GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שייקה דרורי: אני חושב שזה רק לטובה.
שייקה דרורי: ואני גם אומר הלאה.
שייקה דרורי: אני חושב שגם הלאה חייבים להגדיל.
שייקה דרורי: אבל אני חייב לתת פה עוד נתון: 50% מאלה שהגדלנו להם, 110 – עוד להגיעו למכסתם, לא מייצרים.
שייקה דרורי: זאת אומרת, הם קיבלו מכסה ועוד לא מממשים אותה.
שייקה דרורי: ובאמת נשאלת השאלה –ה אם לתת הלאה, ומתי.
שייקה דרורי: אבל זו לא השאלה עכשיו.
שייקה דרורי: ואני מבקש לסכם את מה שאמרתי, עם נתונים.
יצחק וקנין: יש לי שאלה – ברגע שמישהו לא מגדל את המכסה שלו –יש לכם ניוד, חלק מאותה כמות לאותם קטנים?
יצחק וקנין: למי זה עובר.
שייקה דרורי: כן.
שייקה דרורי: אל"ף- יש ניוד, ומי שלא עושה את מכסתו באופן קבוע, זאת אומרת – 5 שנים, 10% ויותר, אנחנו מתחילים לתת לו בראש, אבל מצד שני, צריך לדעת שהמערכת שלנו תומכת בו מכל הכיוונים שרק אפשר, והכל בחינם.
ישראל חסון: אתם יודעים להגיד פה – שתוך פרק זמן מסוים אתה נותן הפליה מתקנת, רצופה, קבועה, שתביא אותו עוד שלוש שנים למכסת המינימום?
ישראל חסון: תגידו את המשפט הזה.
ישראל חסון: אני אסביר מה זה מכסת מינימום.
ישראל חסון: אני אסביר בדיוק.
יעקב בכר: היא ניידת, היא לא קבועה.
יעקב בכר: היא כל הזמן מתקדמת.
ישראל חסון: אני יודע, ובכל זאת אתה צריך להבטיח - - חבר הכנסת עמיר פרץ הבטיח שכר מינימום לכולם, שמתחת לזה – אין.
ישראל חסון: תקבע אתה, תגיד פה לאנשים - -
שייקה דרורי: קבענו.
שייקה דרורי: ישבה ועדת בן דוד, שהוא יושב כאן, סמנכ"ל בכיר במשרד החקלאות, וקבעה לפני שנתיים – 410 אלף ליטר ולשם אנחנו בשלב הזה רוצים להגיע.
שייקה דרורי: - -
יעקב פנחס: אני רוצה לדעת מי ישב בוועדה שלו, כשהקימו אותה – איפה היו היצרנים, באמת?
יעקב פנחס: איפה היו היצרנים?
עמיר פרץ: דיברת יפה קודם, אל תוסיף כלום.
עמיר פרץ: תנו לנו תשובה – מתי מגיעים, והאם אפשר להעלות את מכסת המינימום - - 500
שייקה דרורי: ראשית, אני יכול לבשר בשמחה שהשיווק עולה.
שייקה דרורי: אני לא מבטיח את זה לשנים הבאות.
שייקה דרורי: האם הכנסת תחוקק שכל אחד יאכל יותר גבינה?
שייקה דרורי: זה בלתי אפשרי.
שייקה דרורי: אני יכול לבוא עם ידיים נקיות לפה ולהגיד שהוספנו, והוספנו הרבה.
עמיר פרץ: אפשר לקבל מכם בשורה שתוך שלוש שנים מכסת המינימום תהיה 15?
עמיר פרץ: עשיתי חישוב.
עמיר פרץ: זה יעלה לכם, אם היום אתם ב- 460, עוד 70 אלף – סך הכל 264 מגדלים, יעלה לכם עוד 25 מיליון מכלל המכסה הכללית.
שייקה דרורי: אני מבין את הרצון, והלוואי ויכולנו להביא את כולם ל – 600 אלף - -
עמיר פרץ: לא אמרתי 600 אלף, אני הצעתי פשרה – 500.
עמיר פרץ: אני מבקש, אדוני היושב ראש אנחנו פונים אליהם.
עמיר פרץ: באותה עת, לא יקרה כלום, גם אם צריך להוסיף עוד 20 מיליון למכסה הכללית לא יקרה שום דבר.
עמיר פרץ: אינ חושב שמכסת מינימום של 500 כדי שמשפחה תתקיים – אנחנו יודעים שפעם אפשר היה גם להתקיים עם שתי פרות במשק עזר.
עמיר פרץ: היום זו בעיה.
עמיר פרץ: ככל שהשוק המודרני מתקדם, הטכנולוגיה המודרנית מתקדמת - אם אין לך מכסה שאתה תוכל להתקדם – מה שהיה נכון לפני 10 שנים לא נכון היום.
עמיר פרץ: אנחנו בעד לשמור על המכסות, בעד לשמור על מדיניות התכנון – אבל אותה הזדמנות יש לנו גם איזו תחושה - תן לנו להרגיש.
עמיר פרץ: טיפלנו בשוק הגדול והענק הזה ופתרנו בעיה של 264 משפחות שהבטחנו את יכולת קיומן 10-15 שנה, כי אני לא יודע כמה ה- 500 האלה יספיקו בעוד 10 שנים.
עמיר פרץ: יכול להיות שגם אז זה יהיה בטל בשישים.
עמיר פרץ: אבל תן לו להרגיש שבצד העסק הגדול פתרנו איזה דברים שהם נוגעים לליבנו.
יעקב ירמי: אני מגדל ממושב פרזון, מכסת מינימום.
יעקב ירמי: אצלנו במושב זה 25 רפתות שכולן מינימום.
יעקב ירמי: אין לנו כאלה שהם לא מינימום.
יעקב ירמי: ועדת בן דוד החליטה, איך שאני הבנתי, שהחלוקה תהיה שוויונית, כשיחלקו מכסות.
יצחק וקנין: ומה קרה בפועל?
יעקב ירמי: בפועל, מה שמחלקים זה כמעט שוויוני.
יעקב ירמי: הם הטיבו אתנו מעט בתקופה האחרונה, אבל הוועדה קבעה לחלק שווה.
יעקב ירמי: ואם אנחנו ניקח את החוק הזה, והחוק הזה רוצה להסתמך על צילום המצב הקיים, ועדת בן דוד קובעת לחלק שווה, וזה מה שהיא עשתה בתקנות שלה.
ערן אטינגר: ראשית, החוק קובע עיקרון, לא טריביאלי, של הפליה לטובת קיימים.
ערן אטינגר: בעניין הזה, בהיבט הזה, כבר יש מענה לדרישה, כאשר יש הגדלת מכסה, לא לתת אותה ישר לחדשים, אלא קודם כל לראות שהקיימים מקבלים פה יתרון.
ערן אטינגר: אני לא חושב שזה מובן מאליו, והחוק כבר קובע את היתרון הזה.
אתי בנדלר: זה לחלוטין לא מובן מאליו, והחוק קובע את זה, כי המשמעות של הדברים – חשוב שהדברים ייאמרו בצורה ברורה לחברי הכנסת, זה סגירת השוק ליצרנים חדשים.
ערן אטינגר: זה לא סגירה מוחלטת.
אתי בנדלר: זה כמעט סגירה מוחלטת.
אתי בנדלר: ככל שמכסת המינימום תעלה, וצריך לתת על בסיס מכסות קודמות, אז ברור שסוגרים בצורה הרמטית יותר את ה - -לחדשים.
ערן אטינגר: כאשר יש מצבים של הגדלת מכסות – רק בשנה שעברה, למשל, היתה למשרד הגדלת מכסות.
ערן אטינגר: חלק הארי של ההגדלה הלך לקיימים, כפי שמתבקש פה, וחלק הלך לחדשים.
ערן אטינגר: אנחנו חושבים שזה מענה הולם לבעיה.
ערן אטינגר: הפרטים של ההקצאה לקיימים ולחדשים – ייקבעו בתקנות.
ערן אטינגר: כלומר, הדיון שעולה פה, מספרים ואמות מידה מפורטות – יבוא יומם ברמת התקנות.
ערן אטינגר: אני חושב שזה מענה לעניין הזה.
ערן אטינגר: במענה להערה של אריאל עמינצח, עורך הדין של "תנובה", אני מודה שאני לא מבין את החשש.
ערן אטינגר: יש הגדרה של מוצר חלב.
ערן אטינגר: מה שאיננו מוצר חלב, ואלה המוצרים שעליהם דיבר אריאל – הם בכלל לא בחוק.
ערן אטינגר: אין למועצת החלב בכלל סמכות לעסוק בהם, ולגבי מוצרי חלב הובהר במפורש, בהסכמה אתכם, ובמענה להערות שלכם, באותם שני סעיפים קטנים ב- 11(ב) שהמועצה לא תוכל לתת הוראות של ויסות באמצעות - - רק בהסכמתכם.
ערן אטינגר: לכן בעיניי לחשש אין בסיס.
ערן אטינגר: כנראה לא העליתם את זה עד היום ואם אתם צריכים את זה לפרוטוקול - -
קריאה: מכיוון שזה לא ברור - -
ערן אטינגר: אז אנחנו נבהיר פה, לפרוטוקול, שהמועצה – לטעמי גם אין לה סמכות ואין לה כוונה לעסוק באותם מוצרים מוגמרים שאינם מוצרי חלב, ואני אומר שוב - -החוק קובע רף מינימום.
ערן אטינגר: מתחת לזה אין בכלל סמכות.
ערן אטינגר: ולגבי מה שיש סמכות, הובהר בסעיפים הקטנים שזה ייעשה רק בהסכמתכם.
ערן אטינגר: חבל.
אריאל עמינצח: כיוון שזו לא רשימה סגורה של תקנות, כי כתוב בין השאר, בתחילה של הסיפה, ש - -ויתרנו, אז אנחנו רוצים רק שיהיה ברור בתוך החוק עצמו, ואם כולנו מסכימים על העיקרון, גם על העיקרון שאמרו מ "טרה" גם מוסכם – אז אנחנו רוצים שיהיה ברור שמוצרי חלב ומוצרים מוגמרים אחרים, ננסח את זה יחד שיהיה ברור שלא מדובר - -
אתי בנדלר: מוצר חלב מוגמר – הוא נכנס להגדרה של מוצר חלב?
אריאל עמינצח: החוק מגדיר בסעיף 2 מוצר חלב כמוצר ש- 50% או יותר ממשקלו הוא על בסיס -- מה יקרה אם יש מוצר חדש, שאני לא יודע אם הוא קיים, ויש בו רק 45%?
אריאל עמינצח: יש מוצרים כאלה, והשאלה אם מועצת החלב מווסתת באמצעותם את משק החלב, בעצם.
אריאל עמינצח: הוא נכנס להגדרה של מוצרים שהמחלבות מייצרות ויכול להיות שיהיה מצב שבו מועצת החלב תבקש או תרצה לווסת עודפים או חוסרים באמצעות הוראות בעניין יצורם.
אריאל עמינצח: לכן, כיוון שעורך הדין אטינגר הצהיר לפרוטוקול שאין בכלל סמכות, אז אין פה שום בעיה להוסיף את המילים האלה.
אריאל עמינצח: חשבתי שזו הערה טכנית לגמרי.
אתי בנדלר: תשקלו את התיקון.
אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שעדיין לא ירדתי לכל הדקויות של העניין הזה, אבל אם משרד החקלאות מבין את טענותיכם ואין, בעצם, חילוקי דעות לגבי התוצאה הסופית, אז תראו אם יש מקום לשפר את הנוסח.
איציק בן דוד: כמה הבהרות לגבי הוועדה שריכזתי.
איציק בן דוד: קודם כל – עבודת הוועדה לוותה והיו חברים בה נציגי התאחדות מגדלי בקר, נציגי רפתנים, ההמלצות שלה, לרבות לנושא של מכסות מינימום, שימשו בסיס לאיזשהו מסמך כולל שמשרד החקלאות פרסם לפני שנתיים בנושא דפוסי התכנון בענף החלב, שיהוו, אני מעריך, כמובן גם בסיס לתקנות שייקבעו בהתאם.
איציק בן דוד: המסמך הזה הועמד לשימוע באתר המשרד.
איציק בן דוד: אני יודע שהתאחדות מגדלי בקר פנתה לכל היצרנים והזמינה אותם לעיין במסמך הזה.
איציק בן דוד: כל ההערות שנשמעו פה לא נשמעו - - לעצם העניין של מכסות מינימום – הוועדה גם קבעה נוסחה לחישוב מכסת המינימום.
איציק בן דוד: צריך לזכור שמכסה, או מכסת מינימום, אמורה לתת מענה לפרנסה של משפחה אחת, לפי שכר ממוצע במשק, לא לתת מענה, עם כל הצער וההבנה והכאב, למספר משפחות, אלא באמת – מכסה נועדה לתת מענה השתכרות למשפחה אחת, לפי שכר ממוצע במשק.
איציק בן דוד: אני רוצה לחזור לעניין שאמר היועץ המשפטי – הנושא של לרבות קביעת מכסת מינימום, נושא של תקנות שיובאו לאישור הוועדה הזו – זו תפקידה של ועדת המכסות, וועדת המכסות, שיהיו בה משקיפים מטעם המגדלים, נציגי ארגוני מגדלים י וכלו להביע את עמדתם בנושא הזה.
איציק בן דוד: לכן אני חושב - -
ישראל חסון: הוא שאל שאלה מאד פשוטה: האם הנוסחה שלך מחלקת באופן שווה לכולם?
איציק בן דוד: עמדתי להגיע לזה.
איציק בן דוד: אני אענה: קודם כל, הנתונים שמסר שייקה דרורי מדברים בעד עצמם.
איציק בן דוד: חוץ מזה, נקבע עקרון שבכל עת שיש תוספת מכסות, שמתבקשת מעליה בביקוש למוצרי החלב, וזה הקריטריון היחידי – אנחנו לא יכולים לתת מכסות חלב אם אין ביקוש.
איציק בן דוד: 80% מתוספת המכסות הזו ניתנת באופן שוויוני לכל היצרנים, ו – 20%, עלפי שיקולים של שר החקלאות, שמחר יבואו לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, ניתנים ליצרנים חדשים.
איציק בן דוד: אנחנו לא יכולים להימנע ממצב של אוטובוס סגור, ואנחנו חייבים, על פי פסיקה של שופט בעבר, כניסה של יצרנים חדשים, ואישרנו את זה בשנתיים האחרונות – למתן פתרון של בעיות אזוריות, מעת לעת עולה הצורך לתת פתרון לבעיות אזוריות, כמו במקרה של עוטף עזה, למשל, וכמו כן – ה-20% האלה מיועדים להשלמה, להגדלה או לדיפרנציאציה להגדלת מכסות מינימום.
ישראל חסון: כמה יוצא באופן ממוצע בארבע השנים האחרונות ה- 20%?
ישראל חסון: מה ההיקף שלהם?
קריאה: בשנה האחרונה זה היה 4 מיליון.
ישראל חסון: זאת אומרת, על איזו דלתא אנחנו עובדים כשאנחנו מדברים על 264 מגדלים?
ישראל חסון: אני עושה את החשבון מהר.
ישראל חסון: ברור לי לגמרי עד כמה אתה יכול לתמרץ עוד.
ישראל חסון: תראה, יש פה שאלה שאנחנו מציבים אותה.
ישראל חסון: אנחנו רוצים לעזור לכם לשמור על התכלית הראויה.
ישראל חסון: אנחנו רוצים לעזור לכם לקדם את החוק הזה.
ישראל חסון: יושבת פה הוועדה ואומרת: שמענו את כולם, אני מניח שזה לא רק ממשוב פרזון, אלא יש 260 ומשהו איש כאלה.
ישראל חסון: בוא תגיד לי איך אתה לוקח את ה – 20%, הופך אותם ל – 40% לשלוש שנים ומיישר לי קו.
איציק בן דוד: זה נושא שבחוק ועדת המכסות יכולה לדון בו.
איציק בן דוד: בהחלט – תצא פה קריאה לוועדת המכסות.
איציק בן דוד: המסר הובן.
קריאה: אבל זה לא בחוק.
ישראל חסון: אנחנו מקיימים כאן דיון במשך שעה על שני דברים שאתם צריכים רק להגיד, ואנחנו יודעים להמשיך להתקדם - -
יצחק וקנין: תאמינו לי שאנחנו יודעים לעשות את זה יותר מהר מכם.
יצחק וקנין: לסיים את הדבר הזה זו לא בעיה.
שייקה דרורי: אז בואו נתקדם.
ישראל חסון: אני אומר לך שזה שאתה לקחת 20% זה לא עונה לרוח הדברים שהוועדה פה אומרת, ואני אומרת לך שאם אתה לא תגיד לי - -
קריאות: איפה זה מופיע בחוק?
ישראל חסון: אני יודע שזה לא מופיע, אבל לו יש דרישה למכסת מינימום.
ישראל חסון: אני יכול לעגן את זה בחוק או בתקנות.
אופיר אקוניס: אנחנו עדיין במכסת המינימום, בוויכוח?
אופיר אקוניס: אני הבנתי את העיקרון.
שייקה דרורי: שתי תשובות: אל"ף, כל הנושא הזה, כפי שאמרתי – באנו עם ידיים נקיות מאד, לפחות ככל שזה נוגע למועצת החלב, אני לא ממשלה – זה ימשיך להיות ככה, להגדיל את ה - - כי זה אינטרס של הענף.
שייקה דרורי: הדבר האחר שאני רוצה להגיד, כהערה, ואינני מחוקק – אבל ענף החלב הוא ענף מורכב מאד.
שייקה דרורי: החוק הזה הוא כבר 44 סעיפים.
שייקה דרורי: אם רוצים את כל הדברים להכניס פה לחוק, - - ולכן אני מבין את הכאב שלהם אבל זה נושא לתקנות זה לא נושא לחוק.
אתי בנדלר: יורשה לי לכפור בתשובה שלך, אם הוועדה רוצה שבסעיף המסמיך, בסעיף 11(א)(1), כשמדברים על עקרונות לחלוקת המכסות, ייקבע גם – ובלבד שלא יחולק פחות ממכסת מינימום שתיקבע – זה משפט מאד קצר וזה לא עוד 4 סעיפים, וייתכן שזה פתרון לא פחות חשוב - -
יעקב בכר: איפה את מציעה לקבוע את מכסת המינימום, פה?
אופיר אקוניס: לא – אנחנו שומעים את הרציונאל.
אופיר אקוניס: כן, יש הצעות להכניס את זה לכאן.
אופיר אקוניס: אחד מהרעיונות של פנחס היה להכניס את זה לחוק.
יעקב פנחס: החוק נועד בראש ובראשונה לשמור על מכסות החלב, אבל איפה אני צריך מכסת חלב אם היא מינימום, שהיא לא מסוגלת לקיים אותי.
יעקב פנחס: אם היום אני לא מסוגל להתפרנס ולהתקיים ממכסת מינימום, מה ייתן לי אם ישמרו לי אותה לעוד 10 שנים?
יעקב פנחס: אני גם ככה לא מתקיים מזה היום.
אתי בנדלר: מאד פשוט – סעיף 11(א)(1) מדבר על עקרונות לחלוקת מכסות ובין העקרונות האלה אפשר להוסיף גם – הבטחת מכסת מינימום, ולעניין זה – מכסת מינימום כפי שתיקבע על ידי המועצה ובלבד שתבטיח קיום נאות ל - -
אופיר אקוניס: כמה ביקשתם?
קריאות: בלי מספר.
אופיר אקוניס: האם יש הסכמה של הממשלה להכניס - -
רחמים אליהו: אל"ף, יש את הדו"ח הלא כתוב, של רחל בוצ'ק, שקובעת מה זו מכסת מינימום ומה מחיר המטרה.
רחמים אליהו: היא אומרת שמכסת המינימום היא 600 אלף ליטר למשק המשפחתי.
רחמים אליהו: הבוסים שלה לא נותנים לה להוציא את הדוח הזה.
רחמים אליהו: דבר שני- כאן מסתירים מהוועדה את החלוקה האחרונה של מכסת החלב.
רחמים אליהו: לקחו 6,5 אלף ליטר וחילקו לכולם, גם לקטנים וגם לגדולים.
רחמים אליהו: היו כאן מכסות פיקטיביות.
רחמים אליהו: יש בחור שיושב על 6 מכסות אז הוא קיבל 40 אלף ליטר, ואני קיבלתי 6,500 ליטר.
רחמים אליהו: זה ההבדל.
רחמים אליהו: הם לא רוצים לפתוח את כל הנושא הזה, של הדברים.
רחמים אליהו: הם רוצים להמשיך עם ועדת בן דוד.
רחמים אליהו: מה שהיה הוא שיהיה.
ישראל חסון: לפי דעתי אתה עושה טעות.
ישראל חסון: אני אסביר לך למה – אני לא אנהל פה ועדת חקירה.
ישראל חסון: אני אשמע אותך, אשמע עוד שלושה ובסוף אני לא אפסוק, כי אני לא שופט פה.
ישראל חסון: אני צריך להבטיח, כמוש אמרה פה היועצת המשפטית, כמו שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ.
ישראל חסון: מאחר והתכלית הראויה של החוק הזה, חלק מזה זה פיזור, חלק מזה – זה שמירה ויכולת יצור, וכן הלאה, בטח בתחום המכסות, אז אני רוצה להבטיח את קיומם של ה- 264 האלה.
ישראל חסון: שאלנו אותם אם ניתן באמצעות תוספת כזו להבטיח שמביאים אותם למכסת מינימום.
ישראל חסון: התשובה שלהם היתה כן.
ישראל חסון: מה אתה רוצה יותר מזה?
ישראל חסון: אז תודה רבה, ואמרתי לך: דלג.
ישראל חסון: כל המוסיף –גורע.
אופיר אקוניס: אני הבנתי שברבע שעה שלא הייתי שגם אתה, וגם חבר הכנסת וקנין חושבים שיש מקום להכניס סעיף שמדבר על מכסת מינימום למען קיום נאות – שמבטיח קיום נאות?
אופיר אקוניס: זה היה הנוסח?
אופיר אקוניס: הממשלה מוכנה לנסח?
אופיר אקוניס: אז אנחנו בחלק מסעיף 11 התקדמנו, והסעיף הזה יוכנס ויובא לפה לקראת הישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: דבר שני - היתה הערה של "תנובה" לגבי מוצרי חלב ומוצרים מוגמרים אחרים, שאתם מבקשים לנסח מחדש, לתקן את הניסוחים.
אופיר אקוניס: מה היתה עמדת הממשלה?
ערן אטינגר: אני אחזור על מה שאמרתי קודם – להבנתנו, אין לנו מחלוקת עקרונית עם "תנובה".
ערן אטינגר: אין שום כוונה לתת הוראות -- מוצרי חלב, לא כאלה שיש בהם יותר מ – 50% וכאלה שיש בהם פחות.
ערן אטינגר: לגבי אלה שנכנסים להגדרה של מוצר חלב, יש הבהרה מפורשת שהמועצה לא תיתן בסעיף 11(ב) הוראות, אלא בהסכמת המחלבה הנוגעת בדבר.
ערן אטינגר: כאן עולה חשש לגבי מוצר שבכלל איננו בגדר מוצר חלב.
ערן אטינגר: להבנתי - -
קריאה: פחות מ- 50%.
ערן אטינגר: לכן, - - אין בכלל סמכות בדבר.
ערן אטינגר: אני לא מבין את החשש.
ערן אטינגר: אבל להבנתי, גם "תנובה" מסכימה שנצביע על הסעיף הזה, ואם נגיע למסקנה שצריך להבהיר את זה, נחזור לוועדה.
ערן אטינגר: אני לא מצליח להבין את החשש.
ערן אטינגר: לדעתי, למועצה אין סמכות לגבי מה שאיננו מוצר חלב.
דוני טולדנו: חלב בגלידה?
דוני טולדנו: בגלידה יש פחות מ- 50%, מותר לשים בה חלב מחוץ למכסה?
ערן אטינגר: במענה להערות שלכם – הבהרנו במפורש שמתן - -למחלבות בנוגע למוצרי חלב יהיו בהסכמת המחלבות.
ערן אטינגר: ברור שאין דרך אחרת להבין את החוק הזה.
ערן אטינגר: אם המועצה תרצה לתת לכם הנחיות לגבי מוצרים שאינם מוצרי חלב, היא בוודאי צריכה את ההסכמה שלכם.
ערן אטינגר: בעיניי בכלל אין לה סמכות לעשות את זה.
אתי בנדלר: אמרתי שאני לא יורדת עד הסוף לדקויות של העניין.
אתי בנדלר: ייתכן שמה שיפיס את דעת "תנובה", ומר אטינגר - תשקול אם יש מקום להכניס את זה לנוסח, שלעניין פסקאות (3) ו – (4) בסעיף 11 – "מוצר חלב, לרבות מוצר חלב שהחלב הגולמי מכיל פחות ה-50%", או משהו כזה.
אתי בנדלר: תשקול אם יש מקום להוסיף את זה.
יאיר וייל: אני הבעלים והמנכ"ל של "גבינות הכפר", בין היתר.
יאיר וייל: עוד הערה קטנה – מדובר פה בהרחבה על יצרנים קטנים.
יאיר וייל: אני רוצה לדבר על מחלבות קטנות.
יאיר וייל: יש פה סעיף 11(2), שמאפשרת ניוד של חלב בין יצרן שזה רפתן לבין מחלבה.
יאיר וייל: המציאות הקיימת היום היא שיש מגבלה באיזה תאריך אפשר להעביר חלב.
יאיר וייל: אפשר להעביר חלב בין יצרן למחלבה אך ורק ב-1 בינואר כל שנה.
יאיר וייל: מאחר וזה כך, ולפי המנגנון הקיים היום צריך להודיע על כך חודשיים מראש, במצב הנוכחי, אם עושים הסכם לשלוש שנים, שמתחיל בפברואר, יוצא מצב שהיצרן, הרפתן, סיים את החוזה של שלוש שנים ב- 1 בפברואר, אבל הוא צריך להמשיך לספק - -הוא לא יכול לעבור, הוא יכול לעבור רק ב- 1 לינואר, של השנה הבאה.
יאיר וייל: אז הוא צריך להמשיך לעבוד 10 חודשים או 11 חודשים מול אותה מחלבה, כשאין לו חוזה.
יאיר וייל: זה מצב בלתי אפשרי, בעצם.
יאיר וייל: הוא מפריע לניוד.
יאיר וייל: צריך להיות שכל ההסכמים יחולו - צריך להיות שההסכם יהיה חופף לתאריך שמותר בו לעבור, אחרת יהיה מצב, וזה בלתי אפשרי ליצרן, שהוא קשור עם מחלבה עוד 10 או 11 חודשים והוא צריך להודיע להם מראש שהוא צריך לעזוב אותם עוד שנה וחצי.
יאיר וייל: זה בלתי אפשרי.
יאיר וייל: לחלופין אני מציע שאת המנגנון הזה, את התקנות האלה, יקבעו בהסכמה של מועצת החלב.
יאיר וייל: מועצת החלב זה בדרך כלל המחלבות הגדולות.
יאיר וייל: לפחות לשתף גם את המחלבות הקטנות בהתכנסות הזו.
אופיר אקוניס: כיוון שאנחנו לא עומדים להצביע, כי שוב גילינו מחלוקות, גם בסעיף 11 על שני חלקיו, ואני מבקש מהממשלה להביא - - אני מציע שנשמע את ההערה וגם את ההערה שלך לסעיף 11 (2)- גם לדבר הזה שהממשלה תביא נוסח.
אופיר אקוניס: שההידברות ביניכם תהיה מחוץ לחדר.
דניאלה גרא: יש לי רק הערה לעניין מכסות המינימום, משהו שחשוב לשים אליו לב – עניין המגדלים החדשים.
דניאלה גרא: אם אתה קובע מכסת מינימום גבוהה אז יותר קשוח להיכנס לסיפור הזה.
דניאלה גרא: אולי כדאי לשקול מדיניות או לקבוע - -
יעקב בכר: לשיקול דעת של מועצת החלב.
דניאלה גרא: אם יש מכסת מינימום אחת – זו ההצעה לפי שהבנתי – אז זה בעייתי.
דניאלה גרא: אפשר להגיד שיש כל מיני סייגים לחדשים, אפשר לחשוב על זה.
אתי בנדלר: שיכול להיות שיהיו מכסות מינימום שונות ליצרנים שונים – חדשים או ותיקים.
אופיר אקוניס: תנסחו.
אופיר אקוניס: על סדר היום צו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (הפעלת רכב מנועי בבנזין) (הוראת שעה) (תיקון), התש"ע-2010, בדבר הפסקת השימוש והמכירה של בנזין 96 אוקטן בכלי רכב.
אופיר אקוניס: אני מבין שאלה שני צווים שונים למרות שזה כמעט אותו הדבר.
לאה ורון: כן, זה תיקון וזאת הוראת שעה.
אופיר אקוניס: אנחנו יכולים לאחד את זה?
אתי בנדלר: רצוי.
אתי בנדלר: זה אותו נושא.
אופיר אקוניס: משרד התשתיות, זה לבקשתכם אם אינני טועה.
חן בר-יוסף: כן.
חן בר-יוסף: העילות להפסקת השימוש בבנזין 96 הן ירידה דרסטית שכבר הצבענו עליה בפני הוועדה, במספר הרכבים שצריכים את הדלק הזה.
חן בר-יוסף: כמובן כתוצאה מזה, יש ירידה בכמויות שנמכרות.
חן בר-יוסף: מדובר על ירידה שעוד קודם לשנת 2009 הייתה ירידה של 30 עד 45 אחוזים כל שנה בצריכה של המוצר.
חן בר-יוסף: הגענו לרמה שהיום הביקושים למוצר הזה היא 2 אחוזים.
אופיר אקוניס: 2 אחוזים מכלל המשתמשים?
חן בר-יוסף: מכלל הביקושים לבנזין בישראל, כאשר 2 אחוזים אלה, המספר אפילו מועצם קצת כיוון שמתוך 2 האחוזים האלה למעשה רק חצי אחוז נמכר בישראל ועוד אחוז וחצי נמכרים ביהודה ושומרון.
חן בר-יוסף: לכן הנחת העבודה היא – וכך גם על פי נתוני משרד התחבורה שקיבלנו – שמדובר על 4,000 כלי רכב בלבד.
חן בר-יוסף: מצד שני, התשתית שמשמשת את זה, ההובלות, היא מאוד כבדה וגדולה.
חן בר-יוסף: לכן התהליך המדורג אותו אישרה הוועדה, בו יופסק התיסוף המרכזי של התוסף האשלגני שמתאים לרכבים האלה, וזה הופסק לפני יותר משנה, ובנוסף הוסר הפיקוח מהמחיר, ירדה הכמות ב-50 אחוזים מאז התהליך הזה בוצע והגענו לכמויות עליהן אנחנו מדברים היום.
חן בר-יוסף: מבחינת המוצר, זה סוף העידן שלו.
חן בר-יוסף: התחליף שמוצע לבעלי כלי הרכב הוא שימוש בבנזין 95 אוקטן עם תוסף אשלגני שהם מוסיפים בעצמם.
חן בר-יוסף: מדובר על 4,000 כלי רכב.
חן בר-יוסף: נמצא כאן גם נציג המשרד להגנת הסביבה.
חן בר-יוסף: התחיל תהליך ומנגנון שמאפשר גריטת כלי רכב בתשלום ממשלתי.
חן בר-יוסף: אתה יכול לבוא עם הרכב הישן שלך ולקבל עליו כסף מהמדינה על כך שגרעת אותו.
אופיר אקוניס: כמה מקבלים?
אמיר זלצברג: 3,000 שקלים.
חן בר-יוסף: אנחנו מדברים על רכבים ששנת הייצור שלהם היא לפני שנת 1994.
אופיר אקוניס: כמה רכבים כאלה נגרטו?
משה קירמאייר: כמעט 6,000.
אתי בנדלר: מתוך כמה?
משה קירמאייר: מתוך 30 אלף.
אופיר אקוניס: תזמינו אותם.
משה קירמאייר: הזמנו את כולם.
אופיר אקוניס: אני לא ידעתי על כך.
אופיר אקוניס: כאזרח לא ידעתי שהממשלה משלמת 3,000 שקלים עבור מכונית כזאת.
לאה ורון: איך זה עומד ביחס למחירון של הרכב?
אופיר אקוניס: המחיר נמוך יותר.
משה קירמאייר: כ-6,000 בעלי רכב החליטו כן למכור את הרכב שלהם.
אופיר אקוניס: אבל יש רכבים משנת 1994 שעדיין עולים יותר מ-3,000 שקלים.
משה קירמאייר: אני רוצה לסייג.
משה קירמאייר: תוכנית הגריטה מיועדת לכלי רכב משנת ייצור 1990 ומעלה, אבל בנזין 96 מיועד לכלי רכב שאין להם ממיר קטליטי ויש כלי רכב כאלו משנת 1994 ואחורה.
דוד נמרי: זה לא נכון.
דוד נמרי: אתה אומר דברים לא נכונים.
משה קירמאייר: אם אתה חושב כך, בסדר.
חן בר-יוסף: למעשה זה באמת סוף של תקופה.
לאה ורון: העובדה היא ש-6,000 בעלי רכבים מכרו אותם.
אופיר אקוניס: מתוך 30 אלף.
חן בר-יוסף: שוב, ה-30 אלף הם לא המספר של הבנזין 96.
חן בר-יוסף: 30 אלף, אלה רכבים משנת 1990 ומטה שעדיין יש להם טסט בתוקף.
חן בר-יוסף: אלה 30 אלף הרכבים.
חן בר-יוסף: אנחנו מדברים כאן על שתי קבוצות ייחוס שונות.
חן בר-יוסף: הקבוצה אליה אנחנו מתייחסים או מה שנותר ממנה, 4,000 כלי רכב.
חן בר-יוסף: נציג צה"ל אתו דיברנו, ויש להם לא מעט כלי רכב בימ"חים שצריכים בנזין 96, אמר לנו שהם בשנתיים האחרונות משתמשים בבנזין 95 עם התוסף האשלגני ומסתדרים יפה מאוד והרכבים שלהם ממשיכים לעבוד ולפעול.
חן בר-יוסף: לכן אין כל מקום להעמסה הזאת בין על התשתיות, בין על הציבור, שיצא שמשלם יותר וכנראה גם שלא לצורך.
חן בר-יוסף: בבדיקה שעשינו, מתוך הכמויות שנצרכות בישראל, הכמות שנצרכת פר כלי רכב כזה היא סדר גודל של 260 ליטרים בחודש כאשר הנחת העבודה והבדיקות שיש לנו, והנתונים מאיכות הסביבה, מראים שכנראה רכב כזה לא צורך יותר מ-100 ליטרים בחודש.
חן בר-יוסף: זה אומר שיש אנשים שצורכים את ה-96 סתם וללא צורך ומשלמים עליו מחיר גבוה.
חן בר-יוסף: כל האינדיקציות, כל האיתותים, כל המסרים הממשלתיים שיצאו אליהם, כולל מכתבים לבעלי כלי הרכב שיעזבו את המוצר ושיתאימו את מה שהם צריכים, לא עזרו.
לאה ורון: בנזין 96 יותר יקר מבנזין 95?
קריאה: מאז הוסר הפיקוח, כן.
אתי בנדלר: מר בר-יוסף, ברקע ובדברי ההסבר המפורטים שצורפו למכתבך אל השר, בסעיף 2, אתה כותב שמדובר על כ-4,000 כלי רכב בלבד מהם רבים שעל פי הוראות יצרן הדלק יכולים להשתמש בבנזין 95, אבל מה עם האחרים שאינם יכולים?
חן בר-יוסף: לגבי האחרים שאינם יכולים.
חן בר-יוסף: שוב, אנחנו מדברים כאן על התחלופה, או למעשה הוראות היצרן המקוריות אל מול מה שהאדם יתדלק וזה חוזר שוב לדוגמה שנתתי ממערכת הביטחון.
חן בר-יוסף: כאשר ביררנו את נושא הוראות היצרן עם משרד התחבורה, אמרו לנו שהוראות יצרן הרכב ניתנו לרכב עת יצא מפס הייצור, הם פנו אל יצרני הרכב לשאול אותם מה הם אומרים על הרכבים שלהם שהם משנת 1994 שבזמנו אמרו שהם צריכים בנזין 96, ונאמר להם שהיום הם לא אומרים שום דבר על רכב בן 15 שנים כי אין להם מושג מה הוא עבר, איזה מנוע יש לו, מה קורה במכלולים ובכל התהליך שלו, וזה כבר לא רכב שבכלל הם אומרים עליו משהו היום.
חן בר-יוסף: הרכבים בני 15 שנים, הוראות היצרן המקוריות הן לא לגמרי רלוונטיות.
חן בר-יוסף: עוד דבר שאפשר להוסיף כאן הוא שמבדיקה שערכנו – אנחנו הרי דוגמים, שוב, בעקבות חוק שאושר כאן בוועדה, את כל תחנות הדלק בישראל – ומתברר שמרבית הפעמים בנזין 95, כדי להיות בטוחים שהם עומדים בתקני 95, האוקטן שלו יותר גבוה מ-95.
חן בר-יוסף: כמובן שלפי הצו המינימום הוא 95, אבל בתוצאות מעבדה בלמעלה מ-3,000 דגימות, רואים שהממוצע הוא גבוה מ-95.
חן בר-יוסף: רכב בן 15 שנים, הצפי הוא שלא תהיה לזה שום השפעה על הרכב.
חן בר-יוסף: אני לא מהנדס רכב, אבל נמצאים כאן נציגים של משרד התחבורה שיכול להיות שיוכלו לומר את זה יותר טוב ממני.
חן בר-יוסף: אני מזכיר שיש כאן נזק אחר והנזק האחר הוא כמובן תוספת עלויות, תוספת תשתיות שהיא לגמרי מיותרת בסדר גודל כזה של כלי רכב, ויש ניסיון בנושא.
חן בר-יוסף: הניסיון הצה"לי הוא על הרבה כלי רכב והם אומרים שהכל בסדר כבר שנתיים.
אתי בנדלר: עדיין אתה מסייג את דבריך במכתבים.
אתי בנדלר: במכתבך אל השר מיום ה-9 במאי, בסעיף 5, אתה אומר ש"מניעת הפגיעה הכלכלית באנשים תמימים והפנייתם לרכישת בנזין 95 אוקטן אשר יכול לשמש אותם באופן כמעט מלא ובמחיר סביר".
אתי בנדלר: זאת אומרת, אתה עדיין מסייג את דבריך בכל המקומות שמא יש בכל זאת כלי רכב שעלולים להינזק מהשימוש בבנזין אוקטן 95, בתוספת אשלגן כמובן?
חן בר-יוסף: אם נחזור שוב לדברים שלי בסעיף 2, הזכרנו את הוראות יצרן הרכב.
אתי בנדלר: הוראות יצרן, זה מה שהיצרן אמר.
חן בר-יוסף: מי שבאמת מאוד מאוד מקפיד על מה שייכנס למנוע שלו, יכול בעצם לבצע ערבוב או מהילה בין 95 ל-98.
חן בר-יוסף: מי שרוצה להיות סופר ודאי, לא יודע אפילו איך נגדיר את זה, יכול לעשות זאת.
חן בר-יוסף: אני לא בטוח שיש אפילו מהנדס שימליץ לו לעשות את זה, אבל הוא יכול לקחת 95 ו-98 בתרכובת של 75-25 אחוזים.
חן בר-יוסף: אני לא מכיר הרבה מהנדסי רכב או הרבה מכונאים שיאמרו שזה מה שהוא צריך לעשות אבל אם מישהו מאוד מאוד רוצה, יכול לעשות את זה למרות שאני לא חושב שזה מחויב ואני לא הייתי ממליץ על תהליך כזה, אבל אני לא מהנדס רכב.
אופיר אקוניס: אהוד פלג.
אהוד פלג: המועצה הישראלית לצרכנות מברכת על הצווים שמוצעים היום על ידי משרד התשתיות.
אהוד פלג: כזכור, לפני כשנה, המועצה חשפה בתחקיר שהיא ערכה בתחנות דלק, בדגימות אקראיות, את העובדה שבעצם דלק 95 ו-96 נמכרים בהבדלים שאינם הבדלים אוקטניים אלא הבדלים במחיר כאשר על פי חוות דעת של מהנדסי רכב, אין צורך, לאחר שהוצאה העופרת ולאחר שהוצא התוסף האשלגני, בדלק 96 משום שדלק 95 בתוספת התוסף האשלגני עונה על הדרישות של המנוע באותן מכוניות שעדיין זקוקות לו.
אהוד פלג: אנחנו פנינו למשרד התשתיות על מנת שיפעל לביטול דלק 96.
אהוד פלג: במהלך השנה האחרונה התקיימו מגעים שונים עם משרד התשתיות ואנחנו שמחים לראות היום את התוצאות של המגעים האלה ואת הצווים שמוגשים היום לוועדה.
אהוד פלג: יחד עם זאת, הצווים האלה, שאנחנו כמובן בעד אישורם, מקצים תקופה של שישים ותשעים ימים בהתאמה לצורך כניסתם לתחולה של הוראות הצווים.
אהוד פלג: כלומר, לגבי הצרכנים ומנקודת המבט של הצרכן, במשך שלושה חודשים מיום פרסום הצווים, עדיין ימשיכו לשווק דלק 96 במחיר שהוא יקר בכ-70 אגורות מדלק 95, בשעה שאין חולק – והיום אין חולק גם אליבא דמשרדי התחבורה והתשתיות – שאין צורך בדלק הזה מבחינת המכוניות.
אהוד פלג: כלומר, ההבדל היחיד יהיה 70 אגורות יותר שישלמו אותם הצרכנים.