GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל חסון: בוודאי, בשתי הואריאציות.
ישראל חסון: אין הערות נוספות, נכון?
ישראל חסון: אנחנו מאשרים את הניסוח.
ג'וש פדרסן: הקראה: פרק ג': חובות יצרנים ויבואנים של מוצרים ארוזים או של אריזות שירות ברשותכם, אני כבר בהתחלה יכול להציע את הסעיף המצומצם יותר.
ג'וש פדרסן: בעקבות הערות רבות שהתקבלו מגורמים שונים ובחינה מחודשת של ההסדרים שראינו במקומות אחרים הגענו למסקנה לצמצם את האריזות רק למה שייקבע בתקנות.
ג'וש פדרסן: לכן אני מקריא את הנוסח המוצע: 5(א) השר רשאי לקבוע הוראות לעניין סימון אריזות, לרבות אופן הסימון, תוכנו, גודלו ומיקומו; (ב) קבע השר הוראות לפי סעיף קטן (א) לא ייצר יצרן של מוצרים ארוזים ויצרן של אריזות שירות (בחוק זה – יצרן), ולא ישווק יבואן של מוצרים שהם מוצרים ארוזים או יבואן של אריזות שירות (בחוק זה – יבואן), מוצר ארוז או אריזת שירות, אלא בהתאם להוראות אלה;
סלעית קולר: יש לי הערה אחת:
סלעית קולר: שהשר רשאי לקבוע בסופו של דבר באופן שיובא לצרכנים כיצד לנהוג.
סלעית קולר: המטרה של הסימון היא שאנחנו נדע לאן לזרוק בסופו של דבר את הזבל.
סלעית קולר: שזה יהיה ברור שזה חלק מתכליתו של הסעיף.
אתי בנדלר: את מציעה להכניס את התכלית לנוסח?
סלעית קולר: כן, בסוף – באופן שיובן כיצד לנהוג.
סלעית קולר: זאת המטרה.
סלעית קולר: אחרת אפשר לסמן מה שרוצים, אבל לא נדע מה לעשות.
ישראל חסון: תכלית הסימון.
ג'וש פדרסן: יש מספר היבטים, זה לא רק לצרכן; הצרכן זה היבט אחד.
ג'וש פדרסן: לכל מה שנדרש להסדר האריזות.
ג'וש פדרסן: יש פה מספר היבטים.
אתי בנדלר: אז זאת לא התכלית הבלעדית.
ג'וש פדרסן: זאת לא התכלית הבלעדית, ודאי שאין לנו - - -
גלעד ארדן: נטע, אפשר לעשות עיצום כספי במקום לעשות את זה עונשי.
גלעד ארדן: זה ידחה את תחולת החוק מאוד.
גלעד ארדן: זה להתחיל להביא לפה לאישור את הסימון – האם זאת נקודה ירוקה שגודלה 2.5 ס"מ או- -
ג'וש פדרסן: לא חייבים לקבוע תקנות.
ג'וש פדרסן: החוק יכול להתחיל לעבוד גם בלי תקנות.
ג'וש פדרסן: זה לא נדרש.
רוני טלמור: אז לא יהיה סימון.
גלעד ארדן: זה נכון מה שהוא אומר, אין חובה שכל אריזה תסומן כך שהיא נכללת תחת חוק האריזות; זה נועד להקל על הציבור.
ג'וש פדרסן: ההנחה היא שיהיו הסדרי סימון וולונטריים, אבל צריך לאפשר גמישות בעניין הזה.
ג'וש פדרסן: כרגע אנחנו לא רוצים לקבוע- -
גלעד ארדן: נאשר את זה ככה.
גלעד ארדן: זה יצריך את אישור ועדת הכלכלה.
גלעד ארדן: אם תחשבו בהמשך אחרת אם לא נגמור במקרה את החוק היום, אז נפתח את זה.
אתי בנדלר: אם כך, "השר באישור ועדת הכלכלה", ואם יביאו הצעה אחרת, זה יימחק.
גלעד ארדן: תראי מה זה, ממצב שאמרת שלא מופיע כלום- -
אתי בנדלר: בסדר, לא הייתי ערה לזה שכל ההוראות כאן הן עונשיות.
קרן שיינמן: אני מציעה שכמו שעשו בחוק הפיקדון האיסור יחול גם על הקמעונאים כאיסור מכירה של מוצר שלא מסומן לפי חוק זה.
גלעד ארדן: אבל אף אחד עוד לא אמר שיש חובה לסמן אותו.
קריאה: אם יהיה סימון בתקנות זה יהיה אותו דבר.
גלעד ארדן: כמו בפיקדון?
קרן שיינמן: בדיוק.
ג'וש פדרסן: אין פה הגדרה של "בית עסק", "קמעונאי".
קרן שיינמן: אז צריך להוסיף את זה.
קרן שיינמן: אנחנו יודעים שבאכיפה זאת הדרך היחידה שאפשר לאכוף את זה.
ג'וש פדרסן: אבל אין פה כוונה לאכוף על בתי העסק את העניין הזה.
קרן שיינמן: למה לא?
ג'וש פדרסן: תלוי בהקשר של המודל.
ג'וש פדרסן: יכולים להיות הסדרים שונים של סימון או מודלים שונים של סימון.
קרן שיינמן: אז אותם מודלים יחולו על בתי העסק.
גלעד ארדן: אבל זה לא כמו הפיקדון.
גלעד ארדן: הפיקדון שווה כסף.
ג'וש פדרסן: אני לא מצליח לנתח את זה בשתי שניות.
גלעד ארדן: אני מציע לא לנגוע בזה כרגע, כי יכולים להיות, כמו שאומר פה יוסי, הרבה סוגים של סימונים אם יהיו כל מיני תאגידים.
קרן שיינמן: אבל למה שבית העסק ימכור משהו שלא מסומן לפי כל אחד מהתאגידים?
קרן שיינמן: אם חלה חובה על היצרן לסמן, לפי אותו תאגיד שהוא שייך אליו, על בית העסק חלה במקביל חובה למכור מוצר רק כשהו מסומן.
גלעד ארדן: בסדר, אנחנו נחשוב על זה.
אתי בנדלר: - - - מציע שכל בעל בית עסק, כל בעל מכולת יתחיל לבחון לגבי כל פריט שהוא מוכר אם יש הסימון עליו?
אתי בנדלר: כיוון שיכולים להיות סוגי סימונים שונים אז הוא יבדוק באמת אם הסימון הספציפי הוא- -
גלעד ארדן: כן, זה לא- -
אבי כץ: גם הסימונים המחויבים היום הם סימונים שיש בהם הקלות בדברים שאי אפשר לעמוד בהם.
עוזי קלברמן: הדיון הזה לא רלוונטי- - -
גלעד ארדן: אנחנו לא מעוניינים להכניס את זה.
עוזי קלברמן: - - הרי האיסוף יהיה כללי; גם אם יהיו עשרה תאגידים כל אחד יכול לאסוף את כל האריזות, וכל האריזות מצויות בחוק.
עוזי קלברמן: זה בכלל לא לעניין הדיון הזה.
גלעד ארדן: לא, אנחנו לא מעוניינים בזה.
גלעד אוסטרובסקי: אני מציע לא לוותר על סעיפים 4-3 בחובת הסימון, כלומר לא להשאיר את זה לעתיד.
גלעד אוסטרובסקי: לדעתי, הדרישות כפי שהיו בטיוטה היו קצת נרחבות מדי.
גלעד אוסטרובסקי: אבל סוג החומר שממנו עשויה האריזה ומשקל האריזה – שניהם חיוניים, שניהם לא נראים לי מטלות קשות מדי, ושניהם יכולים לתרום גם לצרכנות נבונה.
גלעד אוסטרובסקי: זה אחד הרעיונות – שצרכן יראה מוצר מסוים שארוז בפחות אריזה, הוא יראה את מספר הגרמים של האריזה ואת מגוון החומרים, והוא יוכל לעשות צרכנות מושכלת.
גלעד אוסטרובסקי: אני גם לא רואה בזה דרישה מרחיקת לכת.
גלעד אוסטרובסקי: יש היום סדרה שלמה של סימונים לגבי ערכים של מזון.
גלעד אוסטרובסקי: הנתונים האלה קיימים מכוח חוק האריזות, הוא יצטרך לדווח עליהם.
גלעד אוסטרובסקי: לכן זה צעד קדימה במישור של צרכנות נבונה.
ישראל חסון: מר דיבון, בבקשה.
אילן דיבון: יש אריזות שמורכבות מתשעה חומרים שונים- -
קריאה: וגם מערכים תזונתיים שונים.
קריאה: אילן דיבון: - - וכולן משמשות למזון; האם נתחיל לסמן כך וכך גרם מסוג זה, כך וכך גרם מסוג זה?
קריאה: האם תהיה איזושהי מעבדה שתבדוק אותנו אחר כך?
קריאה: אני חושב שהסימון הזה מיותר, במיוחד כשאותן אריזות שמורכבות ממספר חומרים ממילא אינן ניתנות למִחזור, אלא יהיה מיועדות לשריפה בלבד.
קריאה: אי לכך אין טעם להקשות על היצרנים ועל היבואנים ולסמן את האריזות.
גלעד אוסטרובסקי: היא הנותנת.
גלעד אוסטרובסקי: יש היום הרבה חומרים מורכבים שלא ניתנים למִחזור, והצרכן אפילו לא יודע שאלה חומרים מורכבים שלא ניתנים למִחזור.
אילן דיבון: המטרה הראשונית שלנו היא לספק מזון לאזרחים ואחר כך לדאוג לאיכות הסביבה.
אילן דיבון: אנחנו לא נשבית את חלוקת החלב רק מכיוון שהקופסה שבתוכה נמצא החלב קשה למִחזור.
אילן דיבון: אנחנו לא נחזור לחלוקת חלב עם כדים גם אם זה טוב לאיכות הסביבה.
ישראל חסון: בבקשה, ג'וש, סיכום הסעיף הזה.
ג'וש פדרסן: אנחנו עדיין מבקשים להשאיר את זה ברמה של התקנות ולא כחובה בחקיקה הראשית.
ג'וש פדרסן: הסימונים לפי סוגי חומר מוכרים; מה שנראה לנכון – נקבע אותם בתקנות.
ג'וש פדרסן: באירופה רואים שלצרכן אין בעיה להבחין בין חלק מסוגי החומרים, בעיקר בתחום הפלסטיק- -
גלעד ארדן: אני מסכים עם מה שג'וש אומר, אפשר להשאיר לתקנות.
גלעד ארדן: אם המשרד רוצה שהתקנות יוכלו לחול מהר אז תשקלו אם אפשר לקבוע את התקנות, אבל כיוון שלא נגמור היום את החוק נבקש לשנות שלא יהיו עונשיות, ואז נוכל מקצועית – אם הוועדה תאשר לנו להכניס בחוק – שנוכל להחיל הוראות לגבי הסימון האחיד.
גלעד ארדן: כרגע אנחנו מבקשים לאשר כמו שזה.
ג'וש פדרסן: אני לא נכנס לכל פירוט הקושי שיכול להיות על אריזות שונות וברמות שונות.
ג'וש פדרסן: על כולם לסמן "אריזות" זה מורכב.
ישראל חסון: הבנו את הדבר הזה.
ישראל חסון: אנחנו רוצים להשאיר לכם את הדבר הזה לתקנות.
ישראל חסון: אבל אתם צריכים להבין שאם אתם לא רוצים לעבור דרכנו- -
גלעד ארדן: כרגע זה דרככם, מובן לנו.
אילן דיבון: אפשר להוסיף עוד מילה?
ישראל חסון: בבקשה, מר דיבון.
אילן דיבון: הסימון צריך להיות על האריזות כאשר הוא תורם לנו בשלב המִחזור.
אילן דיבון: אם הסימון לא תורם לנו אז חבל סתם לסבך את הסיפור.
ישראל חסון: סיכמנו שאת כל סוגית הסימון הם יעשו במסגרת התקנות.
לאה ורון: ובינתיים זה באישור ועדת הכלכלה.
גלעד ארדן: לגבי סעיף 6, אני אומר מראש- -
לאה ורון: - - - להודיע לאשר את תקנת סעיף 5, ואז תעברו לסעיף 6.
ישראל חסון: מצביעים על סעיף 5: מי בעד?
ישראל חסון: הצבעה בעד סעיף 5 – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5 התקבל.
ישראל חסון: סעיף 5 מאושר.
אתי בנדלר: באישור ועדת הכלכלה.
ישראל חסון: אתה ראית את סעיף 6 בתוך?
גלעד ארדן: לא, אני רוצה משהו אחר.
גלעד ארדן: אישרת את סעיף 5?
אתי בנדלר: כן, באישור ועדת הכלכלה.
גלעד ארדן: אם כך, אני רוצה לבקש שהוועדה לא תדון בסעיף 6 כי התאחדות התעשיינים עושה, לטענתה, עבודה מקיפה, ואולי היא תסביר מה היא עושה, כי היא רוצה לחוות דעה על האחוזים שנקבעו כאן.
גלעד ארדן: האחוזים שנקבעו הם אחוזי המינימום שנקבעו בדירקטיבה האירופית אחד לאחד.
גלעד ארדן: אנחנו חושבים שאלה האחוזים שצריך להגיע אליהם בישראל.
גלעד ארדן: כיוון שממילא לא נגמור היום את החוק אני מוכן, באופן נדיר כאקט של רצון טוב, לא להכריע בזה היום- -
ישראל חסון: תיזהר, זה מידבק.
גלעד ארדן: שזה לא יהווה תקדים, כמובן.
גלעד ארדן: אני מבקש לא להכריע בזה היום, אם היושב ראש מסכים, ובלבד שההתאחדות תגיד שעד הדיון הבא יהיו לה התוצאות של עבודתה.
ניר קנטור: אנחנו מודים על ההחלטה הזאת.
ניר קנטור: אנחנו פועלים לבצע עבודה כלכלית שהמטרה שלה היא לבדוק את הישימות של החוק בפן הפרקטי, של אותו תאגיד- -
ישראל חסון: כמה זמן ייקח לכם?
ניר קנטור: אני עוד לא יודע לומר לך, הקבלנים עובדים בשטח- -
גלעד ארדן: אז בוא נכריע היום.
ניר קנטור: אני מקווה שיהיו לנו תוצאות חלקיות כדי לתת את הנתונים הללו.
ניר קנטור: הייתה עבודה משותפת שעשינו במשרד, שלצערנו, לא בשלה ולא הייתה מספיק איכותית, ולכן אנחנו ניגשים ל- - - שלה.
ישראל חסון: אני אעשה איתכם סיכום שלא קשור לזמן: עד סעיף 15 אתם צריכים לחזור עם תשובה.
ניר קנטור: אם זה לא יהיה היום.
ישראל חסון: אני לא מעריך שזה יהיה היום.
ישראל חסון: מאחר שאני לא יודע להעריך בזמן, עד סעיף 15 אתם עם תשובה פה.
גלעד אוסטרובסקי: אדוני היושב ראש, גם אני מבקש להציג נתונים מעבודות שאנחנו עושים, כיצד לקבוע את היעדים.
ישראל חסון: כשנגיע לסעיף הזה, בשמחה.
גלעד אוסטרובסקי: ניתנה להם הרשות, אז אני מבקש שתהיה אפשרות גם לנו.
ישראל חסון: יהיה דיון ותוכל להביע פה כל מה שאתה רוצה.
ישראל חסון: אני רק באמת לא יודע לתחם בזמן, אם נתכנס פה עוד שבוע, עוד שבועיים או עוד שלושה.
ישראל חסון: אני לא רוצה להשאיר דברים מאחור שאחרי זה עלולים או עשויים להשפיע.
לאה ורון: - - - עד 25 ביולי.
ישראל חסון: זה ייצא לכם עשרה ימים.
ישראל חסון: עשרה ימים זה מעט זמן.
גלעד ארדן: היום 11 ביולי, זה שבועיים.
ישראל חסון: אבל זה פחות מעשרה ימים נטו לעבודה.
גלעד ארדן: הם כבר עובדים על זה.
ניר קנטור: עדיין, זה לפחות חודש- -
ישראל חסון: בסדר, סיכמנו.
אוהד אורנשטיין: כבוד היושב ראש, אפשר להעיר?
אוהד אורנשטיין: במשרד המסחר והתעשייה אנחנו שומרים לעצמנו זכות להביא נייר עמדה לגבי היעדים לא מבחינת האחוזים, אלא לגבי המועדים, שגורל המִחזור כאן לא יהיה כגורל מחזור הצמיגים שכרגע מקרטע ולא כגורל מחזור חומרי הבניין שיש בג"ץ נגד הממשלה על אי אפשרות יישומו.
גלעד ארדן: זה אומר שהם צודקים?
גלעד ארדן: אתם מצטרפים לעתירה נגד החוק?
אוהד אורנשטיין: לגבי לוחות הזמנים שקבועים פה, לדעתנו, זה בלתי אחראי בעליל לקבוע כבר ב-2011 יעדים כשאין לך עוד תאגיד, אין הפרדה במקור, אין מפעלי מחזור מתאימים, ואין התארגנות של הצרכנים שזה גם לוקח זמן.
אוהד אורנשטיין: להערכתנו, צריך לקדם את לוח הזמנים כמה שנים קדימה, ובוודאי לא לוח הזמנים שמוצע כאן.
לאה ורון: מה שלא ברור לי – הצעת החוק מונחת על שולחן הוועדה, זה דיון שני בהצעת החוק; למה עד כה אתם לא מעבירים את הנתונים, את המסמכים, את מה שאתם אמורים להביא?
לאה ורון: לא ברורה לי לא הבקשה שלך ואף לא הבקשה של התאחדות התעשיינים.
לאה ורון: זה דיון שני בהצעת החוק.
לאה ורון: הדיון הראשון היה ב-23 ביוני, ידעתם עליו שבועיים קודם- -
גלעד ארדן: שלא לדבר על כך שחצי שנה זה בין גורמי הממשלה.
ניר קנטור: עוברים על יישום חוק שהוא כבד, וכדי לבצע את הפעולות האלה צריך לעשות עבודות רציניות כדי לראות האם זה בכלל ישים או לא ישים.
ניר קנטור: אנחנו יכולים לנופף באיזושהי עבודה כלכלית לא ראויה- -
גלעד ארדן: מה שרוצה לומר ניר וגם משרד התמ"ת לומר זה שהם לא מתייחסים ברצינות למשרדי ממשלה אחרים שמקדמים רעיונות עד שהם לא רואים שהרעיון כבר בכנסת.
גלעד ארדן: אז הם מבקשים עכשיו לעשות את כל העבודות שבחצי השנה מאז שהפצנו את החוק ניתן היה לעשות.
אוהד אורנשטיין: מכיוון שלא היה דיון מסודר בממשלה, הדיון הוא כאן.
ישראל חסון: ובדיוק בגלל זה, אם לא הובנתי קודם, אני לא קבעתי תאריך, קבעתי סעיף, ואנחנו נתקדם.
ישראל חסון: אני אומר את זה גם לתמ"ת.
ישראל חסון: מהזווית שלי זה נשמע מאוד תמוה כל ההתייחסות הזאת.
אוהד אורנשטיין: לא היה דיון מסודר בממשלה.
אוהד אורנשטיין: היה אמור להיות תיאום בין-משרדי- -
ישראל חסון: אני שמח מאוד לשמוע שלא היה דיון מסודר בממשלה.
אוהד אורנשטיין: החלטת הממשלה אמרה שהתיאום יהיה תוך כדי הדיון, וכך זה נעשה.
אוהד אורנשטיין: אם אתה רוצה יש לי לוח זמנים שאני יכול להקריא.
אוהד אורנשטיין: אבל אין טעם.
אוהד אורנשטיין: כאשר נגיע לסעיף הזה - - -
יוסי ענבר: אנחנו מבקשים לקבל את כל ההערות לא ביום הדיון, אלא כמה ימים קודם, אחרת אנחנו לא יכולים להגיב.
ישראל חסון: אני מניח שכשאני אבחר למתאם פעולות הממשלה בתוך הממשלה הדברים ייראו- - -
דודו וולף: אדוני היושב ראש, אנחנו מבקשים לקבל את הטיוטה על ההצעה הזאת גם כמה ימים לפני כן, ולא ביום הוועדה.
דודו וולף: אז נוכל להתייחס לפני כן.
ישראל חסון: שמעת את ההערה שלו?
לאה ורון: לא, סליחה, אדוני.
ישראל חסון: הוא מבקש לקבל טיוטה.
דודו וולף: אנחנו מבקשים לקבל את הטיוטה לשינויי החקיקה האלה גם כמה ימים לפני הישיבה, אם אפשר, ולא ביום הישיבה.
גלעד ארדן: מאה אחוז, אבל לגבי היעדים אין שינוי.
גלעד ארדן: אם זה ככה, מאה אחוז; אם אלה כללי המשחק- - מה הקשר, דודו?
גלעד ארדן: אתם יודעים כבר שנה וחצי שהיעדים מהדירקטיבה האירופית הם היעדים שאנחנו עומדים לאמץ.
גלעד ארדן: אתם יודעים כבר שמונה חודשים שאלה היעדים שהפצנו.
גלעד ארדן: כל הדיון כרגע הוא על היעדים, לא על סעיפים אחרים שלטענתכם אולי תגידו שהופתעתם מהשינויים.
אבי כץ: כבוד השר, אבל אם זה לא ישים, זה לא ישים, מה זה משנה מתי הביאו את זה?
אבי כץ: ב-2011 אפשר לעשות את זה?
גלעד ארדן: זה משנה כי אתה לא מבין על מה דנים כאן.
גלעד ארדן: דנים האם אפשר- - -
אבי כץ: למה כל הזמן אני לא מבין, כבוד השר?
אבי כץ: למה כל הזמן אני לא מבין?
גלעד ארדן: לא יודע, שאל את עצמך.
אבי כץ: אני בן 47 ואף פעם לא אמרו לי כל כך הרבה שאני לא מבין.
גלעד ארדן: כי אני באמת לא מאמין לך שאתה לא מבין.
גלעד ארדן: אתם פשוט עושים פיליבסטר מכוער כבר כי אתם לא רוצים שהחוק יעבור.
ישראל חסון: אין לך מושג איזו התגלות תהיה לך בגיל 48.
לאה ורון: אני מבקשת להעיר שכאשר המשרדים מעבירים לוועדה הצעות נוסח מבעוד מועד הנוסח אכן מפורסם מבעוד מועד על-ידי הוועדה באתר הוועדה.
לאה ורון: ודי לחכימא.
גלעד ארדן: אני צודק, ואני מתנצל, עדיין כל הדיון התיאורטי הזה איננו רלוונטי ליעדים שלא ישתנו בטיוטה שהופצה אתמול, והם ידועים זה שנה.
ישראל חסון: אדוני השר, אתה רוצה שנגיע לסעיף 15?
ישראל חסון: בבקשה, ג'וש.
ג'וש פדרסן: הקראה: חובת דיווח למנהל יצרן ויבואן ידווחו למנהל, אחת לרבעון (בסעיף זה – דוח רבעוני) ובתום כל שנה (בסעיף זה – דוח שנתי), על כל אלה: מספר המוצרים הארוזים או אריזות השירות שמכרו ומשקלם, סוגי החומר שממנו עשויות האריזות של המוצרים הארוזים או אריזות השירות כאמור, קיבולתן, והיותן אריזות חד פעמיות או רב פעמיות, ולגבי האריזות של המוצרים הארוזים – גם היותן אריזות מכירה, אריזות קבוצתיות או אריזות הובלה; משקל פסולת האריזות של המוצרים הארוזים או של אריזות השירות שאספו, בעצמם או באמצעות אחר וסוגי החומר שממנו עשויה פסולת האריזות כאמור; משקל פסולת האריזות של המוצרים הארוזים או של אריזות השירות שמכרו, אשר אותה מיחזרו או השיבו, וכן אופן מיחזורה או השבתה ופרטי מפעל המיחזור או ההשבה, וסוגי החומר שממנו עשויה פסולת האריזות כאמור.
ישראל חסון: עצור כאן.
בני רוטנברג: בסעיף 7(א)(1) יש יותר מדי אינפורמציה מיותרת ולא דרושה.
בני רוטנברג: לא ברורים לנו מספר נתונים שדורשים כאן דיווח.
בני רוטנברג: קודם כול, מדוע זה חשוב לצורך העניין מספר המוצרים?
בני רוטנברג: לא ברור למה חשוב מה הקיבולת של כל מוצר.
בני רוטנברג: לדעתנו, מה שחשוב זה המשקל.
בני רוטנברג: כל הנתונים בחוק הזה הם לפי משקל.
בני רוטנברג: כשמדברים על משקל, כפי שהוסיפו, צריך לדבר על משקל האריזות בלי התכולה.
בני רוטנברג: שיהיה ברור, צריך לכתוב: משקל האריזות.
בני רוטנברג: היינו, לא משקל המוצר עם התכולה, אלא רק משקל האריזה.
בני רוטנברג: לא ברור מה המטרה של מספר, ולא ברור מה המטרה של קיבולת.
ניר קנטור: אני מבקש להוסיף: סעיפים קטנים (2), (3) מדברים על דברים שאין בידיו של אותו יצרן.
ניר קנטור: אם היצרן הוא ששם את המוצרים על השוק ומתקשר עם תאגיד מִחזור, שהוא זה שבסופו של דבר מבצע את מנגנון האיסוף, אותו יצרן לא יודע באותו שלב מה סטטוס הפסולות שלו.
ניר קנטור: התאגיד מבצע את העבודה, אוסף את זה עבור כל לקוחותיו, ואם יש לתאגיד בכללותו עמידה ב-60%, זה אומר שכל יצרן עמד ב-60%.
ניר קנטור: זה לא אומר שהמוצרים הספציפיים של אותו יצרן עמדו באותו אחוז, כיוון שלא ניתן לפקח על איסוף פרטני של כל אריזה של אותו יצרן.
אבי כץ: לגבי דיווח אחת לרבעון, אצלנו בעסק, לפחות, אם נצטרך לדווח אחת לרבעון נצטרך להשיג תריסר אנשים.
אבי כץ: הדיווח גם ככה לא פשוט, גם ככה מסובך.
אבי כץ: המאזן הרבעוני בחברות - - - הנושא הוא כמעט בלתי ישים.
אבי כץ: יצטרכו לצורך זה להקים מחלקה שלמה נפרדת של אנשים רק לנושא הדיווח.
אבי כץ: הדיווח צריך להיות שנתי.
אבי כץ: כמו שהבנו מאנשי המקצוע, הדיווח יהיה לתאגיד המִחזור שיוקם.
אבי כץ: אפשר לדווח לו פעם בשנה, למה צריך דיווח רבעוני?
אבי כץ: מה זה, חברות בורסאיות?
אבי כץ: זה דיווח לבורסה?
אבי כץ: זה מניות?
אבי כץ: זה מצב החברה?
ישראל חסון: בדיווח שנתי תהליך הבקרה על ההתקדמות קצת יותר בעייתי.
ישראל חסון: אם היית אומר שאתה מסכים בחושים שלך שאחת לרבעון זה מקדם היסטריה גבוה מדי- -
אבי כץ: רבעון זה 90 יום, זה כלום.
גלעד ארדן: חצי שנתי זה בסדר?
אבי כץ: נעשה חצי שנתי.
גלעד ארדן: מסכימים לחצי שנתי.
אבי כץ: תודה רבה, כבוד השר והיושב ראש.
ניר קנטור: בואו נפריד בדיון בין חובת הדיווח של היצרן במקרה הזה לבין חובת הדיווח של התאגיד.
ניר קנטור: במקרה הזה אנחנו מדברים על חובת הדיווח של היצרן.
ניר קנטור: לגבי התאגיד אני מסכים שצריך להיות דיווח, והוא צריך להיות דיווח יותר שוטף- -
גלעד ארדן: הפרדנו.
ניר קנטור: - - פה יש דברים שהיצרן בשלב הזה לא יכול לדעת אותם.
קריאה: מה הוא לא יכול לדעת?
לאה ורון: מר קנטור מעלה נושא אחר- -
נטע דרורי: סעיף 15(א).
ישראל חסון: למה לא תיתנו לו לדווח בכלל?
לאה ורון: כי הנתונים לא ידועים להם.
ניר קנטור: - - - את התאגיד לעבוד עבורי ולבצע את העבודה - -
גלעד ארדן: כתוב ב-15(א), מה לעשות?
ניר קנטור: זה לא כולל את חובת הדיווח.
גלעד ארדן: נכון, אם הוא לא מתחבר לאף גוף מוכר, אתה רוצה שהוא יהיה פטור?
ניר קנטור: אז יחולו- -
גלעד ארדן: אז אם הוא יתחבר לגוף מוכר הוא יבצע עבורו; לא יתחבר – חל עליו.
גלעד ארדן: זה ברור.
אתי בנדלר: למעט פסקה (1).
ג'וש פדרסן: אם יש יצרן שקיבל פטור מחובת ההתקשרות עם גוף מוכר, והוא יצטרך לעמוד בעצמו בחובות המחזור; הוא יצטרך להקים מנגנון לאיסוף ולמִחזור פסולת האריזות שלו, ואז בוודאי הוא יידע כמה הוא אסף וכמה הוא מִחזר.
ג'וש פדרסן: סעיף 7 מתייחס לחובות הדיווח.
ג'וש פדרסן: בהמשך הסעיפים נאמר שאם מישהו מתקשר לגוף מוכר, הגוף המוכר מדווח עבור כל יצרן ויבואן.
ג'וש פדרסן: בסעיף 18(א)(4) כתוב באופן מפורש שהפרטים, כאמור, בסעיף 7(א)(2) ו-(3) ידווחו על-ידי הגוף המוכר.
ג'וש פדרסן: נכון שהמידע הזה לגבי מי שלא עוסק בעצמו לא נמצא באופן קל בידי היצרן, ולכן הגדרנו במפורש בסעיף 18(א)(4) בדיוק בעניין הזה – מה המידע שנמצא בידי היצרן- -
ניר קנטור: כולל חובות דיווח, קרי חובת הדיווח לא תחול עליי אם אני התקשרתי עם גוף - - -
אתי בנדלר: למעט חובת הדיווח לפי 7(א)(1).
ג'וש פדרסן: לא, זאת חובת הרישום הפנימי בתוך היצרן היבואן.
ג'וש פדרסן: הוא לא חייב לדווח את זה באופן אקטיבי למשרד.
נטע דרורי: 7(א)(1) זה לגבי המוצרים הארוזים שהוא מקבל.
ג'וש פדרסן: לא, לא.
נטע דרורי: לכן הגוף המוכר שמטפל בפסולת שלו- -
ג'וש פדרסן: לא, נטע.
ג'וש פדרסן: ב-18(א)(2) כתוב שהוא ידווח גם 7(א)(1).
ג'וש פדרסן: מה שנמצא עדיין ברמה של חובת היצרן בעת שהוא מתקשר עם גוף מוכר זה הרישום הפנימי אצלו.
ג'וש פדרסן: הוא צריך לרשום מה הוא מכר, וזה בכל מקרה מידע שכל יצרן ויבואן אמורים לדעת, כולל מספר המוצרים.
ג'וש פדרסן: הוא צריך לדעת את זה כי הוא מוכר אותם.
ג'וש פדרסן: הם לא צריכים לדעת את זה רק בשביל חוק אריזות למשרד.
ישראל חסון: אני רוצה להבין ג'וש, אתה רוצה את המספרים כדי לבחון האם יתקיימו פערים, את יכולת הבקרה שלך?
ג'וש פדרסן: לקחים מצטברים.
ישראל חסון: לצורך פיקוח, שלא יעלימו.
ג'וש פדרסן: מדויק.
ג'וש פדרסן: לקחים מצטברים במשרד להגנת הסביבה מפיקוח ובקרה על היטל ההטמנה, על חוק הפיקדון ומנגנונים נוספים.
ישראל חסון: אני שמח שהמציאו את הבננה לפני שהמציאו את המשרד להגנת הסביבה.
ישראל חסון: יש שם כמות אריזה מדהימה.
ישראל חסון: כפל אריזות, גם בתפוז.
קריאה: בננה זאת אריזה שהיא לא- - -
ישראל חסון: גם בתפוז יש כפל אריזות.
ג'וש פדרסן: לבננה יש ידית פתיחה שאין לתפוז.
ישראל חסון: בדקת כמה כפל אריזות יש לך בתפוז?
ישראל חסון: מזל שגמרנו את זה לפני זה.
הדס בן דב: אני מחברת וואוליה.
הדס בן דב: אני רוצה להתייחס לסעיפים קטנים (2) ו-(3) שמדברים על האיסוף ואחר כך על המִחזור.
הדס בן דב: עניין מספר האריזות הוא באמת לא משהו בר-ביצוע.
הדס בן דב: ללכת ולפזר את כל האיסוף ולספור כל דבר לפי הסוג – זה לא מעשי.
ישראל חסון: זה היצרן.
הדס בן דב: אני מדברת על האיסוף – סעיפים (2), (3).
אתי בנדלר: סעיף 7(א)(2), (3)?
הדס בן דב: כן.
אתי בנדלר: אז איפה מדובר על איסוף?
ג'וש פדרסן: סוג חומר.
אתי בנדלר: "משקל פסולת האריזות של המוצרים הארוזים או של אריזות השירות שאספו".
הדס בן דב: אוקיי.
הדס בן דב: ולגבי סוג החומר, השאלה מה הכוונה ב"סוג החומר".
הדס בן דב: האם זה כמו בסוגי פלסטיק?
נטע דרורי: הכוונה היא לסוגי חומר כפי שהם בחוק הזה, שחייבים לדעת מהם כדי לדעת מה יהיה יעד המחזור.
אילן דיבון: זה צריך להיות לפי משפחות החומר, לא סוגי הפלסטיק.
אילן דיבון: שיגידו, כך וכך טון פלסטיק, וכך וכך טון זכוכית, ולא נפריד בתוך הפלסטיק ל-500 הסוגים שיש.
אתי בנדלר: לא כתוב לא כך ולא אחרת.
אילן דיבון: כתוב: "כל סוגי החומר", אני מבין את זה כפשוטו.
יוסי ענבר: סוג חומר, כתוב: "זכוכית, נייר או קרטון, מתכת, פלסטיק".
ישראל חסון: אני מבין שכשכתוב פה "סוגי חומר", זה צריך להיות חופף לרשימת החומרים ביעדים.
נטע דרורי: נכון.
ישראל חסון: אתה מבין, זה ההיגיון.
ישראל חסון: תסתכל בבקשה, כשתגמרו את ההתייחסות שלכם לסעיף 7, ותגידו האם זאת כמות גדולה מדי לדיווח, מצומצמת מדי, רשימה פרטנית?
ישראל חסון: תגידו אתם.
ישראל חסון: אילן דיבון: אני רוצה להתייחס לנושא של פלסטיק.
ישראל חסון: יש חלקים ממנו שניתנים למִחזור, ויש חלקים ממנו שאינם ניתנים למִחזור.
ישראל חסון: זאת אומרת בפלסטיק יש בכל מקרה שתי משפחות.
ישראל חסון: זה לא פלסטיק בכללותו כי הטיפול שונה, להבדיל מזכוכית שהטיפול בה אחיד וגם במתכת יכול להיות שהטיפול יהיה שונה, לפי סוגי מתכת.
ישראל חסון: לא דומה הטיפול בנחושת לטיפול בפלדה.
אתי בנדלר: מר ענבר הפנה בשקט לסוגי החומר המפורטים בסעיף 6 שאותו הוועדה לא קראה.
אתי בנדלר: אני מציעה שאנחנו נפנה כאן בסוגי החומר האמורים בסעיף 6 אף על פי שעדיין לא קראנו, ואז יהיה ברור שמדובר רק על זכוכית, נייר, קרטון, מתכת, פלסטיק או עץ.
ישראל חסון: אבל מר דיבון אומר שלדעתו, צריך דיווח ברזולוציה גבוהה יותר.
אילן דיבון: רק בפלסטיק ובמתכת.
ישראל חסון: בפלסטיק ובמתכת – זו בקשתך.
אילן דיבון: לא בזכוכית ולא בנייר.
גלעד ארדן: הוא צוחק, נו.
יוסי ענבר: הוא לא צוחק.
אתי בנדלר: מדי כמה זמן אתה מבקש לדווח?
גלעד ארדן: דיבון רציני?
לאה ורון: דיבון רציני לגמרי.
אילן דיבון: פעמיים בשנה.
אתי בנדלר: הבינו שאתה מבקש דיווח תכוף יותר.
אילן דיבון: אני רק רוצה פירוט של החומרים שנאספו.
אילן דיבון: יש פלסטיק שניתן למִחזור- -
גלעד ארדן: אז יש לי תשובה לזה, סליחה.
ישראל חסון: נכון שאני הבנתי אותך נכון?
גלעד ארדן: לא כל דבר צריך ללמוד על בשרנו.
גלעד ארדן: יש ניסיון בן עשרות שנים של האירופאים.
גלעד ארדן: זאת הסיבה שהיעדים בפלסטיק נמוכים באופן ניכר מהיעדים ביתר החומרים; מכיוון שחלקים מהפלסטיק, יש להם קושי במחזור.
גלעד ארדן: לא דומה ה-PET של הבקבוקים למילקי, למשל.
אילן דיבון: זה לא קושי, זה חוסר אפשרות למחזר.
גלעד ארדן: קושי קיצוני.
ישראל חסון: מר דיבון, אני מוכרח לומר לך שאתה הכנסת אותי לבעיה.
ישראל חסון: מאחר שאנחנו תכף מסיימים זאת פעם שנייה שאני מבין משהו, ואתי, היועצת המשפטית, לא הבינה אותו.
אתי בנדלר: פעם שנייה?
אתי בנדלר: אני חושבת שאני צריכה לצאת לגמלאות.
לאה ורון: חס וחלילה.
ישראל חסון: אתה מתכוון לכך שהדיווח יהיה על פי אלו סוגים?
ישראל חסון: אתה רוצה רזולוציה יותר גבוהה בסוגי הפלסטיק והמתכת?
אילן דיבון: נכון.
ישראל חסון: זאת אומרת שאתה רוצה גם דיווח על כאלה שלא נמצאים ביעדים ולא ניתנים למִחזור.
אילן דיבון: לא.
אילן דיבון: אני אומר שמתוך 22.5% יהיה 15% שניתנים למִחזור ו-7.5% שאינם ניתנים למִחזור.
נטע דרורי: בסעיף קטן (ב) הצענו שהמתכונת של הדיווח תיקבע על-ידי המנהל באופן שוטף, ואפשר להבהיר שם שהמנהל יוכל לדרוש רמת פירוט גבוהה יותר כאשר זה נדרש.
נטע דרורי: אני מפנה לסעיף קטן (ב) סיפא: המתכונת שעליה יורה המנהל תוכל להיות ברמת פירוט גבוהה יותר כאשר זה נדרש, ואם אפשר להעביר את זה, זה יהיה טוב.
נטע דרורי: מעבר לכך, יש לנו שני תיקוני נוסח לסעיף קטן (א).
נטע דרורי: בסעיף קטן (א)(1) להוסיף את המילה "משקלן" אחרי "קיבולתן", ובפסקה (2) להוסיף: "וכן פרטי אחראים לפינוי פסולת או גורם אחר ממנו נאספו".
נטע דרורי: זה שוב לצורך סגירת המעגל של הדיווח בין הגורמים השונים.
אתי בנדלר: כשאת מדברת על בקשתכם להוסיף "משקלן", למה את מתכוונת – משקלן של האריזות בלבד?
אתי בנדלר: מישהו העיר לגבי העניין הזה שזה לא ברור.
אתי בנדלר: אז זה משקל האריזות.
אשר גושן: קודם הופיעו "משקלם".
ישראל חסון: לסעיף 7(א)(1), (2), (3), יש עוד הערות?
אשר גושן: כן.
אשר גושן: לא ברור לי – עכשיו יש לנו גם "משקלם" וגם "משקלן".
אשר גושן: צריך לדווח גם על משקל המוצרים וגם על מספר המוצרים, ולמה?
ישראל חסון: דיברנו על זה כאן קודם, משום שזה חלק מיכולת הבקרה והפיקוח על הכמות שייצרת ועל הכמות שהפחַתָּ.
אשר גושן: אני מקווה שהנתונים האלה ייחשבו חסויים וסודיים בידי המנהל ולא יהיו בעלי גישה, לפי חוק חופש המידע או בדרך אחרת.
ישראל חסון: הערה נכונה.
אתי בנדלר: יש סעיף סודיות?
ג'וש פדרסן: אנחנו מכירים את ההערה הזאת.
ג'וש פדרסן: אלה סעיפים לקראת סוף החוק, אבל אנחנו מקבלים את ההערה.
ישראל חסון: עורך הדין גושן, הערה מאוד נכונה.
אשר גושן: תודה, אדוני.
ניר קנטור: לעניין סעיף קטן (2).
ניר קנטור: מדובר על אריזות שירות שאספו.
ניר קנטור: לשיטתנו, זה צריך להיות "שמוחזרו", כיוון שאנחנו מדברים על כך שהאחריות של היצרן היא לגבי המִחזור ולא לגבי האיסוף.
ג'וש פדרסן: בסעיף קטן (3) זה מתייחס למִחזור, וחלק מהבקרה היא גם לגבי רמת האיסוף.
ג'וש פדרסן: לכן זה מפורט ככה.
ג'וש פדרסן: מה שנמכר לשוק זה סעיף קטן (1), מה שנאסף זה סעיף קטן 2, ומה שממוחזר זה סעיף קטן (3).
ג'וש פדרסן: היעד הוא למִחזור, אבל מבחינת הדיווח והבקרה נדרשת גם בקרה על האיסוף.
ישראל חסון: אני קורא עכשיו את הדבר הזה, ואני מדמיין לעצמי עכשיו אזור תעשייה.
ישראל חסון: עכשיו אני שואל אותך שאלה רצינית: באזור התעשייה יש מדחסים שלשם שופכים 3 יצרנים כמות; בא יצרן א' ואומר לך, זה מספר המוצרים הארוזים, זה המשקל, זה מה שזרקתי למדחס, נכון?
ג'וש פדרסן: לא בהכרח רק ברמה הזאת.
ג'וש פדרסן: זה יכול לכלול גם את כל מערך האיסוף כשהוא מתקשר עם קבלן פינוי שמעביר את זה לנקודה שיש משקל.
ג'וש פדרסן: השוק עובד במשקל- -
ישראל חסון: אני מסתכל עכשיו על הדוח שאתה אמור לקבל.