GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד פלג: על כן אנחנו מבקשים, ופנינו בעניין הזה ב-20 ביוני לכבוד שר התשתיות עוזי לנדאו, שבתוך הצווים יוכנס גם תנאי שהצווים אמנם יישארו עם הקצאות הזמן הנוכחיות, אבל מיום פרסומם יותר לשווק דלק 96 בתחנות דלק רק במחיר של דלק 95.
אהוד פלג: אין שום הצדקה לשוני במחיר בין שני סוגי הדלקים.
אתי בנדלר: אתה רוצה להחזיר את זה לפיקוח?
אהוד פלג: לא להכניס לפיקוח כלום.
אהוד פלג: במסגרת הצו שקובע איסור על המשך שיווק דלק 96, יוכנס סייג שיאמר שהאיסור הזה ייכנס בתוך תשעים ימים ובלבד שהחל מיום פרסומו יימכר הדלק הזה באותו מחיר של דלק 95.
אהוד פלג: אין שום הצדקה מבחינה צרכנית, מבחינת ההגינות ומבחינת התמורה בעד הכסף שיהיה הבדל במחיר.
לאה ורון: במשך אותם שלושת החודשים?
אהוד פלג: במשך אותם שלושת החודשים.
לאה ורון: במשך אותם שלושת החודשים המחיר של 96 יהיה גם הוא בפיקוח.
לאה ורון: זה מה שאתה מציע?
אהוד פלג: יהיה אותו מחיר כמו דלק 95.
אהוד פלג: דלק 95 היום בפיקוח, דלק 96 איננו בפיקוח, הפער במחירים עולה לכדי 70 אגורות עבור מוצר שבמהותו הוא אותו מוצר בדיוק.
אהוד פלג: אין שום הצדקה לעניין הזה.
אהוד פלג: יש בסמכות השר להכניס את הסייג הזה.
אהוד פלג: בדיוק כפי שהוא הכניס את העובדה שתוקף הצו ייכנס 90 ימים מיום פרסומו, הוא יכול להכניס את העובדה שהמחיר יהיה התנאי להמשך שיווק מיום ראשון בתוך תקופת 90 הימים האלה.
אתי בנדלר: איך הוא יעשה את זה?
אהוד פלג: אני אסביר.
אהוד פלג: יש לו סמכות לאסור כליל את המשך שיווקו של דלק 96.
אהוד פלג: הטיעון שלנו הוא שלשר יש סמכות לאסור כליל על שיווקו של דלק 96, וזה מה שהוא עושה בצו.
לאה ורון: לא, הוא פנה לוועדת הכלכלה על מנת שתאשר לו לאסור כליל על שיווקו של דלק 96.
אהוד פלג: נכון.
אהוד פלג: הכל באישור ועדת הכלכלה.
אהוד פלג: אם לא הובן מדבריי, אכן, הכל באישור ועדת הכלכלה.
אהוד פלג: אלא מה, עד כמה שאני מבין, ועדת הכלכלה היום יכולה לאשר או לא לאשר את נוסח הצו שמונח בפניה.
אהוד פלג: אנחנו פונים ומבקשים, במסגרת משאים ומתנים שראינו כבר כמוהם בהליכים האלה, ולכן פנינו גם לפני שמונה ימים לשר בעניין הזה אבל לצערי לא קיבלנו תשובה, שכשם שיש לו סמכות, והייתה לו סמכות תיאורטית לאסור מיום פרסום הצו את המשך השיווק של הדלק, הוא נתן שלושה חודשים זמן היערכות לתחנות הדלק, הוא יכול לתת את הסייג הזה, את התנאי הזה, בתנאי שהדלק יימכר באותו מחיר בו נמכר דלק 95.
לאה ורון: המשרד בדק את הפנייה של מר פלג?
חגית אייזנמן מלכה: אנחנו לא מכירים את זה.
אהוד פלג: הפנייה אושרה בלשכת השר ב-20 ביוני.
חן בר-יוסף: יכול להיות.
חן בר-יוסף: האינסטנציה בה מאשרים מחירים מפוקחים, למיטב הבנתי זאת ועדת המחירים.
חן בר-יוסף: הנושא הזה של הסרה מפיקוח כחלק מהוצאה הדרגתית של מוצר מהשוק, זו הנקודה השנייה, עבד טוב.
חן בר-יוסף: אמנם לא הייתי בתפקיד, אבל בבנזין 91 זה היה.
חן בר-יוסף: ללכת ולעשות זיגזג, להסיר פיקוח ולהחזיר לפיקוח, זה דבר לא ממש מבורך.
חן בר-יוסף: כמובן שאני בטוח שכל אזרח נבון יכול בכל רגע נתון, לא לחכות לצו אלא לקנות 95.
חן בר-יוסף: הצו מדבר על התחנות אבל כל אזרח יכול מחר להתחיל לקנות 95.
חן בר-יוסף: זאת בעצם האמירה שיוצאת מכאן.
חן בר-יוסף: לכו, קנו 95, תוסיפו את התוסף וזה בסדר גמור.
חן בר-יוסף: זאת האמירה שיוצאת מכאן ואני חושב שזאת המטרה וכך נוציא את זה החוצה.
חן בר-יוסף: להיכנס עכשיו לתהליך של תמחור, למרות שיכול להיות שתוצאתית המוצר דומה, אבל התהליך שלו לצערנו הוא אחר.
חן בר-יוסף: הוא יוצא מבית זיקוק כ-96 כי הוא עומד בקריטריונים של 96 בוודאות והוא יוצא בנפרד בתור 95.
חן בר-יוסף: המכליות נפרדות.
חן בר-יוסף: המכלים בתחנות נפרדים.
חן בר-יוסף: אני צריך ללכת ולעשות עבודה תמחירית מאוד מאוד מפורטת כדי להגיע למחיר המפוקח שצריך להיות ל-96.
חן בר-יוסף: כל זה בשביל שלושה חודשים?
חן בר-יוסף: אני לא אגיע בזמן.
דוד נמרי: שמי דוד נמרי ואני בעצם התחלתי לגלגל את הסיפור הזה בתקשורת.
דוד נמרי: אני מתעסק עם זה עוד משנת 1994 או 1993, אז נכנס בנזין 95 לארץ.
דוד נמרי: משום מה הייתה הטעיה גדולה מאוד של הרשויות שקשרו את בנזין 95 לממיר הקטליטי.
דוד נמרי: אין קשר בין בנזין נטול עופרת לממיר קטליטי.
דוד נמרי: הרבה מאוד מכוניות, הרבה יותר ישנות, יכולות לנסוע חופשי לגמרי, כמו שהן נוסעות באירופה ובארצות הברית מ-1974 כאשר נוסעים על בנזין נטול עופרת.
דוד נמרי: חיברו כאן את הממיר הקטליטי ובנזין נטול עופרת, וזה קשר נכון וזה קשר בכיוון אחד בלבד.
דוד נמרי: מי שיש לו ממיר קטליטי, לא יכול לנסוע על בנזין עם עופרת, אבל מי שאין לו ממיר קטליטי, יכול בהחלט לנסוע על בנזין ללא עופרת.
דוד נמרי: זה היה מאוד לא ברור לאנשים ולדוגמה הכי פשוטה, כל הסוברו הישנים עד שנת 1994, סוברו לאונה, ויש עשרות אלפים בישראל, כולם באדיקות מלאה המשיכו להשתמש בבנזין 96 וזה היה פשוט מחוסר ידיעה.
דוד נמרי: אני גם מתעסק במכוניות עתיקות ואני בעצמי אספן מכוניות.
דוד נמרי: נתתי הרצאות במועדון ה-5, ואני לא חושב שיש מישהו היום במועדון ה-5 – ואני לא מייצג את מועדון ה-5 כאן – שמשתמש היום בבנזין 96.
דוד נמרי: כולם משתמשים בבנזין 95, חלקם הקטן בלבד מוסיף את התוסף האשלגני והרוב הגדול גם את זה לא צריך.
דוד נמרי: לכן אין בפועל אפילו לא מכונית אחת שצריכה את הבנזין 96 כפי שהוא נמכר היום, שהוא בנזין נטול עופרת זהה כמעט לחלוטין לבנזין 95.
דוד נמרי: לכן בפועל, בפרקטיקה של היום יום, הבנזין הזה פשוט מיותר.
דוד נמרי: אני אומר מה קרה, וכאן הנקודה הכואבת.
דוד נמרי: הפיקוח על המחיר הוסר, המסכנים שנוסעים במכוניות הישנות, שלא קוראים עיתון ולא קוראים באינטרנט ולא יודעים, אלה שנוסעים בסוברו הישן בבני ברק או השכנים שלי בפרדיס, הם לא יודעים להסתכל.
דוד נמרי: הם יודעים 96.
דוד נמרי: ניסיתי להסביר לאנשים בתחנת הדלק שחבל על הכסף שלך, קנה 95, אבל לא, הוא לא מבין והוא לא יודע.
דוד נמרי: הדרך היחידה לעזור לו היא פשוט לא למכור את הבנזין 96.
דוד נמרי: כל עוד הבנזין הזה יהיה בתחנת הדלק, המסכנים האלה ייקחו אותו וישלמו שקל יותר.
דוד נמרי: המילה האחרונה היא לגבי הגרידיות של חברות הדלק שהחליטו לקחת את ה-96 הזה ויכלו לעשות צעד מאוד פשוט והוא לומר לאנשים שאין 96, קחו 95, אבל לא, הגרידיות שלהם למכור אותו למסכנים שלא מבינים בשקל יותר, פשוט בושה וחרפה לחברות הדלק.
דוד נמרי: לכן צריך להפסיק את המכירה שלו היום.
אופיר אקוניס: אתה מציע לקצר את כניסת התקנות לתוקף.
דוד נמרי: נכון.
אופיר אקוניס: הממשלה מציעה תשעים ימים, כדי לתת זמן לאותם מסכנים להמשיך להסביר להם.
אופיר אקוניס: אני גם לא מבין למה שכניך בפרדיס או בבני ברק הסמוכה לכאן ממשיכים.
אופיר אקוניס: עם בנזין 91 היה אותו תהליך.
דוד נמרי: אני אז עבדתי בסונול.
דוד נמרי: האנשים התעקשו לקנות בנזין 91 ולשלם יותר.
אופיר אקוניס: אתה מסביר לציבור מה קורה בשלושת החודשים הקרובים?
אופיר אקוניס: שר התשתיות מוציא מודעה אחת, או נותן הסבר, או בתחנות הדלק, או מוציא ברושורים ומחלק אותם בתחנות הדלק מטעם הממשלה ולא מטעם חברות הדלק.
אופיר אקוניס: אתם הרי לא תעשו את זה למרות שאולי כדאי שכן תעשו את זה.
חן בר-יוסף: מה עשינו בסיבוב הקודם?
אופיר אקוניס: מתי יצא 91?
אופיר אקוניס: הרבה לפני.
חן בר-יוסף: לא, עוד לא 91 אלא בוא נדבר על ה-96.
אופיר אקוניס: מה עשו כשיצא אוקטן 91?
אופיר אקוניס: זה היה ב-1994?
אופיר אקוניס: מה עשיתם?
אופיר אקוניס: מה עשה משרד התשתיות?
אופיר אקוניס: אז זה היה משרד האנרגיה.
חן בר-יוסף: בוא נדבר על מה עשינו עכשיו.
אופיר אקוניס: אני שואל מה עשו כדי להסביר לאנשים.
דוד נמרי: חתכו בלי הסבר.
קריאה: היה מבצע פרסום רב ממדי.
מתי יצחק: החבר הנכבד הציג נתון מסוים ואני תמה.
מתי יצחק: אנחנו שנים מקיימים כאן ישיבות ובמוסדות השונים להורדת 96 ופעם ראשונה בחיים שלי אני שומע אותך.
מתי יצחק: לא שאני נגדך, אבל אני פשוט שומע את הדברים מקצועית.
מתי יצחק: עם כל הכבוד לך, היית צריך לבוא לפורום הנכבד הזה, להציג את החומר המקצועי שלך ולתקוף את זה היכן שצריך לתקוף.
מתי יצחק: אתה כרגע מטיל כאן פצצה כך שכאילו כל הדיונים שקיימנו במרוצת כל השנים ירדו לריק.
מתי יצחק: אני לא איש מקצועי, אבל אני מבין שאתה מדבר בלשון מקצועית.
דוד נמרי: דיברתי עם אנשי משרד התחבורה אבל אף אחד לא רצה לשמוע אותי.
מתי יצחק: היו עשרות דיונים.
מתי יצחק: אם כך, אני אומר כאן שהתוסף ל-96, היו כאן גורמים שדחפו אותו.
דוד נמרי: אני לא חושב.
מתי יצחק: היו דיונים רציניים במכון הנפט, בוועדת הכלכלה, בוועדת הכספים ובכל פורום כזה או אחר להורדת בנזין 96 והיה תחליף לנושא הזה שקראו לו תוסף 96.
דוד נמרי: היה מיותר.
מתי יצחק: אתה אומר מיותר, אבל אף אחד לא תקף את זה מקצועית.
מתי יצחק: עם כל הכבוד, אתה בא היום וזורק משהו, כך שכל מה שעשינו, כל הישיבות שקיימנו, ירדו לטמיון.
דוד נמרי: אני לא יודע.
דוד נמרי: אני שומע את זה פעם ראשונה.
חן בר-יוסף: בשנת 2007 הגיעה בקשה לוועדת הכלכלה.
חן בר-יוסף: אז אמרו לנו שיש 70 אלף בעלי כלי רכב שמשתמשים בזה, אבל מתוכם 7,000 שצריכים את זה וניתנו שם כל מיני מספרים.
אופיר אקוניס: הממשלה ביקשה ב-2007?
חן בר-יוסף: הממשלה ביקשה ובדיונים בוועדת הכלכלה זה נדחה.
חן בר-יוסף: אנחנו משכנו את זה בסופו של דבר.
אופיר אקוניס: נדמה לי שבשנה האחרונה קרו בוועדה הזאת הרבה דברים שהיו תקועים במשך שנים רבות ויש את המדיניות הזאת עליה הכרזתי.
אהוד פלג: הוועדה מגנה על האוכלוסיות החלשות.
אהוד פלג: היום, כאשר ברור לגמרי שהאוכלוסיות החלשות נפגעות מזה, אני לא מבין את פשר ההתנגדות.
אהוד פלג: עובדה שהגעתם להחלטה הנכונה לבטל את 96, אבל מה ההגיון לדרוש עליו עכשיו מחיר יקר יותר במשך שלושה חודשים?
מתי יצחק: יש את הצד המקצועי ויש את הצד הכלכלי.
אופיר אקוניס: מר פלג, גם אתה מצטרף למר נמרי להתקין את התקנות ממחר?
אהוד פלג: אם אפשר, כן.
אהוד פלג: אם לא, שלפחות יימכר באותו מחיר.
אופיר אקוניס: לא איכפת לי לקצר את זמן הכניסה לתוקף כך שיהיה קצר משלושה חודשים.
דוד נמרי: אין גם בעיה עם המלאי.
דוד נמרי: אם יישאר מלאי, ואני לא בטוח שהמלאי הוא לא 95, הם יכולים בשקט לשפוך אותו ל-95 כי זה אותו בנזין.
אופיר אקוניס: האם אתם חושבים שאפשר לקצר את הכניסה לתוקף לחודש או לחודשיים?
מתי יצחק: רכשנו תוספים מתחנות הדלק.
מתי יצחק: רכשנו כמויות.
חן בר-יוסף: את התוספים עדיין צריך.
חן בר-יוסף: בתוספים לא השתנה שום דבר.
מתי יצחק: ברגע שאתה מסיים את המכירה, השאלה מה אני עושה עם התוספים האלה.
חן בר-יוסף: כל מי שצריך 96 או היה צריך 96, או איך שלא נקרא לזה, צריך באותה מידה את התוסף.
חן בר-יוסף: זה לא השתנה.
מתי יצחק: יש אנשי מקצוע שאומרים שגם את התוספת לא צריך.
אתי בנדלר: מה המחיר של 95 פלוס תוסף?
אתי בנדלר: בכל מקרה אותו אדם לא צריך את התוסף.
אתי בנדלר: התוסף הוא רק ל-95.
דוד נמרי: לא נכון.
אתי בנדלר: לפי דברי ההסבר שקראתי אותם בעיון.
אתי בנדלר: אני לא יודעת אם נכון או לא נכון, אבל כך נאמר.
דוד נמרי: אין הבדל בין 95 ל-96.
דוד נמרי: מי שזקוק לתוסף, צריך להוסיף אותו גם אם הוא קונה 96.
אתי בנדלר: מר בר-יוסף, האם הבנתי נכון מדברי ההסבר שלך שתוסף האשלגן לבנזין אוקטן 95 הוא במקום אוקטן 96?
חן בר-יוסף: יש כאן שני תחומים.
חן בר-יוסף: האוקטן הוא נושא בפני עצמו וקשור לנצילות של הרכב.
חן בר-יוסף: התוסף קשור לעובדה שמכלולי המנוע צריכים איזשהו שימון.
אתי בנדלר: סיכה.
חן בר-יוסף: סיכה.
חן בר-יוסף: לכן התוסף נדרש למכוניות ששנת ייצורן הוא לפני שנת 1994, אלה שבזמנו לקחו 96 עם עופרת.
חן בר-יוסף: גם העופרת היא הדבר שהאשלגן מחליף.
חן בר-יוסף: זאת הסיכה או השימון וזאת סוגיה בפני עצמה שלא קשורה לאוקטן.
דוד נמרי: הם פרסמו שדלק 96 לא מכיל תוסף אשלגני.
דוד נמרי: זאת הודעה שהם פרסמו.
חן בר-יוסף: לגבי יידוע הציבור.
חן בר-יוסף: יושב ראש הוועדה שאל על יידוע הציבור.
חן בר-יוסף: בתהליך הסרת הפיקוח היה רק אחד משלושה תהליכים שנוצרו בו זמנית.
חן בר-יוסף: יצאנו, בסיוע משרד התחבורה – ונמצא כאן גם נציגו – והמשרד להגנת הסביבה, בהודעה לכל בעלי כלי הרכב משנת 1994 ומטה, בהודעה שלהם על הטסט השנתי, שישימו לב, אלה סוגי כלי הרכב.
חן בר-יוסף: זה התפרסם באתר שלנו והתפרסם באתר משרד התחבורה.
חן בר-יוסף: זה כלי הרכב שלך ותבדוק אם האם הוא בכלל צריך 96.
חן בר-יוסף: כנראה זאת הסיבה לירידה בכמויות של המוצר ואכן ירדנו ל-1,000 קילו-ליטר או ל-1,200 קילו-ליטר בחודש.
חן בר-יוסף: בנוסף יצאנו בקמפיין פרסומי כולל כסף ומשאבים ממשלתיים שהושקעו בקמפיין פרסומי, בבאנרים, במודעות בעיתונים, בתשדירי רדיו, שאמרו: שימו לב, האם אתם צריכים באמת 96?
חן בר-יוסף: אתם לא צריכים 96.
אתי בנדלר: הפרסום נעשה בהתאמה לאוכלוסיית היעד?
חן בר-יוסף: שני דברים היו.
חן בר-יוסף: האחד, מכתב הביתה ביחד עם ההודעה על חידוש הרשיון של הרכב.
אתי בנדלר: אומרים שרוב הצורכים את זה הם בבני ברק לצורך העניין או בפרדיס, כך שברור שזה צריך להיות גם בעיתונות בשפה הערבית או בעיתונים החרדים.
חן בר-יוסף: בסדר.
חן בר-יוסף: ודאי היה, אבל זה בא ביחד עם המכתב שלך לגבי הטסט לרכב.
חן בר-יוסף: זה בדיוור ישיר.
אתי בנדלר: אתה מדבר על מה שהיה אז.
חן בר-יוסף: מה זה אז?
חן בר-יוסף: לפני שנה וחצי.
חן בר-יוסף: אני לא מדבר על 1991.
חן בר-יוסף: אני מדבר על 2009.
אתי בנדלר: אתה אומר שזה כמעט לא עבד.
חן בר-יוסף: לא, זה עבד.
חן בר-יוסף: ירדנו מ-8,000 קילו-ליטר ל-4,000 קילו-ליטר, ומתוך זה אנחנו יודעים מה הצריכה בישראל.
אהוד פלג: לו היו מפסיקים לשווק דלק 96.
חן בר-יוסף: בהרבה מאוד תחנות הפסיקו לשווק.
אהוד פלג: בגלל זה חיכיתם שנה עם העניין הזה.
חן בר-יוסף: לא, לא בגלל זה.
חן בר-יוסף: היו צריכים את אישור שר התחבורה.
חן בר-יוסף: גם לצו הזה היה צריך את אישור שר התחבורה והמתנו לו לא מעט זמן אבל זה לא הנושא.
מתי יצחק: יש מלאי בתחנות דלק וכל יום הולכים אולי 50-60-100 ליטר וזה עלה לנו הרבה כסף כי יש הרבה אידוי בנושא.
מתי יצחק: לכן לפחות צריכים לתת שלושה חודשים.
אתי בנדלר: אגב, תחנות הדלק צריכות לעשות משהו כדי להסב את המשאבה הנכונה?
מתי יצחק: כן, בין היתר.
אתי בנדלר: אחרי שהתחנות נפטרות מהמלאי, הן צריכות לבצע עוד איזושהי התאמה?
מתי יצחק: מורידים לגמרי את המוצר.
חן בר-יוסף: מעדכנים את המספר.
חן בר-יוסף: שמים מדבקה אחרת עליה כתוב 95.
חן בר-יוסף: כשתבוא המכלית, היא לא תשים יותר 96.
אופיר אקוניס: אם כן, מה שיהיה בתחנת הדלק, יהיה 95 ו-98 וסולר?
חן בר-יוסף: וגפ"ם בחלק מתחנות הדלק.
אופיר אקוניס: מי מתדלק 98?
עמרם אזולאי: נפח מנוע גדול מאוד.
עובד ארזי: הבהרה.
עובד ארזי: אנחנו כמובן שיתפנו פעולה עם מינהל הדלק והקמפיין שיצא בנוסף לדיוור הישיר שהם דיוורו, אנחנו שילטנו מיוזמתנו בכל התחנות שלנו בשלטים מאירי עיניים עם הכניסה למבצע והם עמדו במקום במשך חודש ימים.
עובד ארזי: בשלטים היה כתוב: 96 – OUT, 95 פלוס תוסף – INN.
עובד ארזי: בכל תחנה היו הברושורים של מינהל הדלק שעמדו לרשות הצרכנים, אותה הוראה, עם אותו מכתב פנייה והסבר עם דף שכולל את סוגי הרכבים ומי צריך לעבור המרה ל-95.
עובד ארזי: אנחנו החזקנו את זה בתחנות והראינו את זה לכל דורש, וגם ביוזמתנו, דרך המתדלקים, פנינו אליהם.
עובד ארזי: בפועל המכירות של 96 ירדו.
עובד ארזי: אנחנו מציעים למכירה בפחות מ-10 אחוזים מהתחנות את המוצר הזה.
עובד ארזי: זאת אומרת, יותר מ-60 אחוזים מהתחנות, אין בהן בכלל את המוצר הזה.
עובד ארזי: אנחנו רק נענים לדרישה היכן שהיא קיימת.
עובד ארזי: הנחיצות של התוסף זה דבר שקיבלנו אותו כעדות מומחה בפרסומים הרשמיים של מינהל הדלק שעשה על זה עבודה, שתפקידו של התוסף הוא סיכוך.
עובד ארזי: דרך אגב, ההמלצה לא מתקיימת בפועל כי לפי החישובים שלנו אחוזים בודדים מוסיפים תוסף והרוב משתמשים בלי תוסף.
עובד ארזי: אם יש לזה השפעות על איכות סביבה, צריך להביא את זה בחשבון.
עובד ארזי: הם הציגו נתונים שנסמכו על עדות מומחה, כאן נמצא מומחה, אני לא מומחה, אבל אם הייתה עדות מומחים, למה שתקו עד היום?
עובד ארזי: אני אומר אמירה פשוטה.
עובד ארזי: אנחנו מוכרים היום בקושי 40 אלף ליטר, שזה הממוצע שלנו והוא הולך ויורד.
עובד ארזי: זאת אומרת, זה מוצר שהוא הולך וגווע.
עובד ארזי: הרווחים שאנחנו החמדנים – כך כינו אותנו – לוקחים, הם שוליים.
עובד ארזי: זה שולי ביחס לסך כל המכירות שלנו.
עובד ארזי: לנו יש התנגדות לנהל חיי מסחר מתוקף צווים.
עובד ארזי: אנחנו חושבים שזה לא ראוי.
עובד ארזי: אתם רוצים לעשות קמפיין, תעשו קמפיין.
עובד ארזי: אני מציע לתת לעסק למות בצורה אבולוציונית.
עובד ארזי: אני לא חושב שצריך להוציא צווים ולהחליט עבור הציבור מה הוא רוצה או לא רוצה.
אופיר אקוניס: אפשר לבטל את כל הרגולציה בכלל באופן כללי ולתת לשוק לפעול כשוק פרוץ, ואני בא מהאסכולה של כלכלה חופשית אבל אני אומר לך שגם בציבוריות וגם בהבנה של מתווי דרך ענקיים – ואני לא מדבר על מילטון פרידמן שלצערנו נפטר וכבר לא יכול להיות חלק מהשיח הכלכלי – אנחנו כבר לא באיזה שוק פרוץ לחלוטין.
אופיר אקוניס: יש רגולטור, זו המלצתו והוועדה תקבל או לא תקבל את המלצתו למרות שאני מניח שכן תקבל.
אופיר אקוניס: אי אפשר להשאיר שוק פרוץ ולומר ברצונם של בעלי תחנות הדלק או בעלי חברות כי תחנות זה עוד פחות.
אופיר אקוניס: חברות הדלק, הטייקונים ששולטים.
אופיר אקוניס: שמענו את הדברים.
אופיר אקוניס: לשם כך קיים הרגולטור וזאת המלצתו.
אופיר אקוניס: לפעמים המלצותיו טובות ולפעמים הן לא כך.
אופיר אקוניס: אגב, תמיד אפשר להכניס בהמלצותיו שינויים אבל במקרה הזה אני חושב שההמלצות הן המלצות נבונות ונכונות, ואני מבין שיש כאן איזשהו איחור גדול.
אופיר אקוניס: אם אתה שואל אותי, אני מצטער שוועדת הכלכלה ב-2007 דחתה את הדברים, אבל אחר כך הבנתי מכמה הסברים שזה היה בהסתמך על נתונים חברתיים כפי שזה נקרא.
אופיר אקוניס: גם הצרכים החברתיים משתנים ואני רואה שחזונו של פורד מתממש בישראל כאשר יש מכונית לכל פועל ולא רק שמכונית לכל פועל.
אתי בנדלר: ברשותך, שאלה בכל זאת לדובר.
אופיר אקוניס: הוא המליץ לא לקיים את הצו ואני דחיתי את זה.
אתי בנדלר: אני שואלת האם להערכתך תוכלו להיפטר מהמלאי שבתחנות בתוך תשעים ימים או איזה פרק זמן אתם צריכים כדי להיפטר מהמלאי בכל התחנות, מבלי שיהיה צורך לשאוב את המלאי הקיים.
עובד ארזי: אני מניח שמדובר במספר חודשים.
עובד ארזי: סביר להניח שתשעים ימים זה בסדר.
אתי בנדלר: זה סביר.
דוד נמרי: המלאי הוא מלאי של 95.
דוד נמרי: כל מה שצריך לעשות זה כמו שאתה אמרת, להחליף את המדבקה.
עובד ארזי: לא נכון.
אתי בנדלר: אני שאלתי לגבי המלאי שקיים בתחנות.
אופיר אקוניס: דוד, אני לא חושב שיש צו אחד בכנסת או בהסדרה החקיקתית או בהסדרה של תקנות שהוא נעשה תוך יום אחד.
אופיר אקוניס: את זה קשה להעלות על הדעת.
אופיר אקוניס: צריך לתת זמן הסדרה מקובל.
אופיר אקוניס: גם הממשלה מבקשת אותו הדבר.
אהוד פלג: אני רוצה לשאול את נציג חברת סונול הנכבד שכל כך חשוב לו לא להתנהל מכוח צווים, איך הוא מסתכל לצרכן בעיניים ומשכנע אותו שעל אותו דלק הוא ישלם 70 אגורות יותר מאשר על דלק 95?
אהוד פלג: האם זאת הגינות בסחר על פי התפיסה של סונול?
עובד ארזי: יש עלויות לטיפול במלאים קטנים.
עובד ארזי: אני עשיתי את כל המאמצים והסתכלתי לכל הצרכנים בעיניים, אני במקרה גם פיקחתי אישית על המבצע הזה, והצגנו להם ועודדנו אותם, ולראיה, יותר מ-90 אחוזים הפסיקו לקנות את המוצרים האלה.
עובד ארזי: דרך אגב, בחלק מהדברים זה שירת אותנו.
עובד ארזי: אנחנו ייעלנו ולקחנו תחנות בהן במקום להחזיק שלושה סוגי מלאי, המרנו ושיפרנו את זמינות המלאי שלנו בסולר.
עובד ארזי: מבחינתנו יש לזה גם פתרונות.
אהוד פלג: עדיין לא הבנתי את התשובה לשאלה.
לאה ורון: הפרש עלויות לליטר בין 95 ל-96 הוא 70 אגורות?
עובד ארזי: אני לא זוכר את ההפרש כרגע, אבל יש הפרש.
לאה ורון: אתה לא יודע את ההפרש?
עובד ארזי: לא כרגע, אבל יש הפרש.
עובד ארזי: תכף אני אומר לך.
עובד ארזי: גם 98 אנחנו מוכרים ומוכרים יותר מ-96 והוא מוצר לא מפוקח והמחיר שלו יותר יקר.
אופיר אקוניס: יש כאן הבדלים חברתיים בין מי שמחזיק רכבים גדולים ומשתמש ב-98 לבין מי שמחזיק רכבים קטנים ומשתמש ב-96.
אופיר אקוניס: כאשר מדברים על פערים חברתיים, זאת בהחלט אחת הדוגמאות היותר מובהקות של הדבר הזה.
חגית אייזנמן מלכה: צו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (הפעלת רכב מנועי בבנזין) (הוראת שעה) (תיקון), התש"ע-2010 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 2, 3 ו-4 לחוק הפעלת רכב (מנועים ודלק), התשכ"א-1961 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר התחבורה, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א(א) לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מצווה לאמור: 1.
חגית אייזנמן מלכה: תיקון סעיף 1 בסעיף 1(1) לצו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (הפעלת רכב בבנזין) (הוראת שעה), התשס"ט-2008, בהגדרת "בנזין", המלים "וכן בנזין 96 אוקטן העומד בדרישות התקן הרשמי ת"י 90 חלק 3" – יימחקו.
חגית אייזנמן מלכה: בהתאם לצו הנוכחי, אפשר להשתמש ברכב מנועי בבנזין שעומד בתקן ת"י 90 חלק 2 או בתקן 90 חלק 3, כאשר תקן 90 חלק 3 הוא התקן שקבע את הבנזין 96 וחלק 2 קבע את הבנזין 95.
חגית אייזנמן מלכה: אנחנו בעצם מוחקים את המלים "בנזין 96", כך שלא יהיה אפשרי עוד לתדלק בבנזין 96 אוקטן.
חגית אייזנמן מלכה: 2.
חגית אייזנמן מלכה: תחילה והוראות מעבר תחילתו של צו זה 60 ימים מיום פרסומו, ואולם בתחנות תדלוק מותר לשווק בנזין 96 אוקטן שמתקיימות בו דרישות ת"י 90 חלק 3 תשעים ימים מיום פרסום הצו.
אתי בנדלר: בשיחה עם גברת אייזנמן הצעתי לקבוע תאריך חלוט ולא שישים ימים מיום פרסומו כדי שהתאריך יהיה ברור לכולם ולא תלוי מועד פרסום הצו, ואז לעשות את החישוב של שישים הימים.
אופיר אקוניס: מה הייתה ההצעה?
אתי בנדלר: אני חשבתי שב-1 בספטמבר להפסיק למכור את זה.
אתי בנדלר: אנחנו עכשיו נמצאים לקראת סוף חודש יוני.
קריאה: זה יוצא חודשיים.
אתי בנדלר: מיום פרסומו.
אתי בנדלר: זה יוצא חודשיים ממספר ימים, אבל כך זה יצא מעט פחות.
אופיר אקוניס: 1 בספטמבר 2010.
אופיר אקוניס: אתם מציעים שישים יום מיום פרסום הצו.
אופיר אקוניס: כמה זמן לוקח פרסום הצו?
אתי בנדלר: זה תלוי בכם.
חגית אייזנמן מלכה: במקום שישים ימים, 1 בספטמבר, ובמקום תשעים ימים, 1 באוקטובר.
אתי בנדלר: את זה אני הצעתי.
אתי בנדלר: אני מבקשת, אם אתם הולכים לתאריכים האלה, לדאוג לחתימה ולפרסום הצו במועד מוקדם ככל האפשר כדי שזה לא יצא חודש אחרי הפרסום.
אופיר אקוניס: אני מבקש שזה יהיה ה-1 בספטמבר.
אופיר אקוניס: יש לכם תקצוב ואני מבקש שכבר היום תיכנסו להידברות עם לשכת העיתונות הממשלתית או מי שנותן לכם פרסום ותפרסמו.
אופיר אקוניס: זה פרסם הצו.
אופיר אקוניס: אני מדבר מבחינה ציבורית.
אופיר אקוניס: אני רוצה שיסבירו לציבור, ושיאמרו לו גם ש-95 עם התוסף הוא גם יותר טוב להם ויותר זול להם כפי שאמרתם אתם.
אופיר אקוניס: אני חושב שאתם חייבים לפחות פעם אחת לעשות זאת.
חן בר-יוסף: עשינו את זה.
אופיר אקוניס: לא, ביום או יום לפני.
אופיר אקוניס: זה שעשיתם עכשיו, תאמין לי שהציבור לא זוכר.
אופיר אקוניס: תן להם ביום שבו זה קורה.
אופיר אקוניס: לא ראיתי שמשרד התשתיות משקיע תקציבי עתק בקמפיינים ציבוריים.
חן בר-יוסף: דווקא כן.
חן בר-יוסף: גם מים וגם שימור אנרגיה.
משה קירמאייר: נאמר בטלוויזיה ביום שישי על ידי אחד הפרופסורים האמריקאים שקיבל פרס נובל לכלכלה שישראל היא מדינה שקטה ומשעממת, שהכלכלה משעממת.
אופיר אקוניס: פרופסור קרוגמן?
משה קירמאייר: כן.
משה קירמאייר: ביום שישי ראיין אותו יאיר לפיד והוא אמר לו שזאת מדינה מאוד משעממת, אין פה שום דבר והכל שקט.
אופיר אקוניס: לא ראיתי את זה, אבל על איזה בסיס הוא אמר את זה?
אופיר אקוניס: אולי בארצות הברית יש התרחשויות יותר מעניינות.
משה קירמאייר: לדעתו כן.
משה קירמאייר: לדידו כנראה כן.
אופיר אקוניס: הוא הופיע בכנס של כלכליסט.
אופיר אקוניס: אולי הוא התכוון שהכלכלה כאן היא שקטה.
אופיר אקוניס: אין בה משברים.
אופיר אקוניס: היא זוכה ליציבות.
אופיר אקוניס: אגב, זה נכון.
אופיר אקוניס: הוא מדבר על זה שצלחנו את המשבר הפיננסי.
אופיר אקוניס: אם כך, זה בסדר.
אופיר אקוניס: בהקשר הזה הוא צודק.
אתי בנדלר: ובכן, בסעיף 2 לצו, תחילה והוראת מעבר: תחילתו שלך הצו תהיה ב-1 בספטמבר 2010 ומותר יהיה לשווק בנזין 96 אוקטן עד 1 באוקטובר 2010.
אהוד פלג: מה ייעשה כדי למנוע מהצרכנים לשלם באי ידיעה 70 אגורות יותר?
חן בר-יוסף: הממונה על הגנת הצרכן יצא בקמפיין ויאמר להם לעבור ל-95.
אהוד פלג: אתה מטיל את הקמפיין עליו.
אתי בנדלר: לא הממונה על הגנת הצרכן.
אתי בנדלר: המועצה הישראלית לצרכנות.
חן בר-יוסף: אנחנו יידענו, פרסמנו, כתבנו לכולם שיעברו.
אהוד פלג: במשך שנה סבלנו מזה שמשרד התשתיות חיכה למשרד התחבורה.
אהוד פלג: עכשיו אנחנו נסבול מזה שמשרד התשתיות מחכה לממונה על הגנת הצרכן.
אהוד פלג: מה קורה לכם?
חן בר-יוסף: אנחנו הודענו לציבור ואנחנו כבר היום נוציא הודעה של הדוברות כי גם להתקשר עם לפ"ם, למרות שזה גוף ממשלתי, זה לא שאתה בא אליהם והם יוצאים בשבילך בקמפיין.
חן בר-יוסף: נודיע לציבור פעם אחת עכשיו ונודיע לו בהמשך כדי שהוא ידע לעזוב את זה כמה שיותר מוקדם.
אופיר אקוניס: יש עוד צו אחד.
אופיר אקוניס: תיקון.
חגית אייזנמן מלכה: יש עוד צו אחד.
אתי בנדלר: הוא קשור.
אופיר אקוניס: אני שואל את הייעוץ המשפטי למה זה לא ביחד.
אתי בנדלר: כי פרסמו בזמנו איזשהו צו הוראת שעה שתוקפו היה לשלוש שנים ועכשיו צריכים לתקן גם אותו.
חגית אייזנמן מלכה: צו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (הפעלת רכב מנועי בבנזין) (תיקון), התש"ע-2010 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 2, 3 ו-4 לחוק הפעלת רכב (מנועים ודלק), התשכ"א-1961 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר התחבורה, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א(א) לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין התשל"ז-1977, אני מצווה לאמור: 1.
חגית אייזנמן מלכה: תיקון סעיף 1 בסעיף 1 לצו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (הפעלת רכב מנועי בבנזין), התשכ"א-1961, בהגדרת "בנזין", המלים "וכן בנזין 96 אוקטן העומד בדרישות התקן הרשמי ת"י 90 חלק 3" – יימחקו.
חגית אייזנמן מלכה: תחילה תחילתו של צו זה עם פקיעתו של צו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (הפעלת רכב מנועי בבנזין) (הוראת שעה), התשס"ט-2008.
אתי בנדלר: בדקתי את זה.
אופיר אקוניס: רבותי, אנחנו פותחים עכשיו את הישיבה על הצעת החוק הממשלתית שעברה אתמול.
אופיר אקוניס: אני לא יודע באיזה רוב היא עברה, כי לא יכולתי להישאר פה.
אופיר אקוניס: אבל, אני מניח שלא היו מתנגדים.
אופיר אקוניס: מדובר בהצעת חוק התקשורת(המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה)(תיקוני חקיקה)(הוראת שעה).
אופיר אקוניס: כפי שאמרתי, אדוני המנכ"ל, היא הוארכה בשנה וחצי, בעוד שבשנה שעברה הארכנו רק בשנה.
אופיר אקוניס: זו היתה בקשת משרד התקשורת.
אופיר אקוניס: נציגי משרד התקשורת, אולי אתם רוצים להציג בקצרה.
אופיר אקוניס: אנחנו לא רוצים לבזבז זמן על הצעת חוק קונצנזואלית.
דיאנה מגנאג'י: זוהי הוראת שעה מתחדשת כל שנה.
דיאנה מגנאג'י: אבל, השנה אנחנו הארכנו את זה לשנה וחצי.
דיאנה מגנאג'י: אנחנו מתכוונים לבחון את הסוגיה מבחינת הזמנים, ולאפשר שידורי חדשות בהמשך לתקופת זמן יותר ממושכת, ולא להשתמש כל פעם בהוראת שעה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, חקיקה קבועה.
אופיר אקוניס: הגברת בנדלר, הם יבואו לפה, ואני מקווה שבהקדם, למרות שקשה לי להאמין.
אופיר אקוניס: דיאנה, תבואו לפה יחד עם הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון, כי גם מהם ביקשנו לחוקק את הוראת השעה בחקיקה קבועה לגבי הפרסום בגלי צה"ל, וזו כמובן שמחה עוד יותר אחרת.
אופיר אקוניס: זה כל פעם בהוראת שעה, וכל פעם מבטיחים שתהיה חקיקה.
אופיר אקוניס: פשוט להפסיק ביחד את כל הוראות השעה האלה.
אופיר אקוניס: בדברים האלה אני מצטרף לדבריו של מנכ"ל רשות השידור.
ליאת גלזר: לא סתם בחרנו להאריך בשנה וחצי.
ליאת גלזר: פרק זמן של שנה וחצי מביא אותנו לסוף שנת 2011, והתלבטתי אם להגיד בעזרת השם, בעזרת משהו.
אופיר אקוניס: את יכולה להגיד בעזרת השם.
ליאת גלזר: בכל מקרה, תמלוגים בשוק התקשורת צפויים להתבטל בשנת 2012 – צפויים.
דנה נויפלד: יש אופציה.
יהודה סבן: לא, יש מחשבות כאלה.
יהודה סבן: צריך להיזהר מאמירות כאלה לפרוטוקול.
ליאת גלזר: זה יותר מאופציה.
ליאת גלזר: יש התחייבות של המדינה בבג"ץ, יש אמירות בוועדות ציבוריות.
יהודה סבן: לא, לא.
יהודה סבן: אין התחייבות.
יהודה סבן: צריך מאוד להיזהר מהאמירה הזאת.
אופיר אקוניס: אני מבקש ממשרד התקשורת וממשרד האוצר להפסיק להתווכח במליאת ועדת הכלכלה.
אופיר אקוניס: אתם רוצים - תתווכחו בחוץ, או בפואיה של מזכירות הממשלה.
אופיר אקוניס: אתם גם כמובן זוכים שם לכיבוד יותר טוב, בניגוד אלינו.
ליאת גלזר: זה כתוב בבג"ץ.
יהודה סבן: לא ככה כתוב.
ליאת גלזר: זה כתוב בדברי ההסבר.