GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: אני לא יודע, אבל כפי שאני למדתי במדעי המדינה, הממשלה שתפקידה למשול, יכולה לבחון דברים אחרים.
אופיר אקוניס: למשל, היא הטילה מס ערך מוסף ב-1975, יבוא ויאמר אדם כלשהו מן השורה מה פתאום היא מטילה מס ערך מוסף.
אופיר אקוניס: ממשלתו הראשונה של יצחק רבין עליו השלום הטילה מס ערך מוסף.
אופיר אקוניס: אחר כך באה ממשלה אחרת ואמרה שהיא מעלה את מס ערך מוסף לסכומים, אם אינני טועה, עד 18 אחוזים.
אופיר אקוניס: לאחר מכן באה ממשלה אחרת ואמרה שהיא מורידה אותם וכדומה וכדומה.
אופיר אקוניס: דברים משתנים.
שוקי משעול: אדוני היושב ראש, באילת לא העלו את המע"מ כי היה הסכם.
שוקי משעול: זה בדיוק העניין.
אופיר אקוניס: סלח לי, באילת לא מעלים את המע"מ מכיוון שכל שנה כאשר מביאים את זה בחוק ההסדרים, אני למשל עליתי לרדיו ואמרתי בצורה מפורשת, בקול הים האדום ובקול הים הוורוד, שאני כחבר כנסת אצביע נגד חוק ההסדרים אם וכאשר יבקשו לבטל את הפטור מהמע"מ באילת.
רוני זיסו: אדוני, משפט אחד בהקשר לנושא הזה שהעלה מר משעול.
רוני זיסו: יש מאז עוד כמה הסדרים שלא נכנסנו אליהם ולא נאמרו כאן כי אולי זה לא נוח, אבל אנחנו לא דיברנו מילה אחת על הסכומים והסכומים לדייגים לא השתנו, אבל זה לא נאמר כאן.
רוני זיסו: אנחנו לא דיברנו כמה ישלם והדייגים מוחרגים בתשלום אל מול יתר כלי השיט.
רוני זיסו: אין למר משעול על מה להלין כי אין כאן שום אפשרות לשנות את התעריף.
אופיר אקוניס: אני מבקש מהייעוץ המשפטי של הכנסת לקבל עכשיו חוות דעת משפטית, ברמה בה אתה יכול לתת אותה.
אופיר אקוניס: אתה אומר שבעצם התקנות הללו לא צריכות להיות חלק או ההסכם הזה לא צריך להיות קשור בעניין של התקנות.
ניר ימין: ראשית, מאחר ששני העמודים האלה הגיעו אל הוועדה לפני דקה, כמובן שאף אחד לא הספיק לראות ולקרוא אותם וממילא אי אפשר לתת לגביהם חוות דעת.
אופיר אקוניס: ברמה העקרונית.
ניר ימין: ברמה העקרונית והמאוד מאוד כללית, יש הסכמים שקובעים כל מיני דברים.
ניר ימין: לעתים המדינה שמתקשרת עם אנשים פרטיים בהסכם אומרת שאם יהיה חוק שיסתור את ההסכם, היא תשפה אותו, לעתים היא אומרת שלא תהיה חסינות כאשר החוק ישונה.
ניר ימין: זה מאוד תלוי ברמה שההסכם מנוסח.
ניר ימין: מכל מקום, זה לא עניינה של ועדת הכלכלה שעוסקת בתקנות וההסכם, להבנתי, כלל איננו רלוונטי לדיון הזה.
שוקי משעול: אדוני, אני מבקש חוות דעת משפטית.
שוקי משעול: היועץ שלנו בדק את הנושא הזה והוא אמר דברים אחרים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אין לנו כוונה להתחיל לפקח מחדש על התעריפים ועל המחירים שגובים במעגנות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: זה משהו שלא מחוקק כיום ואין לנו שום כוונה לעשות זאת.
שוקי משעול: אנחנו לא מדברים על תעריפים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: גם על מחירי העגינה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אלה לא התקנות האלה.
אופיר אקוניס: אני מציע להחזיר את סעיף (ב) כפי שהציעה הממשלה כאשר התקינה את התקנות הללו, כדי להבין גם את 52 וגם את 53.
אופיר אקוניס: לאחר מכן, אם תהיה הערה כלשהי, אנחנו נקבל את ההערה.
אופיר אקוניס: אני גם לא קיבלתי כל דוקומנט או כל הערה מהרשות להגבלים עסקיים.
אופיר אקוניס: אתם אומרים שאתם דיברתם אתה.
אופיר אקוניס: אני מודיע שוועדת הכלכלה של הכנסת, למיטב ידיעתי הטובה, גבירתי מנהלת הוועדה, לא קיבלה מהרשות להגבלים עסקיים, שום הערה לגבי סעיף 52.
אופיר אקוניס: לכן אני מאשר עכשיו את סעיף 52 ו-53.
אופיר אקוניס: סעיפים 52 ו-53 – אושרו
לאה ורון: ככל שהרשות להגבלים תמצא לנכון לפנות אליך.
אופיר אקוניס: כן, ודאי.
אופיר אקוניס: כרגיל.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 54.
סיגלית ברקאי-ואקיל: סייג לתחולה תקנות 13, 38, 39, 43, 44 ו-45 לא יחולו על מעגנה שיותר ממחצית כלי השיט העוגנים בה באופן קבוע הם בבעלות מפעיל המעגנה, והשירותים לכלי שיט לפי תקנות אלה, ניתנים בה ללא תמורה.
רוני זיסו: למעשה מדובר כאן במקום אחד בלבד היום ובמקומות נוספים שאינם מוכרזים ולכן זה לא רלוונטי.
רוני זיסו: המקום היחיד הוא בטבריה.
רוני זיסו: בטבריה יש מספר, נקרא לזה, מעגנות משנה שכל כלי השיט שעוגנים בהן, כמעט כל כלי השיט שעוגנים בהן, הם של אותו בעלים.
רוני זיסו: לכן אני אומר שאני לא חייב לחייב אותו לתת את השירותים לעצמו.
רוני זיסו: זה הרעיון הכללי.
רוני זיסו: זה מאוד מאוד נקודתי.
ניר ימין: כאן לא מדובר על מפעיל מעגנה שנותן שירותים לעצמו אלא מדובר בתקנות 13, 38, 38, 43, 44 ו-45 שתקנה 54 מפנה אליהן.
ניר ימין: מדובר על חובת הודעה על אמצעי הספנה, האזנה לקשר, חשמל ומים, תדלוק ושירותים.
רוני זיסו: אלה שירותים שהוא נותן.
רוני זיסו: הוא חייב להאזין לקשר במרינה, בים התיכון לצורך העניין ובאילת.
ניר ימין: לא, אבל את השירותים האלה אתם פוטרים אותו מלתת אם המעגנה היא שלו, אם יש לו 50 אחוזים או יותר בכלי השיט שלו.
ניר ימין: כלומר, אם יש מאה כלי שיט שיכולים לעגון שם, 51 מתוכם הם שלו, 49 כלי שיט לא יזכו לשירותים האלה.
רוני זיסו: תיאורטית זה נכון, אבל הם גם לא משלמים עבור שום דבר וזה מופיע כאן, כי הם עוגנים שם לצורך – אני לא יודע איך להגדיר את זה אפילו אבל אני יכול לתת דוגמה אמיתית.
רוני זיסו: מעגנת לידו בטבריה, כל כלי השיט שעוגנים בה הם של ה-לידו.
רוני זיסו: אולי יש שם כלי אחד שהוא לא של ה-לידו.
רוני זיסו: במה לחייב אותו?
רוני זיסו: להאזין לעצמו לקשר, להתקין לעצמו הספנה?
אופיר אקוניס: לפי מה שאתה אומר אני צריך לחשוש מלהעלות על ספינות הבידור של ה-לידו.
אופיר אקוניס: ואם הוא ירצה לקרוא בקשר לעזרה, הוא לא יעשה זאת כי זה של עצמו?
אופיר אקוניס: אני יודע לשחות טוב, אבל הילדים שלי יודעים פחות ממני.
רוני זיסו: זה לא מונע את כושר השיט.
אופיר אקוניס: הסעיף הזה, סייג לתחולה, זה סעיף שחייב להיות כאן?
גיורא קדר: צריך להיות משהו בסדר גודל של 90 אחוזים.
אופיר אקוניס: 50 אחוזים זה מעט מדיי.
אופיר אקוניס: אם יבוא בעל הון ויקנה את כל השירותים במרינה בהרצליה, שזה אם אינני טועה בעיקר בעלי הון נמצאים שם?
רוני זיסו: את השירותים אבל לא את כלי השיט.
אופיר אקוניס: זה דבר מאוד תיאורטי, אבל אנחנו מכירים את הריכוזיות במשק שלנו שקפצה פלאים בעשור האחרון.
אופיר אקוניס: אני חושב ש-50 אחוזים זה מעט מדיי.
גיורא קדר: אפשר להגדיר יותר.
אופיר אקוניס: אם זה לא מהותי לכם הסעיף הזה, אפשר גם להוריד אותו.
רוני זיסו: הוא לא נורא מהותי.
רוני זיסו: הוא לא נורא מהותי במעגנות הקיימות.
רוני זיסו: הוא יכול גם לרדת לחלוטין.
אופיר אקוניס: נוריד אותו.
רוני זיסו: מדובר ממש נקודתית.
ניר ימין: אתם רוצים להוריד לגמרי את תקנה 54?
אופיר אקוניס: אני חושב שצריך לתת שירות כל הזמן בצורה טובה ולכן מתקינים את התקנות.
אופיר אקוניס: אני מוריד את הסעיף.
ארן סונין: בואו לא נשכח שהכינרת כולה מוכרזת כנמל.
ארן סונין: לכן, בכינרת מתקיימים שירותים של האזנה.
ארן סונין: זאת אומרת, מישהו מאזין לקשר אם מישהו מה-לידו קורא, אבל במעגנות בהן יש מספר מצומצם של כלי שיט, שם לא יחויב להאזין, אבל זה לא אומר שאף אחד לא מאזין.
ארן סונין: ההאזנה מתקיימת.
אופיר אקוניס: זה עדיין לא נוגד את התקנות.
רוני זיסו: עדיין יכולים להגיע כלי שיט שהם לא של המעגנה ולא לקבל חשמל ומים.
אופיר אקוניס: זאת גם הצעת הממשלה שהיא נמוכה מדיי וגם אין בזה שום צורך.
אופיר אקוניס: הממשלה מסכימה להוריד את התקנה הזאת.
אופיר אקוניס: תקנה 54 – נמחקה
רוני זיסו: אם כן, תקנה 54 שעניינה סייג לתחולה, נמחקת.
רוני זיסו: הממשלה מסכימה לכך.
אופיר אקוניס: סעיף 55 יהפוך לסעיף 54 אבל לא נהפוך עכשיו את המספרים אלא נמשיך לפי המספור שמופיע כאן.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 55.
סיגלית ברקאי-ואקיל: ערר (א) הרואה עצמו נפגע מהחלטת מנהל המעגנה לפי תקנות אלה, למעט לפי תקנה 5(ב), רשאי לערור עליה לפני הממונה על הנמלים תוך שלושים ימים מיום קבלת ההחלטה, והוא ייתן החלטתו תוך 15 ימים מיום הגשת הערר.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) הממונה על הנמלים רשאי לבטל את החלטת מנהל המעגנה, לשנותה או להחזיר את העניין להחלטה מחודשת של מנהל המעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) כל עוד לא החליט הממונה על הנמלים אחרת, תעמוד החלטת מנהל המעגנה בתוקפה.
גדי שניצר: אני חושב שהתקנה הזאת קצת מרחיקת לכת בסמכויות שהיא מקנה לממונה על הנמלים.
גדי שניצר: בעצם מקנים כאן זכות ערר על כל החלטה של מנהל המעגנה, גם אם אין לריבון – שמייצג אותו, הממונה על הנמלים – שום עניין בהחלטה הזאת.
גדי שניצר: לדעתי צריך לפרק את התקנות בגינן יש זכות ערר.
גדי שניצר: זה לא יכול להיות על כל דבר.
גדי שניצר: למשל על הסרת כרזה, לא יכול להיות שתהיה זכות ערר לממונה על הנמלים.
גדי שניצר: אותו הדבר בקשר לאיסור רחצה או איסור דיג.
גדי שניצר: נדמה לי שבתקנה הבאה, בתקנה 56, יש לפחות איזה שהם פרמטרים של שיקול דעת, היכן כן ראוי שהממונה על הנמלים יתערב למשל מטעמי בטיחות השיט או לצורך תפעול תקין של המעגנה אבל לא על כל דבר.
גדי שניצר: שימו לב שגם מדובר על שלושים ימים.
גדי שניצר: אתה מבקש להוריד כרזה, שלושים ימים אחרי כן פתאום מישהו יכול עוד להגיש ערר על דבר שולי שאני חושב שהריבון לא צריך בכלל להתעסק בו.
גדי שניצר: אין כאן גם זכות שימוע למנהל המעגנה, בניגוד לכל מה שעובר כחוט השני בכל התקנות האלה.
ניר ימין: איזו זכות שימוע אתה רוצה?
ניר ימין: זה שמגישים נגדו ערר?
גדי שניצר: כן.
גדי שניצר: אם אתה מגיש ערר על החלטה של מנהל המעגנה, אתה לא רוצה לתת לו זכות תגובה או זכות לשמוע אותו ואת דעתו?
גדי שניצר: אתה מחליט תוך 15 ימים?
ניר ימין: הוא יגיע בערר ויציג את העמדה שלו.
ניר ימין: מה זאת אומרת?
גדי שניצר: לא יודע.
גדי שניצר: לא כתוב כאן.
גדי שניצר: אין כאן פרוצדורה לערר.
גדי שניצר: כתוב שהוא ייתן את החלטתו תוך 15 ימים.
גדי שניצר: אני חושב שיש בזה גם דברים אחרים.
גדי שניצר: זאת גם קצת פגיעה בזכות הקניין של מנהל המעגנה בכל מיני החלטות שלו.
ניר ימין: זה שיש זכות ערעור על ההחלטה שלו?
אופיר אקוניס: זה בסדר גמור.
גדי שניצר: לא על כל דבר אפשר לתת זכות ערר.
אופיר אקוניס: בוועדת שרים לחקיקה, במליאת הממשלה, ההחלטות ממשלה שהן יותר דרמטיות מתקנת המעגנות, מוגשים עררים וזה מותר.
אופיר אקוניס: יש שבועיים לכל שר להגיש ערר על ההצעה וזה בסדר גמור, וגם כאן יש, וזה בסדר גמור.
אופיר אקוניס: אני רק אומר לך שהמכניזם הזה של הגשת עררים, זה דבר מקובל.
אופיר אקוניס: יבוא מר נאסר ויאמר שהוא מרגיש את עצמו נפגע – הוא יגיש ערר ויקבל תשובה.
אופיר אקוניס: מר נאסר, היום אתה שקט, אבל בישיבות הקודמות היה לך לומר משהו על כל סעיף.
פואד נאסר: עוד לא סיימנו את התקנות.
גיורא קדר: אני בהחלט תומך במה שהוא אומר.
גיורא קדר: זה דבר שנוגע לנו כמשתמשים.
גיורא קדר: אם מישהו פתאום מתחיל להסתובב במרינה עם כל מיני מכשירים שעלולים לסכן, ומנהל המרינה אומר לו שעכשיו יצא והוא נפגע, והוא אומר לו שעכשיו הוא יחכה שלושים ימים עד שהוא יתחיל להזיז את העניין.
רוני זיסו: החלטת מנהל המעגנה היא בתוקף אלא אם החליט הממונה על הנמלים אחרת.
אופיר אקוניס: הניסוח הוא סביר.
רוני זיסו: ההחלטה היא בתוקף.
אופיר אקוניס: לפעמים הממשלה עושה דברים סבירים.
אופיר אקוניס: לא הממשלה כממשלה.
רוני זיסו: תקרא את פסקה (ג).
רוני זיסו: כל עוד לא החליט הממונה אחרת.
רוני זיסו: הוא לא חייב להחליט אחרת אבל כל עוד הוא לא החליט אחרת, ההחלטה בתוקף ומה שאמר מנהל המעגנה תופס.
ניר ימין: עד שאין החלטה בערר, ההחלטה של מנהל המעגנה בתוקף.
גיורא קדר: הבנתי.
גיורא קדר: תודה.
גדי שניצר: חל שינוי בחקיקה.
גדי שניצר: כאשר חוקקו את חוק רשות הספנות והנמלים ביולי 2004, שם סמכויות הממונה על הנמלים השתנו.
גדי שניצר: מסמכויות של מי שהשליטה והניהול של הנמלים יהיו בידיו, דהיינו, הריבון ממש ניהל את הנמלים, הוא הפך לאחראי על הפיקוח על הנמלים.
גדי שניצר: אני חושב שאם לא עושים כאן איזושהי הגבלה על הסמכויות, ואפשר על כל דבר לערור – כל דבר שולי או הכי רציני שיכול להיות – זה בכלל לא מתיישב עם כל הכיוון הזה שהחקיקה החדשה הלכה אליו.
גדי שניצר: הם הפכו למפקחים.
גדי שניצר: הם כבר לא מנהלים את הנמלים.
גדי שניצר: מנהלי המעגנות, חוץ מחל"י וגורמים פרטיים בחלקם אפילו, לא כולם ציבוריים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: סעיף 3 שינה את סמכות הממונה והוא קובע שהוא אחראי על הפיקוח על הנמלים, אבל הוא רשאי לתת הוראות למנהל הנמל בדבר אופן הפעלת סמכויותיו וכן ליטול לעצמו כל סמכות שנתונה למנהל המעגנה בפקודה זו.
סיגלית ברקאי-ואקיל: זאת אומרת, יש לו יכולת.
ניר ימין: אני רוצה לשאול למה דווקא תקנה 5(ב) הוחרגה מזכות הערעור.
ניר ימין: פירוק מתקן ימי שהוקם ללא אישור.
סיגלית ברקאי-ואקיל: כי יש כבר שילוב של המנגנון של הממונה שהוא חלק ממנו.
סיגלית ברקאי-ואקיל: ב-(ג) צריך את האישור.
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 55 – אושר
סיגלית ברקאי-ואקיל: 56.
סיגלית ברקאי-ואקיל: נטילת סמכות הממונה על הנמלים רשאי ליטול לעצמו כל סמכות הנתונה למנהל מעגנה בתקנות אלה, אם הדבר דרוש לדעתו מטעמי בטיחות השיט או לצורך תפעול תקין של המעגנה.
ניר ימין: כאן הצענו להוסיף בהתאם לתקנה שדיברה על תקופה ותנאים כפי שיקבע, אחרי המלים "אם הדבר דרוש וכל עוד הדבר דרוש".
ניר ימין: כלומר, לא החלטה חד פעמית אלא שכל פעם היא תצטרך לעמוד בבחינה, וגם למצוא, אם צריך, לתת זכות טיעון למנהל המעגנה לפני שנותנים לו את הסמכות בהודעת המפעיל כדי שהוא ידע.
אופיר אקוניס: אני חושב שצריך להוסיף את זה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אפשר.
סיגלית ברקאי-ואקיל: זאת חזרה לפקודה, אבל אם צריך להבהיר את זה, אפשר.
אופיר אקוניס: המובן מאליו מוטב שייאמר.
אופיר אקוניס: תוסיפו את זה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: מה יהיה הנוסח?
ניר ימין: אני לא מדבר על הניסוח הפרטני כרגע, אבל משהו כמו "לאחר שנתן למנהל המעגנה זכות להשמיע את טענותיו" והוראה שמודיעה למפעיל על נטילת הסמכויות.
אופיר אקוניס: למפעיל.
אופיר אקוניס: סעיף 56 – אושר עם התיקון של היועץ המשפטי
סיגלית ברקאי-ואקיל: 57.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אכיפת הוראות לא ביצע משיט או בעל כלי שיט הוראה מהוראות תקנות אלה או מהוראות מנהל המעגנה שניתנו לפי הוראות תקנות אלה, יהיה מנהל המעגנה, באישור הממונה על הנמלים, רשאי – (1) לבצע את ההוראה בעצמו או על ידי אנשים מטעמו ובאופן שיראה לנכון.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) להוציא את כלי השיט ממקומו ולהעגינו או לרתקו, להעבירו למקום אחר, גם ביבשה, או לאסור כניסתו לתחום המעגנה, ולעשות את כל הדברים הקשורים בפעולות אלה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בעל כלי השיט והמשיט יסייעו למנהל המעגנה ולאנשים הפועלים מטעמו בפעולות האמורות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בעל כלי השיט ישא בהוצאות שנגרמו למנהל המעגנה עקב פעולות כאמור.
מורדי חבר: יש לי הסתייגות אחת.
מורדי חבר: מצד אחד מטילים אחריות וסמכויות על מנהל המעגנה או על מפעיל המעגנה, ומצד שני כובלים את ידיו בכל עשייה כאשר הוא יצטרך את אישור הממונה על הנמלים.
מורדי חבר: אם כן, אין שום בעיה.
מורדי חבר: אם הממונה על הנמלים רוצה להיות מנהל התפעול של כל המרינות בארץ, בבקשה, אבל אני לא חושב שהממונה על הנמלים יכול להיות מנהל התפעול של 12 מעגנות בארץ.
אופיר אקוניס: למה באמת הממשלה חושבת שצריך את כל ההסדר הזה?
רוני זיסו: מכיוון שזה הסדר חריג.
רוני זיסו: מחר, לצורך העניין, למנהל מעגנה יש כלי שיט בלי כושר שיט ועם סכנה של טביעה, הוא מודיע לבעל כלי השיט – ואלה דברים שקורים – להוציא את כלי השיט, אבל הבן אדם לא הוציא את כלי השיט כדי למנוע את טביעתו.
רוני זיסו: צריך מנהל המעגנה עכשיו להוציא את כלי השיט מהמים.
רוני זיסו: זה נועד לבטיחות גם של כלי השיט, גם של המעגנה וגם למניעת זיהום ים, וזה קורה.
רוני זיסו: מורדי, זה גם מגן עליך בסוף.
מורדי חבר: זה מצוין אבל לפי מה שאתה אומר, אני לא יכול לעשות את זה אלא אני צריך לקבל ממך אישור על כך.
רוני זיסו: כיוון שזה אירוע חריג.
סיגלית ברקאי-ואקיל: לא רק זה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: העניין הוא שהמעגנה היא עדיין עסק כלכלי.
סיגלית ברקאי-ואקיל: כדי למנוע פגיעה כלשהי באיזשהו אדם פרטי, מטעמים כלכליים תהיה להם בעיה למנוע.
סיגלית ברקאי-ואקיל: לשם כך יש את הממונה על הנמלים.
רוני זיסו: לצורך העניין, זה שומר על שני הצדדים.
ניר ימין: איך זה מתיישב עם תקנה 25?
רוני זיסו: אלה דברים שהם ברמת המיידי.
רוני זיסו: צריך לקבל דיווח ולראות מה התמונה ולאחר מכן לקבל החלטה.
רוני זיסו: יש דברים שהם מיידיים.
רוני זיסו: צריך לראות מה הסיבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה כמה זמן לוקח לממונה על הנמלים להחליט.
מורדי חבר: זה הליך שלפעמים אורך יותר משנה.
רוני זיסו: יש כאלה ויש כאלה שזה למחר.
מורדי חבר: אף אחד לא היה מחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הגיון לפנות לממונה על הנמלים, אבל שאלתי כמה זמן ייקח לו להחליט להוריד או לא, כי אני מבינה ממורדי חבר שזה יכול להימשך גם שנה.
מורדי חבר: מניסיון העבר, זה קיים.
מורדי חבר: יש כלים במעגן הדיג שהם ללא ביטוח, ללא כושר שיט, וכבר שנים הם שוכבים שם ואתה לא מצליח להוציא אותם, גם בהוראת הממונה וכיום אנחנו מנסים ליישם את זה למרות שהתקנות עוד לא קיימות.
ניר ימין: זה אמור לפטור את זה, אם יש אישור של הממונה.
ניר ימין: אם יש אישור של הממונה, אתה תוכל לעשות את זה.
רוני זיסו: יש לו את אישור הממונה.
פואד נאסר: אני חושב שהתקנה היא מאוד טובה לכל הצדדים.
פואד נאסר: לא בכל דבר מנהל המעגנה במקום יעשה את מה שהוא רוצה אלא צריך שיהיה מעליו מישהו וזה סעיף מתאים.
אופיר אקוניס: זה מעליו, בסדר.
אופיר אקוניס: רגולציה מעליו, בסדר, אבל השאלה איך הוא יביא לידי ביטוי את יכולת הניהול שלו.
פואד נאסר: הניהול גם יהיה תקין.
פואד נאסר: זה היינו הך.
פואד נאסר: מה שהוא יכול לעשות, גם הממונה עליו יעשה.
פואד נאסר: אי אפשר לתת את המושכות רק בידיו של מנהל המעגנה.
מורדי חבר: קודם דיברנו והייתה תקנה לגבי מי שרואה עצמו נפגע מהחלטת המנהל, הזכות שניתנת לו לפנות אל הממונה והממונה צריך לתת דעתו.
מורדי חבר: אני חושב שזה חלק מהדברים שלאותו אדם שמרגיש נפגע מהחלטתו של מנהל המעגנה, לממש את זכות הערר ולפעול.
מורדי חבר: אם אז הממונה על הנמלים ימצא לנכון שהערר הזה מוצדק, יפעל בהתאם לזה.
פואד נאסר: לדעתי בנושא הזה יש שיקול דעת יותר הגיוני לממונה מאשר למנהל המעגנה.
ניר ימין: הממונה גם לא מחליט אלא הוא רק צריך לאשר.
מורדי חבר: כפי שאמר יושב ראש הוועדה לפני מספר דקות, התקנות האלה באות ---
פואד נאסר: אתה תשמור על הפה שלך.
פואד נאסר: אני לא מדבר אתך.
אופיר אקוניס: הודעתי שאנחנו לא מקבלים יותר תיקונים לפרוטוקול.
פואד נאסר: אני לא מסכים שהוא יעליב אותי.
אופיר אקוניס: מר נאסר, אני לא יודע אם שמת לב לפועלי בשנה וחצי האחרונות בכנסת, אבל אני לא מנבל את פי ואני לא מדבר דברים שאני לא הייתי רוצה שגם אחרים יאמרו אותם בוועדה שלי.
אופיר אקוניס: כך אני משתדל.
פואד נאסר: תגיד לו.
אופיר אקוניס: כך זה גם כאשר הרוחות סוערות, אם הבנת אותי.
מורדי חבר: כמו שיושב ראש הוועדה הודיע קודם שלאחר שנים רבות יושבים כאן והתקנות הן סוף כל סוף באות להסדיר את התנהלות המעגנות ולהסדיר לגבי כולם ולגבי הריבון, לא יכול להיות מצב שלמעשה הסעיף הזה מאפשר את העניין שהממונה על הנמלים הוא זה שינהל תפעולית אל כל המעגנות.
ניר ימין: לא, הוא לא מנהל אלא הוא רק מאשר את ההחלטה.
מורדי חבר: לא, סליחה, יש מנהל מעגן ומי שרואה את עצמו נפגע מהחלטה תפקודית של מנהל המעגן, ואני יכול לתת דוגמאות למכביר לעניין הזה.
אופיר אקוניס: אתה רוצה שנגביל את זמן האישור?
אופיר אקוניס: את זמן האישור אפשר להגביל?
מורדי חבר: כן.
אופיר אקוניס: לכמה זמן?
רוני זיסו: לא יודע.
רוני זיסו: לא צריך לשכור שהמעגנה היא גם עסק.
רוני זיסו: כיוון שהשיקול שלנו הוא לא עסקי, ויכול להיות שההחלטה של מנהל המעגנה לא נובעת משיקולים שבעטיים ניתנו לו הסמכויות אלא משיקול עסקי, נתנו לבעל כלי השיט את האפשרות להתגונן.
רוני זיסו: זה לא אומר שההחלטה שלנו היא אוטומטית.
רוני זיסו: השיקול העסקי הוא לא שיקול שלי.
רוני זיסו: השיקול שלנו, בסמכויות שנתנו, הוא שיקול של הסמכויות שקיבל מנהל המעגנה.
הלל רשף: אני מתנגד לאישור הממונה על המעגנות בכל פעולה ולו רק בגלל העובדה שמרינה עובדת 24 שעות במשך שבעה ימים בשבוע פחות או יותר ואילו משרד התחבורה עובד כשהוא עובד.
הלל רשף: אם אני צריך להזיז כלי שיט ומשרד התחבורה נמצא בפסח בחופשה, אני לא יכול להמתין לאישור שלו.
הלל רשף: זה דבר לא הגיוני, בפרט ששמורה הזכות לערער על החלטתי.
הלל רשף: אני מבקש לכן להשמיט את הסעיף הזה.
אופיר אקוניס: אתה רוצה להגביל את הזמן?
ניר ימין: לאישור הממונה.
אופיר אקוניס: כן, זמן האישור.
ניר ימין: שהממונה יצטרך להחליט אם לאשר או לדחות תוך חודש או משהו כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערי הרב יש סחבת.
רוני זיסו: אין לי בעיה.
אופיר אקוניס: אם כן, אנחנו נגביל את הזמן.
רוני זיסו: אין שום בעיה.
פואד נאסר: אם בעל כלי השיט נמצא בחוץ לארץ והוא לא יודע מה קורה שם, אז הוא יחליט תוך שבועיים?
רוני זיסו: זאת סיבה טובה מאוד לתת את הסמכות למנהל המעגנה להזיז את כלי השיט כי אין מי שיגיב.
פואד נאסר: אתה נותן את הסמכות בידך להחליט ולא מנהל המעגנה.
אופיר אקוניס: היום הטיעון של חוץ לארץ כבר לא תופס.
אופיר אקוניס: יש SMS לחוץ לארץ, יש טלפוניה סלולרית, יש אי-מיילים.
פואד נאסר: אם כך, אדוני, אין שום בעיה.
אופיר אקוניס: אני רוצה לסיים את הסעיף הזה.
אופיר אקוניס: אתם תחשבו על פרק זמן.
אופיר אקוניס: אני פונה לממשלה לחשוב על פרק זמן כך שיהיה זמן מוגבל לאישור.
גיורא קדר: לגבי הקטע הזה, יש דבר אחד שהוא קיצוני והוא הוצאת כלי מהמים.
גיורא קדר: יש הזזת כלי, וכאן אני מסכים עם הלל שצריכה להיות למנהל המרינה הסמכות לפעול מיידית.
גיורא קדר: הזמן, אני חושב שצריך לתת להם 48 שעות.
גיורא קדר: אין שום סיבה בעולם שדברים ייקחו יותר מהזמן הזה במשרד ממשלתי וכאן הלל צודק.
גיורא קדר: צריך בתקנה עצמה לסייג את הקטע של הוצאת כלי שיט מהמים שזה דבר מאוד דרסטי, ואגב, הוא די נדיר.
עופר עופר זרמתי: הייתי רוצה לתת דוגמה שקרתה בנמל יפו למה כן צריך שיהיה ממונה.
עופר עופר זרמתי: היה לנו בחור בשם אבי דייג, חלה בסרטן, הספינה שלו עמדה והייתה במצב לא טוב, התיישנה והיה צריך להרים אותה.
עופר עופר זרמתי: לשם כך היה צריך התערבות של ועד הדייגים כדי שמנהל הנמל יסכים להרים אותה על חשבונו ולא על חשבון בעל הבית שהיה בבית חולים.
עופר עופר זרמתי: הבחור בסוף נפטר.
עופר עופר זרמתי: צריך לתת שיקול דעת למשרד התחבורה ולא לגוף פרטי.
אופיר אקוניס: אנחנו מסכימים אתך, אבל אנחנו חושבים על פרק הזמן.
עופר עופר זרמתי: הוא רוצה את כל השליטה אצלו וזה לא יכול להיות.
עופר עופר זרמתי: לא יכול להיות שבן אדם לבד יחליט אם להוציא כלי או לא להוציא כלי.
אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים את התפיסה העקרונית שלך.
אופיר אקוניס: לצערי אני מקווה שלא יישנו מקרים טרגיים כמו שקרה לחברך בנמל יפו.
שוקי משעול: צריך לפרסם על לוח מודעות בכל מעגנה שיש כוונה להוציא כלי כזה.
אופיר אקוניס: איפה יהיה הפרסום?
שוקי משעול: יש לוח מודעות בכל מרינה.
אופיר אקוניס: במרינה הספציפית.
שוקי משעול: לא רק אלא גם במרינה הרצליה, גם במרינה באשקלון.
שוקי משעול: צריך להודיע שהולכים להוציא כלי.
רוני זיסו: נתנו לקטע הזה מענה.
אופיר אקוניס: על כמה זמן אתם חושבים?
רוני זיסו: אני לא יכול לומר עכשיו.
רוני זיסו: נתנו מענה לכלי שיט עם הבעיה המיידית בתקנה 25 ולא על זה מדובר.
רוני זיסו: מדובר כאן על בעל כלי שיט שלא קיים הוראות שהוא קיבל ואין כאן קטע של מיידיות.
רוני זיסו: לא מדובר כאן על כלי שיט טובע.
רוני זיסו: תקראו מה כתוב בתקנה.
אופיר אקוניס: תציע זמן ואני אקבל את ההצעה.
אופיר אקוניס: אני מבקש לשמוע את הצעתה של חברת הכנסת ברקוביץ.
אופיר אקוניס: לחברת הכנסת ברקוביץ יש רעיון ואני חושב שאני אפילו עשוי לקבל אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת על תקופה של חודש.
רוני זיסו: אין לנו בעיה להגדיר זמן, במיוחד לאור זה שלא מדובר כאן על הצורך המיידי.
רוני זיסו: מדובר כאן על אי קיום הוראות.
רוני זיסו: לצורך המיידי נתנו מענה.
אופיר אקוניס: איפה אתה מציע להכניס שלושים ימים?
אופיר אקוניס: אני מקבל את הצעתה של חברת הכנסת ברקוביץ.
ניר ימין: תהיה תקנת משנה (ב) שתאמר שאם פנה מנהל המעגנה לצורך קבלת אישור לפי תקנת משנה (א), המנהל ייתן את החלטתו אם לאשר או לדחות בתוך שלושים ימי.
ניר ימין: מיום שהגיעה אליו הבקשה או מיום שנשלחה, כי זה כן יכול להיות חשוב.
רוני זיסו: ההודעה עכשיו היא ברמת המיידי.
פואד נאסר: אולי שלושים ימים שוטף?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה לא שיקים.
ניר ימין: אומר משרד התחבורה שהפרסום מופיע בפקודת הנמלים.
ניר ימין: אם זה במקום אחר, אין טעם להזכיר את זה פעם שנייה.
אופיר אקוניס: האם חובת ההודעה על הוצאת כלי קיימת?
אופיר אקוניס: נכתב על לוח המודעות של המרינה או של המעגן?
רוני זיסו: לבעל כלי שיט?
רוני זיסו: כתבנו שבעל כלי השיט גם חייב לסייע.
אופיר אקוניס: אם כן, זה קיים.
רוני זיסו: זה כתוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אותו אדם שרוצים להזיז את כלי השיט שלו, נסע ולא נמצא?
רוני זיסו: יזיזו את כלי השיט שלו כי יש בעלי כלי שיט שאת מנסה שנים לאתר ויש להם סיבה לא להיות מאותרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אפרופו ההודעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי ההודעה צריכה להיות במכתב רשום או משהו שמראה שהבן אדם קיבל את ההודעה?
רוני זיסו: יש תקנה לגבי כלי שיט נטוש.
רוני זיסו: זה קיים.
אופיר אקוניס: שמענו וקיבלנו תשובות ברורות.
ניר ימין: בסיפא שאומרת באישור הממונה על הנמלים, אני חושב שצריך להוסיף "ובהתאם לתנאים באישור".
ניר ימין: אם לממונה למשל יש תנאים מסוימים שהוא נותן למנהל המעגנה כדי לקבל את האישור, הפעולה של מנהל המעגנה צריכה להיות גם בכפוף לאותם תנאים שמצוינים באישור.
רוני זיסו: כאשר אתה נותן אישור לפעולה, אתה יודע מה הפעולה שנדרשת.
ניר ימין: אתה אומר שממילא זה מה שבאישור.
רוני זיסו: אם ביקשו להעלות כלי שיט ליבשה.
ניר ימין: הוא אומר שהוא מאשר לך להעלות אותו, אבל בתנאים מסוימים.
רוני זיסו: זה או שאני מאשר או שאני לא מאשר.
רוני זיסו: אין כאן יותר מדיי אופציות.
אופיר אקוניס: הוספנו את השלושים ימים.
אופיר אקוניס: יש לך עוד משהו?
ניר ימין: בפסקה (1), מנהל המעגנה מבצע את ההוראה בעצמו או על ידי אנשים מטעמו, אני לא כל כך הצלחתי להבין את הביטוי "ובאופן שיראה לנכון".
ניר ימין: אם הוא צריך לבצע את ההוראה של התקנה הזאת, הוא צריך לבצע את מה שהתקנה אומרת ואין לו יכולת או שיקול דעת לפרש את התקנה באופן אחר.
רוני זיסו: זה לא לפרש.
רוני זיסו: כל מקרה הוא לגופו.
רוני זיסו: יכול להיות שאנחנו אומרים להוציא כלי מהמים ואני לא יכול לתת מהיום אישור גורף וגם מנהל המרינה לא יודע לומר היום איך הוא יוציא כל כלי שיט.
רוני זיסו: כל כלי שיט, זה לגופו.
רוני זיסו: לכן יש כלים.
רוני זיסו: זה גם תלוי במצבו של כלי השיט.
רוני זיסו: יכול להיות שכלי אחד צריך להביא לממשה ולהרים אותו במנוף, והכלי השני, מספיק לגרור אותו.
רוני זיסו: באופן שימצא לנכון, זה הכי נכון, הכי בטוח, בהתאם לנסיבות.
רוני זיסו: מגוון המצבים הוא אין סופי.
רוני זיסו: אני לא יודע לומר היום או להגדיר מראש מה הכי נכון לעשות.
ניר ימין: בוודאי, אבל אני חושב שאם הביטוי נשאר "לבצע את ההוראה בעצמו או על ידי אנשים מטעמו", גם בלי הביטוי "ובאופן שיראה לנכון", זה ברור שאם הוא מבצע את הוראת התקנה ויש לו שתי אופציות ושתיהן אלטרנטיבות סבירות, ברור שיש לו את האפשרות לבחור בכל אחת משתי האופציות.
ניר ימין: אני לא חושב שהביטוי הזה מוסיף.
רוני זיסו: אפשר להוריד אותו.
ניר ימין: בפסקה (1) "באופן שיראה לנכון" – יורד.
ניר ימין: אני חושב שגם בפסקה (2), במקום המילה "קשורים", לומר "לעשות את כל הדברים הדרושים בפעולות אלה".
ניר ימין: זה נראה לי יותר טוב.
רוני זיסו: לא הבנתי.
אופיר אקוניס: במקום המילה "קשורים" הוא מציע לומר "דרושים".
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 57 – אושר עם מגבלת 30 הימים שהציעה חברת הכנסת ברקוביץ
ניר ימין: עם כל השינויים.
אופיר אקוניס: עם כל השינויים שהתקבלו.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 58.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הודעות לימאים במסגרת הסמכויות המסורות לממונה על הנמלים על פי הפקודה ועל פי תקנות אלה, רשאי הוא לפרסם הודעות לימאים כמשמעותן בפרק השמיני לתקנות הבטיחות, ולשם כך יהיו בידיו כל הסמכויות המסורות למנהל לפי הפרק האמור.
סיגלית ברקאי-ואקיל: זאת חזרה על מה שכתוב בתקנות הנמלים (בטיחות השיט), שם יש סמכות לתת הודעות לימאים.
ניר ימין: היכן נעשה הפרסום של ההודעות לימאים?
סיגלית ברקאי-ואקיל: יש הסדר מפורט.
רוני זיסו: יוצא פרסום מסודר של הממונה.
רוני זיסו: זה מה שקורה בשוטף.
רוני זיסו: יש הודעות לימאים, והדייגים הם גם ימאים.
רוני זיסו: יוצאות הודעות מסודרות והן מפורסמות במעגנות על לוחות המודעות והן מפורסמות באינטרנט באתרים מוגדרים.
רוני זיסו: זה עובד באופן קבוע.
ניר ימין: בהודעות האלה מפורטים גם התשלומים שהם חייבים לשלם?