציעה הממשלה שליד מקום העבודה תוכל לקבוע הגבלה.
אופיר אקוניס: אתם הסכמתם לזה, חבר הכנסת מטלון.
עירית שביב שני: הניסוח שיש לי פה: "מקום החנייה מוקצה לאדם מסוים ולגבי רכב מסוים- -
אופיר אקוניס: אני לא מבין, יש לכם נוסח נוסף, משרד המשפטים?
עירית שביב שני: לא יודעת, זה נוסח שנשלח אליי היום בבוקר ממשרד המשפטים.
אופיר אקוניס: זה הנוסח לדיון היום.
אופיר אקוניס: יש נוסח אחד בלבד, אנחנו לא קיבלנו עוד נוסח.
עירית שביב שני: בלי "למעט".
אופיר אקוניס: יש לך רעיון לניסוח יותר מובן של הדבר הזה?
חוה ראובני: אני לא הייתי רוצה לקצר את זה ל"מקום עבודה" כי אני לא רוצה לסגור אפשרות שיש הקצאות ספציפיות פר שעות לצרכים אחרים.
חוה ראובני: לכן צריך שיהיה ברור- -
משה (מוץ) מטלון: סעיף 2 מדבר על הדברים האחרים.
חוה ראובני: "ובלבד שלא תגביל את מקום החנייה במקום המוקצה לו ליד בית מגוריו.
חוה ראובני: אולי זה יותר ברור בלי "למעט" הכפול.
עירית שביב שני: אפשר לכתוב: "מקום חנייה שהוקצה לאדם מסוים", בלי להתייחס למקום עבודה.
גבי גזית: אפשר להוציא בכלל את התו שליד מקום מגוריו, כי ברור מאליו לחלוטין שלא מתעסקים עם זה שם, ולהשאיר רק את - - -
לאה ורון: אתה איש רדיו מאוד טוב.
לאה ורון: חקיקה תשאיר.
אופיר אקוניס: "מקום החנייה הוקצה לרכב מסוים, למעט במקום המוקצה לו ליד מקום עבודתו הקבוע".
חוה ראובני: לא, לא, כי יש "למעט" עוד קודם.
ניר ימין: עורכת הדין ראובני אומרת שאם נגביל את הסמכות של הרשות המקומית בהקצאה של מקומות חנייה רק למקומות עבודה, אנחנו נצמצם יתר על המידה את המקומות שאסור יהיה לה להגביל.
ניר ימין: כלומר יש מקומות שהם לא מקומות עבודה, ועדיין אנחנו לא רוצים לאפשר לרשות המקומית להגביל את ההקצאה שם.
חוה ראובני: במקום "למעט" – "מקום החנייה הוקצה לרכב מסוים הנושא תג, ובלבד שלא תגביל את שעות החנייה במקום שהוקצה ליד מקום מגוריו".
אופיר אקוניס: אבל ליד מקום מגוריו, זה ברור, לא?
אופיר אקוניס: הבעיה היא לא מקום מגוריו- -
עירית שביב שני: אז ברור שאסור להגביל שם.
אופיר אקוניס: על "מקום מגוריו" אין ויכוח.
אופיר אקוניס: את "מקום מגוריו" הוצאנו, זה ברור כשמש.
משה (מוץ) מטלון: ראש מפלגתי לשעבר היה אומר: "גם המובן מאליו, מוטב שייאמר".
משה (מוץ) מטלון: אני פה אומר: מוטב שייכתב.
משה (מוץ) מטלון: קראו לו מנחם בגין.
אופיר אקוניס: נכון, אבל הוא לא היה ראש מפלגתך, הוא היה ראש מפלגתי.
משה (מוץ) מטלון: הוא היה ראש מפלגתי לשעבר.
אופיר אקוניס: שלא יהיו אי הבנות, כי למפלגתך יש רק מנהיג אחד.
משה (מוץ) מטלון: לשעבר.
ניר ימין: הגבלת השעות נקבעה בהתאם למה?
ניר ימין: כשמדובר על מקום העבודה אז בעל התג מדווח לרשות התמרור מהן השעות שבהן הוא עובד.
ניר ימין: אם הוא שכיר הוא יכול להמציא אישור מהמעביד שאלה באמת שעות העבודה- -
אופיר אקוניס: אם העיקרון מוסכם אני מבקש מכם- -
ניר ימין: אבל לא ברור איך איך העיקרון- -
אופיר אקוניס: אז אני מבקש מכם לנסח יחד עם חבר הכנסת מטלון אם העיקרון מוסכם.
אופיר אקוניס: העיקרון הוא שעל מקום המגורים אין מחלוקת, ואין שאלה; לעומת זאת במקום העבודה תהיה אפשרות או אולי קיימת היום אפשרות- -
שלמה פלדמן: בפועל היא קיימת.
אופיר אקוניס: זה דבר שהוא רוצה שייכתב, שאין שום הגבלה ליד מקום המגורים, אבל יכולה להיות הגבלה מסוימת ליד מקום העבודה.
משה (מוץ) מטלון: זה מוקצה למספר רכב מסוים לאחר שעות העבודה.
משה (מוץ) מטלון: בסדר, על זה הסכמנו מראש.
אופיר אקוניס: הדבר הזה צריך להיות מנוסח בצורה ברורה יותר.
אופיר אקוניס: לא חייבים לנסח את זה עכשיו, יכולים להצביע על העיקרון, ובלאו הכי החוק הזה חוזר אלינו עוד פעם אחת.
משה (מוץ) מטלון: נכון, לשנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: היועץ המשפטי יסכם את העקרונות.
ניר ימין: ההחלטה של הוועדה היא שהאפשרות של רשות מקומית להגביל בתמרור את שעות החנייה לנכים היא שהרשות המקומית תהיה רשאית להגביל אותו רק כשהמקום הזה הוא סמוך למקום העבודה ולפי השעות שבהן בעל התג עובד, והוא דיווח לרשות המקומית על השעות האלה.
אופיר אקוניס: איך הוא יכול לדווח?
אופיר אקוניס: בהליך שלכם, לדוגמה, אומר עורך דין שהוא עובד במשרד שלו עד 18:00, 19:00 או 20:00?
אופיר אקוניס: אבל לפעמים שעות העבודה שלו משתנות.
חוה ראובני: מכוח חוק חנייה לנכים מותר לו לחנות במקום - - -
אופיר אקוניס: נכון, החוק גובר בכל מקרה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, עד 18:00 זה ברור, אבל אם הוא נשאר עד 22:00 בלילה באותו ערב אז - - - היועץ המשפטי יסכם את העקרונות.
משה טיומקין: כל עוד הוא אוטו- - - לא מזיז אותו.
משה (מוץ) מטלון: איך הפרוצדורה היום?
משה (מוץ) מטלון: אם אני מבקש לגור ליד מקום עבודתי אני מביא לכם אישור ממקום עבודה?
אופיר אקוניס: לא, הוא מוסר לעירייה.
משה (מוץ) מטלון: לעירייה אני מביא אישור מבעל מקום העבודה?