GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני איינהורן: ההתנהגות שאני מתאר היא התנהגות כמו בשירותי אינטרנט: אתה מגיע למאגרי נתונים, שולף ומציג על המסך.
בני איינהורן: במקרה שלנו זה מסך הטלוויזיה.
בני איינהורן: הremote control הרגיל של הטלוויזיה משמש לך כאמצעי כמו לוח המקשים במחשב.
בני איינהורן: זה לא שידור שאני משדר לעם ישראל.
עמית שכטר: כאן בדיוק מהות הבעיה, כי את שירותי האינטרנט יקנו ספקי תקשורת אחרים.
עמית שכטר: מנסים פה להפיל את הטלוויזיה האינטראקטיבית תחת הטלוויזיה כאילו זה בתוך המנדט הקיים של חברות הכבלים, בזמן שאינטרנט הוא אינטראקטיבי באותה מידה והוא אותו דבר.
עמית שכטר: העולם הולך לקראת זה שהטלוויזיה האינטראקטיבית תנתן באמצעות פרוטוקולי אינטרנט.
אברהם פורז: ד"ר שכטר, השאלה היא מי הגוף המפקח על התכנים האלה.
עמית שכטר: המועצה לשידורי כבלים מפקחת על הגוף המשדר.
עמית שכטר: אם בטלוויזיה האינטראקטיבית ישנה גישה לגופים משדרים שלמועצה לשידורי כבלים ישנה הסמכות לפקח עליהם אז היא תפקח עליהם.
עמית שכטר: הפיקוח איננו על המשתמש, אלא על הגוף המשדר.
עמית שכטר: ברגע שהדבר הזה יתרחש ברשת האינטרנט, ממילא המועצה לשידורי כבלים תהיה מחוץ לתמונה, משום שאין לה שום אפשרות לפקח על הגופים שמספקים את המידע.
דני רוזן: אנחנו עדים לתופעה של לכידות בין שירותי בזק לנושא של טלוויזיה.
דני רוזן: קוראים לזה טלוויזיה אינטראקטיבית.
דני רוזן: מה זה טלוויזיה אינטראקטיבית אני לא יודע.
דני רוזן: באים אנשים מגישות שונות, מרקע שונה ומנסים להגדיר טלוויזיה אינטראקטיבית בצורה מסויימת.
דני רוזן: יש נסיון מאוד מעניין של הFCC בארצות הברית להגדיר מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית.
דני רוזן: הם פירסמו לפני שבוע, שבועיים פנייה לציבור עם איזה 50 שאלות בנסיון להגדיר מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית.
דני רוזן: אני מניח שיום אחד נתבונן ימינה ושמאלה בעולם ונגלה הגדרה סבירה שאנחנו יכולים לאמץ אותה למה זה טלוויזיה אינטראקטיבית.
דני רוזן: נדמה לי שהיום לדבר בחקיקה ראשית על הסדרת טלוויזיה אינטראקטיבית זה לא מן העניין.
דני רוזן: אני חושב שההגדרה של שידורים פותרת את זה.
נסים דהן: חוץ מערוץ הקניות יש עוד ערוצים שהם דו-כיווניים?
דני רוזן: ערוץ הקניות הוא חד כיווני.
דורית ענבר: ההגדרה שכתובה לעניין הלווין צריכה לחול גם על הכבלים כי זאת אותה טלוויזיה.
דורית ענבר: טלוויזיה דו-כיוונית נכונה בשתי המערכות.
דורית ענבר: עדיין זאת טלוויזיה.
דורית ענבר: אני מסכימה בהחלט עם דני שאנחנו לא רואים את סוף הדרך, את סוף התהליך.
דורית ענבר: עדיין ברור לכולם, לפחות בשלב הזה, מה היא טלוויזיה.
דורית ענבר: גם טלוויזיה אינטראקטיבית היא טלוויזיה.
אברהם פורז: הגברת ענבר, האם אנחנו יכולים בהגדרת טלוויזיה לומר "לרבות טלוויזיה אינטראקטיבית"?
דני רוזן: עד שלא תגדיר מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית אתה לא יכול להגיד לרבות.
אברהם פורז: מר רוזן, מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית?
דני רוזן: אני לא יודע מה זאת טלוויזיה אינטראקטיבית.
דני רוזן: אני מכיר הרבה גישות בעולם לטלוויזיה אינטראקטיבית שהן שונות זו מזו.
אברהם פורז: איך אתה מתרגם את המילה אינטראקטיבית?
דני רוזן: הידודית.
דורית ענבר: ההגדרה שמופיעה בסעיף 6מ"ג לחוק לעניין שידורי טלוויזיה באמצעות לווין היא בפירוש הגדרה שאפשר להחיל אותה, כי כתוב שידורים נלווים המיועדים לציבור, לרבות שידורים דו-כיוונים והידודיים.
אברהם פורז: אם מר רוזן לא יודע מה זה, אני מציע שנשתמש במילה השבלונית "טלוויזיה", ונגדיר טלוויזיה לרבות טלוויזיה הידודית.
דורית ענבר: מה שאני מציעה הוא שבהגדרת שידורים נוסיף את המילים "לרבות שירותים דו-כיוונים והידודיים".
דני רוזן: אני חושב שזה יהיה משגה חמור, כי זה יהפוך את כל ההגדרה על פיה.
אברהם פורז: הגברת ענבר, זה נכון שהתחום הולך ומטשטש, אבל לדעתי עדיין יש הבדל בין טלוויזיה ובין שירותים אחרים שאינם טלוויזיה.
אברהם פורז: בתאוריה אפשר לומר שגם אינטרנט הוא טלוויזיה במידה מסויימת, כי יכול להיות שדרך האינטרנט תוכל לקלוט גם סרטים, אבל בכל זאת אנחנו משתדלים לעשות איזו שהיא הבדלה.
אברהם פורז: לפעמים כשאין לך ברירה אתה משאיר את האפשרות לפרשנות עתידית.
אברהם פורז: כאשר אנחנו אומרים שידורים נלווים לשידורי הטלוויזיה, זאת אומרת זה לא שידורי בזק המופצים באמצעות תשתית כבלים, אלא זה שידורי טלוויזיה לרבות מה שעל יד טלוויזיה.
אברהם פורז: לפי דעתי צריך להשתמש במילה "הידודית".
דני רוזן: כדאי מאוד להדגיש שלא מדובר על שירותי טלקומוניקציה, שירותי בזק ושירותי אינטרנט.
אברהם פורז: הגברת בנדלר, לא נותר לי אלא לומר שכאשר אנחנו מדברים בטלוויזיה, אנחנו מדברים על טלוויזיה לרבות טלוויזיה הידודית אינטראקטיבית, לא אינטרנט.
נסים דהן: זה צריך להשאר בתחום ההגדרה של מוקד שידור.
אברהם פורז: הפנייה הראשונה בדיאלוג הזה היא אל כולם, כאשר כל אחד עונה לחוד.
אברהם פורז: אני מבקש מהגברת בנדלר, בהתייעצות איתכם ככל שצריך, להכין לי את הקטע הזה.
אברהם פורז: אין לי פתרון יותר טוב מזה.
אסתר שטרנבך: לא יכולה להיות כזאת א-סימטריה באותו חוק.
אברהם פורז: אבל קיבלתי את עמדתך.
אברהם פורז: אנחנו מגדירים את הטלוויזיה כמו שהגדרנו את הלוין.
אברהם פורז: אנחנו רק מוסיפים את המילים "שירותים נלווים" לשירותי הטלוויזיה.
אברהם פורז: אני בדברי ההסבר במליאה אסביר שכאשר מדובר בטלוויזיה וגם מה שנובע מטלוויזיה, כמו השתתפות בחידון, זה טלוויזיה, ואילו הדברים שאינם כך הם טלקומוניקציה והם לא באחריות המועצה לכבלים ושידורי לווין.
דורית ענבר: גם בעולם היום כאשר השירותים האלה והאפליקציות השונות הולכות ומתפתחות כל הזמן, הרגולציה שנעשית היא שונה לגבי כל סוג.
דורית ענבר: הרגולציה שנעשית לגבי השירותים שהם יותר מסחריים, כמו למשל נתונים של בנק, היא רגולציה קלה שבקלות.
דני רוזן: היא לא ברגולציה של גופי הטלוויזיה בדרך כלל.
בני איינהורן: האם אני צריך אישור רגולטור בשביל להעלות בירור יתרה על המסך?
נגה רובינשטיין: אז שזה לא יהיה במסגרת שידורים.
אברהם פורז: אם אתה מתחבר לבנק שלך ורוצה לברר יתרה זה לא שייך.
אברהם פורז: אני מקווה שלא כל הציבור מתעניין בחשבון הבנק שלך.
נגה רובינשטיין: אז זה לא במסגרת רשיון לשידור.
נגה רובינשטיין: אם אתה לא רוצה להיות כפוף למועצה זה לא צריך להיות במסגרת שידור.
נגה רובינשטיין: אתה לא יכול שזה גם יהיה במסגרת שידורים ושזה גם לא יהיה כפוף למועצה.
נגה רובינשטיין: אתה צריך לבחור.
בני איינהורן: נגה, אני יכול להעלות את השירות הזה מחר?
אברהם פורז: אם מלאכת החקיקה תצלח ולא יהיו לה עיכובים נוספים ומיותרים, באיזה שהוא שלב תקבלו רשיונות ותוכלו לתת שירותי טלקומוניקציה.
אברהם פורז: אינטרנט זה טלקומוניקציה, והתחברות לחשבון הבנק שלך כדי לקבל נתונים זה טלקומוניקציה.
אברהם פורז: אם יש תוכנית שבסוף אתה משתתף בה על ידי זה שאתה אומר משהו זה עדיין טלוויזיה.
אברהם פורז: נכון שהגבולות הולכים ומטשטשים, אבל בכל זאת נשתדל לתת הגדרה.
נגה רובינשטיין: רק צריך להיות ברור שבמסגרת שידורים לא יוכלו להנתן השירותים שאינם שידורים.
אברהם פורז: הטלקומוניקציה איננה בידי המועצה לכבלים.
נגה רובינשטיין: יינתן להם רשיון לשידורים, לא יינתן להם רשיון למתן שירותי טלקומוניקציה.
אברהם פורז: כל המטרה שלנו היא שתהיה תחרות.
אברהם פורז: בזק תעביר אולי טלוויזיה והכבלים יעבירו אולי טלקומוניקציה.
נגה רובינשטיין: אבל לכל דבר יש רישוי.
נגה רובינשטיין: יש רישוי לשידורים ויש רישוי לטלקומוניקציה.
אברהם פורז: רישוי לטלקומוניקציה זה בסמכות שר התקשורת.
אברהם פורז: לגבי טלוויזיה זה המועצה לכבלים.
אברהם פורז: איך מפרידים בין אחד לשני אני אשתדל במליאה להסביר את ההבדל.
דני רוזן: רגולציה של שירותי בזק לא עוסקת בתוכן, היא עוסקת בהיבטים צרכניים, בהיבטים של תחרות הוגנת.
דני רוזן: הרגולציה של שידורים עוסקת בתוכן.
דני רוזן: צריך להוציא את ההידודיים מהלווין ובבוא העת להגדיר טלוויזיה אינטראקטיבית.
אברהם פורז: מר רוזן, הצעתך לא טובה.
אברהם פורז: מאחר וכל הדברים האלה הם טעוני רישוי, בין אם זה על ידי המועצה לכבלים ובין אם זה על ידי שר התקשורת, אנחנו חייבים באיזה שהוא מקום לומר מי נותן רישוי למה.
אברהם פורז: נכון שכשזה נהיה יותר ויותר מטושטש זה הופך ליותר ויותר מסובך.
דני רוזן: את הרישוי נותן תמיד שר התקשורת.
אברהם פורז: המועצה לשידורי כבלים גם אחרי שנהפוך אותה ליחידת סמך וניתן לה תקציב נפרד וכוח אדם היא תהיה במשרד התקשורת.
אברהם פורז: לכן, גם אם לא נכתוב בחוק, שר התקשורת יצטרך להכריע בין הגורמים השונים בתוך משרדו.
אברהם פורז: אנחנו נשתדל לתת לו את ההגדרה המקסימאלית.
נילי יבניאלי: מר פורז, אנחנו יוצרים פה בלבול.
נילי יבניאלי: אני חושבת שצדקת קודם כשאמרת שהאבחנה בין שידורים לטלקומוניקציה היא שבשידורים המסר עובר מהמרכז ומי שרוצה מתחבר ואילו בטלקומוניקציה כל אחד מזמין את השירות שלו.
נילי יבניאלי: זאת אבחנה שקל לעשות אותה, שרואים אותה בעין.
דני רוזן: היא לא נכונה.
נילי יבניאלי: היא נכונה.
אברהם פורז: אנחנו צריכים לכתוב את ההגדרה הטובה ביותר שאנחנו יכולים למצוא.
דני רוזן: בסעיף 10 מדובר בשינויים בהגדרת המועצה לשידורי כבלים ושידורי לווין.
דני רוזן: במקום 13 חברים המספר גדל ל-15, ובמקום 6 נציגי ממשלה יהיו 7 נציגים.
דני רוזן: בהתאמה יש פה הגדלה של כמות נציגי הציבור ל-8 נציגי ציבור.
דני רוזן: שמנו את האפשרות לשר התרבות לקבוע את הנציג של האמנים והיוצרים.
דני רוזן: "במועצה יהיו 15 חברים במקום 13 והם: 7 נציגי ממשלה במקום ה-6 שהם עובדי מדינה, ובהם אחד לפי המלצת שר החינוך, אחד לפי המלצת שר התרבות, אחד לפי המלצת שר המשפטים, אחד לפי המלצת שר האוצר ושלושה לפי המלצת שר התקשורת.
דני רוזן: 8 נציגי ציבור ובהם שניים שימליץ עליהם מרכז השילטון המקומי, שניים המייצגים לדעת השר את הצרכנים, 2 המייצגים האחד את דעת השר והשני על דעת שר התרבות את האומנים היוצרים, ושניים שהם נציגי גופים בתחום החינוך והתרבות.
נסים דהן: ואם מחר נאחד את שני המשרדים, נבטל שניים?
דני רוזן: נשנה בהתאם.
אברהם פורז: בישיבה הקודמת שהתקיימה בעניין הזה הבעתי את התנגדותי להגדלת מספר חברי המועצה.
אתי בנדלר: פרט לשינוי שבמקום חינוך יהיה תרבות כל הסעיף הזה יורד?
אברהם פורז: כאשר הנציג של שר החינוך ימשיך עד לסיום כהונתו.
דני רוזן: סעיף 11 הוא סעיף טכני.
דני רוזן: סעיף 12 מדבר על סעיף 6ה לחוק העיקרי.
דני רוזן: מדובר פה בהרחבה של סמכויות המועצה.
דני רוזן: סעיף (א) המקורי אומר: "תפקידי המועצה לקבוע את המדיניות לגבי סוגי השידורים, נושאיו, תוכנם, רמתם, היקפם ומועדיהם", כאשר בתיקון יש תוספת "לרבות לעניין לוחות משדרים".
דורית ענבר: מה שקורה היום בפועל הוא שהמועצה מטפלת בלוחות המשדרים ומאשרת כל ערוץ שעולה או יורד.
דורית ענבר: כמובן שכאשר יוצאת פלטפורמה חדשה כמו "יס", או כאשר מתחלפת שיטת השידור כמו דיגיטציה אז שוב מאשרים את כל הלוח מהתחלה.
דורית ענבר: כל הדבר הזה נעשה בסמכות המועצה, הוא גם קבוע בכללי השידורים.
נסים דהן: כשיש שינויים לא מתוכננים בלוחות אתם גם נותנים אישור?
דורית ענבר: הכוונה היא לא ללוח הפנימי של כל ערוץ וערוץ, אלא לסך כל הערוצים שאתה רואה.
אברהם פורז: הגברת ענבר, המשמעות של המילים "לוח משדרים" היא יותר מאשר לאשר שזה ערוץ טוב.
דורית ענבר: הכוונה היתה לעגן את מה שממילא נעשה בפועל.
דורית ענבר: המועצה יכולה לקבוע שמדיניות השידורים היא שעד השעה 10 לא תהיה אלימות.
נחום לנגנטל: מה, חזרנו 100 שנים אחורנית?
נחום לנגנטל: רק מדיניות.
בני איינהורן: אדוני, יש כאן שינוי מהותי.
בני איינהורן: עד היום זה היה רק קביעת מדיניות.
בני איינהורן: יש כאן הגדלה נוספת של הרגלוציה.
בני איינהורן: בהצעת החוק המקורית כתוב לקבוע כללים ויש את הרשימה.
בני איינהורן: בפיסקה 5 כתוב לקבוע כללים או להורות, שזאת התוספת.
דני רוזן: כל המטרה היא להרחיב את הסמכויות.
אברהם פורז: מר איינהורן, תסביר לי מה מפריע לך במילים "לרבות לעניין לוחות משדרים"?
בני איינהורן: זה לא מפריע לי.
בני איינהורן: מפריע לי שהמועצה מורה לי ספציפית את לוחות המשדרים.
בני איינהורן: זה כתוב.
נחום לנגנטל: האם אנחנו אומרים שהמועצה תקבע את המדיניות של לוח המשדרים, או אנחנו אומרים שהמועצה תאשר בכל דקה ודקה עד הפרטים הכי קטנים?
נחום לנגנטל: אסור לנו להגיע לאלטרנטיבה השנייה, כי זה הכי גרוע.
דורית ענבר: סעיף 6ה מתחיל במילים "ואלה תפקידי המועצה".
דורית ענבר: לאחר מכן כתוב, בסעיף 5, שתפקיד המועצה הוא לקבוע כללים או להורות באמצעות החלטות מועצה גם אם טרם הם נכנסו בכללים.
דורית ענבר: אנחנו ראינו שהפרוצדורה של כניסת כללים לתוקף היא מאוד מאוד סבוכה וארוכה.
דורית ענבר: לפעמים ישנן החלטות מדיניות שצריך לקבוע ושייכנסו מיידית לתוקף.
דורית ענבר: ביקשנו שייקבע כאן שלא רק באמצעות כללים תקבע המדיניות, אלא שהמדינות תקבע גם באמצעות החלטות מועצה פורמאליות.
דורית ענבר: אין הכוונה בשום פנים ואופן ללוחות שידורים שקובעים את התוכניות.
דורית ענבר: המדיניות שקובעת המועצה היא מדיניות עקרונית כללית, והאישורים שהמועצה נותנת הם אישורים כלליים.
דורית ענבר: היא קובעת שיהיה אתיקה, שתהיינה הפקות מקור, היא קובעת דברים שהם בתחום סמכותה ושהם באים להגשים את המטרות שלה.
דורית ענבר: הכוונה היא לרבות אישור הערוצים, לא לרבות המשדרים במובן שבו הם מופיעים בעיתון.
מוריאל מטלון: המילה "תוכנם" מעידה על חדירה לתוכן.
דורית ענבר: מראש יש לך תוכן.
דורית ענבר: הכוונה היתה ללוחות של הערוצים, לא ללוחות שבעיתון.
עמית שכטר: יש זליגה בחוק הזה להפחתה במידת הפומביות של ההחלטות של הרשויות ולמעבר להחלטות ספציפיות שאינן דורשות פירסום פומבי.
עמית שכטר: אם אדוני זוכר, בסעיף 3 להצעת החוק, בסעיף קטן (3) כתוב היה "ורשאי הוא להורות כי הפעלת הזכויות ינתנו בתנאים שייקבע".
עמית שכטר: אז, בעזרתה של הגברת בנדלר, ציינו שתהיה הוראה בדבר פירסום ברשומות של אותן הוראות.
עמית שכטר: גם כאן צריך להיות אותו דבר.
עמית שכטר: למעשה מה שגברת ענבר מבקשת זה סמכות ליתן הוראות מבלי שהן יפורסמו ברשומות, כדי להקל על המסלול.
עמית שכטר: כאן המסלול הוא כזה שיוצרים הוראות פרטניות לגבי בעלי הזכיון או בעלי רשיונות אחרים, כאשר יהיה גוף שיוכל לתת הוראות מבלי לפרסם אותן.
עמית שכטר: כללים על פי הדין צריך לפרסם ברשומות.
דן ליבאי: המועצה מייעצת, מדריכה ומכוונת כאשר אתה נותן לה סמכות לקבוע את המדיניות.
דן ליבאי: אם אתה נותן לה סמכות לא רק לקבוע את המועדים אלא מדגיש שהיא רשאית להתערב ולקבוע בעניין לוח המשדרים ואתה מוסיף את המילה "להורות", אני כבר יוצא מבולבל.
דן ליבאי: אם אני צריך אחר כך לפרש את החוק, אני שואל את עצמי מה בין לקבוע מדיניות ובין להורות.
דן ליבאי: אם אני קובע מדיניות בכללים זה דבר שמקובל, אבל אם אני מוסיף לכך את הלהורות, אז מה הלהורות מוסיף לי.
דן ליבאי: אם הוא מוסיף את יכולת ההתערבות במשדרים אז אנחנו נכנסים להתערבות יתר.
דן ליבאי: אם גברת ענבר רוצה לומר ששידורים מסויימים בעלי דופי מוסרי או בפיקוח מוסרי לא יהיו במועדים מסויימים יש לה סמכות לקבוע את זה, אבל מדוע היא נדרשת להתערבות יתר?
דורית ענבר: זאת לא התערבות יתר, זאת אותה התערבות בדיוק.
דורית ענבר: מכיוון שאנחנו מקפידים מאוד על הפרוצדורות הללו, עד עכשיו אף אחד מהכללים שתקננו לא נכנס לתוקף.
דורית ענבר: אני הגעתי להסכמה עם כל הגופים המפוקחים, בראש וראשונה עם חברות הכבלים.
דורית ענבר: כאשר הגיע הרגע שאלתי אותם אם הם רוצים שזה יהיה רק בכללים.
דורית ענבר: היו דברים שהם רצו.
דורית ענבר: כעיקרון הם רצו שהמדיניות שלי תהיה לא בכללים כי זה היה נוח.
דורית ענבר: סיכמתי איתם שההחלטות של המועצה, שהן החלטות מדיניות, יתקבלו גם ברמה של החלטות מועצה ולא ייכנסו לתוקף רק בכללים.
דורית ענבר: כל ההחלטות הללו מתפרסמות יום לאחר קבלתן על ידי המועצה באינטרנט, חוץ מאשר קטעים שעלולים לפגוע בזכויות הפרטיות.
דורית ענבר: כל הדברים האלה מתפרסמים ונגישים.
דורית ענבר: בחלק הארי של ההחלטות הללו נערכים שינויים מסודרים.
דורית ענבר: כל הפעילות של המועצה תהיה משותקת לחלוטין אם היא לא ניתן לעשותה גם באמצעות לוח השידורים.
אברהם פורז: רבותי, אני נוטה להשמיט את המילים "לרבות לעניין לוחות המשדרים".
אברהם פורז: תתקיים על זה הצבעה.
נגה רובינשטיין: לעניין היקף ההגדרה של השידורים, צריך שיהיה ברור שאם משתנה הגדרת השידורים ונכנסים עוד נושאים חדשים לעניין השידורים זה בסמכות המועצה.
דני רוזן: פיסקה (ב) היא טכנית.
דני רוזן: בפיסקה (ג) אין שינוי.
דני רוזן: בפיסקה (ד) אנחנו עושים שינוי בסעיף.
דני רוזן: הנוסח כפי שמוצע: "פיקוח על ביצוע השידורים הניתנים בידי בעלי רשיון שידור בשים לב לסוגי המשדרים והיקפם".
דני רוזן: בפיסקה (ד) אנחנו מוסיפים שני סעיפים חדשים (ה) "תנאים והגדלות בדבר בלעדיות בתוכן השידורים ו(ו) אתיקה בשידור והגנת הצרכן לגבי תוכן השידורים".
דורית ענבר: פיסקה (ה) היתה דוגמה לנושא שהמועצה נדרשה לקבל בו החלטה וקמו חולקים האם זה נכנס בתוך סעיף 1(א) או לא.
אברהם פורז: על מה רציתם לקבל החלטה?
דורית ענבר: רצינו וגם קיבלנו החלטות שהיו חיוניות לגבי הזכות לשדר תכנים.
דורית ענבר: .
אברהם פורז: למה לא קמה ועדת התיאום שקבועה בחוק הרשות השנייה?
אברהם פורז: מר רוזן, אתה יודע שבחוק הרשות השנייה יש הקמת ועדת תיאום בין הרשתות השונות, כשהמטרה העיקרית שלה היא למנוע את התחרות המטורפת הזאת שקרתה בשנה וחצי האחרונות ברכישת תוכניות מחו"ל.
אברהם פורז: אפשר לומר שעודף רגולציה זה לא טוב, התאגדות זה לא טוב, אבל התוצאה הסופית היא שמדינת ישראל משלמת מאות מיליוני דולרים כל שנה יותר על אותה סחורה בדיוק.
בני איינהורן: ורק בגלל רגולציה.
אתי בנדלר: להיפך.
אברהם פורז: מי צריך היה להקים את ועדת התיאום?
אברהם פורז: מי היה צריך ליזום?
דני רוזן: המועצה לשידורי כבלים עוסקת גם בלווין וגם בכבלים.
אברהם פורז: אם לא יהיה משהו, התופעה תחזור על עצמה בעתיד.
אברהם פורז: הקרב הזה בין הישראלים השונים שבאים לארצות הברית, נאבקים שם ומעלים את המחירים בצורה מטורפת.
אברהם פורז: תראה, אני יכול להבין מישהו שנלחם במישהו אחר על ידי זה שהוא עושה הפקות מקוריות איכותיות ואומר:
אברהם פורז: אני משקיע בהפקה מקורית.
אברהם פורז: זה שהוא מתחרה עם השני מי יקנה פרק יותר יקר בסידרה אמריקנית.
דני רוזן: אתה מציע לבטל את התחרות?
אברהם פורז: בקטע הזה אני מוכן לחלק שוק.
דורית ענבר: ההחלטות שניתנו היו החלטות חשובות שהוכיחו את עצמן.
דורית ענבר: הסיבה היחידה שהכנסנו את סעיף (ה) היה כי קם מי שלא היה לו נוח בהחלטה ואמר שהסמכות הכללית של המועצה היא לקבוע מדיניות לגבי סוגי שידורים, תוכנם וכו', היא לא כוללת סמכות לקבוע בלעדיות.
אברהם פורז: אני מבקש ממך, מר רוזן, לפנות לשר התקשורת ולומר לו שהוא זה שהיה צריך להיות היוזם להקמתה של ועדת התיאום.
דני רוזן: קם גוף שנקרא מינהלת הסדרת השידורים.
דני רוזן: תפקידו לעשות תיאום בין כל הגופים המשדרים בישראל.
אברהם פורז: זה לא זה.
אברהם פורז: מר רוזן, יש סעיף אחר שאומר את זה אחרת.
אברהם פורז: המשק הישראלי מפסיד מאות מיליוני דולרים כל שנה.
אברהם פורז: לא חבל?
דני רוזן: אבל התפקיד של המינהלת על פי החלטת הממשלה הוא לעשות את כל התיאום בין כל הגופים, כולל הרשות השנייה.
אברהם פורז: מישהו צריך לבוא לממשלה ולומר: יש סעיף בחוק, בואו נפעיל אותו.
דני רוזן: רשמתי בפני.
אברהם פורז: אני מבטיח לכם שאני לא ארפה מזה ומיד אחרי הבחירות אני אבקש שהצעתי לכינוסה של ועדת התיאום תהיה.
אסתר שטרנבך: סעיף קטן (ה) מעניק סמכות למועצה להגביל את חופש ההתקשרות בתחום רכישת התכנים.
אסתר שטרנבך: בענף השידורים לציבור מקובל לעשות הסכמים בתנאי בלעדיות.
אסתר שטרנבך: מאחר שהכוונה היא לצורך קידום תחרות, אני מציעה שהמחוקק יגביל את הסמכות של המועצה לקבוע את התנאים וההגבלות משיקולים של קידום התחרות.
נגה רובינשטיין: זה לא רק שיקולים של קידום תחרות, זה עניין של מגוון שידורים.
אסתר שטרנבך: אני לא רואה שום הצדקה אחרת, זולת שיקולי פגיעה בתחרות כשלמועצה תהיה את הסמכות להתערב.
נגה רובינשטיין: השיקולים שהמועצה מופקדת עליהם הם לא רק שיקולי תחרות.
נגה רובינשטיין: שיקולי תחרות הם אחד מהם.
נגה רובינשטיין: אי אפשר להגדיר את השיקולים כשיקולי תחרות בלעדיים.
אברהם פורז: הגברת שטרנבך, או שאנחנו סומכים על המועצה או שאנחנו לא סומכים עליה.
אברהם פורז: אין סיבה לקשור לה את הידיים ואת הרגליים.
אברהם פורז: אם הם יעשו שימוש לרעה בשיקול הדעת, תמיד יש לכם אפשרות לפנות בהליך משפטי.
אברהם פורז: אני חושב שזה די סביר לתת להם.. (ו) "אתיקה בשידור והגנת הצרכן לגבי תוכן השידורים.
דורית ענבר: בישיבה הקודמת שהיתה בעניין הורדנו את המילים "לגבי תוכן השידורים" ונשארנו עם המילים "והגנת הצרכן".
דורית ענבר: מדובר בשני נושאים שהיה ספק מצד כמה גורמים האם הם בסמכות המועצה או לא, בשעה שהמועצה דנה בהם מאוד בהרחבה.
דורית ענבר: אני לא חושבת שיש חולק לגבי הנושא של אתיקה.
דורית ענבר: המועצה עסקה בחצי שנה האחרונה באופן מאוד אינטנסיבי בכל מיני פעולות שנגעו להגנת הצרכן, כמו למשל בהסכמים בחוזה המנוי של המנויים – הן של הלווין והן של הכבלים.
דורית ענבר: זה לא רק השידורים עצמם, אלא שורה של דברים אחרים.
אברהם פורז: ולכן היושב-ראש מציע שהמילים "לגבי תוכן השידורים" – יימחקו.
מוריאל מטלון: אדוני, לעניין הלווין חוייבנו להגיש את ההסכם עם המנויים לבית הדין לחוזים אחידים.
אברהם פורז: מכוח חוק אחר.
מוריאל מטלון: לא, מכוח הרשיון שקיבלנו ממשרד התקשורת.
מוריאל מטלון: הרשיון חייב אותנו להגיש את ההסכם לבית הדין לחוזים אחידים.
מוריאל מטלון: זה הפורום המתאים.
מוריאל מטלון: יש פה כפילות.
מוריאל מטלון: הגנת הצרכן לגבי תוכן השידורים יש בה הגיון, אבל כשיורדים לנושא של החוזה לגבי המנויים זה בדיוק המסגרת שלשמה יש חיקוק אחר.
דורית ענבר: זאת הדוגמה הטובה ביותר למה צריך את המועצה.
דורית ענבר: רק עכשיו קראתי בעיתון שחוזה המנויים של "סלקום" אושר בבית הדין לחוזים אחידים אחרי 5 שנים שהוא שם.
אברהם פורז: אנחנו בשלב זה אומרים אתיקה בשידורים והגנת הצרכן.
דני רוזן: שני הסעיפים הבאים הם סעיפים טכניים.
אברהם פורז: למה לפרסם, על פי הוראת השר, מכרזים?
דני רוזן: למועצה היתה הסמכות לפרסם מכרזים.
דני רוזן: עכשיו נקבע לפרסם על פי הוראת השר.
אברהם פורז: למה השר צריך לקבוע?
דני רוזן: כי הקביעה אם כן או לא לעשות מכרזים צריכה להיות על ידי השר.
אתי בנדלר: מה יהיו הקריטריונים של השר מתי לפרסם מכרז ומתי לא?
דני רוזן: אין ספק שהשר הוא זה שאחראי.
אסתר שטרנבך: להבדיל מזכיון, לגבי רשיון יש אפשרות להחליט שיהיה מכרז ויש אפשרות להחליט שלא יהיה מכרז.
אסתר שטרנבך: הסמכות להחליט בעניין הזה נתונה לשר בסעיף 1 לחוק.
אברהם פורז: אני בעד זה שהמועצה מיוזמתה תוכל להחליט על פרסום מכרז.
אברהם פורז: זה לא מונע מהשר לבקש את זה ממנה.
נסים דהן: המועצה תפרסם מכרז על משאב שהממשלה לא תרצה לשווק אותו?
אברהם פורז: או שהקמנו גוף ציבורי רחב.
נסים דהן: אבל התפקיד של הגוף הציבורי הרחב הוא לפקח על מה שהממשלה שיווקה, היא לא יכולה להכריח את הממשלה לשווק משאב טבע של מדינת ישראל.
דני רוזן: סעיף 6(ה) קובע חד משמעית שאת רשיון השידור נותן השר, לא המועצה.
אברהם פורז: הגברת ענבר, אם משתנה הנוסח הזה, האם כשאתם מגיעים למסקנה שאתם רוצים להוציא..?
דורית ענבר: אדוני, הרשיון ניתן ממילא על ידי השר.
דורית ענבר: גם אם המועצה תהיה פרועה וחסרת חינוך היא צריכה את השר.
אברהם פורז: אם תחליטו שאתם רוצים הוא לא יוכל לעצור בעדכם.
דני רוזן: אני חושב שהנוהל התקין הוא שהשר מחליט לעשות מכרז.
דני רוזן: יש גוף מבצע שנקרא המועצה.
דני רוזן: יש דברים שהם בשיקול דעת המועצה ויש דברים שהם בשיקול דעת השר.
אתי בנדלר: נניח שיש איזה שהוא רשיון שאפשר לתת רק אחד כמותו, לצורך העניין, והשר יחליט שלא לפרסם מכרז, הוא רוצה לתת את זה לגוף פלוני.
נסים דהן: אז יש בג"ץ במדינה.
דינ רוזן: ממילא השר קובע בתקנות את סידרי העבודה ואת דרכי הפעולה של המועצה בשבתה כוועדת מכרזים.
דינ רוזן: המועצה כגוף ציבורי מתאימה להיות ועדת מכרזים, והקביעה אם כן או לא לעשות מכרז היא קביעה של השר.
יורם מוקדי: אם המילים הללו קיימות, השר יכול להורות לגורם אחר לערוך את המכרז.
יורם מוקדי: זה ההבדל היחידי שאנחנו רואים לאור ההוראות של 6(ח) הקיימות.
יורם מוקדי: ממילא השר הוא זה שמחליט והמועצה היא זאת שמבצעת.
יורם מוקדי: אם מוחקים את המילים הללו, המשמעות הפרקטית היחידה היא שהשר לא יכול לתת למישהו אחר לעשות את המכרז.
דני רוזן: אני לא מקבל את הפרשנות הזאת.
דני רוזן: אני לא חושב שהיא נכונה.
אברהם פורז: האם אני יכול לומר "לפרסם ביוזמתה או על פי הוראת השר מכרזים למתן רישיונות שידור"?
דני רוזן: אני הייתי משאיר את זה כפי שזה, כי זה הכי הגיוני והכי נכון.
אתי בנדלר: איך אתה מתמודד עם הטענה שהעלה עו"ד מוקדי?
דני רוזן: אני חושב שהיא לא נכונה.
אברהם פורז: אני מציע בשלב זה לכתוב "על פי הוראת השר או ביוזמתה".
דני רוזן: אנחנו מתנגדים למילים "או ביוזמתה".
אתי בנדלר: לא הוספת בכך שום דבר.
אתי בנדלר: כל המטרה של המילים הללו היא להגביל את היוזמה שלהם.
אברהם פורז: זאת הכוונה שלי.
אברהם פורז: תשאירי כרגע את הנוסח שלי.
אברהם פורז: עם פיסקה (3) ופיסקה (4) אין בעיה.
אברהם פורז: מר איינהורן, מה המילים "או להורות" בסעיף קטן (5) מפריעות לכם?
דוד ליבאי: אם נקבע לקבוע מדיניות, אז מדיניות קובעים בכללים.
דוד ליבאי: מדיניות היא לא עניין ביצועי.
דוד ליבאי: אני חושב שסמכות להורות יש לגוף ביצועי.
דוד ליבאי: זה יביא את המועצה לאט לאט לקחת לעצמה סמכויות ביצועיות שחייבות להיות בידי הממשלה או בידי שר.
דוד ליבאי: זה יביא להתנגשות.
דורית ענבר: אם אקבל את דעתו של עמיתי המאוד מלומד, אז הדבר הבא שאני צריכה לעשות כשאני יוצאת מהישיבה הזאת זה לבטל לכם את אישור הדיגיטציה שנתתי לכם ולהדגים לכם את המשמעות של פעולת המועצה.
דורית ענבר: המועצה לא רק יושבת במגדל שן וקובעת מדיניות וכללים, היא עושה הרבה מאוד החלטות שיש להן פן של מדיניות מפורש.
אברהם פורז: המילה "כללים" אומרת שאתם עושים כללים, לא דברים ספציפיים.
דורית ענבר: יש דברים שמתאים שיהיו בכללים ויש דברים שהן החלטות יותר ספציפיות שהמועצה צריכה להורות בהן.
דוד ליבאי: אז תפרידי.
דוד ליבאי: אם יש לזה מקום, תפרידי ואל תתני למועצה סמכות להורות לגבי כל סעיפי המשנה של קביעת מדיניות.
דורית ענבר: כאשר אני מתבקשת על ידי הגופים המשדרים לאשר סוגי שידורים של תכנים למבוגרים, ההחלטה שאני נותנת בעניין הזה היא לא בכללים.
דורית ענבר: אם הייתי צריכה לתת אותה בכללים היא לא היתה מתקיימת.
דורית ענבר: אף כלל מהכללים שהחליטה המועצה בשנה האחרונה עוד לא נכנס לתוקף.
עמית שכטר: לאשר ולהורות זה לא אותו דבר.
דורית ענבר: זה להורות, כי אני הוריתי.
אברהם פורז: הגברת ענבר, איך הורית לפני שתוקן החוק?
דורית ענבר: כדי שהעבודה והסמכויות של המועצה יבוצעו והגופים יקבלו את ההיתרים ואת ההחלטות וההנחיות שהם מבקשים, היתה הסכמה בכתב בין כל הגורמים שאין שום שאלה שההחלטות מחייבות ככללים.
דורית ענבר: אם יש חריגה מסמכות כל אחד יכול ללכת לבג"ץ, אבל אם זה במסגרת סמכותה של המועצה, ההחלטה מחייבת כמו שמחייב כלל.
דני רוזן: אני אקריא מדברי ההסבר: "שתי הסמכויות האחרונות נועדו לאפשר הפיכת המדיניות לנורמות בנות ביצוע: כללים – לעניין נורמות כלליות, והוראות – לעניין מקרים פרטניים".
נגה רובינשטיין: הסמכות להורות היא לא סמכות מהותית שלא היתה קיימת קודם.
נגה רובינשטיין: זה מה שמאפשר להוציא את הכללים מהכוח אל הפועל.
נגה רובינשטיין: זה לא מה שמרחיב את סמכות המועצה שניתנה בסעיף 6(ה).
בני איינהורן: אדוני, זאת בדיוק הנקודה שבה תצטרך להחליט עם עצמך אם אתה עושה את עודף הרגולציה או לא עושה.
בני איינהורן: כאן יש את היכולת להתערב בכל פרט ופרט בצורה מוחלטת.
מוריאל מטלון: שר התקשורת הוציא רשיון ל"יס", זכיון לכבלים, הכל על פי חוק.
מוריאל מטלון: הרשיון הזה הוא קניינם, על פיו הם פועלים.
מוריאל מטלון: לשר יש סמכויות, במסגרת החוק, לפקח, לקבוע מדיניות.
מוריאל מטלון: להורות, הדירקטוריון מורה.
נגה רובינשטיין: אתה רוצה עכשיו לדון בסמכות של המועצה לקבוע מדיניות?
מוריאל מטלון: לא.
מוריאל מטלון: למועצה יש סמכויות.
מוריאל מטלון: היא פועלת במסגרת החוק, במסגרת התקנות ובמסגרת הרשיון או הזכיון אצל הכבלים.
מוריאל מטלון: בכל אחד מאלו ניתנו לה כלים לפיקוח שאנחנו מכבדים אותם, אבל אין לה סמכות להורות שלא במסגרת הכלים האלה.
מוריאל מטלון: אם זה נופל בחוק, בתקנות, ברשיון או בזכיון היא לא צריכה את המילה "להורות".
מוריאל מטלון: מתי היא צריכה להורות?
מוריאל מטלון: כשזה לא בחוק, לא בתקנות ולא ברשיון.
מוריאל מטלון: במקרה הזה היא לא יכולה להורות לי, כי יש לי רשיון שנותן לי רשות לעשות כל דבר.
עמית שכטר: להורות ולאשר זה לא אותו דבר.