GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) אם היא מכלית שאינה מנויה בפסקה (א), גילה אינו עולה על 25 שנים".
אתי בנדלר: את מוכנה לקרוא שוב ולומר מהיכן השינוי?
סיגלית ברקאי-ואקיל: במקום סעיף (2), במקום נמל אחר.
סיגלית ברקאי-ואקיל: "לגבי מכלית שמיועדת לפקוד נמל אחר –
צבי פטר שחור: לא דיברנו על 20 שנים?
סיגלית ברקאי-ואקיל: הכוונה הייתה לקבוע את הכל כ-20 שנים?
אתי בנדלר: הכל 20 שנים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: סליחה, לא הבנתי את זה כך.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אם כן, נמחק את הכל ונכתוב במקום (1) ו-(2).
אתי בנדלר: "אם גיל המכלית אינו עולה על 20 שנים".
אופיר אקוניס: זה יהיה הנוסח.
אופיר אקוניס: כולן 20 שנים.
אתי בנדלר: ובכן, הנוסח יהיה: במקום הסיפא המתחילה במלים "מיועדת לפקוד", במקום כל הסיפא הזאת, יבוא "אינו עולה על 20 שנים".
אתי בנדלר: במקום "המכלית אינה מיועדת", יבוא "ואם גיל המכלית אינו עולה על 20 שנים".
אתי בנדלר: זה הנוסח.
אופיר אקוניס: אם כן, סיימנו את הסעיף.
אתי בנדלר: אני רוצה עוד הערה אחת לכותרת, לרישא של תקנה 2 כאשר אתם כותבים במקום תקנה 15א לתקנות העיקריות יבוא.
אתי בנדלר: אני מפנה את תשומת לבך, זה ברמה של נוסח, שתעמדי בקשר עם מחלקת נוסח חקיקת משנה.
אתי בנדלר: תקנה 15א אמורה להיות בפרק השלישי.
אתי בנדלר: בפועל, מאחר שככל הנראה כאשר הוסיפו אותה, נאמר שאחרי תקנה 15 תבוא תקנה 15א, הוסיפו אותה לפרק השני ולכן המיקום שלה צריך להיות לא אחרי תקנה 15 אלא אחרי הכותרת פרק שלישי, הובלת מטענים מסוכנים ומטענים בצובר.
אתי בנדלר: לכן צריך לשנות את הרישא, כך שזה לא יהיה סתם במקום תקנה 15א לתקנות העיקריות אלא כפי שיציעו לך במחלקת נוסח חקיקת משנה ואני מניחה שזה יהיה תקנה 15א לתקנות העיקריות בטלה ואחרי הכותרת פרק השלישי וכולי תבוא תקנה 15א.
אתי בנדלר: זה פשוט כדי למקם את זה במקום הנכון.
אתי בנדלר: כרגע זה לא בפרק השלישי אלא זה ממוקם בפרק השני.
אתי בנדלר: תבדקי את הנושא הזה.
אתי בנדלר: זה עניין של נוסח וזאת הערה טכנית.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני אבדוק.
סיגלית ברקאי-ואקיל: מה שיש לי בספר, זה בפרק השלישי, אבל אני אבדוק את זה.
אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים את סעיף 2 עם התיקונים.
אופיר אקוניס: הורדנו את כל הגילאים ל-20 שנים ולאט לאט אנחנו מתקרבים לאירופה ונקווה שגם היא מתקרבת אלינו.
אופיר אקוניס: סעיף 2 – אושר
סיגלית ברקאי-ואקיל: לגבי סעיף התחילה, התאריך חלף מזמן.
אתי בנדלר: תקראי אותו ותציעי את השינויים שאת רוצה להציע.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 3.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תחילה (א) תחילתן של תקנות אלה, למעט כאמור בתקנת משנה (ב), שלושים ימים מיום פרסומן.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (1) CALCIUM BROMIDE.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) LIGNOSULPHONATE CALCIUM.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (3) MOLASSES.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו מציעים למעשה לבטל את כל מה שכרגע קראתי ולקבוע את תאריך התחילה ל-30 ימים מיום הפרסום.
אתי בנדלר: לגבי כל התקנות?
סיגלית ברקאי-ואקיל: לגבי הכל.
אתי בנדלר: לבטל את (ב).
סיגלית ברקאי-ואקיל: לבטל את (ב) ו-(ג) וב-(א) למחוק את המלים "למעט כאמור בתקנת משנה (ב)".
סיגלית ברקאי-ואקיל: הנוסח יהיה: "תחילתן של תקנות אלה, 30 ימים מיום פרסומן".
יורם נאמן: יכול להיות שיש בעיות חוזיות לחלק מהלקוחות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: לכן קבענו את המועד בהתחלה.
יורם נאמן: אני לא חושב ששלושים ימים יספיקו להם.
יורם נאמן: אני חושב שצריך לתת להם תקופה של חצי שנה לעניין הזה.
יורם נאמן: יש אוניות שנוסעות למערב אפריקה.
אתי בנדלר: מה עמדת המשרד?
סיגלית ברקאי-ואקיל: כאשר אנחנו עשינו את התקנות האלה בזמנו, זאת הייתה המטרה בזה שקבענו 1 ביולי 2009 לגבי חומרים מסוימים, אבל אנחנו מניחים שאנשים כבר יכלו להתארגן לנושא וידעו על הכוונה של קיום תקנות כאלה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אתם לא צופים שיש כרגע חוזים ברי תוקף להובלה.
צבי פטר שחור: אי אפשר לדעת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא יכולים לדעת בוודאות אם אין.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא יודעים כיום אם יש או אין.
יהודה גסנר: אני מבקש להביא בפני הוועדה את ההודעה של בית זיקוק חיפה שהוא מפסיק לייצר מ-25 באוקטובר למשך 35 ימים, מה שאומר שיבוא הגפ"ם יגבר ולא הייתי מציע להטיל מגבלה של 30 ימים כך שזה ייפול לנו בדיוק על תקופת שיא הביקוש.
יהודה גסנר: לכן הייתי שוקל להאריך את התקופה.
אופיר אקוניס: תשעים ימים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בסדר.
אתי בנדלר: אני מציעה שזה יהיה שלושה חודשים ולא תשעים ימים, כדי שלא יתחילו בספירת הימים המדויקים.
אתי בנדלר: שלושה חודשים מיום פרסומן.
אתי בנדלר: תקנות משנה (ב) ו-(ג) יימחקו.
אתי בנדלר: זאת אומרת שזה יהיה גם בלי (א).
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, אנחנו מאשרים את התקנות.
אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות הנמלים (מעגנות), התשס"ז-2007.
אופיר אקוניס: אני מזכיר שתקנות 8 ו-20 לא אושרו.
אופיר אקוניס: אנחנו עכשיו באותה תקנה, בסעיף מספר.
אופיר אקוניס: אני מבקש מהייעוץ המשפטי של משרד התחבורה להמשיך לקרוא.
אופיר אקוניס: אל הסעיפים השנויים במחלוקת, נחזור בתום ההקראה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: 50.
סיגלית ברקאי-ואקיל: דיווח לממונה על הנמלים (א) מנהל מעגנה ידווח לממונה על הנמלים בכל אחד מעניינים אלה: (1) איסור על כניסה ויציאה של כלי השיט מהמעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) משיית כלי שיט מהמים ללא הסכמת בעל כלי השיט.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (3) תאונה ימית בתחום המעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (4) שינוי משמעותי בעומק נתיב הכניסה למעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (5) אירוע חריג בתחום המעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (6) תקלה משמעותית באחת התשתיות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (7) זיהום מי המעגנה או חשש לזיהום מי המעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (8) תרגול תוכנית המוכנות לפי תקנה 49.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (9) אי התקיימות הוראות תקנה 11, כולן או מקצתן, בעסק כהגדרתו בתקנה 10.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בהמשך לישיבה שקיימנו בלשכה המשפטית בתום הדיון הקודם, אנחנו רוצים לתקן את פסקה (5) ולומר במקום אירוע חריג בתחום המעגנה, יבוא "אירוע שלדעת מנהל המעגנה חורג ממהלך העניינים הרגיל במעגנה".
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) מנהל המעגנה ינהל יומן מעגנה שיתועדו בו הדיווחים האמורים בתקנת משנה (א) ו-(ב).
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ד) בלי לגרוע מהאמור בתקנות משנה (א) עד (ג), מנהל המעגנה יגיש לממונה על הנמלים, על פי הנחיותיו, מדי שלושה חודשים, דין וחשבון על השימוש בסמכויותיו ובסמכות מפעיל המעגנה על פי תקנות 3, 4, 5, 6, 11, 12, 18(ב), 19(ב), 22(ב), 24(ב), 25, 27(א) ו-49(ג).
אופיר אקוניס: תסבירו ונשמע הערות.
רוני זיסו: מדובר כאן על כל דבר שהוא למעשה חריג במעגנה, על הוצאת דיווח על אירוע חריג כי זה לא מהלך עניינים רגיל .
רוני זיסו: יש כאן רשימה של דברים מרכזיים, ובנוסף, מה שנאמר, אירוע חורג שאולי לא חשבנו עליו.
רוני זיסו: אלה החריגים.
רוני זיסו: בשגרה, מכיוון שעל אירוע חריג מגיע דיווח מפורט, יש את הדיווח התלת חודשי שהוא יותר תקציר וסיכום עיקרים.
ניר ימין: בתקנת משנה (א), הדיווח של מנהל המעגנה צריך להיות במועד מסוים או מיידית?
רוני זיסו: לא.
רוני זיסו: כאשר קרה האירוע.
רוני זיסו: זה לא חייב להיות באמצע הלילה.
רוני זיסו: הוא בא בבוקר לעבודה והוא מכין את זה.
ניר ימין: אולי אפשר לכתוב "בהקדם".
ניר ימין: "ידווח בהקדם" או "בהקדם האפשרי?
רוני זיסו: בכוונה לא הגדרנו.
רוני זיסו: העיקרון הוא שזה יהיה בהקדם, כאשר קרה האירוע, אבל מכיוון שלמשל יש אירוע של פגיעת כלי שיט, עכשיו עסוקים במשייתו ובטיפול בזיהום.
רוני זיסו: כאשר מתאפשר, בהקדם האפשר.
רוני זיסו: זאת הכוונה.
רוני זיסו: לא הגדרנו זמן.
ניר ימין: אפשר להוסיף אחרי "ידווח", "בהקדם האפשרי"?
רוני זיסו: כן.
ניר ימין: בפסקה (1), הכוונה לדיווח על כל כלי שיט שיוצא?
רוני זיסו: מדובר על איסור עקרוני של יציאת כלי שיט כי עכשיו יש בעיית עומק, יש איזושהי בעיית בטיחות וזה לא אירוע רגיל.
רוני זיסו: זה צריך להיות "כלי השיט".
ניר ימין: בפסקה (3), לגבי השינוי המשמעותי.
ניר ימין: המנהל קובע לגופו של עניין בכל התקיימות של נסיבות קונקרטיות מהו שינוי משמעותי?
רוני זיסו: בעומק?
ניר ימין: שינוי משמעותי בעומק נתיב הכניסה למעגנה.
רוני זיסו: מוגדר במפה, כפי שאישרנו בסעיף הקודם של שמירת עומק המים.
רוני זיסו: כאשר יש ירידה בעומק ברמה שהיא מסכנת את בטיחות כלי השיט, חייב לדווח.
ניר ימין: צריך להוסיף כאן "באופן שמסכן את בטיחות כלי השיט"?
רוני זיסו: אנחנו מדברים על שינוי משמעותי.
רוני זיסו: הגדרנו את זה בשמירת החובה.
רוני זיסו: כאן זאת רק הכותרת.
רוני זיסו: יש סעיף של שמירת עומק המים שאישרנו בדיון הקודם.
רוני זיסו: כאן זה רק ראש הפרק למעשה.
ניר ימין: שם מפנים באופן מפורש מהו שינוי משמעותי?
סיגלית ברקאי-ואקיל: לא.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא מפורט מה העומק.
ניר ימין: עדיין השאלה מהו שינוי משמעותי לעומת העומק המותר.
ניר ימין: מה ייחשב שינוי משמעותי.
רוני זיסו: עומק המים במעגנה.
רוני זיסו: בכל מעגנה זה עומק אחר.
ניר ימין: עדיין זה שינוי משמעותי שמסכן את הבטיחות.
רוני זיסו: אם ירד חצי מטר בהרצליה או ירד חצי מטר באילת, זה לא אותו הדבר אלא יש הבדל.
רוני זיסו: לכל מעגנה יש את העומקים שלה.
ניר ימין: השאלה אם יש טעם או שאין צורך להוסיף בסיפא "באופן שיש בו כדי לסכן את בטיחות כלי השיט במעגנה".
רוני זיסו: לשם כך הגדרנו את זה בסעיף 35 אם אני לא טועה.
ניר ימין: יש הגדרה של שינוי משמעותי?
אופיר אקוניס: בעומק טיפלנו בישיבה הקודמת.
ניר ימין: כן, אבל אני לא חושב שיש הגדרה.
רוני זיסו: כן, הגדרנו.
רוני זיסו: סעיף 35.
רוני זיסו: "באופן המסכן את בטיחות השיט".
רוני זיסו: הגדרנו את זה.
אופיר אקוניס: כן, טיפלנו בזה.
אופיר אקוניס: הקדשנו לזה זמן.
רוני זיסו: לכן אני לא צריך כל פעם להיכנס להגדרה מלאה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אפשר אולי להפנות לעומק הקבוע או משהו כזה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בסעיף 35 יש הגדרה של מהו עומק קבוע ואפשר אולי להפנות אליה.
רוני זיסו: בהתאם לתקנה 35.
ניר ימין: עוד דבר אחד.
ניר ימין: בתקנת משנה (ד), כאשר מדובר על הדיווח לממונה על הנמלים, הכוונה היא לכך שהממונה על הנמלים צריך להנחות כיצד ייעשה הדיווח, ואני מניח שהכוונה היא למתכונת הדיווח, איך זה ייעשה, האם באי-מייל או בכתב או דברים מהסוג הזה.
ניר ימין: הכוונה היא לא שאם הוא לא מנחה כיצד לדווח, לא יהיה דיווח.
ניר ימין: נכון?
ניר ימין: הכוונה היא רק לגבי המתכונת של הדיווח.
רוני זיסו: על כל אירוע חריג יוצא דיווח אירוע נקודתי.
רוני זיסו: אחת לרבעון, יש דוח מרכז ובו נאמר שהיו כך וכך אירועי טביעות.
רוני זיסו: יכול להיות שמהריכוז הזה אתה יכול לעלות על בעיה סיסטמתית ולטפל בה, מה שאתה לא רואה כאשר אתה מטפל באירוע אחד.
ניר ימין: ברור, אבל הביטוי "על פי הנחיותיו", למה הוא מתייחס?
ניר ימין: להנחיות לגבי מה?
ניר ימין: לגבי מתכונת הדיווח?
רוני זיסו: לא נכנסנו להגדרה.
רוני זיסו: לא נכנסנו לשבלונה של הדיווח.
ניר ימין: אבל זאת הכוונה שלכם?
ניר ימין: אלה הנחיות למתכונת?
רוני זיסו: לא ישבנו על הקטע של הגדרת שבלונה.
ניר ימין: לא, לא שבלונה, אבל הכוונה באופן כללי.
רוני זיסו: הכוונה היא לרכז, לעשות דיווח מרכז שיסכם את סך האירועים במעגנה ולראות האם יש לנו משהו שאפשר להוציא ממנו מאפיינים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מבין את התקנה חוץ ממך?
אופיר אקוניס: כולם.
אופיר אקוניס: כל מי שעוסק בזה.
אופיר אקוניס: כל מי שעוסק בתחום וגם אנחנו כיוון שזאת ישיבה רביעית במספר.
אופיר אקוניס: גם אנחנו כבר הפכנו למבינים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדה שהיועץ המשפטי שואל שאלות.
אופיר אקוניס: לגבי שבלונת הדיווח, האם זה במייל או בכתב.
רוני זיסו: הוא צריך לדווח אחת לשלושה חודשים.
ניר ימין: אני שואל לגבי המתכונת.
אופיר אקוניס: אגב, לשיטתם של המתנגדים לתקנת המעגנות, זה דווקא הסעיף שכובל את מנהל המעגנה בדיווח של אחת לשלושה חודשים.
ניר ימין: השאלה שלי היא ניסוחית בלבד.
ניר ימין: אני חושב שהבנתי את הכוונה שהממונה ינחה כיצד לדווח ולכן אולי כדאי לכתוב שזה יהיה לגבי המתכונת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: יכול להיות שהוא יאמר לו שהוא רוצה שימקד את זה בצורה מסוימת.
אופיר אקוניס: שיחליטו הם איך הם רוצים לקבל.
סיגלית ברקאי-ואקיל: זה הרעיון של על פי הכללים.
אופיר אקוניס: למה אני צריך להתעסק עם זה?
אופיר אקוניס: זה לא מעניין.
אופיר אקוניס: אחת לשלושה חודשים הוא ידווח.
אופיר אקוניס: את בעד הסעיף הזה?
אופיר אקוניס: המחוקק לא צריך לקבוע איך הוא קובע ואיך הוא מדווח לו.
אופיר אקוניס: הוא מדווח לו.
אופיר אקוניס: אני לא מתערב למשטרה איך מדווחים למפקד המרחב על אירוע נקודתי שהיה על ידי שוטר פלוני או אלמוני.
אופיר אקוניס: אני לא שואל אותו איך הוא מדווח ומה צורת הדיווח שלו.
אופיר אקוניס: הוא מדווח.
אופיר אקוניס: זאת הסמכות שלו כמנהל.
אופיר אקוניס: אם אנחנו לא ניתן במדינה הזאת למנהלים לנהל, היא תמשיך להיראות כמו ברדק ולזה אנחנו לא מוכנים.
אופיר אקוניס: יש כאן היררכיית ניהול.
אופיר אקוניס: אני לא מבין מה הרצון להיכנס לפרטי הדיווח.
אופיר אקוניס: הוא ישלח את הדיווח שלו.
אופיר אקוניס: אם לאחר שנה הם יראו שהדיווח לא טוב והשבלונה לא נכונה, או הדיווח לא נשלח באי-מייל או נשלח בפקס, זה משהו אחר.
אופיר אקוניס: כמובן שלא מדובר על דיווח בעל פה, נכון?
רוני זיסו: נכון
אופיר אקוניס: את בעד הסעיף?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם מדובר על ניסוח בלבד ועל נושאים כאלה, זה יכול לקבל פרשנות שונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבקשת שיאמר לנו עכשיו איך הוא מדווח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מרגישה כל כך נוח עם הסעיף.
אופיר אקוניס: אני חושב שהסעיף ברור.
ניר ימין: אדוני, הכוונה שלך שהדין וחשבון יהיה בכתב?
ניר ימין: כי כרגע התקנה לא אומרת את זה.
אופיר אקוניס: תוסיף את המילה "בכתב".
אופיר אקוניס: "בכתב, על פי הנחיותיו" וכדומה.
אופיר אקוניס: מנהל המעגנה יגיש לממונה על המעגנים בכתב על פי הנחיותיו.
אופיר אקוניס: זה מספק אותך גבירתי?
ניר ימין: אם אני מבין, "בכתב" יהיה אחרי הדין וחשבון.
ניר ימין: כלומר, מנהל המעגנה מעביר לממונה בכתב.
לאה ורון: דין וחשבון בכתב.
ניר ימין: בדיוק.
אופיר אקוניס: תמצאו את המקום להכניס את המילה "בכתב".
שוקי משעול: לסעיף 2, משיית כלי שיט מהמים ללא הסכמת בעל כלי השיט.
שוקי משעול: אני חושב שזה לפחות מחייב הודעה מוקדמת.
רוני זיסו: דיברנו על זה.
רוני זיסו: מדובר על דיווח.
אופיר אקוניס: זה דיווח לממונה על הנמלים ואלה הדברים שיהיו צריכים להיות מדווחים.
אופיר אקוניס: לכן אני חושב שזה בסדר גמור וזה באמת הגיוני שהדבר הזה ידווח.
אופיר אקוניס: מדובר רק על הדיווח.
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 50 – אושר
סיגלית ברקאי-ואקיל: 51.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הפסקת פעילות לא קיים מפעיל מעגנה אחת או יותר מן החובות המנויות בפרק זה, והדבר עלול לפגוע בתפעולה התקין של המעגנה או בבטיחות השיט או באיכות הסביבה הימית, רשאי הממונה על הנמלים, באישור השר ולאחר שנתן הזדמנות למפעיל המעגנה להשמיע טענותיו, לאסור על כניסת כלי שיט לתחום המעגנה או יציאה ממנו, ולאסור כל פעילות של המעגנה.
ניר ימין: עו"ד איתי עצמון שליווה את שלושת הדיונים הקודמים ואני דיברנו עם עורכת הדין ברקאי לגבי הסיפא, לגבי הביטוי "כל פעילות".
ניר ימין: אנחנו חושבים שכדאי להוסיף לתקופה ולתנאים כפי שיקבע, כי ברגע שמסתיימת הסכנה או הפגיעה באיכות הסביבה הימית, אין טעם להפסיק את הפעילות הימית.
ניר ימין: כלומר, לומר באופן מפורש שהסמכות שלו לאסור על כניסת כלי שיט לתחום המעגנה היא רק כל עוד הפעילות "המסכנת" הזאת מתקיימת.
רוני זיסו: זה האינטרס שלנו שהמעגנות יעבדו.
רוני זיסו: ברגע שיש בעיה, רשאי הממונה לקחת את הסמכות ואו לעצור את הפעילות או לטפל.
ניר ימין: ברגע שהבעיה מסתיימת, הוא מחזיר את המעגנה לפעילות.
רוני זיסו: נכון.
רוני זיסו: בפועל למשל נמל תל אביב סגור מזה שש שנים לפעילות כי המפגע לצורך העניין לא טופל.
רוני זיסו: ברור לנו שאחרי שהמפגע יטופל, המעגנה תיפתח אבל זה יכול להיות גם אירוע מאוד ארוך.
רוני זיסו: אין כוונה לסגור וגמרנו.
ניר ימין: אני חושב שכדאי להבהיר את זה מבחינת הנוסח.
ניר ימין: אחרי הביטוי "כל פעילות של המעגנה" - לתקופה ולתנאים כפי שיקבע.
רוני זיסו: בסדר.
רוני זיסו: אין לי בעיה להוסיף את זה.
ניר ימין: עוד דבר אחד שמתייחס לערר או לערעור על ההחלטה של הממונה על הנמלים.
ניר ימין: גם על העניין הזה דיברנו עם עורכת הדין ברקאי.
ניר ימין: כרגע בתקנות המוצעות, אין אפשרות להגיש ערר או ערעור על החלטת הממונה.
ניר ימין: בחוק בית המשפט לעניינים מינהליים, פקודת הנמלים והתקנות לפיה לא מופיעות כהוראה של אחת מהרשויות שאפשר לערער על פיה.
ניר ימין: לפי מה שנמסר לנו ממשרד התחבורה, מעורכת הדין ברקאי, הם יבחנו את הצורך להוסיף את פקודת הנמלים לחוק בתי משפט, לתוספת בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, כדי שניתן יהיה להגיש ערר או ערעור עליה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני רוצה להבהיר שאנחנו מבחינתנו לא רואים הבדל בין התקנות האלה לבין תקנות אחרות של דיני הנמלים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בעיקרון כל ההחלטות במסגרת תקנות הנמלים למיניהן נעשות בצורה מסוימת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בחוק בית משפט לעניינים מינהליים יש ממש הפניה למקרים מאוד ספציפיים שאפשר לערער עליהם.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אני חושבת שאולי רק מקרה אחד בתחום הספנות לגבי היתר כלי שיט צר ולא מעבר לכך.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא חושבים שצריכה להיות איזושהי הבחנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: במידה שנידרש, אנחנו אכן נבחן אם יש צורך אבל אנחנו לא חושבים שיש איזשהו צורך.
אופיר אקוניס: אם כן, אישרנו רק תוספת אחת, לתקופה ולתנאים כפי שיקבע.
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 51 – אושר
פרק שמיני: 52.
פרק שמיני: תשלומים למפעיל המעגנה (א) מפעיל המעגנה רשאי לגבות תשלום בעד שירותים הניתנים במעגנה לכלי שיט לרבות לפי תקנות אלה.
פרק שמיני: (ב) לא שולמו תשלומים החלים על כלי שיט לפי תקנת משנה (א), רשאי מנהל המעגנה, באישור הממונה על הנמלים, להורות על הוצאת כלי השיט האמור מתחום המעגנה או לאסור על כניסתו לתחום המעגנה.
אופיר אקוניס: אצלי מופיעים שני סעיפים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: העברתי נוסח מתוקן בו הושמט סעיף (ב).
סיגלית ברקאי-ואקיל: זה בעקבות דיונים שניהלנו עם הממונה על ההגבלים העסקיים שאמר לנו שיש חשש שיראו באיזשהו אופן את הנמלים, את המעגנות, כמונופול ולא תקין לתת סמכות כזאת למישהו שיכולה להיות לו איזושהי סמכות כזאת כמונופול.
אופיר אקוניס: התשלומים למפעיל המעגנה נשאר סעיף (א).
סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא רשאי לגבות תשלומים אבל הוא לא רשאי לעכב את כלי השיט.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא אמר שלא ניתן למנוע מכלי שיט לעזוב אפילו אם הוא לא שילם.
סיגלית ברקאי-ואקיל: מהסיבה הזאת השמטנו את סעיף (ב).
אופיר אקוניס: אני לא מבין את ה"רשאי".
אופיר אקוניס: הוא גובה או לא גובה?
סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא גובה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא יכול לגבות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הבסיס לסעיף הזה נבע מבג"ץ כורש.
אופיר אקוניס: אי אפשר לעשות משהו במדינה בלי שהבג"ץ יתערב.
אופיר אקוניס: בכל דבר מגישים בג"ץ, כאילו הבג"ץ מנהל.
אופיר אקוניס: ודאי שהוא דן בנושא רק כאשר פונים אליו, אבל בכל דבר פונים אליו.
אופיר אקוניס: לא מבינים איך מדינה מתנהלת כאשר על כל דבר יש פנייה.
רוני זיסו: יש משיטים שפנו לבג"ץ בטענה שהמרינה לא רשאית לגבות תשלומים והבג"ץ קבע שהיא רשאית לגבות תשלומים בגין השירותים שהיא נותנת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בג"ץ קבע שלמרות שהסמכות שיש לשר להתקין תקנות, הוא עדיין לא מונע מהזכות של מנהל המעגנה לגבות תשלומים עבור השירותים שהוא נותן, אם זה במישור הסכמי וכולי, ובפרט כאשר מדובר בשירותים שאין חובה חוקית לתת אותם.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו בפסקה הזאת מבקשים להסדיר שגם כאשר זה קבוע על פי החוק, ראשית, יש סמכות לגבות עבור זה תשלומים, למרות שזה קבוע בתקנות, ושנית, שזאת לא רשימה סגורה של דברים שרק זה מה שהוא יכול לגבות אלא הוא יכול גם במישור ההסכמי בינו לבין לקוח לגבות איזה אגרות שהוא מבקש.
אופיר אקוניס: איפה כל ההסדרה הזאת של התשלום באה לידי ביטוי?
רוני זיסו: יש שירותים עבורם משלמים.
אופיר אקוניס: מישהו מקבל שירות.
אופיר אקוניס: האם השירות ניתן חינם או שמשלמים עבור השירות הזה?
אופיר אקוניס: אני לא מכיר שירות אחד שניתן לי בחינם.
רוני זיסו: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים כאן.
רוני זיסו: הוא יכול לגבות תשלומים עבור השירותים שהוא נותן לפי התקנות האלה, שאנחנו מחייבים אותו לתת - אנחנו מחייבים אותו לתת מים, לתת חשמל, לתת שירות הרמה והורדה למשל – והוא רשאי לגבות על זה תשלום, ומעבר לכך, זה ה"לרבות", הוא רשאי לגבות תשלום לפי בג"ץ כורש על שירותים שאינם מחויבים בו.
רוני זיסו: מקום העגינה, אנחנו לא מדברים עליו.
רוני זיסו: המרינה נועדה לעגינה.
רוני זיסו: לא דיברנו על החובה לתת אותה.
רוני זיסו: הוא רשאי לגבות תשלום עבור העגינה במרינה.
קריאה: אם המרינה התנדבותית, הוא לא חייב.
אופיר אקוניס: איך המרינה תכלכל את עצמה?
אופיר אקוניס: מה זאת ההתנדבותיות הזאת?
אופיר אקוניס: אם רוצים לעשות פרו בונו, בבקשה, אבל אני לא מכיר מעגנה אחת שתעשה פרו בונו.
מורדי חבר: מעגנה ממשלתית של הקישון היא כמעט פרו בונו.
רוני זיסו: כמעט, כן.
מורדי חבר: כל אזרחי מדינת ישראל משתתפים באחזקתה.
ניר ימין: להבהיר את מה שאמרה עורכת הדין ברקאי, בעקבות בג"ץ כורש.
ניר ימין: התוספת של הסיפא "לרבות לפי תקנות אלה", אם אני מבין אותה נכון, וגם משיחות שניהלתי עם עורכת הדין ברקאי, באה מאחר שהתקנות מחייבות מפעילים של מעגנות לתת שירותים מסוימים ולכן כמובן צריכים להסמיך אותו לגבות עבור השירותים האלה.
ניר ימין: ה"לרבות לפי תקנות אלה", לכאורה הביטוי הזה מיותר משום שאם אני נותן שירותים שאני לא מחויב בהם ויש איזשהו מישור חוזי או הסכמי ביני לבין מקבל השירותים, ברור שאני רשאי לקבוע בחוזה – הצדדים בחוזה רשאים לקבוע – מה שאנחנו רוצים בנוגע לתשלומים.
ניר ימין: ממה שהבנתי, הרצון של המשרד הוא להבהיר שאין בזה שאני אומר שמפעיל המעגנה רשאי לגבות תשלומים בשל שירותים שהוא חייב לתת, כדי לומר שהוא לא רשאי לגבות עבור שירותים שהוא לא חייב לתת לפי התקנות.
ניר ימין: לכן ההבהרה הזאת לטענתם נדרשת.
ניר ימין: אני מודה שאני לא בטוח במאה אחוזים שההבהרה הזאת נדרשת, אבל אם הם חושבים שזה יפתור חלק מהבעיות, אז בסדר.
גיורא קדר: לנו כמשתמשים יש בעיה עם הסעיף הזה.
גיורא קדר: נאמר, וזה נכון, שהעסק הזה הוא מונופול.
גיורא קדר: בנמלים העסק הזה נפתר על ידי אישור של ועדת הכספים של הכנסת.
גיורא קדר: אין כאן שום מנגנון, לא ציבורי ולא ממשלתי, שבאיזשהו מקום מפקח על הדברים האלה.
גיורא קדר: לכן יכול להיות כאן מצב שמישהו כאן נכנס לטווח מחירים כזה שלא ניתן לעמוד בו.
ניר ימין: סליחה שאני קוטע אותך.
ניר ימין: אם הנמלים יוכרזו כמונופול בהתאם לחוק ההגבלים העסקיים, יש סמכות לממונה לתת לו הוראות, אם הוא רואה שהוא מנצל את כוחו לרעה וכולי.
גיורא קדר: הנמלים לא הוגדרו כמונופול.
ניר ימין: לכן כנראה הם לא מונופול בשלב זה.
אופיר אקוניס: אולי כאשר נקריא את סעיף 53 נבין יותר.
אופיר אקוניס: תשלומים כתנאי להשטה.
אופיר אקוניס: אולי זה יסביר לנו את הלוגיקה.
רוני זיסו: אנחנו הורדנו את סעיף (ב) כדי שלא יהיה הקטע של המונופול.
רוני זיסו: ההבדל בין מה שגיורא מדבר עליו, הנמלים הגדולים, מבחינת האגרות, זה שהנמלים הגדולים הם נמלי מדינה ולכן חייבות להיות בהם אגרות.
רוני זיסו: אני לא מדבר על גובה האגרות כי כבעל אוניה אתה יכול לבוא ולראות את הטענות שהועלו כאן בדיון הקודם.
רוני זיסו: האגרות הרבה יותר גבוהות.
רוני זיסו: השוק הזה הוא יותר תחרותי ולכן אין את ההגדרה הזאת, מה גם שאתה יודע שברוב המרינות התשלום שנגבה לא מאזן את המרינה.
גיורא קדר: לא, אני לא מקבל את זה.
גיורא קדר: לחלוטין אני לא מקבל את ההערה האחרונה.
רוני זיסו: זה בסדר.
רוני זיסו: מכיוון שהמדינה גם לא מממנת את המרינה ולא מכסה את הגירעון/יתרון, המדינה היא לא צד עסקי כאן וזה קטע עסקי לחלוטין.
רוני זיסו: אנחנו לא נכנסנו כאן לשום דבר בקטע הזה.
אופיר אקוניס: תקריאי בבקשה את סעיף 53.
אופיר אקוניס: אני רוצה לראות את ההמשך
סיגלית ברקאי-ואקיל: 53.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תשלומים כתנאי להשטה לא יוציא אדם כלי שיט אל מחוץ למעגנה, אלא אם כן קיבל אישור ממנהל המעגנה כי שולמו כל התשלומים החלים על כלי השיט כאמור בתקנה 52.
סיגלית ברקאי-ואקיל: התקנה הזאת היא למעשה חזרה על סעיף 40 לפקודת הנמלים שאומרת שמנהל המעגנה לא ירשה לכלי שיט לעזוב את הנמל אלא אם כן שוכנע ששולמו אגרות הנמל, מכס וכל תשלומים בעד קליטה.
אופיר אקוניס: מה זה שוכנע?
אופיר אקוניס: יש דקומנטציה או אין דקומנטציה?
אופיר אקוניס: הביטויים כאן ממש פרוזאים.
אופיר אקוניס: יעש דקומנטציה לתשלום או אין?
אופיר אקוניס: במילה דקומנטציה, התכוונתי לקבלות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: כן, ברור.
לאה ורון: אם אתם מבטלים את 52(ב), מה מונע ממישהו להשאיר את כלי השיט שלו במעגנה למשך שלוש שנים ולא לשלם תשלומים?
רוני זיסו: לא מונע.
רוני זיסו: זאת אחת הבעיות.
לאה ורון: אז למה אתם מוחקים את סעיף קטן (ב)?
רוני זיסו: כי הממונה על ההגבלים העסקיים אמר.
לאה ורון: מה מונע מאדם להשאיר את כלי השיט שלו במשך שלוש שנים במעגנה ולא לשלם על כך?
רוני זיסו: זה מהבעיה.
אופיר אקוניס: אנחנו באים להסדיר את כל התחום הזה ולא לייצר בעיות חדשות.
רוני זיסו: יצטרכו ללכת לבית המשפט.
רוני זיסו: זה קורה.
רוני זיסו: היום זה קורה והולכים לבתי משפט וזה לוקח שנים.
אופיר אקוניס: למה לא הסדרתם את זה כאן?
אופיר אקוניס: במעגנה בתל אביב יושב כלי שיט משנת 1978 ולא זז.
אופיר אקוניס: הוא לא זז, והוא גם לא צריך לשלם כי הוא לא משתמש.
אופיר אקוניס: הוא תופס מקום למישהו שכן משתמש, למישהו שכן רוצה להיכנס ולך אין שום כלי לטפל בו.
אופיר אקוניס: הוא מביא לך דקומנטציה שהוא שילם ב-1978 פעם אחרונה כי זה מה שהוא היה צריך כי מאז הוא לא השתמש.
אופיר אקוניס: משהו כאן לא מוסדר.
אופיר אקוניס: תקשיבו, אני אומר גם לממשלה, גם לדייגים, וגם למפעילי המעגנות, אנחנו רוצים להסדיר את תחום המעגנות ולא לפתוח בעיות חדשות.
אופיר אקוניס: אנחנו לא נסכם את הדבר הזה עד שהדברים לא יהיו מוסדרים.
גדי שניצר: יש מספיק ביטחונות בקטע הזה שמותר לו להוציא כלי שיט רק באישור הממונה על הנמלים.
גדי שניצר: פעם זה לא היה כך.
גדי שניצר: זה מספיק.
גדי שניצר: אני חושב שזה מאוזן לחלוטין.
גדי שניצר: הסעיף הזה יותר מדיי חשוב מכדי להוציא אותו מהתקנות ולוותר עליו.
גדי שניצר: זה בעצם הכוח שיש למנהל המעגנה.
אופיר אקוניס: יש כאן נציג של ההגבלים העסקיים?
אופיר אקוניס: אין כאן נציג ואני גם לא קיבלתי מהם הערות.
אופיר אקוניס: אני מציע להחזיר את סעיף (ב) ולאשר את סעיף 52 ו-53.
שוקי משעול: אדוני היושב ראש, אני מזכיר עמותת דייגי נמל יפו.
שוקי משעול: לדייגי נמל יפו יש הסכם עתיק יומין, מ-1986, עם מדינת ישראל, משרד התחבורה, ועם מדינת ישראל, משרד החקלאות, לדייגים עצמם.
שוקי משעול: ההסדר הזה מסדיר את שטחי עבודת הדייגים ואת עגינת הדייגים, את שטחי האכסון ואת כל מה שכלול בו.
שוקי משעול: ההסכם הזה נחתם כתוצאה מזה שהדייגים אז עתרו לבג"ץ והם המשיכו למשוך את עתירתם לאור ההסכם.
שוקי משעול: חלקים רבים של התקנות המוצעות היום לאדוני היושב ראש, סותרות ופוגעות בהסכם הקיים.
שוקי משעול: אני רוצה שאדוני ייתן את דעתו בעניין הזה.
אופיר אקוניס: אני לא מכיר את ההסכם.
שוקי משעול: זה שייך לסעיף הזה וזה שייך לכל התקנות.
אופיר אקוניס: מה אומר היועץ המשפטי?
אופיר אקוניס: הוא אומר שהתקנות נוגדות הסכם שנחתם אתם מ-1986.
שוקי משעול: בסעיף הזה, הכוונה היא לכל נושא התשלום, של גביית האגרות, ממי לגבות, למי צריך להעביר תשלומים.
שוקי משעול: אדוני, צריך להבין שנמל יפו הוא הנמל שיש בו כמעט הכי הרבה דייגים היום, יש בו ריכוז של הרבה מאוד דייגים ובעיקר דייגים משני העמים, גם יהודים וגם ערבים.
שוקי משעול: כל הנושא הזה שעולה היום בתקנות, הוא מאוד סותר את מה שהגיעו אליו הדייגים בעקבות מאבק קשה.
שוקי משעול: צריך לתת כאן את הדעת על כך.
לאה ורון: זה סותר את מה שהגיעו אליו ב-1986?
שוקי משעול: כן.
רוני זיסו: מר משעול לא התייחס לכך שכאשר ההסכם הזה נחתם, נמל יפו היה במשרד החקלאות.
פואד נאסר: אדוני, שם הסכם לא קם לבטל כל הסכם קודם.
רוני זיסו: מאז נמל יפו עבר למינהל מקרקעי ישראל.
אופיר אקוניס: לכן אני שואל את הייעוץ המשפטי, מה המשמעות של המסמך הזה.
פואד נאסר: לתשומת לב אדוני, שום הסכם לא קם לבטל את ההסכם הקיים.
אופיר אקוניס: יש תקנה חדשה.
פואד נאסר: תקנה לא מבטלת אלא מקדמת עניינים.
אופיר אקוניס: הממשלה מביאה את זה.
אופיר אקוניס: אני לראשונה רואה את הדבר הזה.
שוקי משעול: אף אחד מהיושבים כאן מהמדינה לא ראה לנכון לשים בפני היושב ראש הסכם.
שוקי משעול: את אותו הדבר עשו בוועדת הכספים.