GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורית ענבר: לכן צריך לתקן את סעיף 6כ, ולהוסיף פה הגדרה.
אברהם פורז: לפני שמתקנים את המילים, בואי נראה מה המהות.
אברהם פורז: האם לדעתך יש עדיין חשיבות לשידורים אזוריים?
דורית ענבר: בפירוש כן.
דורית ענבר: אני חושבת שטלוויזיה קהילתית היא לא בהכרח טלוויזיה אזורית.
דורית ענבר: קהילות בישראל לא בהכרח מחולקות גיאוגרפית, ויש להן גם משמעויות רוחביות, שיכולות לחול על כל המדינה, אבל יש בהחלט משמעות אזורית גם לטלוויזיה הקהילתית, ובמיוחד, גם לעניין החדשות האזוריות, שזה נושא מאד מבוקש.
דורית ענבר: היום חברות הכבלים עושות מגזינים – אנחנו מבררים איתן את היקף החובה הזאת, אבל הן היום מבצעים אותה בהתאם לדרישות שיש בחוק, ויש לזה רייטינג יפה מאד, והן בעצמן אפילו טרחו והתפארו בכך.
דורית ענבר: בהחלט יש לזה ביקוש וצורך.
אברהם פורז: מה את רוצה בעידן החדש?
דורית ענבר: יכול להיות שצריך לשנות את האזורים, כי החלוקה של האזורים לצורך העניין הזה היתה מאד מלאכותית.
דורית ענבר: אין שום סיבה לעשות חדשות אזוריות בגבעתיים לחוד וברמת גן לחוד, רק בגלל שחוצה שם קו.
דורית ענבר: אני מציעה לאפשר – ונעשה את זה ספציפית בסעיף 6כ – למועצה לקבוע את הטריטוריות הנכונות.
דני רוזן: אבל יש בהצעת החוק סמכות למועצה לעשות זאת.
דני רוזן: לפי הצעת החוק, מועצה יכולה לקבוע שידורים קהילתיים רק ברמת גן.
אברהם פורז: אנחנו רוצים לתת לכם את האפשרות לקבוע שידורים קהילתיים, את מיקומם ואת היקפם.
אברהם פורז: אתם יכולים לומר שיהיה שידור שהמוקד שלו יהיה בעפולה לכל הרשויות המקומיות שתציינו את שמן, נניח לפי גבולות מוניציפליים כדי שלא תסתבכו, או בכל מחוז הצפון, או בכל מחוז המרכז, או שתקבעו זאת לפי גבולות של עיריות, בלי להיכנס לשאלה איפה בעל הזיכיון.
נסים דהן: בכבלים אין אזור קליטה.
אברהם פורז: החוטים מגיעים לכל מקום.
נסים דהן: נכון, וקיים גם הסעיף שדן במצב בו כל אחד נכנס למערכת של השני.
נסים דהן: אם יש עשרה אזורים, צריך שיהיו עשרה ערוצים.
אברהם פורז: אבל היא יכולה לקבוע שתהיה מהדורת חדשות מקומית, נניח, של חיפה ובנותיה.
נסים דהן: היא תיקלט בכל הארץ, אבל רק תושבי חיפה יצפו בה.
אברהם פורז: לא, יש גם אפשרות לא להעביר לכל הארץ.
נסים דהן: השידור יהיה לכל הארץ, אבל החיפאים ישתמשו בזה מטבע הדברים יותר.
אברהם פורז: יש אפשרות מבחינה טכנולוגית שיראו את זה רק בחיפה.
בני איינהורן: במעבר שלנו לשיטה דיגיטלית, אנחנו משדרים אות אחד ארצי.
בני איינהורן: היום השיטה האנלוגית, בגלל המסורבלות שלה, מתחלקת למעל ל-10 מוקדים שונים, ובאמת האות מפוזר.
בני איינהורן: בשיטה הדיגיטלית, מוקד אחד משדר כלל ארצי.
בני איינהורן: נכון שאפשר לשדר הרבה יותר, בגלל שיש יכולת של ערוצים יותר רחבים.
דורית ענבר: הגברת עם השידורים הדיגיטליים היחידים שעובדים היום, דברי ותגידי איך זה הולך.
דני רוזן: למה שאני לא אראה את השידורים הקהילתיים מאילת?
דני רוזן: מה רע בזה?
נסים דהן: ברגע שאתה עושה טירינג, אין בעיה.
בני איינהורן: אין בעיה של טירינג.
בני איינהורן: יש הבדל בין אפיקים לבין מה שקולטת הדירה או מה שהיא מורשה לצפות בו.
אברהם פורז: אם אני רוצה שאתה תשדר מהדורת חדשות מחיפה שתיקלט רק מזיכרון יעקב צפונה ומעכו דרומה ובמזרח יוקנעם, האם זה אפשרי?
בני איינהורן: אני אגיד לך מה ההבדל, ואני אענה לדורית ענבר.
בני איינהורן: בגלל שיש לי טירינג עם כתובת החל מאפריל, אני יכול להגדיר שכל מדינת ישראל לא יכולה לקלוט את השידורים מהטריטוריה שלך, אבל באות שאני שולח לכל מדינת ישראל, האינפורמציה הזאת נמצאת.
דוידה לחמן-מסר: האות נשלף, אבל לא נשלח.
בני איינהורן: זה אפיק.
מיכאל איתן: הוא אומר שאתה יכול לגרום לכך שהצופה לא יראה את השידור, אבל לא חסכת את אפיק השידור.
בני איינהורן: זה מחייב ערוצים נפרדים.
אברהם פורז: כמה ערוצים אתה יכול להעביר בקיבולת מקסימלית בדיגיטלי?
נסים דהן: בדיגיטלי אין סוף.
אברהם פורז: מה ה-CAPACITY המקסימלי נכון להיום של טכנולוגיית כבלים?
דורית ענבר: בדיגיטלי או באנלוגי?
מיכאל איתן: בדיגיטלי.
בני איינהורן: לחברות הכבלים היום יש CAPACITY שיכול להעביר לצורך העניין – לא משנה פלוס מינוס – 50 ערוצים אנלוגיים.
בני איינהורן: כל ערוץ אנלוגי יכול להיות מוחלף ב-15 ערוצים דיגיטליים.
נסים דהן: מינימום.
בני איינהורן: אבל הבעיה היא שאני חייב לשדר את הערוצים האנלוגיים, כי תמיד יישארו עשרות אחוזים במדינת ישראל שלא יעברו לדיגיטלי, כי כשאימא שלי תראה את הממיר הגדול הזה עם כל הבעייתיות בהפעלה שלו, היא תעדיף להיות בלי ממיר ובלי כבלים.
מיכאל איתן: בכמה זמן מדובר?
בני איינהורן: אין מקום שעבר ל-100%.
בני איינהורן: יכול להיות שתוך חמש עד עשר שנים זה יקרה.
אברהם פורז: האם הממיר הדיגיטלי הוא גדול יותר מבחינה פיסית?
בני איינהורן: בוודאי, הוא ענק, וגם הוא מסובך יותר לטיפול.
דני רוזן: אני לא יודע מה יהיה מחר, אבל היום הוא יותר גדול.
אברהם פורז: בעתיד יצטרכו לגלות אותו עם מיקרוסקופ.
בני איינהורן: היום זה מסובך.
בני איינהורן: לכן אני חייב לשדר לכל המדינה אנלוגי ובמקביל דיגיטלי.
בני איינהורן: מאחר שאני צריך להכניס עוד דיגיטלי, אני צריך להחליף קיבולת ספציפית נוספת לדיגיטלי.
בני איינהורן: העניין הכלכלי להרחיב את רוחב הפס, נובע מעצם היכולת להיכנס גם לשירותי תקשורת.
דני רוזן: היום יש מערכות ברוחב סרט בסביבות 500 מגהרץ פלוס מינוס.
דני רוזן: יש פה שני סוגי שדרוג: אחד – כשמורידים ערוצים אנלוגיים ובמקומם מציבים ערוצים דיגיטליים, וכמו שנאמר, במקום כל ערוץ אנלוגי יכולים לבוא כך וכך ערוצים דיגיטליים בשיטות שונות של חברות כבלים שונות.
דני רוזן: יש עוד שדרוג, שהוא הגדלת רוחב הסרט הקולט.
דני רוזן: שני הסוגים מתבצעים יחד.
דני רוזן: יש איזה תהליך בו כל חברת כבלים, לפי השיקולים העסקיים שלה, מבצעת את השדרוג הזה.
דני רוזן: יש פה תהליך מאד מסורבל, יש תקופת מעבר ממושכת של מספר שנים, שקורים בה כמה דברים: חלק מהמערכת שודרגה מרוחב סרט כזה לרוחב סרט הרבה יותר גדול, וחלק עוד לא.
דני רוזן: לא עושים את זה בשנייה וביום אחד.
דני רוזן: חלק מהערוצים הם אנלוגיים וחלק דיגיטליים, והם חיים זה לצד זה.
דני רוזן: תקופת המעבר היא מאד מסובכת ומורכבת, ויש בה מחסור במשאבים.
דני רוזן: בסוף תקופת המעבר, ערוצים דיגיטליים מאד יעילים ויש גם רוחב סרט פנוי לכל מיני שירותים.
דני רוזן: כמו כן, אם היום אתה מגדיל את רוחב הסרט לרוחב סרט של גיגה-הרץ, מחר תוכל להגדיל ל-10 גיגה-הרץ, זאת אומרת שזה תהליך שלא נגמר אף פעם.
דני רוזן: תקופת המעבר בשנים הקרובות היא תקופה של מחסור, בגלל שעושים כמה דברים במקביל, ואחר כך העולם נראה הרבה יותר ורוד.
אברהם פורז: אחרי כל הדיון הזה, אני מניח שגם חבריי השתכנעו כמוני.
אברהם פורז: המועצה לשידורי כבלים יכולה לפתור את הבעיה אם תיתן את הדעת באותו רגע לכך, ואני מניח שבמקום שיהיו 20 מהדורות מקומיות עלובות, יהיו שלוש-ארבע מהדורות טובות יותר בצפון, במרכז ובדרום.
אברהם פורז: אגב, אני בעד.
אברהם פורז: עדיף מהדורת חדשות אחת יותר חזקה ויותר איכותית, שלוקחת קטע הרבה יותר גדול מהמדינה, מאשר כל מיני מהדורות קטנטנות כאלה.
בני איינהורן: אין ספק ואין ויכוח על כך שיש ביקוש לשידור מקומי, וצריך לדאוג שהוא יהיה גם איכותי.
אברהם פורז: האמת היא שאפשר לעשות את זה על בסיס TIME SHARING ולהחליט שבשעה מסוימת משודרת המהדורה הזאת, ומקסימום אני בתל-אביב אראה גם את מה שקורה באשקלון.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו לא המדינה הגדולה ביותר בעולם, שיש לה בעיות של דצנטרליזציה של תכנים.
דוידה לחמן-מסר: קנדה היא מדינה שמאופיינת ברצון שלה לתת לזה ביטוי שונה, כי אם בקנדה מצאו פתרון - והיא מדינה קצת יותר גדולה - אני בטוחה שגם אנחנו נמצא את הפתרון.
דוידה לחמן-מסר: לכן החשיבות בהגדרת קיבולת לשידורים, כדי שבתוכה ייקבעו סדרי עדיפויות ציבוריים וחברתיים על ידי הגוף הציבורי והחברתי שהופקד על כך, בהתייעצות עם כל הגורמים הטכנולוגיים הרלוונטיים.
אברהם פורז: סעיף 9(1) מאושר.
אברהם פורז: "(2) ההגדרות "אמצעי שליטה", "בעל זיכיון", "מוקד תפעול", "ציוד מישק", רשת כבלים" ו"תחנת שידור" – יימחקו".
אברהם פורז: האם ההגדרות האלה מיותרות?
אריק רשף: לא, הן עברו לסעיף אחר.
אברהם פורז: "(3) בהגדרה "הפקה מקומית עצמית", במקום "בעל זיכיון" יבוא "בעל רשיון שידור" ובמקום "שבעל זיכיון" יבוא "שבעל רשיון שידור".
אברהם פורז: זאת תיקון סמנטי.
דורית ענבר: אבל חלק מההגדרות האלה השתנו.
דורית ענבר: האם לא כדאי לקרוא אותן אם הן השתנו?
אברהם פורז: שינו את זה מ"בעל זיכיון" ל"בעל רשיון", ולא השתנה דבר.
דוידה לחמן-מסר: בהגדרה.
אברהם פורז: בסעיף (4) אותו דבר, במקום "בעל זיכיון" כותבים "בעל רשיון".
אברהם פורז: פשוט משנים טרמינולוגיה.
אתי בנדלר: השאלה היא האם אלה לא הגדרות שבסעיף 1.
אברהם פורז: תבדקי את זה.
אתי בנדלר: צריכים לאשר את ההגדרות שבסעיף 1.
אברהם פורז: "(5) בהגדרה "מנוי", במקום "בעל זיכיון" יבוא "בעל רשיון שידור".
אברהם פורז: אלה הכל תיקונים סמנטיים.
אברהם פורז: "(6) במקום ההגדרה "משדר ערוץ" יבוא: "משדר ערוץ" – מי שקיבל רשיון מיוחד לשידור לפי סעיף 6לד1, לשם שידורו של ערוץ ייעודי".
אברהם פורז: בנוסח הקיים כתוב: "משדר ערוץ" – "מי שמשדר משדרי טלוויזיה במתכונת של ערוץ ייעודי או במתכונת של ערוץ אחר, על פי רשיון שקיבל מאת השר, ובלבד שהוא אינו בעל זיכיון או מפיק ערוץ".
אריק רשף: אז עכשיו יש לנו רשיון מיוחד לשידור, ובעל רשיון מיוחד לשידור הוא מי שקיבל רשיון לשידור ערוץ אחד.
אברהם פורז: האם זה שינוי סמנטי שמתחייב רק מזה?
נסים דהן: לא, יש פה תוספת - ערוץ ייעודי.
אריק רשף: ערוץ ייעודי הוא מקרה מיוחד.
דני רוזן: ההגדרה של ערוץ ייעודי לא השתנתה.
אריק רשף: ערוץ ייעודי הוא מקרה מיוחד וספציפי של משדר ערוץ.
נסים דהן: אבל לא כל ערוץ מיוחד הוא ערוץ ייעודי.
דני רוזן: יש הגדרה נפרדת של ערוץ ייעודי בחוק, והיא לא השתנתה.
נסים דהן: את זה אנחנו יודעים.
דוידה לחמן-מסר: יש שלושה סוגים: יש משדר ערוץ שקיבל רשיון רק לערוץ הייעודי, יש בעל רשיון מיוחד שזה אדם חדש שנכנס לתמונה, ויש בעל רשיון כללי.
דוידה לחמן-מסר: משדר ערוץ אצלכם זה משדר שקיבל רשיון לשידור רק של ערוץ ייעודי.
נסים דהן: למה רק ערוץ ייעודי?
אברהם פורז: חבר הכנסת דהן, כרגע יש פה רק שינוי טכני, והיועצת המשפטית תבדוק אותו.
אברהם פורז: אין כרגע שום שינוי מהותי, זה רק עניין של סמנטיקה חדשה.
נסים דהן: האם לא הכניסו פה את מי שקיבל רשיון לשידור מיוחד לשידור הייעודי?
אברהם פורז: אני ממשיך לקרוא: "(7) אחרי ההגדרה "ערוץ ייעודי" יבוא: "רשיון כללי לשידור".
אברהם פורז: עכשיו אתם באים עם הגדרה חדשה.
דוידה לחמן-מסר: היא אמרה שמשדר ערוץ גם צריך רשיון מיוחד, וזה מה שהוא הבין.
נסים דהן: נכון.
נסים דהן: זאת כוונת הסעיף.
דוידה לחמן-מסר: למשדר ערוץ ייעודי תנאי הכרחי ותנאי מספיק.
דוידה לחמן-מסר: הוא חייב לקבל רשיון מיוחד, ואחרי שהוא קיבל רשיון מיוחד, הוא מקבל מעמד של משדר ערוץ.
נסים דהן: את הרשיון הייעודי אנחנו נסדר במקום אחר, והוא לא צריך לקבל רשיון מיוחד.
נסים דהן: הרשיון הייעודי זה סעיף אחר לגמרי.
נסים דהן: למה הפרדנו את השישית?
נסים דהן: כדי שנכניס אותו דרך הדלת האחורית לכאן?
דוידה לחמן-מסר: האם אני לא יודעת לקרוא?
דוידה לחמן-מסר: כתוב: "מי שקיבל רשיון מיוחד לשידור לפי סעיף 6לד1".
דני רוזן: זה רשיון אחד.
דוידה לחמן-מסר: אז למה אתם קוראים לו בשני שמות?
נסים דהן: רצינו שהשידור הייעודי יהיה די עצמאי.
נסים דהן: לא רצינו להפוך אותו לרשיון המיוחד.
נסים דהן: ברגע שיש לנו רשיון ייעודי, הוא ייעודי עם חוק בנפרד, וחוק בנפרד לא מכניסים בדלת האחורית.
דורית ענבר: זה באמת לא אותו דבר, וזה גם לא כתוב בחוק אותו דבר.
אברהם פורז: ערוץ ייעודי זאת דיסציפלינה אחרת, כי זה גם ערוץ ייעודי עם פרסומת.
דוידה לחמן-מסר: נכון, והוא לא צריך רשיון מיוחד.
אברהם פורז: חבר הכנסת דהן צודק.
אורי אולניק: לדעתי, יש למחוק את המילה "מיוחד" בהגדרה.
נסים דהן: צריך למחוק את המילה "ייעודי", שכן היא לא קשורה לכאן בכלל.
אברהם פורז: בסדר, תבדקו איך צריך להיות הניסוח.
דוידה לחמן-מסר: אומר דני רוזן שמבחינה טכנולוגית כדאי להשתמש בשני מונחים גנריים, אחד כללי ואחד מיוחד.
דוידה לחמן-מסר: המיוחד זה כל מה שהוא לא כללי.
דוידה לחמן-מסר: אומר דני רוזן שחוק צריך להשתמש בשני מונחים, יש כללי ויש מיוחד.
דוידה לחמן-מסר: אתה עכשיו אומר סוג שלישי, והשאלה היא מה זה מוסיף.
דוידה לחמן-מסר: אני יודעת מה הוויכוח ביניכם.
דוידה לחמן-מסר: את הרשיון הייעודי נותנים השר או המועצה, וכאן הוויכוח.
דוידה לחמן-מסר: רשיון מיוחד נותנת המועצה או השר.
נסים דהן: את הרשיון הייעודי נותן רק השר במסגרת החוק של הערוץ הייעודי, אין לו שום קשר למועצה.
דורית ענבר: השר נותן את הרשיון.
אברהם פורז: אין לו שיקול דעת לא לתת רשיון, אחרי שהמועצה קבעה מי הזוכה במכרז בערוץ ייעודי.
אברהם פורז: אתם לא גוף סטטוטורי, אתם חלק ממשרד התקשורת.
אריק רשף: מבחינתי, אפשר לקרוא לזה "משדר ייעודי" – "מי שקיבל רשיון מיוחד לשידור".
אריק רשף: זאת המסגרת הכללית.
דורית ענבר: בלי המילה "מיוחד".
דוידה לחמן-מסר: הוא רוצה שזה יהיה מיוחד.
דוידה לחמן-מסר: תן לנו לעשות שיעורי בית ולחזור אליך.
אברהם פורז: אנחנו לא נשב עכשיו ממש על הניסוח.
נסים דהן: אז אני מבקש לא לאשר את זה בינתיים.
אברהם פורז: תעשו את ההפרדה.
דורית ענבר: פשוט צריך לתקן את זה כך שזה יהיה נפרד.
דורית ענבר: צריך להוריד את המילה "מיוחד", ואז נפתרת כל הבעיה.
ייעודי" יבוא: "רשיון כללי לשידור" – רשיון שניתן לפי פרק זה לקיום שידורי כבלים הכוללים מגוון ערוצי טלוויזיה, ולהקמה, לקיום או להפעלה של מוקד שידור".
דוידה לחמן-מסר: הרשיון הכללי לא מוגבל בכמות הערוצים.
נסים דהן: ברור, את זה הבנתי.
דוידה לחמן-מסר: ולכן הקיבולת חשובה.
נסים דהן: לא אמרתי שהקיבולת לא חשובה, אלא השאלה היא מי קובע את הקיבולת, האם זה השר?
דני רוזן: את הקיבולת קובע מי שרוצה לשדר.
נסים דהן: אבל השר יכול להכתיב לו כמה מתוך הקיבולת הקיימת הוא ישדר.
דני רוזן: התכנית העסקית שלך היא 100 ערוצים, ואתה רוצה לשדר 100 ערוצים.
דני רוזן: זה שוק חופשי.
נסים דהן: שישית אתה שם בצד אוטומטית.
נסים דהן: יכול השר לומר: תשים בצד עוד 5/6.
דני רוזן: כשאתה עושה את התכנית העסקית שלך מראש, אתה יודע ששישית אתה שם בצד.
דני רוזן: מצד שני, אתה אחר כך תציע שיעבירו לך את ה-100 ערוצים שלך.
אברהם פורז: ההגדרה "רשיון כללי לשידור" נראית לי בסדר.
אברהם פורז: "רשיון מיוחד לשידור" – "רשיון שניתן לפי פרק זה לשדר ערוץ טלוויזיה למנויים, באמצעות מוקד שידור של בעל רשיון כללי לשידור".
דוידה לחמן-מסר: זה הרשיון לערוץ אחד.
קריאה: לא, אבל זה לא כל כך ברור שזה ערוץ אחד.
דוידה לחמן-מסר: אני מסבירה מה זה.
אברהם פורז: מה זאת אומרת ערוץ אחד?
דוידה לחמן-מסר: רשיון כללי לשידורים זה אין סוף ערוצים.
דוידה לחמן-מסר: רשיון מיוחד לשידור זה רשיון לערוץ אחד.
אברהם פורז: באמצעות מוקד הוא יכול לשדר יותר מאחד.
אתי בנדלר: אפשר לתת מספר רשיונות מיוחדים לאדם אחד.
דני רוזן: אנחנו הצענו בפירוש בדברי ההסבר לחוק ש"בעל רשיון מיוחד אינו מוגבל לשידור ערוץ אחד בלבד, אולם מאידך, הוא לא יוכל לשדר בהיקף הרחב של בעל רשיון כללי.
דני רוזן: למען הסר ספק, נקבע כי אין בהגדרת רשיון מיוחד לשידור כדי להרחיב את חובת הרישוי מעבר לקיים ערב תחילתו של תיקון מס' 24.
אברהם פורז: הפרשנות הברורה, לדעתי, של כל מה שכתוב זה שרשיון כללי הוא כללי, ורשיון מיוחד לא אומר דווקא רשיון לערוץ אחד, זה יכול להיות שני ערוצים או שלושה.
אורי אולניק: בשום פנים ואופן לא.
דורית ענבר: אתה יכול לתת גם 10 רשיונות מיוחדים למישהו.
אברהם פורז: מה הבעיה לתת רשיון אחד לשני ערוצים?
דורית ענבר: זאת הדרך שלך לעשות MONITORING.
דורית ענבר: אם החלטת שאתה רוצה לאשר למישהו שני ערוצים, תן לו שני רשיונות מיוחדים.
אברהם פורז: כדי לבזבז נייר?
דורית ענבר: תן לו 10, תן לו 15.
אברהם פורז: מה הפילוסופיה מאחורי זה?
אברהם פורז: נניח שאחד מבטל בקשה ורוצה להעביר שני ערוצים, האם לא תתני לו?
אברהם פורז: למה הוא צריך שני טפסים?
דורית ענבר: זה נועד לעשות את הערוץ משהו שהוא יותר עובר לסוחר.
דורית ענבר: נכון להיום יש פלטפורמה שהיא בידי חברת הכבלים.
דורית ענבר: אם אתה בעל ערוץ ואתה רוצה שהוא יעבור בכבלים, אתה צריך לקבל את הסכמתם.
אברהם פורז: ואנחנו נצטרך גם למצוא דרך לכפות עליהם, אם הם לא רוצים.
דורית ענבר: המסלול הזה נועד לכך שקודם כל אתה תבוא למועצה, והמועצה תגיד: הערוץ שלך טוב ויפה, והוא עומד בכל דרישות האתיקה ובכל מה שצריך, ולכן תקבל רשיון ערוץ.
דורית ענבר: עכשיו הערוץ קיבל תג ערוץ, זאת אומרת:
דורית ענבר: אם יש לך 10 ערוצים טובים כאלה, תבוא ותקבל 10 תגים.
דורית ענבר: הכוונה היא שעל הערוץ הוטבעה החותמת שהוא ערוץ סחיר, זאת אומרת: הוא ערוץ שחייבים להעביר אותו אם הם רוצים או לא רוצים.
אברהם פורז: אני לא מבין מה הסיפור אם אחד רוצה שני ערוצים ואתם מחליטים לתת לו.
אורי אולניק: ביציר הזה שנקרא "בעל רשיון מיוחד לשידור", יצרנו פה משהו חדש, שלא קיים באף מקום בעולם.
אורי אולניק: מי שחושב שיש דבר כזה בעולם, שיראה לנו.
אברהם פורז: האם בשום מקום בעולם אין חברת כבלים שמישהו מעביר דרכה ערוץ עצמאי?
אורי אולניק: בשום מקום בעולם לא קיים מצב שבו אני יכול לבוא ולהגיד: אני נציג ערוץ הסרטים, תביא לי את כל המנויים שלך ותן לי להתקשר איתם באופן עצמאי ולא דרך חברת הכבלים.
נסים דהן: ואם יש טירינג, מה אכפת לך?
קריאה: בשום מקום אין כפייה.
נסים דהן: תמכור את זה.
אברהם פורז: האם יש באיזשהו מקום בעולם ערוץ ייעודי עם פרסומת?
דני רוזן: אבל כל נושא הסדרת הפרסומת הוא נושא מורחב כשלעצמו.
קריאה: הערוץ הייעודי זה גם המצאה ישראלית.
אברהם פורז: את דעתי על הערוצים הייעודיים הבעתי יותר מפעם אחת.
אברהם פורז: כדי שלא תהיה אי בהירות, היתה לי דעה שלילית מאד.
נסים דהן: כי לא היית בשלטון.
נסים דהן: כשתהיה בשלטון, תבין שהייעודיים מאד חשובים.
נסים דהן: ..
אורי אולניק: ישנה סכנה שהחיה הרגולטורית החדשה הזאת, שנקראת בעל רשיון מיוחד לשידור, תגזול בצורה משמעותית מאד את מטה לחמן של חברות הכבלים.
אורי אולניק: אני אומר את זה בצורה הכי כנה.
אורי אולניק: מכיוון שהוא יבוא עם פרוגרמינג מאד אטרקטיבי, ואם הוא לא יגיע להסכמה עם חברת הכבלים בהסכם המסחרי בינו ובין חברת הכבלים, ולא ירצו להעביר אותו לפני שיש לו רשיון, הוא יגיד: תודה רבה.
אורי אולניק: יכול מאד להיות שמאחורי הדבר הזה לא יסתתר איזשהו מפיק מקומי, או ערוץ נשים קטן שלא הסכימו להעביר אותו, אלא יכולים להסתתר מאחורי זה גם שחקנים מאד מרכזיים בשוק התוכן.
אברהם פורז: אני אגיד לך מה ההבדל.
אורי אולניק: רגע, תן לי להשלים את דבריי.
אברהם פורז: אין טעם שתשלים את הדברים, כי אני רוצה שתתמודד עם הבעיות שמטרידות אותי.
אברהם פורז: במדינה כמו ארצות-הברית, שם אין בעיה עם תדרים באוויר, אתה יכול להעלות ערוץ כזה באוויר.
אברהם פורז: אתה מציב במנהטן איזה משדר או שניים, וחצי מנהטן קולטת אותך עם כבלים או בלי כבלים, מוסיף פרסום ונגמר הפרסום.
בני איינהורן: למה אדוני חושב שיש הבדל בינינו למנהטן?
בני איינהורן: האם יש שם יותר תדרים מאשר פה?
בני איינהורן: זה אותו אוויר.
אברהם פורז: הצבא האמריקאי עדיין פרוס בקוריאה.
עמית שכטר: לתחנת טלוויזיה במנהטן צריך רשיון.
אברהם פורז: אם אני הייתי אומר עכשיו שצריך עוד ערוצי טלוויזיה באוויר, הרי הערוץ השלישי הוא לא באוויר, כי אין תדרים.
דני רוזן: הבעיה היא לא בעיה של תדרים.
דני רוזן: יותר טוב, יותר זול ויותר מהר להפעיל את הלוויין.
אברהם פורז: עם כל הכבוד לשיטות לוויין - -
דני רוזן: אבל כבר עברנו את זה עם ועדה אחרת, וראינו שזה יותר זול מלהתקין אנטנה אחרת.
אברהם פורז: אם במקום אחר תעשה כזה דבר ותמשוך שתי אנטנות כאלה עם מכשיר, תקלוט 20 ערוצים.
דני רוזן: לא נכון.
דני רוזן: בארץ הזאת אי אפשר לבצע קליטה פנימית, בגלל כל הטופוגרפיה, והסתבר שקליטה בלוויין היא זולה יותר.
דני רוזן: אם אתה מציב צלחת קטנה, אתה מקבל כמה ערוצים חופשיים בחינם, ואתה לא מתחבר לכבלים וללווין - בכיף, למה להסתבך?
אורי אולניק: בחוק הזה יש ארבע מערכות, שיגרמו לשחקנים חדשים להפיק תכנים ולשדר במדינת ישראל, והן יוצרות הסדרים חדשים: ראשית, בתחום עלויות צולבות יהיו לנו בעלויות חדשות.
אברהם פורז: אבל אתה לא עונה לי לשאלה.
דורית ענבר: אין מניעה שמפיק ערוץ יעבוד עם 10 ערוצים, וזה מה שאני רוצה להסביר.
דורית ענבר: גם היום, כשחברות הכבלים מבקשות אישור לערוצים, בודקים כל ערוץ בנפרד.
דורית ענבר: אין מניעה שיהיו ערוצים, פשוט האישור ניתן פר ערוץ, ולא פר מפיק ערוץ.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה לומר מה הוא הוויכוח.
אברהם פורז: אין ויכוח, הסעיף בסדר גמור.
אברהם פורז: השר יכול לתת בטופס אחד אישור לשני ערוצים, אם הוא רוצה.
דוידה לחמן-מסר: לא, הוא מבקש שתי בקשות לשני רשיונות.
דוידה לחמן-מסר: כך כתוב פה.
אברהם פורז: זה ברור שהמועצה לכבלים תשקול את הבקשה שתוגש לגבי מספר ערוצים ONE BY ONE.
נסים דהן: אני מבין שרשיון מיוחד נועד לפתור בעיות מקומיות וזמניות.
דוידה לחמן-מסר: ההגדרה אומרת רשיון פר ערוץ אחד.
דוידה לחמן-מסר: אם אתה רוצה חמישה ערוצים, בקש חמישה רשיונות.
דוידה לחמן-מסר: כי זה מה שכתוב.
אברהם פורז: בואו לא נתעסק בשטויות.
מיכאל איתן: זה לא שטויות, זו יוקרה מקצועית.
אברהם פורז: נניח שהגשתי למועצה לכבלים בקשה לשלושה ערוצים במכה אחת:
אברהם פורז: גברים נשים וטף.
אברהם פורז: היא דנה בערוץ אחד, ואומרת מאה אחוז, דנה בערוץ שני ובערוץ שלישי.
אברהם פורז: נניח שהשר נותן לי נייר אחד לגבי שלושת הערוצים, האם זה לא טוב?
דורית ענבר: זאת הבעיה?
דורית ענבר: אז הנייר על חשבוני.
אברהם פורז: אבל תם טוענים שאסור לו לתת נייר אחד.
אורי אולניק: אם יבואו שלושה נציגי אולפנים, כמו: פאראמונט ודיסני, עם שלושה ערוצי סרטים וכל אחד מהם יקבל רשיון מיוחד לשידור, בזה תמה תעשיית הכבלים או תעשיית הלוויין לחילופין.
אברהם פורז: אז אל תאשר.
אורי אולניק: איך אני לא אאשר?
אורי אולניק: אני צריך שהדיון יהיה פר ערוץ.
דורית ענבר: חבר הכנסת פורז, זה חייב להיות פר ערוץ, כי לכל ערוץ יש תנאים שלו וכו'.
אברהם פורז: זה סתם, אין לזה שום משמעות.
אברהם פורז: ואם מישהו נותן לשר רשיונות זמניים - -
אורי אולניק: אני בשלב הראשון נותן לו רשיון אחד, ובודק איך השוק מתנהג.
אורי אולניק: אני לא פורץ קדימה עם שבעה ערוצים כאלה.
נסים דהן: במילים אחרות, רשיון מיוחד זה רשיון כללי, אבל יש לו רק ערוץ אחד.
דורית ענבר: זה נכון, זה לא רשיון כללי.
נסים דהן: זה רשיון כללי, שיש לו ערוץ אחד.
דורית ענבר: לא, כי אין לו מרכז שידור ואין לו מוקד שידור.
נסים דהן: אבל הוא יכול להקים מרכז שידור.
אורי אולניק: שיהיה ברור, אין לו חובות הפקות מקור.
אברהם פורז: אם חברה כזאת תגיש לך בקשה לשלושה ערוצים, האם אתה חושב שלמועצה לכבלים יש סמכות?
אורי אולניק: היא בודקת את השוק ומאשרת.
אברהם פורז: בסדר, ונניח שהיא מחליטה לאשר שני ערוצים?
אורי אולניק: בסדר, אז לפחות יש פה איזה שיקול דעת.
אברהם פורז: אז מה אנחנו נעשה?
אברהם פורז: האם נקנה מהדק על חשבון המדינה, שיוכל להדק את שלושת הרשיונות?
אתי בנדלר: על כל מקום, ברור שמדובר כאן בערוץ אחד, ואני חושבת שבגלל דברי ההסבר, אולי ראוי לכתוב את זה במפורש.
אברהם פורז: בסדר, אם מישהו רוצה שלושה ערוצים, יתנו לו שלושה טפסים.
אתי בנדלר: בדברי ההסבר כתוב "בעל רשיון מיוחד אינו מוגבל לשידור ערוץ אחד בלבד".
בני איינהורן: נכון, הכוונה היא שאותו בעל יכול לקבל כמה רשיונות.
נסים דהן: בעלים.
אברהם פורז: אני לא רואה את ההבדל, אבל לא חשוב.
דוידה לחמן-מסר: יש הבדל כלכלי.
אברהם פורז: אם יש לו ערוץ אחד ויפסלו אותו סתם - -
אורי אולניק: אבל לא יפסלו סתם.
אורי אולניק: למה שסתם יפסלו?
אורי אולניק: יהיה שיקול דעת כלכלי ויבדקו את ההשפעות על השוק.
דוידה לחמן-מסר: ההבדל הוא האופרציה.
דוידה לחמן-מסר: חברי הציג את עמדת פאראמונט, ואני אציג עמדה אחרת.
דוידה לחמן-מסר: מה הדוגמה שמדברים עליה?
דוידה לחמן-מסר: בא אדם ואומר: אני רוצה להקים אופרציה מקומית של שלושה ערוצים, אני יזם מקומי שרוצה להשתמש באומנים מקומיים.
דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים אומרות לו שהן רוצות 50% מההכנסות.
דוידה לחמן-מסר: הוא יאמר: לא אוכל להתקיים כך.
דוידה לחמן-מסר: הוא ילך לשר ויבקש רשיון מיוחד, ויאמר ששווה לו להקים מערכת מעל ראשו של בעל הזיכיון, ולהציע לו את שלושת הערוצים כחבילה.
דוידה לחמן-מסר: אומרים לו: שניים נאשר לך ואחד לא, אבל אז אין לו כדאיות כלכלית להפעיל את השלושה.
דורית ענבר: אני רוצה לענות על זה, ולהסביר לאדוני למה צריך לבדוק ערוץ-ערוץ.
דוידה לחמן-מסר: לבדוק כן, אבל לא ברשיון נפרד.
דורית ענבר: אחד זה ילדים, אחד זה ערוץ נוער ואחד זה ערוץ של שידורי תועבה ואחד זה ערוץ שמלמד ילדים קטנים איך לעשות פצצות.
דורית ענבר: הלא זה ברור שאני אבדוק את הערוצים אחד-אחד, ואם תגיד דוידה לחמן-מסר שזה לא כדאי לו, אז תגידי לו שאם לא כדאי לו שלא יעשה דבר, מה לעשות?
אברהם פורז: אנחנו בשלב זה נאשר זאת כמו שזה.
אייל מלודן: בכל הרשיונות האלה אין שום מחויבות להפקות מקור.
אברהם פורז: עוד נגיע להפקות מקור.
אייל מלודן: אבל גם לגבי הערוצים האלה צריך להבהיר את המחויבות להפקות מקור.
אברהם פורז: אבל לא עכשיו.
אברהם פורז: עכשיו אנחנו דנים ברשיון.
אייל מלודן: גם ברשיון.
אברהם פורז: זה לא המיקום.
אסתר שטרנבך: ברשיון מיוחד לשידור, אנחנו מבקשים שמוקד השידור יהיה לאו דווקא של בעל רשיון כללי לשידור, ושיימחקו המילים "של בעל רשיון כללי לשידור".
נסים דהן: אז איך הוא ישדר?
רביב סובל: זאת ההבחנה היחידה בין רשיון מיוחד לכללי, לאחד יש מוקד ולאחר אין.
אסתר שטרנבך: בסעיף 15 להצעת הממשלה בפסקה (ג), יש אפשרות שהשר ייתן רשיון להפעלת מוקד שידור, לאו דווקא לבעל רשיון.
אסתר שטרנבך: אני חושבת שאותה אפשרות לבעל רשיון מיוחד לרוץ דרך מוקד שידור צריכה להיות גם כלפי בעל רשיון כללי לשידור וגם כלפי מי שמפעיל מוקד שידור אחר.
מיכל רפאלי-כדורי: למה זה צריך לחול עליי?
אברהם פורז: אני עוד לא הבנתי את הטענה.
אסתר שטרנבך: מוקד שידור יכול להיות בשני מצבים: אחד של בעל רשיון כללי לשידור, ואחד של מישהו שהוא לא בעל רשיון לשידור, אבל הוא בעל רשיון להפעלת מוקד שידור.
אסתר שטרנבך: ולפיכך, מי שרוצים לתת לו רשיון מיוחד לשדר ערוץ, צריך להיות מסוגל לעשות את זה גם אצלי וגם אצל בעל מוקד השידור האחר.
אברהם פורז: ולמה זה נשלל פה?
דוידה לחמן-מסר: תוסיף את המילה "או", כך שייכתב "מוקד שידור של בעל רשיון כללי לשידור, או מוקד שידור של אחר".
אתי בנדלר: או של מי שקיבל רשיון להפעלת מוקד שידור.
דפנה ליבאי: בישיבה האחרונה הורדנו את המילה "כללי".
דוידה לחמן-מסר: חזרנו בנו.
אברהם פורז: מה יהיה רע אם נאמר בהגדרה של "רשיון מיוחד לשידור" – "רשיון שניתן לפי פרק זה לשדר ערוץ טלוויזיה למנויים.
אברהם פורז: " למה אנחנו צריכים "מוקד שידור"?
נסים דהן: איך הוא ישדר?
נסים דהן: בסעיפים קודמים רצינו להגביל את שידור.
דוידה לחמן-מסר: חבר הכנסת פורז, ההצעה של חבר הכנסת דהן אומרת לגבש את ההצעה של גברת שטרנבך ולהגיד גם אלה וגם אלה, למה למחוק?
אברהם פורז: איזה מילים את רוצה להוסיף?
דוידה לחמן-מסר: היא רוצה למחוק את הכל, ואני מציעה להוסיף.
אסתר שטרנבך: אני לא מציעה למחוק את הכל.
דוידה לחמן-מסר: את רצית לשים נקודה אחרי המילים "מוקד שידור", זאת אומרת: רצית למחוק את המילים "של בעל רשיון כללי לשידור", נכון?
אסתר שטרנבך: נכון.
דוידה לחמן-מסר: אני מציעה להשאיר את המילים האלה, ולהוסיף את בעל הרשיון.
אסתר שטרנבך: או של בעל רשיון אחר.
אברהם פורז: טוב, נוסיף "או בעל רשיון אחר".
דני רוזן: מה זה בעל רשיון אחר?
דני רוזן: אם מחר באינטרנט - -
אייל מלודן: אינטרנט זה לא טלוויזיה.
נסים דהן: רשיון שידור לא יכול להיות רשיון אחר.
נסים דהן: רשיון נהיגה לא מתאים.
אברהם פורז: אינטרנט זה לא שידור, אינטרנט זה לא טלוויזיה.
דני רוזן: המונח ערוץ טלוויזיה הוא לא מונח מוגדר.
דני רוזן: יש פה בעיה מאד רצינית.
דני רוזן: אנחנו מאד מעוניינים להסדיר את נושא שידורי הטלוויזיה, ובשום פנים ואופן לא מתכוונים להסדיר את התוכן באינטרנט, לא בחוק הזה.
אברהם פורז: אינטרנט זה לא שידורי טלוויזיה.
אברהם פורז: כל מה שחל על שידורי טלוויזיה לא חל על אינטרנט.
אברהם פורז: אינטרנט זה דיסציפלינה אחרת.
דני רוזן: אז כדאי שתגיד את זה גם בדברי ההסבר.
אברהם פורז: אני אגיד את זה, כשאני אציג את החוק במליאה.
מיכאל איתן: בהצעת הקודמת – בהצעת החוק הפרטית - דיברנו על זה.
מיכאל איתן: עשינו הבחנה.
אתי בנדלר: אז מה יהיה כתוב ברשיון מיוחד לשידור?
אתי בנדלר: "רשיון שניתן לפי פרק זה לשדר ערוץ טלוויזיה למנויים, באמצעות מוקד שידור של בעל רשיון כללי לשידור" - -