GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני רוזן: סעיף 3 המוצע מתייחס לסעיף 4 לחוק המקורי, והסעיף הזה מאפשר היום לשר להתנות את האישור למתן רשיון בכל מיני תנאים, אנחנו רוצים שיהיה ברור שזה גם לפני מתן הרשיון וגם אחרי מתן הרשיון.
דני רוזן: לכן, במקום המלים "שיינתן הרישיון" כתוב "מתן הרישיון או אחריו" ובמקום המלים "או אחרי שניתן, או" אנחנו כותבים "ורשאי הוא".
נסים דהן: התנאים יהיו ידועים מראש, הוא לא יוכל לחדש לעצמו תנאים אחרי מתן הרשיון.
דני רוזן: השר יכול כל עת לשנות את הרשיון.
דני רוזן: הוא פועל מהליך מתאים לפי סדרי מינהל תקינים, אבל הוא רשאי לשלול רשיון.
דני רוזן: הסעיף החדש, אחרי התיקונים: "השר רשאי לאשר בקשה, להתנות את אישורו בתנאים שיש לקיימם לפני מתן הרשיון או לאחריו, לרבות לענין תשלום אגרות ומתן ערבויות והדרכים למימושן, ורשאי הוא לדחות את הבקשה תוך מתן נימוקים לדחיה".
נסים דהן: זאת אומרת, שגם לאחר מתן הרשיון על-פי תנאים מסוימים, הוא יכול לומר: טעיתי, אני רוצה תנאים חדשים.
דני רוזן: למה "טעיתי"?
דני רוזן: אולי תנאי השוק השתנו, וזה מחייב להוסיף תנאים מסוימים.
אברהם פורז: תמיד אפשר לפנות לבג"ץ אם השר משתגע.
דני רוזן: פונים לבג"ץ כל הזמן, בערך פעם בשבוע.
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את הסעיף הטכני הזה, סעיף 3(1).
אברהם פורז: סעיף 3(1) המוצע, תיקון סעיף 4 לחוק המקורי, מאושר.
דני רוזן: בפסקה (2), אנחנו משנים את סעיפים (ד1) ו-(ד2) לחוק, וכותבים במקומם סעיפים חדשים.
דני רוזן: (קורא סעיף 3(2)(ד1) להצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000 - רשומות, חוברת 2945)
נסים דהן: לזה כבר צריך תקנות.
דני רוזן: לא, זה ברשיון.
נסים דהן: אם אי-אפשר להעביר וכן הלאה בלי אישור השר, והשר רשאי במקרים מסוימים להתיר העברת רשיון, אני רוצה לדעת מראש מהם המקרים המסוימים, שלפיהם השר יוכל לפעול כדי לתת את כל האישורים, שלפני רגע הוא לא יכול היה לתת.
דני רוזן: תקנה זה נורמה כללית, והיא חלה על כולם, לעומת זאת, רשיון זה דבר ספציפי.
נסים דהן: אי-אפשר לשעבד, אי-אפשר לעקל, אי-אפשר לעשות מזה פרנסה.
דני רוזן: אם נתתי לך רשיון, הוא לך.
דני רוזן: אתה מקיים תנאים מסוימים.
דני רוזן: אם אתה רוצה להעביר את הרשיון למישהו אחר, צריך לבדוק שהוא עומד בתנאים ובכללים.
נסים דהן: זה לא רק העברה, אתה מדבר גם על עיקול וגם על שעבוד--
נסים דהן: --לעשות מזה נכס כלכלי, אני צריך את אישור השר.
נסים דהן: בדרך כלל אי-אפשר להעביר, והשר צריך לתת לי את האישור.
נסים דהן: אני רוצה לדעת מראש באיזה תנאים השר יוכל לתת אישורים, ולא כשיש בחירות הוא ייתן, כשאין בחירות הוא לא ייתן, והמבין - יבין.
דני רוזן: לדוגמה, נתתי לך רשיון, אתה באת לקחת הלוואה ממישהו אחר, פתאום לא עמדת בהחזר ומישהו אחר בעל הרשיון.
דני רוזן: מה פתאום?
דני רוזן: אולי אין לו את הכללים לעמוד בדרישות הרשיון.
דני רוזן: השר יאשר לך אולי לעשות שעבוד לגורם X, אולי הוא יאשר לך שיעבדו לגורם Y.
נסים דהן: אם אני לא אעמוד בהלוואה, פתאום גורם Y יהיה הבעלים.
דני רוזן: בפועל אנחנו נתקלים בבעיות האלה כל הזמן.
דני רוזן: אני אביא דוגמה מהחיים.
דני רוזן: בעל רשיון סלולרי רוצה הלוואה מבנק, ורוצה לשעבד את נכסי הרשיון.
דני רוזן: הבנק לא עומד בקריטריונים של הפעלת הרשיון, ואני צריך להבטיח שירות לחצי מיליון מינויים, אם, חס וחלילה, תהיה בעיה כספית.
דני רוזן: לא היינו מוכנים לשעבד, אבל נמצא פתרון טכני אחר שאפשר לקבל את ההלוואה, שמאפשר, אם, חס וחלילה, אותה החברה לא תעמוד בתנאי הרשיון, להמשיך לקיים את השירות לאותם מינויים.
דני רוזן: בעיות מהסוג הזה קורות בחיי היומיום העסקיים כל הזמן.
דני רוזן: מוכרחים לתת את הגמישות לטפל בבעיה הספציפית ואת שיקול הדעת הספציפי.
דני רוזן: ממילא, כל החלטה שאנחנו מקבלים, תמיד אפשר לערער על השיקול המינהלי של השר ברשיון.
דני רוזן: דרך אגב, בנושאים האלה, עוד לא היה אפילו בג"ץ אחד.
נסים דהן: אם הסמכויות לשר בעבר, על-פי חוקי מדינת ישראל, היו הרבה יותר רחבות, המדיניות היום היא לצמצם, ואנשי הציבור רוצים לדעת מראש מהם התחומים או מהיכן להיכן יש שיקול דעת לשר.
נסים דהן: חשוב שזה יהיה בחוק, באיזה שטחים השר יפעיל את שיקול דעתו.
דני רוזן: זה כתוב בסעיף הבא.
אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב לכך שההגבלה על העברה, שעבוד או עיקול חלה רק על נכס מנכסי הרשיון, המונח "נכסי הרשיון" מוגדר בסעיף 1, שעליו היושב-ראש החליט לדלג בשלב זה.
אתי בנדלר: זה נמצא בפסקה (8) של סעיף 1.
דני רוזן: (קורא את הגדרת "נכסי רשיון" להצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000 - רשומות, חוברת 2945)
אתי בנדלר: לא מדובר כאן על הגבלה כללית של כל נכסיו של בעל הרשיון, אלא רק על אותם נכסים שדרושים לצורך מתן השירותים.
אברהם פורז: בשלב זה נאשר את הגדרת "נכסי רשיון".
דני רוזן: (קורא סעיף 3(2)(ד2) להצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000 - רשומות, חוברת 2945)
נסים דהן: אני מציע שלא נאשר עד שלא תהיה לנו חוות-דעת של הבעלות הצולבת.
אברהם פורז: ודאי שלא.
אברהם פורז: אנחנו נקבע את זה בחקיקה ראשית.
דני רוזן: (קורא פסקאות (ד2)(2) ו-(3) להצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000 - רשומות, חוברת 2945)
אברהם פורז: יכול להיות שגם פה תהיה חקיקה ראשית.
דני רוזן: (קורא סעיף 3(3) להצעת חוק הבזק (תיקון מס' 24), התשס"א-2000 - רשומות, חוברת 2945)
אברהם פורז: מר רוזן, כל מה שקראת מפסקה (ד2) ומטה, אנחנו לא מאשרים כרגע.
דני רוזן: הדיון בבעלויות צולבות היה לגבי שידורים, זה לא הקטע שאתם מדברים, זה קטע שדן בבזק.
אברהם פורז: מר רוזן, גם השאלה של בעלות בבזק וטלקומוניקציה טעונה הכרעתנו, ועוד לא נפלה הכרעה.
אברהם פורז: נכון לרגע זה אנחנו מאשרים את פסקה (ד1).
אברהם פורז: סעיף 3(ד1) המוצע, תיקון סעיף 4(13) לחוק העיקרי, מאושר.
נסים דהן: אני מציע שגם את פסקה (ד1) לא נאשר.
אברהם פורז: אבל זה מדבר על עיקול ושעבוד.
נסים דהן: זה קשור לאיזו צורה הוא יכול לתת שעבוד.
אברהם פורז: אמרנו שהוא לא יכול לשעבד את ציוד השידור, אפשר לשעבד את שולחן המנכ"ל.
נסים דהן: זה לא מה שכתוב.
אברהם פורז: אתה לא רוצה שמישהו יבוא וייקח את המכשיר שמשדר ל-100,000 אנשים וינתק אותם, אבל את שולחן המנכ"ל ואת מכונת האספרסו אפשר לקחת.
משה גביש: יש בסעיף ההגדרות, הגדרה לנכס הרשיון.
אברהם פורז: בכפוף לבדיקה נוספת, אנחנו רוצים להקל על חברה אפשרות לקבלת הלוואות, לכן גם השעבוד צריך להיות קל יחסית, מצד שני, אנחנו לא רוצים שמישהו יבוא ויוציא אלמנט שמנתק ציבור גדול משידור, לכן ההבחנה שעשיתם נראית לי נכונה.
אברהם פורז: לא ניתן לעקל דברים שעוסקים בשידור עצמו, ניתן לעקל את המכונית של המנכ"ל, את השולחן שלו, את הכסא שלו.
נסים דהן: מה שלא ניתן לעקל, לא ניתן לשעבד.
אסתר שטרנבך: יש לי הצעה.
אסתר שטרנבך: בנכסי הרשיון זה יוגדר כמתקני הבזק הדרושים להבטחת השידורים.
דני רוזן: יש הגדרה של מה זה מתקן בזק, וזה מצומצם מדי.
דני רוזן: צריך לכתוב כל מה שכולל שירות לציבור.
אברהם פורז: מה מפריעה הגדרה יותר רחבה?
אסתר שטרנבך: מערכת המחשב לא דרושה להבטחת השידור.
אתי בנדלר: אם היא לא דרושה, ניתן יהיה לעקל, ככל שהיא דרושה, לא ניתן יהיה לעקל.
אברהם פורז: נניח לרגע שעיקלו את המחשב שבו יש את החשבונות של כל המנויים, ולא יודעים מי שילם ומי לא שילם.
אברהם פורז: מה אז?
אסתר שטרנבך: זה מפריע להמשיך ולתת שידורים?
אסתר שטרנבך: כל הרעיון שבמהלך העסקים הרגיל צריך לאפשר לחברה לשעבד נכסים.
אברהם פורז: הייתי עושה הגדרה קצת יותר רחבה.
אברהם פורז: הגבול הוא די דק.
אברהם פורז: אישרנו את הסעיף הזה בינתיים.
אברהם פורז: הפסקה שמתחילה במלים "בלי לגרוע" ועד המלים "שירותי בזק או שידורים", ופסקה (3), כרגע לא מאושרים, את זה אנחנו רוצים בחקיקה ראשית.
אתי בנדלר: פסקה (3) לא רלוונטית לעניין הבעלויות הצולבות.
אתי בנדלר: זה עניין של חסינויות לצורך כניסה למקרקעין.
אתי בנדלר: דני רוזן, אולי תסביר את סעיף קטן (ו).
דני רוזן: השר רשאי בהודעה ברשומות להעניק לבעל רשיון כללי סמכויות וחסינויות על-פי החוק, הוא רשאי להשאיר גם את חלקן ולהתנות בתנאים.
דני רוזן: זו המשמעות.
אברהם פורז: איזה חסינויות אלה?
אתי בנדלר: כניסה למקרקעין.
דני רוזן: גם חסינויות מפני עוולות או עבירות.
עמית שכטר: הדבר הזה חוזר, אחר כך נראה את זה בעוד כמה מקומות לאורך החוק, שכל פעם, נוסף לדברים שנקבעים בתקנות, יש התניה בתנאים שיקבע השר.
עמית שכטר: נשאלת השאלה אם זה נכון, כיוון שאלה פעולות שהן בנות פועל תחיקתי, שזה לא ייעשה במסמך פומבי.
אתי בנדלר: מה השאלה?
עמית שכטר: כתוב כאן "השר ראשי להעניק לבעל רשיון כללי את הסמכויות", זה כתוב בהודעה ברשומות, ואחר כך כתוב "רשאי להורות על תנאים לגבי הפעלת הסמכויות", ואז יש השאלה אם ניתן שהתנאים יהיו נפרדים מההודעה ברשומות.
עמית שכטר: זו מין סמכות נוספת של השר שאיננה זוכה לפומביות?
עמית שכטר: זה חוזר כאן בהרבה מקומות, גם לגבי סמכויות המועצה.
אתי בנדלר: שאלתך היא האם הוראה בהתאם לתוספת המוצעת צריכה גם היא להיות בהוראה פומבית באופן שהיא תפורסם בהודעה ברשומות?
עמית שכטר: זו השאלה, ואני סבור שכן.
אתי בנדלר: גם אני סבורה שהתשובה צריכה להיות חיובית, ואם הנוסח אינו ברור, ועכשיו משהעלית את השאלה, אני סבורה שהנוסח איננו ברור, ראוי להבהיר את זה.
אתי בנדלר: מדובר על כך שנותנים סמכויות לבעל רשיון להיכנס למקרקעין, עם הודעה, בלי הודעה, לבצע פעולות, לרבות במקרקעין פרטיים.
אתי בנדלר: היום מה שנאמר בסעיף, בחוק העיקרי, הוא, שבהודעה ברשומות, השר רשאי להעניק לבעל רשיון כללי את הסמכויות והחסינויות.
אתי בנדלר: זאת אומרת, שאם הוא פועל בהתאם לסמכויות שניתנו לו, הוא גם חסין בפני תביעה, כמובן.
אתי בנדלר: מה שמוצע כאן זה להוסיף "ורשאי הוא להורות כי הפעלת הסמכויות או תחולת החסינויות יותנו בתנאים שיקבע".
אתי בנדלר: זאת אומרת, אתה תהיה רשאי להיכנס למקרקעין פרטיים, לא רק אם הודעת לבעל המקרקעין, אלא לשכן.
דני רוזן: אנחנו נציע תיקון נוסח.
אברהם פורז: אנחנו קובעים שהדברים האלה יפורסמו, יש לזה השלכה כלפי צדדים שלישיים, זו פגיעה בזכות הקניין.
בני איינהורן: בסעיף הקודם מתחיל תהליך שהתרעתי עליו בפעם הקודמת, ואני חושב שהוועדה צריכה להחליט אם עושים את ההפרדה בין בעלויות שונות בתוך התשתית.
אברהם פורז: אנחנו לא יודעים.
בני איינהורן: הייתי רוצה להציע, למרות שזה מורכב, אבל זה מופיע כחוט השני לאורך החוק, שהברזלים זו קטגוריה אחת והערוצים זו קטגוריה שנייה.
אברהם פורז: אנחנו עדיין לא יודעים אם אנחנו רוצים לחייב הפרדה בין תשתית לתוכן במערכת חשבונות נפרדת, בחברות נפרדות.
גדעון אביטל: כל עוד לא נקבע מיקום ההפרדה בין השידורים לבין התשתית, אני חושב שבסעיף קטן (ו), גם בעל רשיון מיוחד לשידורים, קרי, נכון להיום, המפעיל הלווייני וחברות הכבלים, ייתכן שיהיו זקוקים לחסינויות הללו.
גדעון אביטל: בנוסח הנוכחי כתוב רק "בעל רשיון כללי".
דפנה ליבאי: צריך להיות כתוב "בעל רשיון לשידורים".
דני רוזן: בעל רשיון כללי זה מכל הסוגים.
משה גביש: חברת כבלים שלא תרצה להיות מפעיל כללי, לא בטוח שהיא תיכנס פה.
משה גביש: צריך לוודא שזה כולל כל מי שיש לו רשיונות שידורים, לא רק כלליים, גם לווין וחברת כבלים.
משה גביש: מהסעיף, זה לא ברור.
דני רוזן: כל הבעיות האלה לא מטופלות בסעיף הזה, אלא בסעיף אחר.
דני רוזן: סעיף 4 עוסק רק בבעל רשיון לשירותי בזק, לא לשידורים.
דני רוזן: יש בעצם שני שווקים: שוק הבזק ושוק השידור - - -
אברהם פורז: אם שם מותחים חוטים, שם נכנסים.
אברהם פורז: לכן כניסה למקרקעין זה אותו דבר.
דני רוזן: החוטים בכל מקרה זה בזק.
דני רוזן: רבותי, אחרי התיקון בחוק, הרשת זה בזק, לא חברת בזק, שירותי בזק.
אברהם פורז: האם לא יכולה להיות סיטואציה שמישהו שעוסק רק בתחום טלוויזיה רוצה לפרוס חוטים?
דני רוזן: איפה הוא יפרוס חוטים?
אברהם פורז: אצל 50 לקוחות.
דני רוזן: בבתים של הלקוחות זה לא רשת בזק ציבורית.
אברהם פורז: נניח שאיזה יזם מחליט שהוא רוצה, באזור הסיטי של תל-אביב, בבורסת היהלומים ברמת-גן, לעשות משהו שקשור למידע עסקי, משהו מיוחד.
אברהם פורז: לא מעניין אותו, לא אינטרנט ולא כלום, הוא רוצה ערוץ כזה מקומי.
משה גביש: זה יהיה בקרוב במכרז של ה-MDS.
אברהם פורז: הוא יוכל לעבור למקרקעין, או לא יוכל?
דני רוזן: אנחנו נותנים את הזכויות המיוחדות למעבר במקרקעין לבעלי רשיונות ייעודיים, לא לבעלי רשיונות מיוחדים.
דני רוזן: הסיבה היא שבעל רשיון כללי מחויב לשירות אוניברסלי, יש לו אזור שירות, ואזור השירות המינימלי שקבענו בתקנות, למשל, לבזק - - -
אברהם פורז: מה שאמרתי, לא יקום, כי אם הוא יתחיל להתדיין עם כל אחד על העברת החוט במגרש, זה לא יקום.
דני רוזן: שיקנה את השירותים מבעל רשיון כללי.
אברהם פורז: זה רק לשים חוט באדמה.
דוידה לחמן-מסר: כמה אנשים ייכנסו לבית שלי?
דני רוזן: הבעיה היא לא הבית שלך, הבעיה היא שייכנסו לסיטי בתל-אביב ולא יהיו בבית-שאן, זו הבעיה.
דני רוזן: מר פורז, הבעיה האמיתית של פתיחת שוק הבזק לתחרות היא הבטחת שירות אוניברסלי, שבבית-שאן ובירוחם יהיו אותם שירותים כמו בתל-אביב ובחיפה.
אברהם פורז: אני לא יודע אם זו המטרה.
אברהם פורז: אם אני לא יכול לתת שירות בבית-שאן, אני צריך לדפוק את תל-אביב בגלל זה?
דני רוזן: זה לא לדפוק אף אחד.
דני רוזן: הבעיה האמיתית בפתיחת שוק שירותי בזק לתחרות היא הבטחת שירות אוניברסלי לכל תושבי המדינה בכל מקום.
דני רוזן: החשש הגדול, כשהתחרות תתפתח, שבצפון תל-אביב יהיו שירותים על הכיפאק, ובהרבה מקומות במדינה לא יהיה שום דבר.
דני רוזן: זו בעיה גדולה, שצריך מאוד להיזהר בה.
דני רוזן: התלבטנו ברצינות, במשך תקופה ארוכה, בכמה ועדות ציבורית, שהיה לי הזכות לעמוד בראשן, איך מתמודדים עם הבעיה הזאת.
דני רוזן: בסופו של דבר, מצאנו פתרון שהוא כנראה עובד, אני אומר בזהירות, והכנו חגורת ביטחון למקרה שהוא לא יעבוד.
דני רוזן: הפתרון שהכנו הוא, שעל בעל רשיון כללי אנחנו מטילים אזור שירות, בערך רבע המדינה, שהוא חייב, אחרי תקופת חסד מסוימת, לתת שירות של שלוש שנים לכל מבקש.
דני רוזן: זה באותן תקנות שהוצגו לוועדה, ונידונו בוועדה ביוני, אני רוצה להזכיר.
אברהם פורז: מר רוזן, השאלה היא אחרת.
אברהם פורז: השאלה, אם שר התקשורת, שהוא איש רב-מעללים, תמיד שרי תקשורת היו מהמעולים שבשרינו, מחליט שיש מיזם כזה שהוא רק בתל-אביב, כי שם יש בורסה ועסקים, וחשוב לתת להם את זה, וקריית-שמונה, גם אם ירצו לתת להם את זה, הם לא צריכים את זה.
אברהם פורז: הוא רוצה לאפשר את זה ואת האפשרות לחבר.
אברהם פורז: האם אני צריך בחוק למנוע ממנו את האפשרות לתת רשיון?
אברהם פורז: מר רשף, מה הנוסח אומר?
אריק רשף: צריך להבין שמדובר בכניסה למקרקעין פרטיים לפי סמכויות.
אריק רשף: כשמדובר במיזם פרטי, נחוצה הסכמת בעלי המקרקעין.
אברהם פורז: זה לעולם לא יקום.
דני רוזן: יש בבורסה מיזם פרטי כזה כמו הדוגמה שלך, מיזם שקיים ועובד היום.
אברהם פורז: אולי בתוך אותו בניין.
דני רוזן: לא, גם בשני בניינים סמוכים.
אברהם פורז: הגברת בנדלר, אני מבקש שהנוסח יהיה, ששר התקשורת, בתקנות, יוכל לאפשר גם לא לבעל רשיון כללי, אלא גם לבעל רשיון מיוחד.
משה גביש: גם אנחנו לא חושבים שכל מי שעושה מיזם פרטי כלשהו, צריך להיכנס לחצרים.
אברהם פורז: אני רוצה לתת לשר שיקול דעת.
משה גביש: כיוון שהעלינו את הנושא, אני רוצה להבהיר, שהחשש - - -
נסים דהן: לא יעלה על הדעת, שכל אחד שיש לו עשרה קליינטים, ייכנס אלי הביתה.
אברהם פורז: לא לבית.
אתי בנדלר: זה בדיוק לבית, זה למרפסת שלו וזה לחצר הצמודה אליו.
משה גביש: העלינו את השאלה מהחשש המשפטי, אין לנו ויכוח עם מה שאומר מר רוזן.
אברהם פורז: אבל אתי יש לכם ויכוח.
משה גביש: החשש שלנו שמבחינה משפטית, הניסוח ברגע זה של החוק, לא כולל את מי שלא יהיה לו רשיון כללי לבזק, אלא יהיה לו רק רשיון כללי לשידור.
משה גביש: אנחנו רוצים להבטיח, שמי שיש לו רשיון כללי לשידור, לא למיזם פרטי, על-פי תנאי החוק הזה, לא יישללו הסמכויות שיש לו היום.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו מתנגדים לזה.
דני רוזן: גם אנחנו מתנגדים לזה.
אברהם פורז: אנחנו נציב חלופות.
אברהם פורז: הסיפור של כניסה למקרקעין, אני רוצה להשאיר לשיקול דעת השר, וגם במקרים שזה לא כללי, אלא שזה עניין טובת הציבור.
אברהם פורז: מחר זו תהיה רשת תקשורת מצוקה לקשישים, שנותנת חיבור למוניטורים של פעימות לב, ואני לא צריך שמישהו יגיד, שזה מצומצם.
נסים דהן: היום זה אלחוטי, ואין בעיה.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אתה מוכן לבעל רשיון מיוחד, בתנאי שמתן הסמכויות או חסינויות כאלה הן לטובת הציבור?
אברהם פורז: אני לא יודע מה זו טובת הציבור.
אתי בנדלר: מה כוונתך?
אתי בנדלר: מיזם פרטי - - -
אברהם פורז: השר רשאי לתת לו.
אתי בנדלר: מיזם פרטי - השר רשאי לתת לו הרשאה לעבור במקרקעין שלי, לגרום לי נזק וכיוצא באלה.
אתי בנדלר: זה לא יהיה חוקתי.
אתי בנדלר: לפחות תתנה את זה בטובת הציבור.
אברהם פורז: כאשר עוברת קרינה ליד הראש שלי, למרות שאת לא רואה אותה היא פוגעת.
אברהם פורז: אם אני מתקין פה אנטנה אלחוטית, ויש קרינה, זו פגיעה בי פי מאה מאשר העברת חוט דרך המגרש שלי.
דני רוזן: בלי אישור של ממונה על הקרינה לא מתקינים אותה.
נסים דהן: מר פורז, זה לא חוט אחד, זה עשרה חוטים, ולכל אחד, כאשר יש תקלה, באים לבית שלי לתקן את החוט.
נסים דהן: אין לי מה לעשות כל היום, רק לפתוח את הדלת לאנשים שיבואו לתקן חוטים.
אברהם פורז: אתם חושבים שמה שרואים גורם נזק, ומה שלא רואים, לא גורם נזק.
דוידה לחמן-מסר: אם יש דבר אחד שגורם נזק, זה לא סיבה שדברים אחרים יגרמו נזק.
אברהם פורז: זה שאני נמצא ליד משדר בעוצמה אדירה ומקבל קרינה מעל הראש, זה בסדר, אבל חוט באדמה שלי, זו פגיעה איומה.
דני רוזן: למה לא עמוד באמצע הסלון?
אברהם פורז: שר התקשורת קובע.
דוידה לחמן-מסר: חוק התכנון והבנייה חל פה.
אברהם פורז: השאלה הזאת תוכרע בבוא העת.
נסים דהן: אתה תגרום לכך שהשר לא ייתן רשיונות מיוחדים.
אברהם פורז: הוא ייתן.
אברהם פורז: השר ישקול אם יש הצדקה או אין הצדקה.
אברהם פורז: החלטתו היא החלטה שאפשר לתקוף אותה בבג"ץ אם אין לזה הצדקה.
נסים דהן: זו פגיעה בזכות הקניין של הציבור הרחב שלא לצורך.
אברהם פורז: אני לא יודע אם זה לא לצורך.
דוידה לחמן-מסר: זה לא לצורך, כי יש תשתית ארצית, הוא יכול לשכור ערוץ.
אברהם פורז: אני לא יודע אם החלופה קיימת.
דני רוזן: יש.
דני רוזן: לבעלי הרשיונות הכלליים יש חובה בחוק לספק את השירות בכל מקום.
אברהם פורז: נכתוב, שלפני שהשר יחליט, הוא ייתן את דעתו לגבי חלופות אחרות אפשריות.
נסים דהן: זו הסתייגות פרטית?
אברהם פורז: לא, זו הצעה שלי.
אברהם פורז: אתה תציע שהסעיף יימחק.
אברהם פורז: בבוא העת תתקיים הצבעה.
נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אתה מגיש הסתייגות פרטית.
נסים דהן: אתה לא יכול להכניס הצעות להצעת החוק בלי הסכמת הוועדה.
אברהם פורז: כרגע זו הצעתי.
אברהם פורז: הצעתך היא שהסעיף הזה לא יתקיים, חברת הכנסת חזן תציע מחר דבר אחר.
אברהם פורז: כל דבר אנחנו רושמים, ובבוא העת נחליט.
נסים דהן: הכול, הן הסתייגויות מבחוץ.
אברהם פורז: אלה לא הסתייגויות, אלה הצעות.
אברהם פורז: זו הצעת היושב-ראש, מותר לו להציע.
נסים דהן: רק שלא יעביר את זה כשאיש לא נמצא.
אברהם פורז: תבוא לכל הישיבות.
נסים דהן: תזמין.
נסים דהן: אני לא חבר, אני צריך הזמנה מיוחדת.
אברהם פורז: אתה צריך לבקש מהחברים שיודיעו לך.
דני רוזן: אני רוצה לחזור אחורה, לפסקה (ד2), בנושא הגבלות ותנאים לעניין החזקות, העברות של אמצעי שליטה, הפרדה מבנית והפרדה חשבונאית.
דני רוזן: אני רוצה לציין שהחוק הזה עוסק בשני שווקים, שאולי יש ביניהם לכידות, אבל הם התפתחו כשני שווקים נפרדים: השוק של שירותי בזק והשוק של השידורים.
דני רוזן: לשוק של השידורים יש כל מיני כללים בחוק בנושא בעלויות צולבות.
אברהם פורז: לכבלים לא.
דני רוזן: בכבלים, בערוץ 2 ובלווין.
דני רוזן: יש בחוק כל מיני כללי בעלויות צולבות, ולמרות זאת, יש בעיית בעלויות צולבות חמורה מאוד.
דני רוזן: לעומת זאת, בנושא שירותי בזק, ונפתחו כבר הרבה מרכיבים משירותי הבזק לתחרות, אם זה הבין-לאומיים, אם זה הסלולר, בשירותי ערך מוסף יש מאות בעלי רשיון מתחרים, כל הסדרה היא ברשיון, אין שום דבר בחוק, והפלא ופלא, התחרות פורחת, אין בעיית בעלויות צולבות.
דני רוזן: מדוע?
דני רוזן: כי אנחנו עוסקים בשוק מאוד דינמי, וכל ניסיון להגדיר דבר דינמי בחקיקה, עד סיום החקיקה, זה כבר יהיה היסטוריה.
דני רוזן: זה אף פעם לא יתאים למציאות השוק.
דני רוזן: לכן, אין ברירה ואת שירותי הבזק יש להשאיר לסמכות השר, ושיוכל לעקוב אחרי הגמישות הרבה שיש בשוק הזה, ובשידור, אולי באמת לקבל את הצעת היושב-ראש, קיבלתי על עצמי להביא נוסח איך לקבוע בעלויות צולבות בחקיקה ראשית.
דני רוזן: לכן אני מציע לא לגעת בסעיף 4.
אברהם פורז: כרגע לא ניגע בכלום.
אברהם פורז: תביא לנו את הצעתך, שלגבי טלקומוניקציה - השר, ולגבי שידורים - - -
דני רוזן: זה מה שכתוב.
דני רוזן: בסעיף 4 אני מציע לא לגעת, ואת השינויים שביקשת לעשות, נעשה בסעיף הרלוונטי, בסעיף 6.
דוידה לחמן-מסר: עד היום ההגבלה של בעלויות צולבות בתחום הטלקומוניקציה נובעת ממניעים אחרים, והם, לאפשר תחרות, פחות מהנימוקים הכלליים של דמוקרטיה וכן הלאה.
דוידה לחמן-מסר: לכן כתוב כאן: רשאי השר לקבוע בתקנות או ברשיון.
דוידה לחמן-מסר: חלק מהמגבלות, יכול להיות שייקבעו בתקנות, וחלק יכול שייקבעו ברשיון.
דני רוזן: בתקנות שאישרת ביוני, יש בהן חלק מהמגבלות לגבי מפ"א - מפעיל פנים ארצי.
דוידה לחמן-מסר: אתה יכול להתקין תקנות באישור ועדה, אבל אתה לא צריך בגלל זה שהיום נצלם מצב, כי המצב הוא מאוד דינמי.
אברהם פורז: לא אמרתי לצלם מצב.
אברהם פורז: תביאו לנו עמדת ממשלה בעניין הזה.
דני רוזן: העמדה שלי היא בחוברת הכחולה.
דוידה לחמן-מסר: אני מציעה הצעה שהיא לא עמדת ממשלה.
דוידה לחמן-מסר: אתה יכול להגיד "בתקנות", התקנות יהיו באישור ועדה, ואז יש לך פיקוח על התקנות האלה.
דוידה לחמן-מסר: יש הרבה מאוד פרטים, ואם נכתוב אותם בחוק, נקודת המוצא שלהם, כמו שדני רוזן אומר, היא תחרות בתחום הטלקומוניקציה, ולכן הם לא מתאימים לחקיקה ראשית.
אברהם פורז: בהנחה שיש הפרדה בין תשתית לתוכן.
דני רוזן: זה הבסיס של החוק.
דוידה לחמן-מסר: הצעת החוק הזאת מדברת על הפרדה בין תשתית לתוכן באלמנטים של הרישוי, עדיין לא באלמנטים של הבעלויות.
דוידה לחמן-מסר: עכשיו, באלמנט של מתן רשיון כללי לתשתית, שזה הרשיון הכללי שמדברים עליו ב-(ד2), מספיק לתת סמכות לשר, באישור הוועדה, להסדיר את נושא הבעלויות הצולבות בתשתית, בתקנות.
אברהם פורז: אנחנו נשקול את זה, אבל אני מציע שתציעו לנו גם הצעה לחקיקה ראשית.
דני רוזן: אנחנו לא יודעים מה להציע.
אורי אולניק: אני רוצה להסביר בדוגמה קונקרטית.
אורי אולניק: לדוגמה, כרגע, הממשלה נדרשת לשינוי תקנות שנוגע לבעלות בחברת YES, אם היינו צריכים לבוא ולשנות את חוק הבזק, כדי לאשר שבעל מניות כזה או אחר יעלה ב-5% או ב-10%, היינו נקלעים למצב ששוק התקשורת היה תקוע, כי בכל שינוי בעלות היו באים לכנסת ומעבירים חוק בשלוש קריאות.
אורי אולניק: לכן הצעת הממשלה לקבוע את הבעלות הצולבת בתקנות קשורה לגמישות המתבקשת של הגורמים העסקיים.
אברהם פורז: יכול להיות, מר אולניק, שאנחנו נסכים שזה ייקבע בחוק, אבל באישור הוועדה ניתן יהיה לשנות.
דני רוזן: לא, כל סעיף 4, גם (ד1) עוסק רק בבזק.
דני רוזן: הסעיפים המקבילים ברשיון שידורים, נגיע אליהם אחר כך, זה לא הסעיף הזה.
דני רוזן: סעיף 4 עוסק בבעל רשיון בזק, וסעיף אחר, שנגיע אליו, עוסק בבעל רשיון שידור.
אברהם פורז: יש אפשרות שנשאיר הכול לתקנות באישור הוועדה.
אברהם פורז: יש אפשרות אחרת, שנקבע נורמה ונשאיר פתח של גמישות לשינויה.
אברהם פורז: תחשבו על האלטרנטיבות.
דני רוזן: לגבי שידורים - הסכמתי אתך, אתה רוצה בחקיקה ראשית, אני אציע לך הצעה.
דני רוזן: לגבי בזק, זה פשוט לא הגיוני בדינמיקה האדירה של השוק.
אברהם פורז: זה נראה לי בסדר.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה שהם יציעו לנו, או שאתה רוצה לדון בזה עכשיו?
אברהם פורז: הם מציעים לגבי התכנים, שזה יהיה בחקיקה ראשית, ולגבי טלקומוניקציה, שזה יהיה בתקנות.
אתי בנדלר: הם מבקשים שסעיף קטן (ד2), שהחלטת כרגע להשאיר ללא אישור ולדון בו מחדש, שתאשר אותו, בשינוי אחד, בשורה השלישית לרישה, איפה שכתוב "רשאי השר לקבוע, בתקנות או ברשיון", שיהיה כתוב בתקנות "באישור ועדת הכלכלה של הכנסת".
דני רוזן: לא ביקשנו את זה.
דוידה לחמן-מסר: תקנות באישור הוועדה.
אתי בנדלר: מה זה תקנות באישור הוועדה?
אברהם פורז: אתי בנדלר, פה כתוב שירותי בזק או שידורים - הכול מעורבב.
אתי בנדלר: נכון, הפניתי את תשומת לבם לכך שמדובר אומנם במתן רשיון לטלקומוניקציה, אבל הם רוצים להגדיל גם את האפשרות להיות בעל רשיון לטלקומוניקציה, אם הוא בעל החזקות לשידורים.
דני רוזן: אנחנו רוצים לקיים את ההפרדה המבנית.
אתי בנדלר: תסתכל על פסקה 1.
דוידה לחמן-מסר: הצעתי לאברהם פורז, שאם הוא לא מקבל את העובדה שיביאו את זה ברשיון, להגיד תקנות באישור ועדה.
דוידה לחמן-מסר: הצעת הממשלה זה תקנות או רשיון.
דני רוזן: אתם צריכים לקרוא את זה במקביל לסעיף 6(ו).
אברהם פורז: רבותי, אנחנו לא נשב פה על ניסוח.
אברהם פורז: אנחנו נקבע את העקרונות, ואתם תשבו לנסח.
אברהם פורז: אתם צודקים בדבר אחד, אתם אומרים: בעניין טלקומוניקציה, אין סיבה לחקיקה ראשית.
אברהם פורז: זה מקובל עלי.
אברהם פורז: שם אתם חושבים שיש צורך בתקנות?
דני רוזן: גמישות ברשיון.
דני רוזן: אתה עוסק בכל כך הרבה מקרים פרטיקולריים, זה לא דברים כללים שמתאימים לתקנות.
אברהם פורז: האם ברשיון יכול השר להחליט שמישהו לא יעביר את הבעלות למישהו אחר?
דני רוזן: על סמך החוק.
דני רוזן: במתכונת הנוכחית אנחנו כל הזמן קובעים כללים מהסוג הזה ברשיונות.
דני רוזן: היה לנו בכל ההיסטוריה, מאז שאנחנו נותנים רשיונות בשנת 1982, בג"ץ אחד, בג"ץ של בזק נגד המדינה, שכפינו על בזק הפרדה מבנית, והמדינה זכתה בבג"ץ הזה.
דני רוזן: בפועל זה עובד, השוק פורח, תראו את הדינמיקה.
מיכאל איתן: איזה שוק פורח?
דני רוזן: סלולרי, בין-לאומי, אינטרנט - כל הסוג של ספקים לשירותי ערך מוסף פורח.
מיכאל איתן: אתה מתכוון שהוא פורח באוויר.
דני רוזן: פורח מבחינה עסקית, מבחינת טובת הציבור שיקבל שירותים.
מיכאל איתן: ממש לא.
דני רוזן: יש לנו בעיה עם התשתיות, התשתית היום היא רק בבזק, ואנחנו רוצים שגם הכבלים ישתתפו בתשתיות ולהניע תחרות בתשתיות, אבל זה לא הנושא.
אברהם פורז: מר רוזן, השר נותן למישהו רשיון לשירותי טלקומוניקציה, וברשיון הוא מתנה שכל העברת שליטה טעונה אישור?
דני רוזן: כל העברת שליטה מעל X אחוז טעונה אישור.
אורי אולניק: מעל 10%.
אברהם פורז: אתה רוצה שתהיה הסמכה בחקיקה ראשית שהשר יוכל לעשות זאת?
אברהם פורז: זה בא מהצד השני.
מיכאל איתן: מה זה רשיון לטלקומוניקציה, היכן זה מופיע?
מיכאל איתן: מה זה המושג הזה?
אתי בנדלר: זה להבדיל משידורים.
דני רוזן: יש הפרדה בין שידורים לבין בזק.
דני רוזן: כל פעם שאני אומר כאן שירותי בזק, כולם חושבים על חברת בזק, אז התחלתי להגיד טלקומוניקציה.
דני רוזן: בטקסט כתוב "שירותי בזק", והכוונה היא לא לחברת בזק.
דוידה לחמן-מסר: כתוב "בתקנות או ברשיון".
אברהם פורז: או בתקנות או ברשיון.
אתי בנדלר: ללא אישור ועדה.
נסים דהן: לתקנות צריך אישור ועדה.
אתי בנדלר: אין כאן אפילו עניין של קביעת הנורמות הכלליות בהתייחסות לתקנות.
אתי בנדלר: הוא יוכל לקבוע הכול ברשיון, ואני מציעה שיוצע כאן איזה הגבלות הוא יכול לקבוע.
אברהם פורז: זה בגיץ.
אברהם פורז: רק בשידורים.
אתי בנדלר: זה נוגע גם לשידורים.
אתי בנדלר: זו הצגה לא נכונה להגיד שזה לא נוגע לשידורים, כי הוא אומר - תקן אותי, מר רוזן, אם אני טועה, אולי אני לא מבינה את הכתוב - אם אתה רוצה רשיון למתן שירותי בזק, מה שאנחנו קוראים טלקומוניקציה, אני מוכן לתת לך רשיון כזה, או שאני מגביל אותך אם אתה כבר בעל רשיון, בכך שלא יהיה לך יותר מ-5%.
דני רוזן: או שלא תהיה בעל רשיון שידור.
דני רוזן: איך נקיים את ההפרדה בין שידור לתוכן בלי סמכות?
אתי בנדלר: זה הצד השני של העניין.
דני רוזן: כדי לקיים את ההפרדה בין תוכן והולכה, אני צריך סמכות לזה.
אתי בנדלר: השאלה היא אם דבר כזה קרדינלי אפשר לקבוע לא רק שלא בחקיקה ראשית, אפילו לא בתקנות, אלא רק ברשיון אינדיבידואלי.
אברהם פורז: רבותי, ההגבלה תבוא מהצד השני, היא תבוא מכוח השידור.
אברהם פורז: כרגע עוד לא החלטנו בכלל שיש חובת הפרדה.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אתה יכול לקבוע מה שאתה רוצה בשידור, ונניח שקבעת לצורך העניין הזה 25% בשני אמצעי תקשורת, יכול השר לומר: אם אתה מבקש רשיון לקומוניקציה זה יהיה רק 2%, ולא תוכל לעשות דבר, משום שנתן לו הסמכה לכך.
נסים דהן: עכשיו הוא מבקש רק טלקומוניקציה, הוא לא מבקש משהו מעורב, ואף אחד לא יודע מתי זה יגיע.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, תמחק את כל המלים "או בעל רשיון לשידורים, או בידי מי שמשדר שידורים".