GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיקם גרשונוביץ: הווה אומר דרך מערכות איתור, מערכות אזעקה, מערכות שיצרני הרכב ויבואני הרכב יודעים מראש "לדבר" איתם.
עמיקם גרשונוביץ: המערכת שלנו היא מערכת נפרדת אמנם, אבל היא יודעת "לדבר" אך ורק דרך התווך של דברים שמותר להתקין אותם במכוניות.
עמיקם גרשונוביץ: שנית, המערכת הזאת מתוכננת בצורה כזאת מכיוון שזה יכול לקרות לכל אחד, וזה קורה לכל אחד, וזה קרה לאנשים מכל גווני האוכלוסייה.
עמיקם גרשונוביץ: היא מתוכננת בצורה כזאת שלא יהיה מצב שגורם אנושי יצטרך לבצע פעולה מודעת כדי לדרוך את המערכת הזאת.
עמיקם גרשונוביץ: כלומר גם אם בן אדם שכח – המערכת הזאת תידרך; גם אם בן אדם לא הפעיל – זאת לא מערכת שזקוקה להפעלה מודעת של הנהג שנוהג ברכב, אלא היא תידרך באופן אוטומטי.
עמיקם גרשונוביץ: מדרג התגובות של המערכת הזאת בנוי כך שהמערכת יודעת לנתח מה קורה ברכב, מה המצב של הילד או של הכלב או של הזקן או של הנכה שכרגע כלוא בתוך הרכב ולא יכול לצאת, והיא יודעת לתת מדרג עולה בחומרתו, לפי משך השהייה בתוך הרכב, לפי הטמפרטורה שמתפתחת בתוך הרכב.
עמיקם גרשונוביץ: היא מודיעה קודם כול לנהג - -
אופיר אקוניס: ב-SMS?
עמיקם גרשונוביץ: אם הנהג משאיר את הטלפון שלו בתוך האוטו אז היא מודיעה לא רק לנהג, אלא גם למספר אנשים שנקבעו מראש על-ידי המנוי של השירות הזה.
עמיקם גרשונוביץ: כלומר אם זה משפחה, זה יהיה אבא, אמא, סבא, סבתא, למשל.
עמיקם גרשונוביץ: כולם יקבלו את הודעת ה-SMS עם המיקום של הרכב.
עמיקם גרשונוביץ: לאותו מנוי תהיה אפשרות לשלוט מרחוק על האוטו ולפתוח לו את החלונות, אם הורה השאיר את הילד ואת הטלפון והלך לדרכו, וכך הלאה.
עמיקם גרשונוביץ: זאת מערכת שאני קורא לה "פוּל proof", אבל לא "full" אלא "fool" – מערכת נגד טיפשים, תסלחו לי, ואני מכניס את עצמי לחבורה הזאת כי אני השארתי את הילד שלי באוטו.
עמיקם גרשונוביץ: המערכת הזאת מנטרלת לחלוטין כל צורך במעורבות של גורם אנושי להפעלה או לנטרול של המערכת.
עמיקם גרשונוביץ: המערכת תוכננה בצורה כזאת שהיא תהיה שווה לכל כיס.
עמיקם גרשונוביץ: המטרה שלנו היא לא למכור פה למכוניות "מרצדס" ול"ב.
עמיקם גרשונוביץ: מ.וו", אלא המטרה שלנו היא למכור את זה למכוניות "פונטו" 97', כך שכל אחד יוכל להרשות לעצמו להרכיב את המערכת הזאת במכונית שלו כדי שהוא יוכל לקחת את השקט הנפשי הזה לעצמו.
יעקב אדלר: על-פי איזה עיקרון זה פועל?
יעקב אדלר: גלאי נפח?
יעקב אדלר: - - -Co2?
עמיקם גרשונוביץ: תלוי.
עמיקם גרשונוביץ: לרכב ציבורי זה גלאי מסוג אחד, לרכב פרטי זה גלאי מסוג אחר.
יעקב אדלר: זה גלאי נפח, זאת אומרת.
עמיקם גרשונוביץ: לא, בשום מצב זה לא גלאי נפח משום שלגלאי נפח יש המון אזעקות שווא.
עמיקם גרשונוביץ: אז בכל מקרה זה לא עובד על גלאי נפח בכלל.
אסף יצחקי: לנגד עינינו עמדו האמינות של הגלאי ומצד שני המחיר שלו.
אסף יצחקי: גלאי CO2 שאתה מציין הוא מצוין, אבל הוא מאוד יקר יחסית למה שרצינו להשיג- -
אסף יצחקי: נוסף לכול כששאלתי את המהנדס שלנו אם בירושלים ריכוז ה-CO2 שונה מזה שבתל-אביב, בהר, בעמק, מקומות כאלה – אני לא בטוח עד כמה היינו משיגים אמינות מקסימלית.
יעקב אדלר: זה פועל לא על רמה אבסולוטית, אלא על רמה יחסית, כי ככל שזה עולה זה מופעל.
יעקב אדלר: אנחנו משתמשים בזה בפיקוד העורף לגילוי אנשים ברעידות אדמה.
עמיקם גרשונוביץ: הגלאי המושלם הוא גלאי שמזהה דופק.
עמיקם גרשונוביץ: זה גלאי נהדר, רק שהוא עולה 2,000 דולר ליחידה.
עמיקם גרשונוביץ: זה לא רלוונטי.
עמיקם גרשונוביץ: כמו שאמרתי, יצרנו מדרג של מערכות עם תגובות, עם רמת שירות שונה כדי לאפשר לכל כיס לקחת אותה.
אופיר אקוניס: זה עובד כבר?
עמיקם גרשונוביץ: המערכת עובדת ברמה של אב-טיפוס מסחרי.
עמיקם גרשונוביץ: עוד לא יצאנו איתה לשוק למכירה.
אופיר אקוניס: מתי זה יכול לצאת?
עמיקם גרשונוביץ: תוך חודשים.
עמיקם גרשונוביץ: אגב, לשאלתה של חוה קודם, יש מערכת מדף בארצות-הברית שהיא למכירה; היא לא כל כך יעילה, ולכן היא גם לא כל כך מתקדמת.
עמיקם גרשונוביץ: אני יצרתי קשר עם היצרנים שלה מכיוון שהיא מחייבת הפעלה בידי ההורה.
עמיקם גרשונוביץ: אותו הורה או נהג הסעה ששכח להוציא את הילד הוא גם די קנדידט כדי לשכוח להפעיל אותה.
עמיקם גרשונוביץ: יש מערכות כאלה שאפשר לקנות ב-70 דולר באינטרנט - -
אופיר אקוניס: וזה לא בחקיקה.
עמיקם גרשונוביץ: זה לא בחקיקה.
עמיקם גרשונוביץ: מוכרים, המוצר מחזיק את עצמו.
אסף יצחקי: עזבו רגע את הקטע המסחרי, אנחנו פשוט היינו מאוד שמחים שכמו שהיום ילדים זוכרים להקליק חגורת בטיחות- -
אופיר אקוניס: נו, עשו קמפיין.
אסף יצחקי: נכון, עשו קמפיין.
אסף יצחקי: וכמו שכרית אוויר זה דבר "בילד אין" בסיסי, אנחנו רוצים שמוצר של הצלת חיים ברכב יהיה בסיסי.
אופיר אקוניס: אתם מבקשים לחוקק.
עמיקם גרשונוביץ: אנחנו לא מבקשים לחוקק, אנחנו רצים עם המוצר הזה בלי שום קשר.
יעקב כץ: משרד התחבורה שומע שיש דבר כזה, הוא צריך להגיד, בואו אליי, תביאו.
אופיר אקוניס: אבל זה כמו שהגברת ראובני אמרה- -
חוה ראובני: אני לא מהנדסת רכב, ואני לא יודעת להגיב על כל מה שנאמר פה.
חוה ראובני: אני בטוחה שאנשי המקצוע אצלנו ישמחו לבחון את המערכת הזאת וללמוד אותה.
עמיקם גרשונוביץ: אנחנו ממש לא מבקשים, אנחנו רצנו במקביל לעניין הזה.
אופיר אקוניס: אבל חבר הכנסת כץ ביקש חקיקה.
אופיר אקוניס: אני שאלתי את גברת ראובני, ואני מבין שאין חקיקה דומה באיזושהי מדינה בעולם בעניין הזה.
חוה ראובני: עד כמה שידוע לי.
חוה ראובני: אין גם מערכות.
יעקב כץ: יש עוד הרבה דברים שאין שום חקיקה, רק אצלנו.
יעקב כץ: כולל מעליות שבת.
אופיר אקוניס: יש גם דברים שיש בהם חקיקה, והם לא מתבצעים, אתה יודע, חבר הכנסת כץ.
אופיר אקוניס: כמו למשל קיומה של ישראל כדמוקרטיה מתגוננת.
אופיר אקוניס: אגב, יש חקיקה מימיו של בן-גוריון בנושא הזה, שלא מופעלת, ואם מופעלת נפסלת על-ידי בג"ץ.
אופיר אקוניס: סעיף 7 לחוק יסוד: הכנסת – כל מפלגה שלא יכולה לראות את ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי איננה יכולה להתמודד לבחירות לכנסת.
אופיר אקוניס: אנחנו רואים כאן שהדבר הזה לא מתקיים.
קריאה: 7א תוקן.
אופיר אקוניס: כן, בהחלט.
אופיר אקוניס: הבסיס שלו.
יעקב כץ: יש גם חוק השבות, שזאת המדינה היחידה שמאפשרת עלייה רק מכיוון שאתה יהודי.
יעקב כץ: שום מדינה לא מקבלת אדם רק מכיוון שהוא יהודי, אלא אם אתה לא יהודי.
אופיר אקוניס: תודה, ד"ר גרשונוביץ.
אופיר אקוניס: אתה רוצה להוסיף משהו?
דני קינן: אני מעוניין.
אופיר אקוניס: גם אתה שותף בחברה שמפתחת?
דני קינן: לא, אני בפני עצמי.
דני קינן: כששמעתי על הפרויקט הזה לקחתי דווקא מערכות קיימות בשטח ושדרגתי אותן למערכות שמסוגלות לשאת את המטלה הזאת.
יעקב כץ: אתה חברה נפרדת?
דני קינן: נפרדת לחלוטין.
עמיקם גרשונוביץ: אנחנו מכירים שנים, אבל בקטע הזה אנחנו בנפרד.
לאה ורון: הוא מתקין ששכלל את ההתקנה.
דני קינן: נכון.
דני קינן: אני מתקין.
דני קינן: לקחתי מערכות קיימות בשטח והצלחתי אותן לעשות את המטלה הזאת.
דני קינן: עקרונית למי שקיימת מערכת בסיסית באוטו אפשר לשדרג אותה בעלות עוד יותר נמוכה מאשר לקנות ממישהו את המערכת.
יעקב כץ: מערכת בסיסית של מה?
דני קינן: אם מערכת איתור קיימת או מערכת אזעקה קיימת שיש לה חיישנים אז אפשר רק להוסיף חיישנים ועוד יחידה מוסרת אינפורמציה, שזה מוזיל דרמטית את העלויות.
דני קינן: היום ברוב הרכבים במדינה מותקנות מערכות איתור או מערכות מיגון כאלה ואחרות.
לאה ורון: ואז כמה זה עולה?
דני קינן: זה מאוד מודולרי, וזה תלוי בסוג המערכת שקיימת לו.
דני קינן: זה יכול לנוע מ-150 שקלים ומעלה – תלוי מה יש לו באוטו.
דני קינן: כמובן, אם ניקח בחשבון שזה יגיע להתקנה המונית העלויות ילכו וירדו כי ייכנסו המון יצרנים- -
יעקב כץ: התקנת דבר כזה?
דני קינן: כן.
דני קינן: יש לנו שלושה רכבים כאלה שהתקנו בהם ורסיות שונות.
דני קינן: כמתקין אני חושש מאוד מכל הפעלות השווא האלה, לכן עשינו כמה הפעלות וכמה טסטים כדי לנסות להגיע למה שד"ר עמיקם אומר כאן בצדק – איזה חיישן, מהו לב לבו, מה הרכיב שייתן את הקריאה מצד אחד, ומצד שני שלא יעשה לנו בעיות והפעלות שווא.
דני קינן: הגענו לכל מיני מסקנות ולכל מיני רכיבים, ואין לי ספק שזה ייכנס להתקנה המונית שבאלקטרוניקה, כולנו יודעים, זה הגיע לאפס.
דני קינן: פה בארץ יש לנו מפעלים שרק תן להם, הם ירוצו ויעשו את זה.
דני קינן: בקשר לדבריה של גברת ראובני, המערכות האלה הן בדיוק כמו מערכות אזעקה.
דני קינן: היום בכל אוטו מותקנת מערכת אזעקה ולא צריך אישור מאף אחד.
יהודה רודד: במערכת אזעקה אתה לא - - - לאיפה להתחבר.
דני קינן: היום כל היצרנים מביאים את האוטו עם צמת חירום שנקרא "צמת אביזרים".
דני קינן: לאותו צמת אביזרים אתה יכול להרכיב ללא קבלת שום אישור דיבורית לאוטו או רדיו.
דני קינן: זה נקרא צמת אביזרים.
דני קינן: ברגע שאתה מתמשק לצמת - -
קריאה: - - - היצרן.
דני קינן: אין ספק, אתה לא הולך ומתחבר למחשב.
דני קינן: אבל ברגע שהתחברתי לצמת האביזרים שהכין היצרן או היבואן פה, אין שום בעיה עם זה.
דני קינן: צמת האביזרים זה המקום המותר, הרצוי והאפשרי להתחבר.
קריאה: והיחידי.
דני קינן: והיחידי.
אופיר אקוניס: גברת גרוסמן, יושבת ראש "אנשים באדום", את רוצה להוסיף משהו?
נורית גרוסמן: כן.
נורית גרוסמן: אני קודם כול מסכימה עם חבר הכנסת כץ שכל דבר שאנחנו יכולים לעשות כדי להציל חיים, גם במקרה של הורים לא אחראיים, צריך לעשות.
נורית גרוסמן: בקשר לאחריות אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו מצפים שכולם יהיו אחראים; זה אחראי לעבור באור אדום?
נורית גרוסמן: אבל אנחנו יודעים שזה לא ככה, אז מה עושים?
נורית גרוסמן: מנסים לחוקק חוקים כדי לקחת את זה בחשבון, כדי לעזור ואפילו להכריח אנשים להיות אחראיים.
נורית גרוסמן: כך גם כאן.
נורית גרוסמן: לכן אם יש פטנט שיכול להציל ילד שהורה שכח אותו, אני לא מבינה למה לא לעשות את זה, זה נראה לי כל כך ברור.
נורית גרוסמן: אני מבקשת מחבר הכנסת כץ להילחם גם בכל העניין של בטיחות בדרכים ולא רק בנושא אחד.
יעקב כץ: לאט-לאט.
אופיר אקוניס: בטר"ם פה?
אביטל אפל פנקס: אני רוצה להתייחס קודם כול לנושא של האחריות לעומת הרשלנות.
אביטל אפל פנקס: בחלק ניכר מהמקרים שאנחנו מכירים, כל המקרים הטרגיים האלה, לא מדובר בהורים רשלניים, אלא הורים שהייתה אצלם חריגה משגרת היום-יום, ובסגנון החיים העמוס כל כך אותה חריגה משגרת היום-יום גרמה לתאונה.
אביטל אפל פנקס: זה לא רק בתאונות מהסוג הזה, אלא אנחנו באמת רואים שחלק ניכר מהתאונות זה באמת הורים שהדבר היקר להם ביותר זה הילד, והם בוודאי לא התכוונו לפגוע בו.
אופיר אקוניס: אני יכולה לצטט אתכם?
אופיר אקוניס: אני מבקש לצטט מעלון שמחלקת "בטר"ם".
אופיר אקוניס: נכתב כך: "לעולם אין להשאיר ילד צעיר ברכב סגור, גם לא לדקה וגם לא עם חלון קצת פתוח.
אופיר אקוניס: בכל יציאה מהרכב בטרם נעילה יש לוודא שלא נשאר אף אחד ברכב".
אופיר אקוניס: דברים נכונים.
אביטל אפל פנקס: אנחנו באמת מנסים מאוד לעבוד על המודעות של ההורים ולשפר את מיומנויות הבטיחות שלהם, אבל מכיוון שאנחנו מכירים את נושא התאונות ושמודעות זה בהחלט חשוב, אבל לא מספיק, אנחנו מדברים על מעטפת בטיחות.
אביטל אפל פנקס: כשילד הולך לבריכה, אנחנו אומרים בהחלט – היו צמודים לילד, לא לדבר בפלאפון, לא להתחיל לרכל, ולשים עליו מצופים.
אביטל אפל פנקס: כלומר אנחנו מדברים מעטפת בטיחות שלמה ועל מוצרים שנועדו לכך שאם ההורה חלילה טעה או לא שם לב, הוא חס וחלילה לא ייהרג או ייפצע בגלל אותה חוסר תשומת לב רגעית.
אביטל אפל פנקס: כחלק מתוכנית לאומית לבטיחות לאומית שמשרד הבריאות מוביל, ואנחנו מייעצים ומלווים, אנחנו נפגשים עם משרדי ממשלה וייעצנו וביקשנו מאגף הרכב במשרד התחבורה לבחון כיצד לעודד הכנסה של אמצעים שיגבירו בטיחות ילדים ברכב – חיישנים לאחור שימנעו דריסה, רכבים שהם הרבה יותר "סלחניים" כשהם פוגעים חס וחלילה בהולך רגל או בילד – אז הפגיעה תהיה פחות חמורה.
אביטל אפל פנקס: כלומר אנחנו באמת רואים את מקומו של אגף הרכב במשרד התחבורה לבוא ולראות אלו אמצעים קיימים ניתן למצוא כדי למצוא דרכים לעודד את השימוש בהם.
אביטל אפל פנקס: דבר אחרון.
אביטל אפל פנקס: מתוך אמצעי התקשורת אנחנו למדים שחלק מהתאונות הללו קורות בהסעות.
אביטל אפל פנקס: כאשר יבחנו את הנושא צריך לראות כיצד ספציפית אפשר לשלב את זה בתחום של הסעות, כי מדובר על נהג שמסיע הרבה ילדים.
אביטל אפל פנקס: תודה.
אופיר אקוניס: שוקי שדה, בבקשה.
שוקי שדה: אנחנו שומעים פה על ביצוע של תקנות על בסיס נתונים שכבר קיימות בהם חקיקות.
שוקי שדה: בתקנה 83ה נאמר שמערכת ציבורית או פרטית שמובילה ילדים, קרי הסעות שונות, מחייבת את הנהג על בסיס חוק לעשות סריקה.
שוקי שדה: , לעשות סיבוב, לבדוק ולראות, וזה מה שנעשה.
שוקי שדה: אי אפשר כל הזמן לשים חוקים, לתמוך אותם בחוקים נוספים- -
אופיר אקוניס: כלומר התקנה קיימת לגבי חובת הסריקה.
יעקב כץ: לגבי הסריקה.
שוקי שדה: התקנה קיימת לעשות פעילות.
שוקי שדה: אם מדברים על רכבים פרטיים, אין לי בעיה, אבל כשמדברים על מערכות ציבוריות גדולות כמו אוטובוסים – ואני כמנכ"ל ארגון חברות ההסעה בישראל יודע בדיוק מה המחירים ומה הטיפולים – הדבר הזה בהחלט קיים בחקיקה ומבצעים אותו לפי החקיקה.
שוקי שדה: כל פעולה נוספת זה תמיד טוב, אבל אי אפשר לעשות פעולות אחת אחר השנייה.
שוקי שדה: אני אתן דוגמאות:
שוקי שדה: אנחנו בזמן האחרון עשינו פעולות רבות מאוד במערך הבטיחות.
שוקי שדה: החקיקות התבצעו על בסיס של כיסאות מיוחדים בהסעות, חגורות להסעות, פנסים מיוחדים להורדה והעמסה של ילדים על הרכבים – כל הפעילויות האלה מונעות את מה שהיינו רוצים להגיע אליו – רמת בטיחות גבוהה.
שוקי שדה: לכל דבר יש מחיר; אי אפשר כל הזמן להטיל על המערכות האלה תשלומים ולשלם ולשלם ולשלם.
שוקי שדה: העסק הזה מתחיל ליצור איזשהו מצב של התנגדויות.
שוקי שדה: זה חמור מאוד.
שוקי שדה: יש היום חקיקה, והיא עונה על הדברים.
שוקי שדה: במערכות הפרטיות לא הייתי עונה, אבל מאחר שדיברו על המערכות הקולקטיביות הדבר הזה בהחלט פוגע.
שוקי שדה: עושים את זה, יש חובה, קציני הבטיחות מחנכים לדברים האלה, בעלי החברות מחנכים לדברים האלה, ופרט לשני מקרים שהיו גם לפני תקופה ארוכה מאוד אני לא שמעתי ולא ראיתי בתקופות האחרונות - -
עמיקם גרשונוביץ: - - -
שוקי שדה: לא בהסעה.
שוקי שדה: אני לא מדבר לא על הסעת ילדים ולא על אוטובוס.
עמיקם גרשונוביץ: באוטובוס ילדים עם נהג.
עמיקם גרשונוביץ: זה לא נגמר במוות כי זה היה בלילה, אבל ילד התעורר ב-8:00 בבוקר באום אל-פאחם.
שוקי שדה: אני לא מכיר דבר כזה.
קריאה: זה היה בכל העיתונים.
שוקי שדה: בסדר גמור, אני לא מכיר דבר כזה.
אופיר אקוניס: כנראה, הנהג לא ביצע הסריקה שמוטלת עליו, על-פי החוק.
יעקב כץ: אבל אין הוראה לאדם הפרטי להסתכל אחורה בחוק ולבדוק אם הוא שכח ילד.
שוקי שדה: לא, הוא עושה סיבוב.
שוקי שדה: אני לא מדבר על נהג של פרייבט- -
אופיר אקוניס: מר שדה לא מייצג רכבים פרטיים, הוא מייצג אוטובוסים ומערכים של הסעת המונים.
שוקי שדה: הוא הזכיר.
שוקי שדה: כי אם הוא לא היה מזכיר גם לא הייתי מדבר.
שוקי שדה: הוא הזכיר את מערך האוטובוסים והאוטובוסים הזעירים.
שוקי שדה: על זה אני מדבר.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר, אתה רוצה לומר משהו בעניין הזה או שאתה מחכה לדיון?
חמד עמאר: אני רוצה להתחבר לדברי הגברת גרוסמן, שבכל דבר שאנחנו יכולים להציל באמצעותו חיי אדם, אנחנו צריכים לעשות ולבדוק איך עושים את זה.
חמד עמאר: אני לא שמעתי את עמדת משרד התחבורה כי נכנסתי בסוף.
חמד עמאר: אבל לדעתי, הצעת החוק של חבר הכנסת יעקב כץ היא הצעת חוק שיכולה להציל חיי אדם.
חמד עמאר: אנחנו שומעים כל הזמן שהורה שכח את הילד, רכב הסעה שכח את הילד.
חמד עמאר: צריך לעשות כל דבר כדי לדאוג ולוודא שאותו נהג יעשה את הסריקה שהוא צריך לעשות לפני שהוא יורד מהאוטו וצריך להסתכל אחורה כדי לראות אם לא שכח את הבן שלו.
חמד עמאר: אנחנו יודעים עד כמה הם לחוצים ועד כמה הם רצים ממקום למקום בשביל ללכת לעוד הסעה- -
אופיר אקוניס: הסריקה שאתה מדבר עליה, לפי תקנה 83ה, חלה גם על מה שהיה בעבר סריקה לבדיקת חפצים?
אופיר אקוניס: להבדיל אלפי הבדלות הייתה חובת סריקה מחפצים שנשארו, נכון?
חוה ראובני: זאת סריקה נפרדת לגמרי.
אופיר אקוניס: אבל אותו אדם עושה את אותה סריקה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת הוא הולך מקדמת האוטובוס לסופו ורואה שם.
לאה ורון: הנהג.
אופיר אקוניס: כן, הנהג, ודאי.
חוה ראובני: אני אצטט לך.
אופיר אקוניס: כי יש תקנה לגבי הסעות.
חוה ראובני: "אדם המבצע הסעת תלמידים יסרוק את הרכב בתום ההסעה כדי לוודא שלא נותרו בו ילדים".
יעקב כץ: "אדם לא יחצה באור אדום", "אדם לא ייסע באופניים במקום אסור", ו"אדם לא ישתה שתייה ויעלה על בן של שופט עליון".
יעקב כץ: מה זה עוזר?
שוקי שדה: אוי ואבוי אם אנחנו צריכים לעשות את העבודה של כולם.
יעקב כץ: אני אומר שתקנות יש מכאן ועד להודעה חדשה, כמעט כמו תרי"ג מצוות.
יעקב כץ: אז מה?
יעקב כץ: איפה שאפשר להגן, צריך להגן.
אופיר אקוניס: מה אתה אומר, שלא מקיימים תרי"ג מצוות?
יעקב כץ: לא שלא מקיימים.
יעקב כץ: אדם הוא מוגבל, אדם הוא נכה- -
חמד עמאר: אנחנו יודעים, לכל דבר יש תקנות.
חמד עמאר: "אסור" ו"אסור" ו"אסור"- - -
יעקב כץ: כולנו מוגבלים.
יעקב כץ: מדברים על מקרים יוצאים דופן.
יעקב כץ: המקרים האלה הם שמוציאים את האדם מעולמו.
יעקב כץ: תשבו היום עם השופט מישאל חשין שצעק הרבה פעמים על הנושא הזה של תאונות פגע וברח, ותשאלו אותו היום, כשהוא יושב במר לבו על הבן שלו, מה עושים.
יעקב כץ: הלוא זה מקרה אחד, וכבר עברו בסדר היום לנושאים אחרים.
יעקב כץ: אבל המקרה הפרטי הזה הוא מקרה כלל ישראלי.
יעקב כץ: אנחנו צריכים לחוש לגבי כל ילד כאילו הוא הילד שלנו- -
יעקב כץ: אם נרגיש ככה, ככה נצליח.
חמד עמאר: אם יש מקום מבחינה טכנית, ואין התנגדות של משרד התחבורה, יש לתמוך בהצעת החוק הזאת- -
אופיר אקוניס: יש התנגדות.
אופיר אקוניס: הצעת החוק הפכה להצעה לסדר.
לאה ורון: זאת לא הצעת חוק, זאת הצעה לסדר יום.
אופיר אקוניס: בהסכמתו של המציע.
יעקב כץ: זאת הצעה שעברה לסדר יום כדי שאנחנו נהפוך אותה יחד להצעה של ועדת הכלכלה בראשות אקוניס- -
אופיר אקוניס: בניגוד למקרה שלך שאנחנו עומדים לקיים חקיקה, אנחנו פה לא מטפלים- -
חמד עמאר: אז אנחנו נגיד שכל דבר שיכול להציל חיי אדם- -
יעקב כץ: נהפוך את זה- - -
אופיר אקוניס: נאמץ גם את המלצתה של הגברת ראובני להידברות או להצגת המערכת בפני משרד התחבורה, ואז אולי גם באמת תשנו את עמדתכם לגבי החקיקה.
יהודה רודד: מספר הערות.
יהודה רודד: לגבי שאלה ששאלת וגברת ראובני התייחסה אליה, לפני הישיבה בדקתי גם בתקינה האירופית וגם בתקינה האמריקנית, ואין תקן בענף הרכב שמחייב מערכת כזאת.
יהודה רודד: אצל יבואני הרכב אין מערכת כזאת במדף.
יהודה רודד: זה דבר שכרגע לא קיים.
יהודה רודד: נאמר פה שמותר להרכיב הכול לפי הוראות יצרן.
יהודה רודד: הרכב הוא מערכת של סביבה ממוחשבת.
יהודה רודד: זה כמו שאנחנו יושבים בבית, ואם חיברתי למחשב שלי תוכנה לא נכונה או חומרה לא נכונה אני צריך להזמין טכנאי.
יהודה רודד: אם ברכב חיברתי מערכת לא נכונה, אני נשאר תקוע.
יהודה רודד: אתה כמתקין יודע שיותר מפעם אחת אנשים נשארו תקועים מכיוון שהכוננית לא עבדה.
יהודה רודד: זה הצד הטכני.
יהודה רודד: המערכות האלה צריכות, לדעתי, לעבור בדיקה של מעבדה מוסמכת.
יהודה רודד: יש לנו בארץ לפחות שתיים כאלה – למכון התקנים ולטכניון.
יהודה רודד: יש לעבוד לפי תקן, לקבוע תקן מחייב, ואז אם כל השלבים האלה יעברו – ברוכים הבאים.
דני קינן: צודק במאה אחוז.
יהודה רודד: חבר'ה, אתם דיברתם, אני לא הפרעתי לכם.
דני קינן: אנחנו מחזקים אותך.
יהודה רודד: הערה אחרונה בנושא ציבורי:
יהודה רודד: כל החוקים והתקנות שקיימים היום ולא מבצעים זה לא בעיה של עוד תקנה או עוד חוק, זה בעיה של אכיפה.
יהודה רודד: אם נעשה עוד 20 חוקים ולא נאכוף אותם אז לא עשינו שום דבר.
יהודה רודד: בהנחה שהחוק יתקבל ויקבע שיש להתקין בכל כלי הרכב מערכת כזאת – למה אני צריך את המערכת הזאת?
יהודה רודד: לי כבר לא יהיו ילדים; הילדים שלי כבר בחוץ, למה אתה מחייב אותי ב-900 שקל?
יעקב כץ: אתה רואה שזה קשור גם לזקנים.
יהודה רודד: למה אתה מחייב את אמא שלי או את אחותי שהיא מבוגרת ממני ב-900 שקל?
יהודה רודד: כלומר אם מפתחים מערכת כזאת – וצריך לפתח – צריכה להיות באותו סטטוס כמו מערכת אזעקה וכמו דיבורית.
יהודה רודד: כל מי שרוצה וחושב שהוא צריך, שיתקין; וכל מי שחושב שהוא לא רוצה ולא צריך, שלא יתקין.
אופיר אקוניס: אבי גור, בבקשה.
אופיר אקוניס: אחרון הדוברים.
אבי גור: בנושא של ילדים מקובל לעשות מספר מעגלי הגנה לאורך כל הדרך וכל החוקים.
אבי גור: לכן אני מברך את חבר הכנסת כץ ואת היוזמה שלך להמשיך לפעול בעניין, אדוני היושב ראש.
אבי גור: בשם ארגון ההורים אנחנו מקווים שזה יתקדם.
אופיר אקוניס: היה דיון חשוב, כפי שהבטחתי לך, חבר הכנסת כץ.
אופיר אקוניס: אנחנו במקרה או שלא במקרה קבענו אותו ליום הראשון – אגב, זה גם היום הראשון של הקיץ באופן רשמי לפחות באזורנו, כידוע.
אופיר אקוניס: השיעור של התאונות המצערות ושל התקלות הטרגיות הללו עולה גם עם עליית הטמפרטורה וגם בגלל שכיחות הנסיעה המשותפת של הורים וילדים בחודשי הקיץ גם בזמן החופשה.
אופיר אקוניס: ברור כשמש שאנחנו בחקיקה, בהצעות לסדר ובפעולה של הצלת חיי אדם מעל הכול.
אופיר אקוניס: לכן בישיבה הבאה, למשל, מעבירים הצעה כלשהי לחקיקה בתמיכת הממשלה, אם אינני טועה, ונגיע לזה בעוד שתי דקות.
אופיר אקוניס: בכל מקרה, במקרה הזה אני מבקש לאמץ את המלצתה של היועצת המשפטית של משרד התחבורה, להציג את המערכת הזאת לגורמים הממונים במשרד התחבורה.
אופיר אקוניס: ואולי, אדוני חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת חמד עמאר, אחרי שהמערכת תוצג ותהיה בהידברות עם הגורמים המוסמכים במשרד התחבורה, יכול להיות שגם משרד התחבורה ישנה את דעתו והממשלה תשנה את עמדתה ותתמוך בחקיקה.
אופיר אקוניס: ברגע זה אני מבין שאין תמיכה בחקיקה, אבל אם אנחנו כבר פה, בפורום החשוב הזה, קודם כול אנחנו מבקשים מההורים וקוראים להם להקפיד ולבדוק היטב שלא להשאיר ילדים ברכב בכלל, ובחודשי הקיץ בפרט.
אופיר אקוניס: אני קורה לכם, "בטר"ם", להגביר את הקמפיין הציבורי שלכם בעניין הזה החל מהשבוע הזה שבו נפתחה חופשת הקיץ לבתי הספר התיכוניים ובשבוע הבא לבתי הספר היסודיים ולגני הילדים.
אופיר אקוניס: אני מאחל לחברה הצלחה ומאחל לחברות הישראליות שהם ראש גשר להמצאות רבות, והן בכלל קטר טכנולוגי אדיר, להמשיך בהצלחה העולמית שלכם ולנסות גם בעולם לשכנע מדינות נוספות.
אופיר אקוניס: אני באמת רוצה שהתוצרת הישראלית תצליח ותוביל מהלך בעניין הזה.
אופיר אקוניס: אני באמת מאחל לכם הצלחה רבה גם בעולם וגם בארץ.
אופיר אקוניס: בשלב הזה נדמה לי שיש להציע, כפי שמציע משרד התחבורה, את ההצעה המסחרית הזאת בתחום ההצעה הוולונטרית לציבור.
אופיר אקוניס: אתם, כמובן, תעשו את המוטל עליכם.
אופיר אקוניס: ככל שיותר ירכשו את המוצר כך יינצלו חיי אדם.
אופיר אקוניס: ממשרד התחבורה אני מבקש לחזור אלינו עם המלצה מחודשת כאשר תסתיים הבדיקה המקצועית אצלכם, כדי לבדוק האם באמת יש - - -
יעקב כץ: - - - יש החוק.
יעקב כץ: שניים מהקואליציה ואחד מהאופוזיציה.
יעקב כץ: אם תסכימו.
אופיר אקוניס: כאשר משרד התחבורה יחזור עם המלצתו אנחנו נקיים כאן דיון מחודש, ונראה האם באמת הולכים להליך של חקיקה.
יעקב כץ: זה עובר ל- - -
אופיר אקוניס: זה עובר להידברות להצגת המערכות הללו.
חוה ראובני: אנחנו תלויים במה שיוצג בפנינו, ונראה.
יעקב כץ: תזמינו אותם?
חוה ראובני: אני אפילו לא יודעת את מי להזמין.
אופיר אקוניס: בתום הישיבה תהיה פנייה, ואתה יכול, כמובן, חבר הכנסת כץ, לסייע בעניין.
יעקב כץ: אנחנו נדאג שהדבר הזה יהיה ביחד.
אופיר אקוניס: צהריים טובים.
אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים בסדר היום התחבורתי-תעבורתי – הצלת חיים שלנו.
אופיר אקוניס: כפי שאמרה כאן יושבת ראש "אנשים באדום" שבתחומי התחבורה חוץ מפיתוח תשתיות התחבורה, שגם הוא מסייע, כמובן, להצלת חיים – כי ככל שהכביש יותר טוב והתשתית יותר טובה זה נותן גם לנהג כלים לנסוע בצורה טובה יותר – יש גם כלים נוספים או רעיונות נוספים כדי לקיים הצלת חיים.
אופיר אקוניס: בדיוק בעניין הזה אנחנו מקיימים דיון שלישי במספר בהצעת החוק שמוביל חבר הכנסת חמד עמאר: "הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגדרת שיכור), התשס"ט-2009 שהיו עליו כבר שני דיונים בוועדה, והיו עליו הרבה מאוד חילוקי דעות והרבה התנגדויות בעניין אחוז הכוהל שעשוי להימצא אצל נהג ורשימת נהגים מפורטת שאתה הצעת, חבר הכנסת חמד עמאר.
אופיר אקוניס: אני מציע שתציג את ההסכמות.
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו ממך לבוא לדיון הזה כדי לסגור את ההכנה לקריאה ראשונה.
אופיר אקוניס: אני רוצה שהקריאה הראשונה תהיה במהרה, כמובן, לפני סיום המושב.
אופיר אקוניס: אני מבקש ממך להציג את ההסכמות שלך עם נהגי המוניות, נהגי האוטובוסים, נהגי ההסעות וכדומה.
אופיר אקוניס: אנחנו נקריא ונצביע.
חמד עמאר: קודם כול אני רוצה להודות ליושב הראש על קיום הדיון החשוב הזה.
חמד עמאר: כמו שהגדרנו כל דבר שאנחנו יכולים להציל חיי אדם הוא חשוב לנו מאוד.
חמד עמאר: אנחנו שומעים בתקשורת כל יום על נהג שהיה שיכור ועשה תאונה, היה שיכור וברח מהמקום בשביל להעלים ראיות של שיכרות.
חמד עמאר: אם אנחנו יכולים בחקיקה למנוע שתיית אלכוהול אנחנו עושים כמחוקקים את העבודה שלנו ואת מה שמוטל עלינו ציבורית.
חמד עמאר: היום נהג לא יודע כמה מותר לו לשתות וכמה הוא יכול לשתות כדי להגיע ל-0.05% אלכוהול כמו שמותר בחוק.
חמד עמאר: אז הוא חושב שהוא יכול לשתות כוס בירה אחת, וזה מספיק לו, או שאם הוא שותה כוסית וודקה זה מספיק לו – הוא לא יודע.
חמד עמאר: הוא מבולבל, הוא נכנס לבילוי שלו, ואומר, אני אשתה כוס אחת, אני אשתה שתיים, ובסופו של דבר הוא שותה כמות אלכוהול שאסורה בחוק הקיים היום.
חמד עמאר: אם היינו מחמירים את החוק זה אולי היה יכול להרתיע אותו מלשתות בכלל, ושאם הוא רוצה לשתות הוא צריך לבוא עם נהג נוסף או לקחת מונית חזרה הביתה או תחבורה ציבורית.
חמד עמאר: כך אנחנו יכולים להציל חיי אדם.
אופיר אקוניס: ראיתי היום פרסום על חזרתם של קווי הלילה, הגברת ראובני.
אופיר אקוניס: אני בכלל קורא לכל מי שחושב לעצמו שהוא מתכוון לבלות מול משחקי המונדיאל ולשתות אלכוהול שיעלה על הכמות המותרת, פשוט להשתמש בתחבורה הציבורית; יש שירותים טובים מאוד של התחבורה הציבורית, גם של מוניות השירות, גם של קווי הלילה.
אופיר אקוניס: פשוט מלכתחילה להשתמש בשירות הזה ולא להשתמש ברכב הפרטי.
חמד עמאר: אני גם רוצה לברך את משרד התחבורה על ההחלטה שלו על קווי הלילה כי זה יחסוך לנו פגיעה בחיי אדם.
חמד עמאר: כמו ששמעתי אתמול בטלוויזיה אמרו שאולי יהיו לנו בעיות באוטובוס כי כולם יהיו שתויים.
חמד עמאר: אז שיהיה באוטובוס ולא יהיו לנו הרוגים בכבישים.
אופיר אקוניס: אנחנו מקווים שלא תהיה אלימות בתוך האוטובוס.
חמד עמאר: הצעת החוק שלי מתחלקת לשלושה חלקים: נהגים מקצועיים – נהגי אוטובוסים, נהגי משאיות, נהגים שמבלים הרבה שעות על ההגה; החלק השני – הנהגים הצעירים עד גיל 24; והקבוצה השלישית הם נהגים חדשים שאין להם ניסיון על ההגה, אין להם ותק מספיק על ההגה.
חמד עמאר: כל המחקרים מראים שההתנהגות של נהג צעיר ונהג חדש על הכביש היא אחרת מזו של נהג ותיק.
חמד עמאר: אני אצטט ממה שקיבלנו ממרכז המידע, ותאמין לי שאני לא קראתי את זה לפני שכתבתי את הצעת החוק: " הוועדה הבין-משרדית לעניין נהיגה תחת השפעת אלכוהול וסמים היא ועדה משותפת למשרד המשפטים, הבריאות, התחבורה והמשטרה שהוקמה על-ידי שר התחבורה.
חמד עמאר: בין המלצות הוועדה: הורדת הכמות המותרת של אלכוהול בדם לנהגים צעירים, נהגים מקצועיים ונהגי רכב כבד לרמה של אפס".
חמד עמאר: זאת הצעת החוק המקורית שלי, ואת הצעת החוק ראיתי רק עכשיו, וזה כמו אותה הצעת חוק.
חמד עמאר: אנחנו העלינו את זה ל-0.02 בגלל כל מיני מאכלים שיש בהם כמות אלכוהול מסוימת.
חמד עמאר: ההעלאה שלנו מוסכמת גם על משרד התחבורה- -
לאה ורון: 0.02 או 0.2?
חמד עמאר: 0.02%.
אופיר אקוניס: לא, כתוב 0.2%.
חמד עמאר: זה 20% ממה שמותר עכשיו.
אופיר אקוניס: זה 0.2%.
חמד עמאר: 20% ממה שהיה מותר.
חמד עמאר: היה 5%- -
אופיר אקוניס: הנוסח מדבר על 0.2%.
אופיר אקוניס: בבקשה, היועץ המשפטי.
ניר ימין: הריכוז האלכוהול הקבוע בגוף אומר 240 מיקרוגרם אלכוהול בליטר אוויר נשוף או 50 מיליגרם אלכוהול ב-100 ליטר דם.
ניר ימין: הצעת החוק של חבר הכנסת עמאר מתייחסת רק לדם, כלומר שיהיה מדובר על 20 מיליגרם של דם, ובהתאמה לזה אנחנו נבצע את - - - 40% ממה שמותר היום בחוק.
חמד עמאר: אנחנו ישבנו עם משרד התחבורה ודיברנו על 20%.
ניר ימין: לא 20%, 40%.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת עמאר, מה סיכמתם עם משרד התחבורה?
חמד עמאר: סיכמנו עם משרד התחבורה על 20% ממה שהיה.
חמד עמאר: אם מותר היה 5 – אז 20% מ-5.