GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנחם אליעזר מוזס: למרות שיצאה לדרך רפורמת הקרקעות וההצעה בשוק הקרקעות עד כדי עודף הכנסות לאוצר מעבר לצפי במיליארד ו-800,000,000 שקלים.
מנחם אליעזר מוזס: כמו כן, משרד הבינוי והשיכון החזיר לאוצר עוד שני מיליארד בגלל אי מימוש משכנתאות.
מנחם אליעזר מוזס: כלומר, אנחנו עומדים במצב של 3,8 מיליארד שהחזירו לאוצר.
מנחם אליעזר מוזס: אלה משחקי תקציב.
מנחם אליעזר מוזס: אני מציע ליו"ר הוועדה, שאנחנו כממונים על מינהל מקרקעי ישראל נזמין אותם ואת אנשי האוצר, כדי שהכסף הזה שהם הרוויחו ייועד לפתרון מצוקת הדיור, גם לזוגות צעירים, גם למחוסרי הדיור וגם למשפרי דיור.
מנחם אליעזר מוזס: עכשיו אני רוצה להתייחס למפקח על הבנקים.
מנחם אליעזר מוזס: חוק בנק ישראל, שאושר לא מזמן, אומר שמטרתו של הבנק בסעיף 2 הוא צמצום פערים חברתיים.
מנחם אליעזר מוזס: בסעיף 7 נאמר: הנגיד ישמש יועץ לממשלה בענייניים כלכליים, לרבות לעניין צמצום פערים חברתיים.
מנחם אליעזר מוזס: זה תפקידכם בחוק – צמצום פערים חברתיים, למנוע מצב בו גרים היום במחסנים וחניונים, כאשר החלון היחיד של הבית של הזוג הצעיר פונה לאגזוז של המכונית של בעל הדירה שיושב בדירת הנוף וצופה על ים המלח ועד הים התיכון.
מנחם אליעזר מוזס: אם זה מינורי, כמו שהמפקח על הבנקים אמר, נשאלת השאלה: בשביל מה היו צריכים את כל הבלגן הזה.
מנחם אליעזר מוזס: אם זה כן רציני, אז זו מכה לזוגות צעירים.
מנחם אליעזר מוזס: אני תומך בעמדה ששמעתי מכולם, שיש להפריד בין דירה לראשונה לדירות אחרות.
מנחם אליעזר מוזס: נגנבה לאוזניי שמועה מפי אחד שעוסק במשכנתאות, שיש פטנט לבנקים – וזה בהתייחס לזה שלכל בנק הדרך שלו – הבנק אומר להם: אצלי אתה יכול לקחת עוד 10%, ובסופו של דבר הוא גובה את זה בעמלה.
רוני חזקיהו: הבנק לא יכול לגבות עמלה, כי אין אישור שלי לגבות עמלה.
רוני חזקיהו: גם אם הוא התכוון, הוא לא יכול.
מנחם אליעזר מוזס: אני שמח לשמוע את זה.
רוני חזקיהו: התשובה פה היא החלטית.
מנחם אליעזר מוזס: היו"ר קודם דיבר על הצעת החוק.
מנחם אליעזר מוזס: אני הגשתי הצעת חוק בנושא החזר מע"מ בדירה ראשונה, שזה בדיוק תואם את אחוז ההתייקרות של השנה הזו לפי השמאי הממשלתי – 17% היה מחיר התייקרות הדירות.
מנחם אליעזר מוזס: הרבה חברים ממפלגות שונות הצטרפו לזה.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו חברי סיעת יהדות התורה קבענו ישיבה עם ראש הממשלה.
מנחם אליעזר מוזס: זו כבר ישיבה שנייה בנושא הדיור.
מנחם אליעזר מוזס: הוא מינה ועדת שרים, שישבה רק פעם אחת ולא המשיכה את המהלך.
מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה שזה יתפתח.
אופיר אקוניס: האם יש ועדת שרים מיוחדת לפתרון מצוקת הדיור?
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו ישבנו עם ראש הממשלה, ותוך 18 שעות הוא ריכז את שר הפנים, שר השיכון, שר המשפטים ושר האוצר לדיון בפתרון מצוקת הדיור.
מנחם אליעזר מוזס: כפי שידוע לכם, לראש הממשלה יש גם את אובמה והמשט הימי, והוא לא כל כך פנוי לדברים האלה למרות שרצונו עז לעסוק בעניין הזה.
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שההחלטה הראשונה של הוועדה – שאני מרגיש שהמפקח על הבנקים מוכן ללכת עליה – ההבדל בין דירה ראשונה לדירה להשקעה.
מנחם אליעזר מוזס: יחד עם זאת, יש לזרז הליך חקיקה בנושא החזרי מס.
אופיר אקוניס: לזרז הסדרים חקיקה בנושאי מס, זה אתה.
אופיר אקוניס: האם אתה מדבר על יוזמה ממשלתית?
מנחם אליעזר מוזס: ההצעה שלנו.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו רותמים את כל המפלגות.
מרינה סולודקין: כאשר שמעתי על ההחלטה של הבנקים ועל ההנחיות החדשות, חשבתי שרוצים להיפרד מרוב האוכלוסייה במדינת ישראל.
מרינה סולודקין: יש זעקה ברחוב של אנשים חלשים: זוגות צעירים, עולים, משפחות ברוכות ילדים, שכמעט בלתי אפשרי לקנות במדינת ישראל דירה ראשונה.
מרינה סולודקין: אני חושבת, שההחלטה שלכם נכונה טכנוקראטית.
מרינה סולודקין: יש חשש שלא יהיו החזרים, אז אתם כמו טכנוקראטיים טובים ומקצועיים מחליטים איך לעצור את מכירת הדירות לחלשים ואיך לעודד את החזקים והעשירים לשלם במזומן עבור הדירות.
מרינה סולודקין: כך אין שום סיכון.
מרינה סולודקין: השר אטיאס לא צודק.
מרינה סולודקין: אנחנו בכנסת לא רק שומעים, אלא גם מחליטים מה אתם עושים.
מרינה סולודקין: שוק הדיור זה גם גורם לירידה מהארץ.
מרינה סולודקין: אם אנשים לא יכולים לקנות דירה במשך שנים, הם חושבים על מדינות אחרות שמדיניות הדיור בהן היא יותר נורמאלית.
מרינה סולודקין: מי שאומר שבמדינה קטנה תהיה במדיניות זו או אחרת ירידת מחירים גדולה, הוא טועה.
מרינה סולודקין: לא תהיה.
מרינה סולודקין: המדינה צריכה להיכנס גם לשוק הדיור.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים להוציא מהשוק הזה חלשים.
מרינה סולודקין: מדינה צריכה לקנות או לבנות דיור ציבורי למען קשישים, משפחות חד הוריות ונכים.
מרינה סולודקין: בלי זה שום דבר לא יהיה.
מרינה סולודקין: בטח שלא פישר ולא אותו יכולים להבדיל בין דירה ראשונה לדירה עשירית.
מרינה סולודקין: זה דבר נורמאלי.
מרינה סולודקין: אתם טכנוקראטיים ומקצועיים, אבל אנחנו כאן חייבים לספק לאנשים דירות.
מרינה סולודקין: בגלל זה רוצה להודות לחבריי כרמל שאמה ואופיר אקוניס, על קיום הישיבה.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים מזמן להחליט לגבי דירה ראשונה, ולחזור לשאלה: האם מדינת ישראל, עם כל סוגי האוכלוסייה שיש לה, יכולה לאפשר לעצמה לא לבנות דיור ציבורי.
חמד עמאר: אדוני היו"ר, אני שמעתי את המפקח בקשב רב.
חמד עמאר: בתחילת דבריו הוא אמר, שכל מטרת ההחלטה היא לבלום את העלייה במחירים.
חמד עמאר: אני לא רואה איך אנחנו בולמים את העלייה במחירים.
חמד עמאר: זוג צעיר שרוצה לקנות דירה, הוא יקנה דירה.
חמד עמאר: אם הוא תכנן לקנות דירה, הוא יקנה וישלם יותר ריבית.
חמד עמאר: הבנק יכול לתת לו עד 95%.
חמד עמאר: במקום שנחשוב איך אנחנו בולמים את העלייה במחירים, אנחנו מגלגלים את הבעיה לפתחם של זוגות צעירים, אנשים שרוצים לקנות את דירתם הראשונה, על החלשים.
חמד עמאר: ממוצע של דירה היום זה מיליון שקל.
חמד עמאר: אנחנו אומרים: עד 600,000 שקלים הוא יקבל ו-400,000 שקלים הוא יצטרך להשיג.
חמד עמאר: הוא לא יכול להשיג את ה-400,000 שקלים האלה, ולכן הוא ייקח את הריבית הגבוהה וישלם יותר כסף.
חמד עמאר: משכנתא למגזר הדרוזי היא יותר נמוכה כי במגזר הדרוזי אין קניית דירות.
חמד עמאר: שם הולכים על בנייה.
חמד עמאר: אז אומרים לך: אתה יכול לקבל משכנתא לחייל משוחרר עם הרבה אחים.
חמד עמאר: במקרה כזה הוא יכול לקבל משכנתא עד 150,000-200,000 שקלים.
חמד עמאר: אם אין לו משפחה עשירה שיכולה לעזור לו, הוא צריך לקחת השלמת משכנתא ולשלם יותר ריבית.
חמד עמאר: כאן אתה בא ומוסיף לאותו זוג צעיר שלא מקבל 600,000 שקלים אלא הרבה פחות.
חמד עמאר: היום עם כל הבעיה שיש למגזר הדרוזי, שלא יכולים לבנות בית כיוון שאין קרקעות ואין חלוקה של מגרשים לחיילים משוחררים, גם אם יהיה לו הוא לא יכול לבנות בגלל מה שהולך להתגלגל לפתחו ובגלל שהוא יצטרך לשלם יותר.
חמד עמאר: אני חושב, שצריכה להיות הפרדה ברורה בין זוגות צעירים, בין דירה ראשונה לדירה אחרת.
חמד עמאר: אם שר השיכון בא ואומר: 30% מהדירות הן דירה שנייה להשקעה, אני חושב שמינהל מקרקעי ישראל יכול לבוא ולהגיד: אם אני מפרסם מכרז, איקס אחוז צריך להיות לזוגות צעירים ולרוכש דירה ראשונה.
חמד עמאר: אי אפשר לתת להם להשתולל במחיר.
חמד עמאר: המחיר צריך להיות מוגבל לאותן קבוצות חלשות.
חמד עמאר: הוא יכול לעשות את זה.
חמד עמאר: ככה אנחנו יכולים לבלום את המחירים של הדירות.
דוד קשני: אני רוצה להסתמך על דבריו של חה"כ מוזס.
דוד קשני: הוא אמר:
דוד קשני: בשנה שעברה היה עודף של שני מיליארד שקלים שהוחזרו לאוצר ונבלעו.
דוד קשני: בנוסף, העבירו בשנה הקודמת עוד 250,000,000 שקלים ממשרד השיכון לאוצר.
דוד קשני: בוועדת הקליטה ישבנו 5 שנים על מנת לפתור את הבעיות של העולים ושל הזוגות הצעירים.
דוד קשני: מארינה יודעת את זה.
דוד קשני: כרמל שאמה יודע את זה.
דוד קשני: אני רוצה לתת הצעה לפתרון זמני.
דוד קשני: באוצר יש כסף.
דוד קשני: המדינה חייבת לתת חינוך, תעסוקה ודיור.
דוד קשני: המדינה זה האוצר.
קריאה: יש חמישה דברים.
דוד קשני: אני יודע, הורדתי שניים מז'בוטינסקי.
מנחם אליעזר מוזס: על חינוך משלמים ההורים.
מנחם אליעזר מוזס: שניים וחצי מיליארד שקל.
דוד קשני: אבל זה לא כמו על הדיור.
דוד קשני: אני מציע, שמהכסף של האוצר ומהכסף של הבנק – 70 מיליארד דולר – לקנות דירות יד שנייה, אפילו במיליון שקלים דירה, ולתת אותן בשכירות מסובסדת.
דוד קשני: אני לא מדבר על דיור ציבורי.
דוד קשני: אני מדבר על דיור בר השגה.
דוד קשני: החלפנו את השם.
דוד קשני: כך נפתור את הבעיה באופן זמני לשנה-שנתיים.
דוד קשני: עד שדירה נבנית עוברות 3-5 שנים.
דוד קשני: בינתיים באופן זמני נוכל לפתור את הבעיה לזוגות הצעירים ולעולים, שבאו מאתיופיה ומרוסיה ואין ביכולתם לרכוש דירה.
דוד קשני: אחד הפתרונות זה לתת להם דיור בשכר דירה.
דוד קשני: אגב, יש חוק של מאיר שטרית, שעבר בכנסת בשנה שעברה ברוב קולות, ועד היום לא מיישמים את החוק שלו.
דוד קשני: החוק אומר: קבלן יבנה דירה וייתן 10% לדיור בר השגה במחיר מסובסד.
דוד קשני: זה יכול לפתור המון בעיות.
אופיר אקוניס: ברכה ארג'ואני, בבקשה.
ברכה ארג'ואני: אני יו"ר ארגון לזכויות הדיור.
ברכה ארג'ואני: לצערי, אני כמה וכמה שנים מתעסקת בנושא הדיור ברמה האישית וברמה הציבורית.
ברכה ארג'ואני: אני חוזרת על מה שכבר אמרתי: אחריות המדינה לדאוג לאזרחיה, ולקחת אחריות ולהגדיל את מלאי הדירות גם באזור המרכז ולא רק באזורים שאין בהם תעסוקה.
ברכה ארג'ואני: הפתרון הוא לא רק בהתחדשות עירונית, כמו שדוד קשני דיבר על דיור בר השגה, שבה מיועדים ליישב שכונות כמו שכונת גוננים בירושלים.
ברכה ארג'ואני: אני גרה בדירת שני חדרים שם, וכבר מבקשים עליה מיליון ו-200,000 שקלים, כי הקרקע שם בוערת ליזמים שרוצים לבנות שם גורדי שחקים.
ברכה ארג'ואני: לא מתחשבים בכך שהתושבים בתוך השכונות טיפחו את השכונה הזאת במו ידיהם, ועשו מהמעברה דירות יפיפיות.
אופיר אקוניס: אבל מציעים לכם פינוי-בינוי.
ברכה ארג'ואני: פינוי-בינוי שם זה לא בדיוק הפתרון.
ברכה ארג'ואני: אני רוצה להזכיר, שלא מדובר רק בזוגות צעירים.
ברכה ארג'ואני: כאשר אנחנו מדברים על משפחות נזקקות אנחנו מדברים על משפחות שהן חסרי דיור.
ברכה ארג'ואני: אלה זוגות הנשואים כבר כמה וכמה שנים, יש להם שניים-שלושה ילדים, משפחות חד הוריות, משפחות של בודדים, ש-75% מההכנסה שלהם הולכת על דיור.
ברכה ארג'ואני: שמעתי את ההצעה להגדיל את הריבית על דירות להשקעה.
ברכה ארג'ואני: מה יקרה אם תגדילו את הדירות להשקעה?
ברכה ארג'ואני: בעל הדירה ירים את מחיר השכירות, ועל אנשים שגם ככה לא מתמודדים עם תשלום שכירות בשוק החופשי יהיה נטל נוסף.
ברכה ארג'ואני: אז או שהם ישלמו את השכירות בשוק החופשי, או שהם יהיו ברחוב.
ברכה ארג'ואני: גם בחוץ הם לא יוכלו להיות בדיוק, כי גם אם הם הולכים לגור באוהל יש צווי פינוי מאוהלים כי אסור לבנות אוהל ברחוב.
ברכה ארג'ואני: אני מציעה שכל הגורמים: משרד הפנים, משרד השיכון, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה, צריכים להתאחד ולומר שצריך לעשות טיפול שורש.
ברכה ארג'ואני: לא צריך טיפול זמני, דוד.
ברכה ארג'ואני: טיפול זמני זה לא מה שייתן את הפתרון לעליית מחירי הדירות, ובטח לא להגדלת מלאי הדיור.
ברכה ארג'ואני: צריך לחדש את מה שנקרא דיור ציבורי.
ברכה ארג'ואני: המדינה צריכה לשווק את הקרקעות ולבנות.
ברכה ארג'ואני: פעם היתה חברה ממשלתית שבנתה דירות.
ברכה ארג'ואני: הממשלה צריכה להתחיל לבנות בתים לאזרחים שלה.
ברכה ארג'ואני: לא יכול להיות שהמדינה תצפה שאני אשלם את המיסים שלי, אבל היא לא תדאג לי לדיור.
ברכה ארג'ואני: דיור זה לא רק ארבע קירות.
ברכה ארג'ואני: דיור זה כל מעגלי החיים: חינוך, תעסוקה, התחדשות, התקדמות, זה לפתח את המדינה, זה דור העתיד.
ברכה ארג'ואני: איך הילדים שלנו אמורים לקבל חינוך הולם אם אין להם איפה להכין שיעורים, אם אין להם איפה לארח את החברים שלהם, אם כל שנה הם צריכים לעבור דירה למקום יותר זול?
ברכה ארג'ואני: איזה ערכים אנחנו נותנים להם?
ברכה ארג'ואני: איזה בסיס אנחנו נותנים לילדים שלהם אם אנחנו לא דואגים להם לקורת גג?
ברכה ארג'ואני: נכון שהמדיניות של הממשלה והרשות המקומית היתה לבנות בתים של 120-160 מטר מרובע.
ברכה ארג'ואני: אולי היום צריך להגדיר שדירה ממוצעת היא בין 60 ל-100 מטר מרובע.
ברכה ארג'ואני: יש אלף ואחת דרכים שאפשר להוזיל את מחירי הדירות: על ידי ביטול מיסים, החזרת הרכב המענקים במשכנתאות.
ברכה ארג'ואני: ממשלת ישראל בשנת 2003 ביטלה את הרכב המענקים במשכנתאות, שזה דבר שהכביד על לוקחי המשכנתאות לעמוד בהחזר התשלומים.
ברכה ארג'ואני: כמה אנשים מפונים היום מהבתים שלהם בגלל שהם לא עומדים בהחזר המשכנתאות?
ברכה ארג'ואני: זה לא בגלל שהבנקים לא היו זהירים.
ברכה ארג'ואני: זה בגלל שההכנסה שלהם הצטמצמה.
ברכה ארג'ואני: באותה תקופה בה הם לקחו את ההלוואות הם היו עם הכנסות מאוד גבוהות, ובאיזה שהוא שלב במהלך החיים ירדו להם ההכנסות.
ברכה ארג'ואני: אני מציע לבנות רשות, שתכיל את כל הגופים והגורמים הרלוונטיים, כולל ארגונים שעובדים בשטח, שמבינים את המצוקות של האנשים שאנחנו מייצגים אותם.
ברכה ארג'ואני: יש לנו הרבה מה להציע.
ברכה ארג'ואני: אני יודעת שלא יתנו לי לדבר יותר, אבל יש לנו מה להציע.
ברכה ארג'ואני: יש לנו מה לתרום לפתרון בעיית מצוקת הדיור במדינת ישראל.
ברכה ארג'ואני: אתם לא יודעים מה זה לגור לא רק באופקים, אלא בשכונת קטמונים ובקריית מנחם בירושלים.
ברכה ארג'ואני: אני מוכנה ללוות אתכם בסיור, ותשמעו את האנשים שגרים במקומות האלה.
ברכה ארג'ואני: אין להם שום עתיד להגיע לקורת גג משלהם או להתמודד עם שכר הדירה.
ברכה ארג'ואני: המחשבה היחידה שלהם היא לצאת מהארץ או לגור באוהלים.
ברכה ארג'ואני: אני מזמינה אתכם.
ברכה ארג'ואני: המפקח על הבנקים, תגיד לנגיד, שהתפקיד שלו לצמצם פערים, שיבוא ויראה מה זה לצמצם פערים באופן ישיר בשטח.
אופיר אקוניס: גיא פלדמן, בבקשה.
גיא פלדמן: אני רכז תחום דיור בעמותת סנגור קהילתי.
גיא פלדמן: אני רוצה להתייחס להחלטה של אדוני המפקח.
גיא פלדמן: משהו חסר לי בדיון הציבורי סביב ההחלטה הזאת.
גיא פלדמן: רוב המתנגדים מדברים על כך שההחלטה הזאת תפגע עוד יותר בזוגות צעירים, שזו דירה ראשונה שלהם.
גיא פלדמן: הזוגות הצעירים האלה לא יוכלו לרכוש דירה וכתוצאה מכך הם ייאלצו להמשיך לגור בשכירות ולכן מחירי השכירות יעלו עוד יותר.
גיא פלדמן: הדיון הציבורי לא מתייחס לסיבות שבגינן זוגות צעירים ומשפחות נאלצות לקחת משכנתאות גבוהות.
גיא פלדמן: הסיבות לכך הן תוצאה ישירה של הגידול בפערים בחלוקת ההכנסות.
גיא פלדמן: מה זה אומר?
גיא פלדמן: מעמד הביניים מתרושש, ההכנסות שלו קטנות, ולכן הוא נאלץ לפצות על כך ולקחת משכנתאות גבוהות יותר.
גיא פלדמן: מעמד הביניים ואלה שנמצאים מתחת רוצים לשמור על רמת חיים מינימאלית.
מרינה סולודקין: קוראים לזה בינוני-נמוך.
גיא פלדמן: אני מקבל את ההערה.
גיא פלדמן: הם רוצים לפצות את עצמם על הפגיעה בהכנסות שלהם, הם רוצים לשמור על רמת חיים מינימאלית, ולכן הם לוקחים משכנתאות במימון גבוה.
גיא פלדמן: ההחלטה הזאת, לטעמנו, משרתת את המצב הקיים היום בו הזכות לדיור היא פריבילגיה מעמדית.
גיא פלדמן: יש מעמדות מסוימים שיכולים לרכוש את הזכות הזאת ויש מעמדות שלא.
מרינה סולודקין: מרקסיזם.
אופיר אקוניס: אתה לא מרקסיסט, וגם את לא מרקסיסטית בדרך כלל.
מרינה סולודקין: בגלל זה אני כועסת.
רוברט טיבייב: למדנו את התורה של מרקסיסטים.
אופיר אקוניס: אבל אני מקווה שאמצתם תורה של אדם אחר שבא מארצות ברית המועצות לשעבר, זאב ז'בוטינסקי.
אופיר אקוניס: אגב, הוא דיבר על מעון.
מרינה סולודקין: אני אמרתי, שבגלל זה מעמדי זה כבר מרקסיזם.
מרינה סולודקין: אני לא רוצה מעמדות כאן.
גיא פלדמן: אני אסיים ואגיד, שאני חושב שהמדינה צריכה לסייע למשפחות לקחת משכנתא במקום להקשות עליהן עוד יותר.
גיא פלדמן: היא צריכה גם להוריד את מחיר הקרקע.
גיא פלדמן: אלה כלים ששר השיכון יודע אותם, והוא ציין אותם גם קודם בדברים שלו.
גיא פלדמן: כל זה צריך להיעשות כחלק ממדיניות כוללת של דיור בר השגה.
אופיר אקוניס: עכשיו נשמע את משרד האוצר, שישבו פה מאופקים.
אופיר אקוניס: אולי תסבירו לנו מה אתם מכינים, כיוון שהיה פה רמז לתקציב הדו שנתי הבא בעניין הזה.
אופיר אקוניס: הכספים שהוחזרו, 3.8 מיליארד, הם אצלכם.
אופיר אקוניס: הוחזרו לאוצר 1.8 מיליארד מהמינהל ו-2 מיליארד ממשרד הבינוי והשיכון.
אופיר אקוניס: מה ייעודם של הכספים?
ראובן קוגן: אנחנו סבורים שהטיפול במחירי הדירות והניסיון להפחית את מחירי הדירות צריך לבוא מצד ההיצע.
ראובן קוגן: ככל שההיצע יגדל וייתן מענה לטיפול במשקי השנתיים, 40,000 משקי בית בשנה, ככל שנצליח להדביק את הפער הזה, וכרגע אנחנו עוד לא שם, כך המחירים ירדו.
ראובן קוגן: אלה הכללים של השוק.
ראובן קוגן: ככל שיש מחסור בהיצע והביקוש עולה על ההיצע, כך המחיר יעלה.
ראובן קוגן: זה גם בפן התכנוני, גם בהיבט השיווקי וגם בתהליכים של התחדשות עירונית, שגם הם צריכים לעבור שכלולים ולהתקצר בצורה כזו שנוכל ליישם יותר תוכניות של פינוי-בינוי וגם דברים כמו תמ"א 38, שיחד עם היבטים של מיגון, חיזוק והתחדשות עירונית, נותנים גם מענה לגידול במספר יחידות הדיור.
ראובן קוגן: אנחנו מנסים להתמודד עם כל מיני היבטים של התהליכים האלה, שהם מורכבים מטבעם, גם בהיבט התכנוני, גם עם הדיירים, גם מימון.
ראובן קוגן: אנחנו עובדים מול כל הגורמים הרלוונטיים, בעיקר משרד השיכון, שמוביל את האג'נדה של התחדשות עירונית.
מנחם אליעזר מוזס: האם יש לכם השפעה על ראש רשות, איזו אוכלוסייה הוא יכניס: אוכלוסייה חלשה או חזקה.
מנחם אליעזר מוזס: הרי הם רוצים רק דירות גדולות כדי לחזק את האוכלוסייה, ולא רוצים זוגות צעירים וחלשים.
ראובן קוגן: ראש עיריית תל אביב הכריז, שהוא רוצה את הזוגות הצעירים במסגרת התחדשות עירונית.
מנחם אליעזר מוזס: אני קראתי שיש הרבה יישובים, כמו קריית מלאכי, שרוצים דווקא לחזק אוכלוסייה חדשה.
ראובן קוגן: אני לא חושב, שקריית מלאכי מיועדת כרגע לתהליכים של פינוי-בינוי עם ערכי הקרקע שיש שם.
ראובן קוגן: זה יותר תהליכים שמיועדים למרכז הארץ, ששם עליית המחירים היא יותר דרמטית בשנים האחרונות.
ראובן קוגן: צודקים כל הדוברים כאן, שאלה תהליכים שכנראה ייקחו יותר זמן.
ראובן קוגן: בצד הביקוש – בשנים האחרונות מבנה הביקוש השתנה.
ראובן קוגן: אנחנו עדים לשתי תופעות שהתחזקו מאוד בשנים האחרונות.
ראובן קוגן: האחד זו הסוגיה של קבוצות הרכישה, והסוגיה השנייה היא המשקיעים שרוכשים את הדירות ומשכירים אותן.
ראובן קוגן: על שתי התופעות האלה משרד האוצר כן נותן את הדעת.
ראובן קוגן: לגבי קבוצות הרכישה – יש צוות ברשות המיסים, בראשותו של היועץ המשפטי של רשות המסים, שנמצא כרגע בשלבי כתיבת דוח סופי והמלצות לגבי הצעדים שצריכים לנקוט ביחס לקבוצות הרכישה.
מנחם אליעזר מוזס: מה הקשר של קבוצות הרכישה לזוגות צעירים ומחוסרי דיור?
מנחם אליעזר מוזס: הרי מדובר באוכלוסייה חזקה.
מרינה סולודקין: אנחנו רצינו דבר אחד, ואנחנו שומעים על קבוצות הרכישה.
ראובן קוגן: כמו שאמרתי, מהניתוח שלנו עולה שהעלייה במחירי הדירות נובעת מכך שההיצע הוא מצומצם והביקוש מתחלק לשניים: ביקוש של זוגות צעירים, וביקוש של אנשים שיש להם קצת יותר כסף, שחלק מהם שייכים לקבוצות רכישה.
ראובן קוגן: בקבוצות רכישה יש אחוז גדול של משקיעים.
מנחם אליעזר מוזס: בעיקר זה משקיעים.
ראובן קוגן: 40%.
מנחם אליעזר מוזס: קראתי השבוע, ש-72% אלה היום המשקיעים בקבוצות הרכישה, והשאר גם לא תפרנים או קבצנים.
רוברט טיבייב: האם המטרה של משרד האוצר היא להוריד את הביקוש?
ראובן קוגן: שיעור המשקיעים במספר העסקאות עלה, כמו שאמר שר השיכון עלה ב-50%.
ראובן קוגן: אין ספק, שברגע שיש מרכיב יותר דומיננטי של ביקוש של אוכלוסיות יותר חזקות, שמתחרות על יותר היצע, גם זה גורם למחירים לעלות בקצב יותר מהיר מאשר אם התחרות וההעדר ההיצע היה רק מול הזוגות הצעירים.
ראובן קוגן: תמיד נהוג לדבר על סיוע אחר ברכישת דירה.
ראובן קוגן: בעולם של העדר היצע וביקושים גבוהים, כל צעד נוסף שנבוא ונחמם את הביקוש יגרום רק לעליית המחירים.
ברכה ארג'ואני: אז תפקחו על המחירים.
ברכה ארג'ואני: אולי הגיע הזמן שיהיה חוק, שיפקח על מחירי הדירות במדינת ישראל.
ברכה ארג'ואני: לא יכול שיהיה קרטל בנושא הזה.
ראובן קוגן: אלה לא סוג הצעדים שאנחנו בוחנים בימים אלה.
ראובן קוגן: אני לא רוצה לפרט כרגע את הצעדים, כי אנחנו נמצאים בדיונים גם מול משרדי ממשלה וגם בתוך משרד האוצר.
ראובן קוגן: מדובר בצעדים, שיעשו רציונאליזציה במבנה הביקוש בשוק הדיור לצד אותם הצעדים שנעשו בצד ההיצע.
ראובן קוגן: אני מאמין, שבשבועות הקרובים, לקראת הדיונים על התקציב – ולא משנה מה יהיה מבנה התקציב – אנחנו נוכל גם לבוא ולהציג את אותם הצעדים שאנחנו נרצה לקדם במסגרת חוק התקציב וחוק ההסדרים.
רוברט טיבייב: האם המטרה של משרד האוצר להוריד את הביקוש?
ראובן קוגן: התשובה היא כן ולא.
רוברט טיבייב: אתם לא פותרים את הבעיה.
רוברט טיבייב: צריך להעלות את ההיצע.
ראובן קוגן: אין ויכוח על זה.
רוברט טיבייב: לא על ידי כך שתורידו את הביקוש.
ראובן קוגן: יש סוגי ביקוש שונים בשוק הנדל"ן.
רוברט טיבייב: מה זה סוגי ביקוש?
רוברט טיבייב: יש אוכלוסייה שלמה שאין לה אפשרות.
רוברט טיבייב: אתם מקשים עליהם יותר ויותר.
אופיר אקוניס: ברכה, אני מציע שתזמיני גם את שר האוצר לסיור הזה.
אופיר אקוניס: אני מאוד רציני.
ברכה ארג'ואני: תעזור לי.
ברכה ארג'ואני: תעזרו לנו להזמין אותם.
ברכה ארג'ואני: אני אשמח.
אופיר אקוניס: ראש הממשלה הוא ירושלמי, אבל שר האוצר והנגיד אינם ירושלמים ופחות ומכירים.
אופיר אקוניס: גם אני מכיר את המקום.
ברכה ארג'ואני: בוא תעזור לנו.
מנחם אליעזר מוזס: אני כבר הזמנתי את שר האוצר למקומות בהם אנשים גרים בחניונים במינוס ארבע, ללא חלון, ללא אוויר, ללא אור יום, על יד כל חדרי החשמל המסוכנים.
מנחם אליעזר מוזס: אולי הוועדה תבוא איתי לסיור.
אופיר אקוניס: שמעת את חברי הכנסת.
אופיר אקוניס: אני חושב שיש קונצנזוס רחב מאוד בשאלת הדירה הראשונה והפרדה, לפחות כאשר אנחנו מדברים על הודעתך מסוף מאי.
רוני חזקיהו: אני שמעתי את כל מה שנאמר.
רוני חזקיהו: חלק גדול מהדיון, שהוא דיון חשוב ומעניין, עוסק במצב הדיור במדינת ישראל, בעיות הפערים החברתיים, שנובעות גם מההיצע הנמוך אבל לא רק.
רוני חזקיהו: לדיון הזה אני לא רוצה להתייחס.
רוני חזקיהו: אני חושב שהועלו פה גם כמה רעיונות איך להמשיך לטפל בזה, וזה לא תחת הכובע שלי.
רוני חזקיהו: אני באתי פה לשמוע הערות בנושא טיוטת ההנחיה שאנחנו הוצאנו.
רוני חזקיהו: אני שמעתי הצעות איך להתייחס לזה, ואנחנו ניקח בחשבון את כל מה שנאמר.
רוני חזקיהו: אחרי שנקיים פגישות עם הגופים שאנחנו צריכים להיפגש איתם, נקבל החלטה.
רוני חזקיהו: אנחנו רוצים לטפל בנושא של הסיכון שנובע מעליית מחירי הדיור.
רוני חזקיהו: על זה אנחנו מצביעים, ובזה אנחנו מטפלים.
רוני חזקיהו: אנחנו לא מתעלמים מכל שאר הדברים שנאמרו, אבל זה לא הולך לכיוון הזה.
רוני חזקיהו: זה לא יכול לפתור או לעזור.
רוני חזקיהו: אם רוצים לעזור לזוגות צעירים, אנחנו בעד.
רוני חזקיהו: אני מקווה, שאף אחד לא רוצה לעודד זוגות צעירים לקחת סיכון גבוה ובהמשך להיקלע לצרה.
רוני חזקיהו: אם נסכים על זה, שכרנו יצא.
רוני חזקיהו: אם ניקח בחשבון שבתקנה כזו או אחרת או בשינוי כזה או אחר אנחנו משיגים את המטרה, לא פוגעים בזוגות צעירים אבל מכניסים אותם למודעות של הסיכון הגבוה, אז נעשה את זה בוודאי.
אופיר אקוניס: שמענו מהמפקח על הבנקים שהבהיר לכנסת, שאין בהוראתו הגבלה ל-60% הלוואה לדיור, תוך כך על רוכשי דירה ראשונה וזוגות צעירים.
אופיר אקוניס: אדוני המפקח, המשמעות היא שהריבית תעלה.
אופיר אקוניס: בעניין זה קובעת ועדת הכלכלה בקונצנזוס רחב מאוד, שעל בנק ישראל לדאוג להפרדה בין דירה ראשונה לדירה שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: אני שמח על הודעתך, שתיקחו בחשבון בהתייעצות
אופיר אקוניס: כם עד פרסום ההודעה הסופית שלכם את העניין הזה של הפרדה בין דירה ראשונה לזוגות צעירים, לבין דירה שנייה-שלישית-רביעית.
אופיר אקוניס: נשמח לשמוע, את מסקנתך ודיווח לקראת סוף החודש על החלטתכם.
אופיר אקוניס: אנו בהכנה לקריאה ראשונה של הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – קביעת תנאים שלא ממין העניין), התשס"ט-2009, של חברי הכנסת שלי יחימוביץ ושלמה מולה.
אופיר אקוניס: הודעתי אתמול ליועצת המשפטית לוועדה שמאז הדיון הראשון ועד הדיון שמתקיים היום קרוב משפחתי מדרגה ראשונה, אח שלי, נכנס לשותפות של 20% בבר בהרצליה.
אופיר אקוניס: אני סבור שזה לא קשור, כי בוודאי המקום שלו אינו נוהג בשיטות הסלקציה, אבל ראיתי לנכון לומר לפרוטוקול את הדבר הזה.
אופיר אקוניס: אם למישהו יש הערה, אשמח לשמוע.
כרמל שאמה-הכהן: זה פרסום אסור לבר ...
אופיר אקוניס: לא אמרתי את שמו.
אופיר אקוניס: אמרתי רק את שֵם העיר.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת יחימוביץ וחבר הכנסת מולה, ביקשתי מכם, בהתייעצות עם הייעוץ המשפטי של ועדת הכלכלה ושל הכנסת להסדיר אילו אי-הבנות שהיו כאן בהכנה לקריאה הראשונה.
אופיר אקוניס: את רוצה להציג את זה, חברת הכנסת יחימוביץ, או אולי זה יוצג על-ידי הייעוץ המשפטי?
שלי יחימוביץ': היועצת המשפטית יכולה להציג את זה היטב.
שלי יחימוביץ': ניהלנו על כך משא ומתן ממושך והגענו להסכמות עם משרד המשפטים.
שלי יחימוביץ': לקחנו בחשבון גם את הטענות של בעלי המועדונים שהיו כאן.
שלי יחימוביץ': לאחר שיחות ופגישות ממושכות הגענו להסכמות, בסיועה של עו"ד אתי בנדלר ועל דעתה, ולכן היא יכולה להציג את ההסכמות הללו.
שלמה מולה: מקובל עליי.
אתי בנדלר: עיקר המחלוקת התייחסה לסעיף השני להצעת החוק, שעניינו תיקון סעיף 6 לחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א-2000 – זה שם החוק העיקרי שאותו מוצע לתקן.
אתי בנדלר: סעיף 6 לחוק הזה עניינו בחֲזָקות.
אתי בנדלר: הסעיף המהותי העיקרי של החוק הוא סעיף 3, שקובע את העיקרון של איסור ההפליה, וכאן מוצע לתקן את הסעיף, כפי שנדבר מייד בהמשך.
אתי בנדלר: סעיף 6 הוא סעיף השלמה, הייתי אומרת, לסעיף 3, שקובע את העיקרון, כאמור, לגבי ההפליה, וקובע חֲזָקות.
אתי בנדלר: הוא קובע שצורת התנהגות מסוימת, אם נעשתה, חזקה שבאמת מי שנהג כך נהג בדרך מפלה, ולכן עול ההוכחה להוכיח שלא היתה הפליה מוטל עליו.
אתי בנדלר: הנוסח כפי שהוצע מלכתחילה על-ידי מציעי החוק גרם לחשש שמא החֲזָקה כפי שנוסחה תרחיב את עילות ההפליה המנויות בסעיף 3.
אתי בנדלר: ההידברות בינינו מטרתה היתה להבטיח, מחד גיסא, את מטרות הצעות החוק כפי שהציעו חברי הכנסת, ומאידך גיסא, לא להביא להרחבת העילות המנויות בחוק, מה גם שההרחבה כפי שעלול היה לקרות לו הנוסח היה מתקבל כפי שהוצע, לא הרחיבה באופן מודע את העילות.
אתי בנדלר: כלומר, לא הוצעה איזו עילה מסוימת שכך יורחבו עילות ההפליה, אלא זה עלול היה לגרור דברים שבעצם לא יודעים מה הם, ומזה היה החשש העיקרי.
אתי בנדלר: השינויים הקטנים שמוצעים בנוסח הצעת החוק בעצם עונים לצרכים, הן של מציעי הצעת החוק, הם יביאו בצורה מיטבית להשגת המטרות הללו, והן לחששות שהביעו בעיקר נציגי משרד המשפטים ושאנחנו הצטרפנו אליהן.
אתי בנדלר: בשלב הזה אני מציעה לקרוא את הצעת החוק, אלא אם כן יש הערות כלליות, ולהסביר את הניואנסים בעת הקריאה.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ' נרשמה.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, לא שמענו את עמדת המשטרה בדיון הקודם.
אופיר אקוניס: ביקשתי ולא קיבלתי, ולכן אני מבקש לשמוע גם אותה, כמובן אם יש לכם עמדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מעדיפה, ברשותך היושב-ראש, לדבר אחרי שנשמע את המשטרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הראשונה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כבוד קצת גדול מדי ...
אופיר אקוניס: חבר הכנסת מילר, בבקשה.
אלכס מילר: כמי שמכיר את התחום - - -
אופיר אקוניס: אתה מרבה לבלות ...
אופיר אקוניס: זה בסדר, דרך אגב ...
אלכס מילר: אני כבר לא זוכר מתי לאחרונה הייתי במועדון ...
אלכס מילר: את החוק המקורי קידם כמדומני חבר הכנסת ביילין.
אלכס מילר: אני עדיין לא מצליח להבין מה ההבדל המהותי במה שכתוב בסעיף 3.
אלכס מילר: זה לא עניין של חקיקה.
אלכס מילר: החוק בסופו של דבר צריך לתת פתרון, ואנחנו באמת לא יכולים על-ידי החוק לפתור לגופו כל מקרה ומקרה שקורה בשטח.
אופיר אקוניס: אמרת שזה חוק ביוזמת חבר הכנסת לשעבר ביילין?
אופיר אקוניס: זה הצעת חוק ממשלתית?
אופיר אקוניס: החקיקה הראשית היתה ממשלתית?
אלכס מילר: אני זוכר שעל החוק היה חתום היה חבר הכנסת ביילין.
אתי בנדלר: החוק המקורי שנחקק בשנת 2000 – אינני יודעת.
אתי בנדלר: יכול להיות.
אתי בנדלר: הוא נחקק בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
אתי בנדלר: אני לא טיפלתי בזה, לכן אני לא מכירה את ההיסטוריה של החוק הזה.
אופיר אקוניס: מה אתה אומר בעצם, חבר הכנסת מילר?