GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי קרמר: הקורס הזה נולד בחטא כי הקורס הזה היה אמור לתת אחת לחודש רשיון שכל התקנות שאנחנו עוברים כאן, אחת לעשר שנים, אחת לעשרים שנים, כאשר יש כאן תקנות שמתקנים ומשנים חוקים, ואנשים לא מודעים להם.
אבי קרמר: להפך, לגבי אותם צעירים שאמורים לקבל בבתי הספר לנהיגה את ההכשרה, וזה השינוי שאנחנו אמורים להציג בזמן הקרוב, קורס הרענון עצמו אמור לזוז ואמור לקחת את אלה שבאמת רחוקים מלימוד הנהיגה שלהם ולא קרובים ללימוד הנהיגה שלהם.
אופיר אקוניס: הייתה התקדמות.
אופיר אקוניס: קודם כל, הם שינו משלוש שנים לחמש שנים.
אופיר אקוניס: אני עשיתי את הקורס אחרי שלוש שנים.
אופיר אקוניס: אני מבין שיש הידברות בין מורי הנהיגה למשרד התחבורה.
אבי קרמר: על נושא הלימוד.
אופיר אקוניס: כאשר תגיעו להבנות בנושא הלימוד, אולי זה יהיה חלק מהמסקנות.
אופיר אקוניס: גולן, אתה מייצג את מורי הנהיגה, נכון?
אבי גולן: כן.
אופיר אקוניס: אני מציע לאשר את התקנה כאשר במסגרת ההידברות תגיעו למר יצחקי.
אופיר אקוניס: אני חושב שההערה היא נבונה.
אופיר אקוניס: אתם באים עם איזושהי מסקנה כוללת בהידברות עם מורי הנהיגה.
אופיר אקוניס: כמה זמן הקצבתם להידברות הזאת?
חוה ראובני: איזו הידברות?
חוה ראובני: זאת חקיקה ראשית.
אבי קרמר: אנחנו מקווים שאנחנו בסוף שלה.
אופיר אקוניס: כמה זמן היא נמשכת?
אבי גולן: הרבה זמן.
אופיר אקוניס: אני קצת אופטימי כהרגלי, אבל האם לדעתכם אני אוכל בתחילת מושב החורף לקבל אותה?
חוה ראובני: אנחנו מקווים.
חוה ראובני: אנחנו מקווים להגיע לוועדת שרים לחקיקה.
אופיר אקוניס: למרות כל הפסימיות שאני שומע מסביב, אני יותר אופטימי וזה בכלל ובאופן כללי.
אופיר אקוניס: לכן גם בעניין הזה אני אופטימי.
אופיר אקוניס: אני לא חושב שצריך כל דבר להכניס למרה שחורה ולצייר הכל כסופו של העולם.
אופיר אקוניס: צריך להירגע קצת, לשמור על קור רוח ולעשות דברים בשיקול דעת.
חוה ראובני: זה תיקון חקיקה ראשי ויש קשיים משפטיים מסוימים.
חוה ראובני: לכן היה מהלך ארוך מול משרד המשפטים.
חוה ראובני: אנחנו מקווים להגיע לוועדת שרים לחקיקה עוד במושב הנוכחי ואז במושב החורף נוכל לדון בזה.
אופיר אקוניס: אני מודיע לכם שככל שזה יאושר במהירות בוועדת שרים לחקיקה ויעבור את הקריאה הראשונה, אנחנו נקדים ונעלה את הדבר בתחילת המושב כי זה דבר חשוב.
אופיר אקוניס: אני מבין ממורי הנהיגה שההידברות היא לא קצרה.
חוה ראובני: שנים רבות.
אבי גולן: חמש שנים.
אופיר אקוניס: גם התכנים, גם מועד הרענון ואני מבין שיש שם עוד סוגיות שעולות.
אבי גולן: אנחנו בשלבי סיום.
אופיר אקוניס: אמרת לי את זה בסוף השבוע.
אופיר אקוניס: אנחנו נאשר את זה כך.
ניר ימין: בפסקה (1) בתקנה 213, בפסקה המוצעת, מתנים לפי תקנה 179.
ניר ימין: כלומר, לא רק טרקטורון יהיה פטור מההזמנה הזאת של רשות הרישוי אלא כל מי שיש לו דרגה 1.
חוה ראובני: דרגה 1, שזה טרקטור, זאת מכונה ניידת.
ניר ימין: מלגזה.
חוה ראובני: זה סוג של מכונה ניידת.
ניר ימין: אבל עד היום לכאורה, לפי נוסח התקנה, כן היו מזמינים אותם.
ניר ימין: אם כן, גם הם פטורים.
חוה ראובני: כל מי שאין לו אופנוע או פרטי ומעלה, יהיה פטור.
ניר ימין: בפסקה (2), המגבלה הגופנית צריכה להיות מגבלה קבועה או זמנית?
ניר ימין: כלומר, יכול להיות שאדם עבר איזושהי תאונה והוא לא יכול להגיע ביום שבו קראו לו.
חנן אהרן: לא מדובר על מגבלה קבועה.
חנן אהרן: היה מקרה של מישהי שלא יכלה לשבת באופן פיזי והיא הביאה מזרון לכיתה.
אופיר אקוניס: אז היא בוודאי לא יכולה לנהוג.
חנן אהרן: אנחנו דיברנו על מקרים כאלה.
אופיר אקוניס: אם הגברת לא יכולה לשבת בכיתה, הכוונה היא שהיא לא יכולה לשבת גם על מושב ליד ההגה.
חנן אהרן: אולי שעה מותר לה, אבל ארבע שעות אסור לה.
אופיר אקוניס: זה משהו מוזר מאוד.
אופיר אקוניס: אני חושב שהיועץ המשפטי צודק.
אופיר אקוניס: מדובר על מגבלה גופנית זמנית ואז אתה פשוט דוחה אותו לקורס הבא.
אופיר אקוניס: אני חושב שהקורסים האלה הם חשובים.
חנן אהרן: לדחות אני יכול גם היום.
אופיר אקוניס: אם יש לה מגבלה גופנית קבועה, גם אין לה רשיון ואז ודאי שהיא לא מוזמנת לקורס הרענון וכדומה.
חוה ראובני: כתוב כאן שאין הוא מסוגל להשתתף עקב מגבלה גופנית.
חוה ראובני: מי שיש לו בעיה שנמשכת שלושה חודשים, לא יקבל את הפטור הזה אלא ידחו לו את מועד הקורס.
ניר ימין: מגבלה קבועה שבכל זאת מאפשרת לו לנהוג.
חוה ראובני: דוקטור גור-אריה מומחה בהתאמת כלי רכב ואביזרים שיאפשרו לאנשים עם מגבלות גופניות, אפילו חמורות ביותר, לנהוג.
ניר ימין: השאלה השנייה היא האם מדובר רק על מגבלות גופניות או על מגבלות נפשיות שיכולות להגביל.
ניר ימין: יכול להיות שאדם לא יכול להגיע בגלל איזושהי מגבלה נפשית שלו ובכל זאת הוא יכול לנהוג?
ניר ימין: יש דבר כזה?
חוה ראובני: אני מתקשה לתאר לעצמי סיטואציה.
חוה ראובני: אני מניחה שאם ייוודע לנו בדרך כלשהי על מישהו שיש לו מגבלות שאנחנו לא ידענו עליהן, אנחנו גם נפנה למכון הרפואי לבטיחות בדרכים כדי שיבחן את הכשירות לנהיגה.
חוה ראובני: זה אמור לגבי מי שישלח לנו מסמכים בבקשת פטור ונראה את המגבלות שאנחנו לא יודעים עליהן.
אופיר אקוניס: כאן לא כתוב שבסוף הוא צריך לעבור את המבחן.
ניר ימין: זאת הייתה ההערה הבאה שלי.
אופיר אקוניס: זה חייב להיות כתוב.
אופיר אקוניס: אנחנו נסכם את זה בצורה הזאת.
ניר ימין: לכאורה זה עולה מנוסח התקנה, אבל זה לא ברור.
אייל מליוב: לפני כשנה הגיע אלי בחור עם רשיון נהיגה, השתתף בקורס אבל הוא חירש.
אופיר אקוניס: אז הוא פטור.
אייל מליוב: אבל הוא הגיע לקורס.
אופיר אקוניס: לא מונעים ממנו מלבוא לקורס, אבל נותנים לו פטור.
חנן אהרן: זה העניין הזה שעכשיו יפטור אותו.
חנן אהרן: אלה התנאים עליהם מדברים.
אופיר אקוניס: אם הוא חירש, הוא לא שומע אבל בכל זאת הוא צריך לעבור את המבחן.
אופיר אקוניס: אני שואל את משרד התחבורה איפה זה כתוב כך שזה יהיה ברור.
חוה ראובני: תקנה 213(א) מחייבת לעבור קורס ולעמוד בהצלחה במבחן בסופו של הקורס.
חוה ראובני: תקנת משנה (ב) מחייבת נוכחות מינימום.
חוה ראובני: אנחנו פוטרים אותו רק מהנוכחות שבתקנת משנה (ב) אבל לא מהמבחן.
חוה ראובני: לא פטרנו אותו משום דבר שכתוב בתקנת משנה (א).
אבי קרמר: מה עם התשלום?
אבי קרמר: אם הוא עושה מבחן, תבוא המכללה ותאמר לו שהוא ישלם על הקורס כולו, אבל למה שישלם?
אופיר אקוניס: התשלום הוא עבור הקורס או עבור המבחן?
ניר ימין: זאת אגרה?
חוה ראובני: זאת לא אגרה.
חוה ראובני: זה מחיר בפיקוח.
חוה ראובני: המחיר הוא מעוגן בצו פיקוח והוא לא משולם לכיסה של המדינה אלא הוא משולם לכיסו של הזכיין שנבחר במכרז לבצע את הקורסים.
אופיר אקוניס: עם כל הכבוד, בא עולה מצרפת שלא מבין עברית, הוא עשיר מאוד והוא קנה סוויטות בחוף תל אביב או אשדוד או נתניה, אתם פוטרים אותו מהתשלום כי הוא לא מבין את השפה?
אופיר אקוניס: יש כאן משהו אנטי חברתי.
חוה ראובני: לא, אבל הוא מקבל שירות בחוץ.
אופיר אקוניס: אם הוא לא יהיה בקורס?
אופיר אקוניס: הוא יבוא ויאמר בצדק שהוא לא צריך לשלם על הקורס אם הוא לא משתתף בו.
חוה ראובני: בימים אלה אנחנו יוצאים למכרז חדש לבחירת זכיינים חדשים והמכרז ממש עומד להתפרסם.
חנן אהרן: הוא כבר פורסם.
חוה ראובני: בסדר, פורסם.
חוה ראובני: אנחנו יכולים במסגרת הזאת לדאוג לתעריף מיוחד לאלה שעושים רק בחינה.
אופיר אקוניס: זה יבוא לידי ביטוי במכרז?
חוה ראובני: בצו פיקוח.
חוה ראובני: הכל מעוגן בצו פיקוח.
אופיר אקוניס: זה לא שייך לתקנות האלה.
חוה ראובני: זה בצו פיקוח.
אופיר אקוניס: את הדבר הזה אתם חייבים להסדיר כי אחרת יש כאן משהו בלתי הגיוני.
ניר ימין: כפי שהתקנה מנוסחת, המשרד אומר שהפטור הוא רק מהנוכחות ובכל מקרה את ההשתלמות הם חייבים לעבור, גם אלה שפטורים.
אופיר אקוניס: אני שואל אותך אם זה מובן מהניסוח.
אופיר אקוניס: שמעתי את הממשלה ואני סומך עליה.
ניר ימין: אכן כתוב שרשות הרישוי רשאית לפטור בעל רשיון נהיגה מנוכחות ואחר כך נאמר: ובלבד שיהיו תנאים לפטור.
ניר ימין: כלומר, הפטור מתייחס לאותה נוכחות שהם רשאים לפטור אותו ממנה.
ניר ימין: אין סמכות לפטור אותו מהבחינה.
אופיר אקוניס: תקנה 6 – אושרה
חוה ראובני: 7.
חוה ראובני: תיקון תקנה 225 בתקנה 225(א)(2) לתקנות העיקריות, אחרי "באותו בית ספר", יבוא "או על שם חברת החכר ובלבד שהחוכר הוא המבקש או מורה מוסמך המלמד באותו בית ספר ופרטיו יירשמו ברשיון הרכב".
לאה ורון: זה לא רק פרטי אלא גם דוושות וברקסים.
חוה ראובני: זה כמובן כי זה המבנה של הרכב.
חוה ראובני: זה ממילא קיים.
לאה ורון: הכל יותקן ברכב הליסינג.
אופיר אקוניס: חברות הליסינג הסכימו?
אבי קרמר: הדבר היחידי שלא ברור לי זה למה שינוי בעלות.
אבי קרמר: אם המורה רשום, למה שהרכב, אם הוא אצל אדם פרטי, זה כאילו יהיה יד ראשונה.
אופיר אקוניס: שינוי בעלות, זאת תקנה 8, תיקון תקנה 287א.
ניר ימין: מתי הפרטים צריכים להירשם?
ניר ימין: אני חושב שצריך לומר שהפרטים נרשמו ברשיון הרכב.
ניר ימין: כלומר, שהוא מגיע כבר כשזה רשום.
ניר ימין: זה אמור להיות בעבר – לא יירשמו אלא נרשמו.
אופיר אקוניס: קיבלנו את התיקון – "נרשמו" במקום "יירשמו".
אופיר אקוניס: תקנה 7 – אושרה
חוה ראובני: 8.
חוה ראובני: תיקון תקנה 287א בתקנה 287א לתקנות העיקריות, בסופה יבוא: "לעניין תקנה זו, יראו שינוי בפרטי החוכר כאמור בתקנה 225(א)(2) כשינוי רישום בעלות".
חוה ראובני: כיום אנחנו דורשים לאשר העברת בעלות ברכב לימוד נהיגה וזאת על מנת לוודא שאם הקונה הוא לא מורה לנהיגה, יפורקו האביזרים וישונה סיווג הרכב.
חוה ראובני: עכשיו אנחנו אומרים שבמצב שבו הרכב הוא רכב ליסינג שמשמש להוראת נהיגה, אנחנו נפקח גם על שינוי החוכר, היה והרכב עובר מחוכר אחד לאחר.
חוה ראובני: זאת לא העברת בעלות ולא קבענו שזאת העברת בעלות אלא רק שלעניין הצורך של האישור של רשות הרישוי לשינוי, יראו את שינוי החוכר כהעברת בעלות לעניין הצורך של אישור רשות הרישוי.
לאה ורון: מי שיקנה רכב לאחר מכן ידע שהוא רוכש רכב שהיה בהחכר של חברת ליסינג?
חוה ראובני: אנחנו נרשום מקוריות של לימוד נהיגה כמו שזה היום ברכב שהוא בבעלות המורה או בבעלות בית הספר.
חנניה אפנג'ר: המקוריות לא יורדת לעולם.
חנניה אפנג'ר: המקוריות רשומה באופן קבוע.
אבי קרמר: אני רוצה להבין.
אבי קרמר: אנחנו ניקח את הרכב מחברת הליסינג וכאשר נמכור אותו לחברת הליסינג, הוא יהיה כבר יד שנייה או יד שלישית?
חוה ראובני: כאשר מוכרים אותו, לא השתנה כלום.
אבי קרמר: למעשה מי שיקנה אותו בפעם הראשונה, הוא יהיה בעלות שנייה?
אבי קרמר: בוודאות?
חוה ראובני: הדבר היחידי שהתיקון הזה בא לומר זה שהיה ומורה לנהיגה אחד, בלי העברת בעלות, החוכר משתנה, גם שינוי החכירה הזה צריך לעבור אישור של רשות הרישוי בדיוק כמו מכירה.
חוה ראובני: אנחנו לא מתערבים כאן בהעברת הבעלות עצמה שהיא בתקנה 284 אלא רק בצורך באישור רשות הרישוי לשינוי שם החוכר שמופיע.
אבי קרמר: זאת אומרת, למעשה כאשר יבוא רשיון הרכב הזה, ההחכר, יהיה כתוב שהוא בית ספר לנהיגה אבל זאת תהיה יד ראשונה.
אבי קרמר: אם כן, אין בעיה.
ספי דיין: אני פונה לעוזי יצחקי בנושא הזה.
ספי דיין: אם במסגרת הזאת יש פתרון גם לחקלאות, אני מאוד אשמח.
ספי דיין: הייתה לנו בחקלאות בעיה.
ספי דיין: חלק גדול מבתי הספר שלנו הם בתי ספר ציבוריים, או של הקיבוץ, או של כפר הנוער החקלאי במסגרת מינהל החינוך ההתיישבותי של משרד החינוך, או המועצה האזורית, ושם הייתה דרישה שהטרקטור יהיה טרקטור שרשום על שם בית הספר.
ספי דיין: יש לנו בעיה עם זה כי אם למועצה האזורית יש בית ספר, זה לא בית ספר שכל השנים מלמד תלמידים לנהוג על טרקטורים אלא הוא מלמד שלושה-ארבעה קורסים בשנה ואי אפשר שיהיה טרקטור שרשום רק על שמו, מה גם שהטרקטור הזה גם עוסק בעיסוקים אחרים כמו עבודה במועצה האזורית.
ספי דיין: זה טרקטור שעל פי התקנות הוא בהחלט מתאים ללימוד שהוא צריך לעשות.
ספי דיין: כנ"ל בקיבוצים.
לאה ורון: מה הבקשה?
ספי דיין: אני מבקש שתהיה אפשרות שטרקטור לא ישמש רק את בית הספר אלא יוכל לעסוק גם בעיסוקים אחרים.
ספי דיין: גם אם הוא לא רשום באופן מוחלט רק על שם בית הספר, אני מבקש שהבעלות שלו לא תהיה רק של בית הספר.
חנניה אפנג'ר: התקנה היום כוללת גם טרקטורים.
חנניה אפנג'ר: זה רכב להוראת נהיגה ולא משנה.
ניר ימין: בהמשך להערתה של מנהלת הוועדה, אולי כדאי לכתוב, כדי להבהיר שבאמת זה לעניין התקנה הזאת, בלי לגרוע מהאמור, ואז להפנות לאותה תקנה שמדברת על העברת הבעלות.
ניר ימין: בסיפא של התקנה המוצעת, אני חושב שבמקום "כשינוי רישום בעלות" צריך להיות "כשינוי בעלות ברכב".
ניר ימין: זה מה שאומרת הרישא של 287א.
חוה ראובני: לא יאושר רישום שינוי בעלות.
חוה ראובני: נשארתי עם אותו נוסח.
ניר ימין: לא, אבל אומרים שיראו שינוי כשינוי בעלות, וצריך להיות - ברכב.
לאה ורון: הוא מבקש להוסיף את המילה "ברכב".
אופיר אקוניס: הוספנו.
אופיר אקוניס: בכפוף לשני השינויים ושתי ההערות, גם שלכם וגם ההסכמות של הממשלה וההערות של היועץ המשפטי, אני מאשר את תקנה 8, תיקון סעיף 287א.
אופיר אקוניס: תקנה 8 – אושרה
חוה ראובני: תחילה תחילתן של תקנות 1 ו-5 ביום ה-1 בינואר 2011 ותחילתן של תקנות 2 עד 4, 30 ימים מיום פרסומן של תקנות אלה.
אופיר אקוניס: אם כן, השינוי היחיד הוא ה-1 בינואר 2011.
אבי קרמר: מה עם תקנה 7 ו-8?
חוה ראובני: עם הפרסום.
חוה ראובני: מיד עם הפרסום.
חוה ראובני: אם לא אמרנו כלום, ביום שזה מתפרסם זה בתוקף.
אופיר אקוניס: תקנה 9 – אושרה אם כך, אנחנו אישרנו את כל התקנות.
אופיר אקוניס: הישיבה הזאת נעולה.
אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות הנמלים (בטיחות השיט) (תיקון), התשס"ח-2008.
אופיר אקוניס: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים מבקש לתקן את התקנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הצעת התקנות שלנו מתייחסת ספציפית לכלי שיט, להעברת מטענים בצובר נוזלי.
סיגלית ברקאי-ואקיל: יש מטענים כמו כימיקלים, שמן וגז שלא ניתן להזרים אותם למכלים, לאכסון בקופסאות ובארגזים, ולכן למעשה הם מובלים בכלי השיט על ידי הזרמתם לתוך כלים מובנים בתוך כלי השיט.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בגלל האופי של ההובלה הזאת, יש לזה למעשה הרבה השלכות, בעיות וסיכונים למים, לשיט, לאיכות הסביבה וכולי, ולכן יש צורך למעשה להבטיח אמצעי בטיחות מיוחדים לעניין הזה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנות הנמלים היום, בפרק השלישי, קובעות הסדרים שונים לגבי הובלת מטענים בצובר נוזלי כמו למשל קבלת היתרים לטעינת חומרים מסוכנים, ובין היתר גם קובעות את סעיף 15(א) לתקנות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הסעיף הזה למעשה מתייחס היום לאיסור של הובלת מכלית שמן או כימיקלים במימי החופים של ישראל, אלא אם כן יש בכלי השיט מכלים ייעודיים, כלי השיט מזרים לתאים שלו כשהוא פורק את המטען כדי לשמור על היציבות שלו.
אתי בנדלר: מזרים מתוך מי הים.
אתי בנדלר: שואב מי ים כדי לייצב את כלי השיט.
סיגלית ברקאי-ואקיל: נכון.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בכל מקרה, התקנה קובעת חובה שיהיו בכלי השיט מכלים ייעודיים למי נטל או שהמסוף שאליו כלי השיט מגיע, יש בו את מתקני הקליטה האלה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הסיבה לזה הייתה כי בעבר היה נהוג שהמים שהיו מוזרמים, היו מוזרמים לתוך מכלים בהם כבר היה המטען והם היו מתלכלכים ואי אפשר היה לזרוק אותם בחזרה לים אלא היה למעשה צורך לקלוט אותם בצורה תקינה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בנוסף לכך הייתה גם הגבלה לגבי מכליות שמן, הגבלה של הגיל שלהן, אם הן מעל עשרים שנים ויותר, בהתאם לנמל הפקידה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: היום, בעקבות התקדמות בניית כלי השיט ועקב אירועים שאירעו בעבר, שהצריכו את הארגונים הבין לאומיים לשדרג את האמנות, וגם הגברת המודעות למניעת זיהום ים, אנחנו מבקשים ומציעים להגביר למעשה את הדרישות לעניין מכליות אלה.
אופיר אקוניס: אני מבין שהבקשה הזאת, גם היא מ-2007.
אתי בנדלר: עברו כבר שנתיים וחצי מאז הבקשה הגיעה אלינו.
אתי בנדלר: זאת אומרת שכבר מכליות המשיכו להתיישן.
אופיר אקוניס: מה קרה שלא היו תקנות ב-2007?
אופיר אקוניס: אני רואה שאני מנקה את השולחן ליושבי-ראש ועדה קודמים.
אתי בנדלר: ב-2007 הוועדה לא הספיקה לדון בזה ואז היה צורך לחכות לפנייה של השר החדש.
אופיר אקוניס: הכנסת לא התפזרה בדצמבר 2007 אלא בנובמבר 2008.
אתי בנדלר: תמיד סדר היום של ועדת הכלכלה, היה מאוד מאוד עמוס.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני יכולה להתחיל להקריא את התקנות?
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנות המלים (בטיחות השיט) (תיקון), התשס"ח-2008 אני מניחה שהתאריך ישתנה לתש"ע-2010.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 1.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תיקון תקנה 1 בתקנה 1 לתקנות הנמלים (בטיחות השיט), התשמ"ג-1982 (להלן התקנות העיקריות) – (1) אחרי הגדרת "גוררת" יבוא: "מכלית גז" – כלי שיט שנבנה או הותאם בעיקרו להובלת גז בצובר במצב צבירה נוזלי או להובלת מוצרים אחרים המפורטים בפרק 19 של קודקס מספר 15 שבתוספת השבע עשרה".
סיגלית ברקאי-ואקיל: ההגדרה "שמן עמיד" – תימחק.
אתי בנדלר: האם לא צריך לכתוב קודקס של אימ"ו מספר 15?
אתי בנדלר: הקודקס של אימ"ו מוגדר בסעיף ההגדרות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני לא חושבת שצריך.
סיגלית ברקאי-ואקיל: התוספת השבע עשרה מפרטת את הרשימה.
אתי בנדלר: ההגדרה של אימ"ו בתקנות, הוא "הקודקס הבין לאומי הימי או החלטות אסיפה של אימ"ו המתאימים לעניין כמפורט בתוספת השבע עשרה" אבל השם בתקנות הוא קודקס של אימ"ו.
אתי בנדלר: לכן אני חושבת שצריך לומר קודקס של אימ"ו מספר 15.
סיגלית ברקאי-ואקיל: יש כביכול פנייה לפריט.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אפשר להוסיף.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אין מניעה להוסיף.
אתי בנדלר: אני התקשיתי עד שמצאתי למה הכוונה.
אופיר אקוניס: אני לא מבין מה הכוונה.
אתי בנדלר: צריך להוסיף את המלים בתוך ההגדרה עצמה, בפרק 19 של קודקס של אימ"ו מספר 15.
צבי פטר שחור: זה הקודקס של אימ"ו.
אתי בנדלר: הקודקס הבין לאומי הימי, המתאימים לעניין, כמפורט בתוספת השבע עשרה.
אופיר אקוניס: הערות לסעיף הראשון.
יהודה גסנר: מהנדס מינהל הדלק.
יהודה גסנר: רק כדי להבהיר.
יהודה גסנר: מדברים על גז לפי הקודקס הזה, זה גז בישול, בוטן, גז טבעי?
יהודה גסנר: האם אפשר לפרט?
צבי פטר שחור: הקודקס הזה תופס לכל.
צבי פטר שחור: הקודקס הזה בנוי גם לקודקס LNG, לאוניות הענקיות שיש לו במקרה גם צילום שלו, זה תופס לפרופם, לאטילן, לגפ"ם שהוא בישול.
אתי בנדלר: במלים אחרות, כל סוג של גז.
צבי פטר שחור: כן.
צבי פטר שחור: כל סוג של גז.
אופיר אקוניס: אין הערות נוספות לסעיף 1.
אופיר אקוניס: סעיף 1 – אושר
סיגלית ברקאי-ואקיל: 2.
סיגלית ברקאי-ואקיל: החלפת תקנה 15א במקום תקנה 15א לתקנות העיקריות יבוא: "15א.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הובלת מטענים בצובר נוזלי (א) בתקנה זו, "מכלית" – כלי שיט שנבנה או הותאם בעיקרו להובלת מטענים בצובר נוזלי, לרבות מכלית שמן ומוצריו, מכלית שמן גולמי, מכלית כימיקלים ומכלית גז.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) לא ישיט אדם ולא ירשה לאחר להשיט מכלית בתחום מימי החופין של ישראל אלא אם כן מותקנים בה מכלים ייעודיים למי נטל (Segregated Ballast Tanks) וכל מי הנטל נמצאים באותם מכלים, ואם המכלית מיועדת לפקוד - (1) את נמל אילת – גילה אינו עולה על 20 שנים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) נמל אחר – גילה אינו עולה על 25 שנים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) לא ישיט אדם ולא ירשה לאחר להשיט בתחום מימי החופין של ישראל מכלית שהיא אחת מאלה: (1) מכלית גז, אלא אם כן היא בנויה לפי הוראות קודקס מספר 15 שבתוספת השבע עשרה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) מכלית כימיקלים, אלא אם כן היא בנויה לפי הוראות קודקס מספר 3 שבתוספת השבע עשרה".
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו נעשה את התיקון בהתאמה של אימ"ו.
אופיר אקוניס: מה ההבדל בין אילת לנמלים אחרים?
צבי פטר שחור: הסיבה היא זיהום.
סיגלית ברקאי-ואקיל: באילת, בגלל המאפיינים הייחודיים שלו כנמל שיש לו גם תיירות וגם בעיות אקולוגיות – ים סוף וכל הדייג המיוחד שקיים בו – רצינו להבטיח קצת יותר את איכות הסביבה.
אתי בנדלר: השאלה מה מקדם הסיכון של מכלים שבין 20 ל-25 שנים מבחינת הוותק שלהם.
צבי פטר שחור: אני מפקח של משרד התחבורה בחיפה ואחראי על ביקורת כלי שיט זרים ובעיקר מכליות.
צבי פטר שחור: התחום שלי הוא מכליות בעיקר, מכליות לסוגיהן, וזה כבר במשך הרבה שנים כאשר הפלגתי בהן כרב-חובל.
צבי פטר שחור: המקדם הוא פונקציה של גיל של מכלית, ככל שהיא מזדקנת מבחינת סכנה, שבירה וכדומה, ואם זה באילת, אנחנו לוקחים את מקדם הביטחון כי יש שם את הצד הביולוגי, את הצד של הדגים, את הצד של התיירות, ואם יהיה שם פולושן, זה יפגע בתיירות וכדומה.
צבי פטר שחור: אנחנו לוקחים את מקדם הביטחון לגבי אילת.
צבי פטר שחור: אם כבודו ירשה לי, אני יכול להסביר קצת על דברים אחרים.
אופיר אקוניס: הגעתם למסקנה שבנמלים אחרים מספיק גיל המכליות?
צבי פטר שחור: מתוך סיבה אחרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: התקנה היום קובעת לגבי המכליות שמן והמגבלה היא אותה מגבלה כמו שהייתה היום אלא שהיא הורחבה ליתר המכליות.
צבי פטר שחור: היא מתכוונת למגבלה לגבי שמן עמיד שהוא שמן שברגע שהוא נכנס למים, הוא נהפך למשהו ששוקע בתוך המים ולא ניתן לנקות, כך שהוא יהרוס את האלמוגים ואת הכל.
צבי פטר שחור: לכן הייתה התקנה עד עכשיו.
צבי פטר שחור: כעת, מתוך אירועים – ב-1 ליולי 1986 – יצא קוד חדש לגמרי וזה הקוד למכליות עם מערכות כפולות והגנה מבחינת פריקת גזים, מבחינת מבנה כפול וכדומה.
צבי פטר שחור: אנחנו אומרים שבקרוב הקוד הזה יהיה 25 שנים ואנחנו מבקשים זאת מבחינת הבטיחות.
צבי פטר שחור: קשה להגיע לכל מיני מקומות בתוך המכלית.
צבי פטר שחור: כאשר אנחנו בודקים אותה, אנחנו לא תמיד נכנסים למבנה ואנחנו נתקלים במכליות ישנות בהן מערכות לא תקינות, גופים שמוותרים עליהם כי כבר לא כדאי להשקיע בהם, וכל זה מגיע לכאן.
צבי פטר שחור: אנחנו מנסים להגביל את זה מבחינה זאת, היות שכל מכלית שמגיעה ארצה עוברת דרך המשרד שלי ואני מאשר אותה.
צבי פטר שחור: מהניסיון אנחנו רואים זאת.
צבי פטר שחור: העליתי גם את הקוד למכליות כימיקלים ואין יותר מכליות דלק שמגיעות בלי דופן כפולה אלא כאלה שיש להן רק דופן רגילה.
צבי פטר שחור: אנחנו מנסים לשמור על רמה כלשהו ו-25 שנים בתעשייה הימית, זה סביר מאוד.
יורם נאמן: לגבי גיל האוניות.
יורם נאמן: אני רב חובל נמל אשקלון ורמ"ח ספנות.
יורם נאמן: הסיפור הוא פשוט מאוד.
יורם נאמן: עד גיל 20 לבעל האונייה יש עוד תקווה להחזיק את האונייה ולכן הוא משקיע בה.
יורם נאמן: הוא גם הרוויח את הכסף עליה.
יורם נאמן: מגיל 20 ועד 25, זה רווח עודף.
יורם נאמן: לכן הוא מפסיק להשקיע.
יורם נאמן: הוא משקיע מינימלי ועושה רק מה שצריך מהיום להיום כדי לחיות.
יורם נאמן: אם לא שמים לו סכין על הצוואר, הוא לא משקיע.
יורם נאמן: לכן גם במכליות גז, אני מתנגד לרעיון הזה של 25 שנים ואני דורש 20 שנים.
יורם נאמן: זאת הייתה הדרישה הראשונה שלנו גם ב-2007 ולכן זה נולד.
יורם נאמן: מכליות שמגיעות אלינו והן מעל לגיל 20, במיוחד מכליות גז, המגופים שלהן דולפים, המנופים שלהן לא עובדים כמו שצריך, הכננות שמחזיקות אותן במקום – ואנחנו נמל פתוח – הן כבר במצב ירוד, לא משקיעים בנושאים האלה וזאת מלחמה של יום יום וזאת סכנה גם לאלה שעובדים עליהן וגם לאלה שמגיעים אליהן מהחוף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם יודעים מה גיל המכלית?
יורם נאמן: לפי התעודות.
יורם נאמן: מהיום שנמסרו המפתחות לבעל האונייה, מאותו יום אנחנו מתחילים לספור.
יורם נאמן: יש גם יום שהניחו את השדרית, אבל אנחנו מדברים על היום שמסרו את המפתחות לבעל האונייה, ומאותו יום ואילך אנחנו מתחילים לספור.
יורם נאמן: המכליות שמגיעות לגיל 20, הפסיקו להשקיע בהן.
יורם נאמן: לכן אנחנו רוצים להגביל, במיוחד באוניות גפ"ם שהן מסוכנות, וכמעט באופן קבוע יש דליפה על הסיפונים של האוניות האלה.
יורם נאמן: לכן אנחנו חושבים שצריך להימנע מלהקל על מישהו ולאפשר לו להביא אוניות מעל לגיל 20 שנים, גם בנמל אשקלון שהוא בים התיכון, במיוחד כשאשקלון רוצה להיות נמל תיירות בדיוק כמו אילת.
יורם נאמן: לכן צריך להגביל את הגיל הזה.
יורם נאמן: באירופה היום מקובל שאוניות שנקשרות בים פתוח, הן לא מעל גיל 15.
אתי בנדלר: גיל 15?
יורם נאמן: גיל 15, היום באירופה, בים פתוח.
יורם נאמן: אוניות גז.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אצלנו זה ים פתוח.
יורם נאמן: אצלנו זה ים פתוח.
אתי בנדלר: באירופה זה 15 שנים ואצלנו מציעים 25 שנים?
יורם נאמן: כן.
יורם נאמן: משום מה.
אתי בנדלר: מר שחור פורס את ידיו לצדדים אבל הפרוטוקול לא רואה את התנועות שלו.
צבי פטר שחור: ניסינו אבל זה לא הצליח.
אופיר אקוניס: למה זה לא הצליח?
צבי פטר שחור: הייתה התנגדות.
אופיר אקוניס: התנגדות של מי?
יורם נאמן: יש התנגדות של המשתמשים בהובלה ימית.
אופיר אקוניס: למה באירופה זה 15 שנים וכאן יש לנו 25 שנים?
אופיר אקוניס: אנחנו הרי מחוקקים כאן חוקים וגם הרגולטור בדרך כלל מביא חוקים, כולל חוקי הטיס וחוקים אחרים, שהם על פי הדירקטיבה האירופית.
אופיר אקוניס: עכשיו אתם באים ואומרים שבמקרה הזה הדירקטיבה האירופית לא מעניינת אתכם אלא נכנעתם ללחץ כלשהו שהופעל עליכם.
אופיר אקוניס: על ידי מי הופעל הלחץ והאם הדבר הוא במקומו?
אופיר אקוניס: האם יש לו סיבות ביטחוניות?
אופיר אקוניס: האם יש לו סיבות אסטרטגיות?
אופיר אקוניס: בכל זאת אנחנו מחריגים לפעמים את ישראל בגלל איומים ביטחוניים שונים שלא קיימים על אירופה, אם כי אירופה עוד לא מבינה שהאיומים הביטחוניים עליה דומים לאיומים עלינו אבל היא תבין את זה בעוד חמש או עשר שנים.
אופיר אקוניס: לאט לאט הם יבינו את זה.
אופיר אקוניס: אני שואל לגבי הסעיף הזה, על ה-25 שנים.
אופיר אקוניס: אם כל כך חשוב מבחינה אקולוגית נמל אילת שהוא יקר ללבי, או האזור של ים סוף, למה אנחנו לא אומרים 15 שנים ולגבי נמל אחר 20 שנים?
סיגלית ברקאי-ואקיל: הכוונה הייתה לא לשנות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בזמנו, כאשר קבענו את זה, וגם עכשיו, הכוונה לא הייתה לשנות בצורה מהותית את המצב הקיים כי זה מה שהיה עד אז.
סיגלית ברקאי-ואקיל: כלומר, היו 20 ו-25 שנים ולא ביקשנו בשלב הראשון לעשות שינוי דרסטי.
סיגלית ברקאי-ואקיל: שוב, ההצעה שהציעו כאן הייתה הצעה שלנו במקור וזאת הייתה באמת הכוונה שלנו במקור.
אופיר אקוניס: 20 שנים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 20 שנים לגבי מכליות גז.
סיגלית ברקאי-ואקיל: במהלך התייעצויות שקיימנו עם המשתמשים וכולי, הגענו בסופו של דבר להסכמה לשנות את זה ל-25 שנים.
אופיר אקוניס: מה יקרה אם הכל יהיה 20 שנים?
סיגלית ברקאי-ואקיל: אין התנגדות עקרונית לזה.
אופיר אקוניס: מה אומר המכתב של הייעוץ המשפטי?
אתי בנדלר: עורכת הדין ברקאי, במכתבך, בתגובה למכתב של בא כוחם של קצא"א, את אומרת בסוף המכתב: "מהאמור לעיל עולה כי אף שאיננו חולקים על הערות קצא"א כעולה ממכתבם, בקשתם נבחנה בעבר אך לאור התנגדויות המשתמשים הוחלט לקבוע את מגבלות הגיל באופן המוצע כיום".
אתי בנדלר: דהיינו, במלים אחרות, אם יותר לי לתרגם את האמור במכתבך, קצא"א צודקים, לא צריך להתיר לאוניות שגילן מעל 20 שנים לפקוד את נמלינו, אבל נכנענו ללחצים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: לא, זה לא כך.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא חושבים שהיה צריך.
סיגלית ברקאי-ואקיל: שוב, אנחנו מוכנים לשנות את זה ל-20 שנים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו מסכימים לקבל את ה-20 שנים.
אתי בנדלר: אם מבחינה מקצועית הטענה צודקת, צריך ללכת לכיוון הזה.
אתי בנדלר: אם היא לא צודקת, לא צריך לקבל אותה.
אופיר אקוניס: כל הרעיון של התקנות הללו של בטיחות השיט הוא רעיון יפה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: לא רצינו לעשות משהו שהוא פתאומי ודרסטי ולערוך איזשהו שינוי דרסטי לאור ההתנגדויות ששמענו, ושמענו אותן.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו מסכימים להערה לשנות את מספר השנים ל-20 שנים.
צבי פטר שחור: כמו שהיה פעם.
סיגלית ברקאי-ואקיל: כמו שהיה פעם.
אופיר אקוניס: גם הדירקטיבה האירופית, גיליתם לנו, מדברת על 15 שנים.
אופיר אקוניס: אז כאן יש צרכים אחרים?
אופיר אקוניס: נגיד שכן.
אופיר אקוניס: אם אנחנו מאמצים דירקטיבות אירופיות וחוקים רבים ותקנות טובות שאתם מבקשים לאמץ את הדירקטיבה האירופית, היא הנותנת.
אתי בנדלר: מה עמדת המשרד להגנת הסביבה?
רני עמיר: אנחנו בהחלט תומכים בהצעה של 20 שנים, גם באילת וגם בים התיכון.
רני עמיר: הנושא של גז הוא באמת קצת מחוץ טיפולנו הישיר אבל אני מקשיב לרמ"ח ים של קצא"א, יורם נאמן, ואני מאמץ כל מה שהוא אמר בנושא בטיחות מכליות גז.
רני עמיר: אני חייב לציין שבנושא השוואת התנאים לאמנות בין לאומיות, מהבחינה הזאת אנחנו בסדר.
רני עמיר: זאת אומרת, 20 שנים זה תופס מפני שהנחיות אימ"ו היום קובעות לגבי נספח 1, כך שאם מאמצים היום את הגיל הזה, 20 שנים, אנחנו מתאימים את עצמנו לנספח 1 וזה בסדר גמור.
אופיר אקוניס: אני חושב שאפשר לתקן.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני יכולה להציע נוסח חלופי.
סיגלית ברקאי-ואקיל: זה גם כימיקלים או רק גז?
צבי פטר שחור: הכל.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני יכולה לומר שבמקום סעיף (2), יהיה: "לגבי מכלית שמיועדת לפקוד נמל אחר – (א) אם היא מכלית כימיקלים או מכלית גז, גילה אינו עולה על 20 שנים.