GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו את זה.
דוד רותם: מה זה חשוב מה תגיד חוות הדעת המשפטית?
דוד רותם: אנחנו צריכים לפעול.
דוד רותם: חוות הדעת המשפטיות יבואו אחר-כך, קודם כול אנחנו צריכים לפעול, משום שיש פה מצב שמטילים חרם על סחורה ישראלית, וגם אם זה לא נוגד את הסכמי פריז, עדיין אנחנו צריכים לנקוט פעולות.
דוד רותם: בואו לא נחכה לחוות דעת משפטיות, כדי שיהיה לנו את המסמר להיתלות בו.
דוד רותם: אין חשיבות לחוות דעת משפטית בעניין הזה.
אופיר אקוניס: אגב, לא אמרתי, חבר הכנסת רותם, שהדבר הזה ימנע פעולה ממשלתית נוקבת בעניין הזה, אני חושב שהקבינט המדיני-ביטחוני יכול להתכנס ולקבל החלטה.
אופיר אקוניס: אתם קיבלתם החלטה בקבינט או בממשלה לגבי הקפאת כספים בתקופת כהונתך כשר.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, זה יכול להיות גם במליאת הממשלה, יכול להיות גם בקבינט?
אופיר אקוניס: היום יש פורום אחר שנקרא- - -
דני דיין: עניין אינפורמטיבי לגבי מה שהגברת רביע אמרה.
דני דיין: אם כך הם הדברים, אני קורא דברים שאמר סלאם פיאד ל-ynet לפני חמישה ימים.
דני דיין: הוא אמר כך: פיאד התייחס גם לאיומים שגורמים ישראלים השמיעו בתגובה לחרם, ואמר כי הממשלה הפלסטינית לא קיבלה שום מסר רשמי בנושא.
דני דיין: אני מאמין לגברת רביע, לא למר פיאד, שידוע ככזבן ידוע, אבל זה מראה באיזה זלזול הרשות הפלסטינית מתייחסת לדברים של ממשלת ישראל בנושא.
אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לא תיאמתי את זה עם ראש הממשלה, אני אומר לך שאני חושב כחבר כנסת, כאזרח, שיעלה מחר את הדבר בביקורו בארצות-הברית.
ראובן ריבלין: בשלב זה, ביום חמישי, ביקשתי לעורר את תגובתו של ראש ממשלת הפלסטינים.
אופיר אקוניס: קיבלת תשובה.
ראובן ריבלין: עכשיו, אחרי שהוא אמר מה שהוא אמר, נדמה לי שלא זכאית, אלא חייבת הוועדה להזמין את ראש הממשלה, שהוא המקביל לראש הממשלה של הרשות הפלסטינית.
גרשון מסיקה: הוא הבן-גוריון.
ראובן ריבלין: זה מכאיב לך?
דוד רותם: זה מכאיב לי, כן.
ראובן ריבלין: ראש הממשלה שלי מספיק חזק בעיני, שזה לא יכאיב לי, והוא צריך לומר דברים ברורים.
דוד רותם: אתה צריך גם להתחשב בי, לא רק בעצמך.
מיכאל בן-ארי: תיזהר בדבריך.
דוד רותם: אתה צריך גם להתחשב בי.
ראובן ריבלין: אני אומר את זה גם כחבר כנסת מן המניין.
ראובן ריבלין: אני נותן עצה ליושב-ראש.
מיכאל בן-ארי: אין לו מדינה שיהיה ראש ממשלה.
ראובן ריבלין: ראש ממשלת הרשות הפלסטינית.
דוד רותם: ראש רשות הממשלה הפלסטינית עבריין ידוע.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ.
יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי יושב-ראש הכנסת, אני חושב שצריך להביא בחשבון, בייחוד אחרי מה שקרה היום, ובכלל.
יעקב כץ: "ונהי בעינינו כחגבים" – יושב-ראש הכנסת, הם רואים אותנו בשנים האחרונות, בייחוד בשנה וחצי האחרונות מאז עלה לשלטון ראש הממשלה הלאומית שלנו, שעל כל התקפה שהם פועלים נגדנו אנחנו הולכים ונהיים יותר חלשים.
יעקב כץ: פעם אחת אנחנו בעצמנו מקפיאים, פעם שנייה אנחנו מפסיקים את הבנייה בירושלים, אנחנו מכריזים על שתי מדינות לשני עמים.
יעקב כץ: אבו-מאזן היום, אחרי המשט, כבר הודיע שהוא ידרוש את כינוס הממשלה המדומה שלו כדי לדרוש את סילוקה של ישראל מהאו"ם, ואולי הוא גם יכריז על החרמת הסחורות של כל מדינת ישראל.
יעקב כץ: מה שמדינות ישראל או ממשלת ישראל צריכה לעשות, כלומר, ראש הממשלה צריך לעשות, או מי שתולה בראש הממשלה סיכוי שהוא יקבל החלטה כזאת או אחרת, על-ידי זה שנביא אותו לפה, קשה להאמין שראש הממשלה- - -
אופיר אקוניס: תרשה לי לרענן את זיכרונך.
אופיר אקוניס: ראש הממשלה הנוכחי כבר קיבל החלטה על הקפאת כספים בכהונתו הראשונה.
אופיר אקוניס: ואני אומר לך באמת בהגינות, ואפילו כחבר, שאני לא חושב שלהתקיף את הממשלה יפר את החרם.
אופיר אקוניס: אני לא חושב שהתקפה על הממשלה תביא להפסקת החרם.
יעקב כץ: אף-על-פי שאני באופוזיציה, אני מתאמץ לא להתקיף, אני מאוד מכבד את ראש הממשלה- - -
אופיר אקוניס: באנדרסטייטמנט אנגלי אתה מתקיף.
אופיר אקוניס: אוקספורדי כזה.
יעקב כץ: אני מאוד מכבד את ראש הממשלה, אני רק אומר שראש הממשלה עד עכשיו, לא שמענו ממנו, אף-על-פי שזה כבר מספר חודשים, אמירה ברורה, למשל, כמו של יושב-ראש הבית, אמירה ברורה כמו ההודעות שלך למשל, שהן חד-משמעיות.
יעקב כץ: על זה דווה לבי.
יעקב כץ: אם ראש הממשלה היה אומר מלה, יכול להיות שהם היו נבהלים, היו מגיבים, אבל לא היתה תגובה.
יעקב כץ: ברשותך, כבוד יושב-ראש הוועדה, אני רק רוצה להוסיף מלה אחת.
יעקב כץ: בהנחה שזה לא ישפיע על מי שמכונה אבו-מאזן, אבו עבאס – אני יודע?
יעקב כץ: – איש הטרור לשעבר, והם נמצאים עכשיו בתחושה שרק עוד מכה אחת ומדינת ישראל נופלת לקרשים, והם מכים ומכים – תראה את חברי הכנסת הערבים היום מתחרים ביניהם על האמירות האנטי-ישראליות: אנטי מדינת ישראל, אנטי כנסת ישראל ואנטי צבא ההגנה לישראל – אני בא עם הצעה.
יעקב כץ: אני חושב שצריך להיערך לעזרה למפעלים, ומהמקום הזה צריכה לבוא גם קריאה נוספת, כמו שהיה בשנים 1939-1936, כשהיתה השביתה הגדולה.
יעקב כץ: אז הם שבתו, והיישוב היהודי בארץ-ישראל נערך לתשובה ציונית, לאומית, בריאה.
יעקב כץ: אני חושב שצריך לקרוא מפה למועצת יש"ע, בתמיכה ממשלתית ושל כנסת ישראל, שנתארגן כולנו, לקרוא לבוגרי צבא להיכנס לעבודה.
יעקב כץ: צריך להביא בחשבון שזה יקרה, מי יהיו הפועלים שיעבדו מחר?
יעקב כץ: אם זה יקרה בכל מדינת ישראל, והם יחשבו שעוד מכה אחת הם מכים אותנו שוק על ירך ואסור בכלל לשתף פעולה עם מדינת ישראל, צריך גם לדברים האלה להיערך, ולקרוא היום לחבר'ה צעירים להיכנס למעגל העבודה ולראות בזה דבר אידיאליסטי, לקרוא לציבור החרדי ולהיפגש עם הרעבעס, עם האדמו"רים ועם הרבנים ולהגיד ליהודים: אנחנו צריכים להיערך, ובמקום שהם רוצים להכות אותנו, אנחנו יכולים לנצח, להכין אלטרנטיבה ישראלית, לאומית, בריאה, בונה, יוצרת.
יעקב כץ: גם את הדברים האלה צריך, אנחנו לא צריכים לעמוד ולהתחנן בפניהם או לרמוז להם שבלעדיהם העולם לא קיים.
יעקב כץ: אנחנו עושים להם טובה – יש לי פה את העבודה של הממ"מ של הכנסת, שעשתה פה עבודה נפלאה – כמה אנחנו תורמים להם, כמה אנחנו נותנים להם, ואנחנו עומדים ומתחננים בפניהם.
יעקב כץ: אנחנו מתחננים, אז הם מכים אותנו עוד יותר.
יעקב כץ: לא צריך להתחנן בפניהם.
יעקב כץ: אם ראש הממשלה היה חזק, והיה באמת סוגר את הנמלים והיה עושה מעשה חד-משמעי, אהלן וסהלן, אבל ראש הממשלה זה לא ידידנו רובי, זה נתניהו.
יעקב כץ: אין לו הכוח לעשות את הדברים האלה, זה מה שראינו עד עכשיו.
ראובן ריבלין: אם רובי, אז ביבי.
יעקב כץ: כשמראים עניין, אני יודע שלמחרת תהיה החלטה, ואולי גם אקוניס, הבטחתי לו פעם שהוא יהיה ראש ממשלה, גם אז תהיה החלטה.
יעקב כץ: במקרה הנוכחי מדובר בראש ממשלה אהוב, נחמד, אנחנו מכבדים אותו, אבל צריך גם כוח, ואנחנו צריכים להתארגן לזה.
יעקב כץ: ופה אני קורא לך, יושב-ראש מועצת יש"ע, דני דיין, ולאחרים, שעוסקים פה, שבח, רון נחמן וכל החבורה, אין סיכוי, יש סיכוי יותר סביר שבינואר נראה אלפים-אלפים עוזבים, וכדי שלא נעמוד בפני שוקת שבורה צריך להתארגן היום בקריאה לציבור הישראלי.
יעקב כץ: מהבית הזה לקרוא קריאה להיערך לבוגרי צבא ולאנשים.
יעקב כץ: גם לזה צריכים להיערך.
אופיר אקוניס: אני תמיד מקשיב קשב רב לדבריך, לא הייתי בא לחיים הפוליטיים ואומר "אין סיכוי", באת כדי לשנות, לא כדי להגיד "אין סיכוי".
אופיר אקוניס: תיאבק על העמדות שלך, אל תגיד "אין סיכוי", אז נעשה משהו אחר.
אופיר אקוניס: אגב, אני אפתיע אותך, אני חושב שיש סיכוי, ואני לא אומר את זה בכדי, אני אומר באמת.
אופיר אקוניס: שמעתי את ההודעה של סלאם פיאד.
אופיר אקוניס: בסדר, אמר.
אופיר אקוניס: אמרו הרבה דברים, הפלסטינים אומרים הרבה דברים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, בבקשה, ואחר-כך חבר הכנסת בן-ארי.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, ידידים נכבדים, אמרו חז"ל: כל המרחם על הרשעים, סופו שיתאכזרו אליו אותם רשעים.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מרחמים על הרשות הפלסטינית, מעבירים להם כספים אדירים במסים ובמע"מ, ואני לא רוצה לחזור שוב פעם ש-5,000 אזרחים פלסטינים כפי שאמר יושב-ראש הכנסת מתפרנסים שם.
מנחם אליעזר מוזס: זאת אומרת, הם לבד לא מרחמים על הציבור שלהם, אז מה עלינו לצפות שהם ירחמו עלינו?
מנחם אליעזר מוזס: לא ירחק היום ותשמעו את החרם גם על יפו, גם על חיפה ואפילו על רמת הכובש, הרי זה נקרא "כובש", אנחנו כובשים.
מנחם אליעזר מוזס: שמענו כולנו היום את אחמד טיבי על הפעולה – הציוני הכובש הזה.
מנחם אליעזר מוזס: המדינה הכובשת.
מנחם אליעזר מוזס: אם זהו המצב, אנחנו חושבים שהדרך צריכה להיות מידה כנגד מידה.
מנחם אליעזר מוזס: כמה כסף שאתם לוקחים משם, אנחנו נסבסד את זה בכספים שמגיעים לכם, נקזז מהכספים שלכם.
מנחם אליעזר מוזס: עם זאת, אני לא שולל את נושא החקיקה, וכבר למדתי בזמן הקצר שאני כאן בכנסת, שכאשר מתחילים חקיקה ומתחילים התהליכים האלה בוועדת השרים לענייני חקיקה, ואחר-כך בהנהלת הקואליציה וכל הוועדות למיניהן, הדבר מתעורר, וזה מקבל איזה מין שוונג של עשייה, כי בלי זה פשוט כמה מודעים בכלל לכל העניין הזה?
מנחם אליעזר מוזס: תראו איך שנרדם כל כך יפה כל הסיפור של החרם הפלסטיני.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו כאן בוועדת הכלכלה חיים עם זה עכשיו, אבל תראו איך שכל העולם שקט, אף אחד לא מגנה אותם, אנחנו ישר מקבלים גינויים מכל רחבי אירופה, כל המדינות כבר מגנות אותנו.
ראובן ריבלין: בגלל הגינויים "דויטשה בנק" חזר בו משותפותו באחת מהחברות.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שמתפשטים כמו- - -
מנחם אליעזר מוזס: כמו איזה סרטן חלילה.
יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, ארצות-הברית של אמריקה חתמה יחד עם 180 מדינות על גערה לישראל או בדיקת מאגר הנשק הגרעיני של ישראל.
מנחם אליעזר מוזס: אני כן בעד חקיקה, כי זה מעורר את כל הוועדות, מעלה את הווליום.
אופיר אקוניס: האם הצעת החוק הונחה?
מנחם אליעזר מוזס: לא נעשה שום דבר.
אופיר אקוניס: צריך איזה אינסנטיב.
אריה אלדד: אנחנו מתלבטים ביחס לניסוחים מסוימים.
אריה אלדד: יש לכם טיוטה?
אריה אלדד: אני אעביר לך.
ראובן ריבלין: אני מציע לכם להחתים יותר מ-70 חברי כנסת על הצעת החוק הזאת.
אופיר אקוניס: אין ספק שהדבר, אגב, יגרור, כפי שאתה אמרת, חבר הכנסת מוזס, וגם חבר הכנסת אלדד, את הממשלה לפעולה כלשהי.
אופיר אקוניס: ביום רביעי, אם אינני טועה, הצבענו במליאת הכנסת על כמה הצעות חוק משותפות.
אופיר אקוניס: אתה יזמת אותן, אם אינני טועה, חבר הכנסת אלדד, בנושא הרעת התנאים- - -
מנחם אליעזר מוזס: שום דבר אחר לא יעיר את- - -
אופיר אקוניס: הממשלה עושה, בסוף היא מושפעת גם מהכנסת.
אופיר אקוניס: אגב, זה היה ברור שזה עדיף על מצב שלא היינו מקיימים בכלל את הישיבות הללו.
מנחם אליעזר מוזס: זה ברור.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא שולל את הישיבות האלה, אבל אם רוצים החלטות אופרטיביות, כבר למדתי שצריך להזיז הצעות חוק.
מנחם אליעזר מוזס: זה מתגלגל בכל הוועדות ומתחיל אקשן בעיתונות, בתקשורת, ואז רואים פעולה למעשה.
מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת בן-ארי, בבקשה.
מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, לעומת הדברים שנאמרו כאן לגבי הממשלה אני רוצה להעיר שתי אנקדוטות חשובות.
מיכאל בן-ארי: לא מזמן חבר הכנסת אריה אלדד מהסיעה שלי הציע הצעה רגילה לסדר-היום בעניין הזה של החרם, ועלתה לענות לו סגנית השר, אורית נוקד.
מיכאל בן-ארי: אמרתי לאחר מכן שעם ישראל צריך להתברך בכך שהיא הפכה להיות פוליטיקאית ולא יועצת נישואים, מכיוון שהיא אמרה דברים מאוד-מאוד מעניינים.
מיכאל בן-ארי: היא אמרה: זה נכון שזה מה שהם עושים לנו – אלה מלים, אני מצטט כמעט מלה במלה – אנחנו כל כך רוצים בשיחות הקרבה, שאנחנו לא רוצים לקלקל, ולכן נצטרך לספוג את החרם של המחבלים, וזה נמשך.
מיכאל בן-ארי: אמרתי: מזל שאת לא יועצת נישואים, היית אומרת לי- - -
אריה אלדד: איפוק זה כוח.
מיכאל בן-ארי: היא אמרה: איפוק זה כוח.
מיכאל בן-ארי: במלים האלה.
מיכאל בן-ארי: אמרתי שמזל שאת לא מדריכה לנשים שחוטפות מכות, היית אומרת:
מיכאל בן-ארי: תמשיכי לחטוף, תמשיכי להיות רצוצה, תמשיכי להיות מושפלת, כי את כל כך רוצה בשיחות הקרבה.
מיכאל בן-ארי: הדברים האלה קיבלו חיזוק בוועדת החוץ והביטחון, וגם את זה שמע חבר הכנסת אלדד ביחד אתי, משר הביטחון.
מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת אלדד שוב פעם העלה בפניו את הנושא של החרם, ושר הביטחון אמר שם: גם אנחנו לא מקיימים את כל ההסכמים, איך אני אבוא אליהם?
מיכאל בן-ארי: והדברים הם מאוד-מאוד פשוטים.
מיכאל בן-ארי: יש כנראה אגף בממשלה – אני משער שיש גם אגפים אחרים – שלא מעוניין ליצור עימות, שמדיניות הרפיסות, שמדיניות הגש את הלחי השלישית, שאין לך, כי את השנייה כבר הגשנו מזמן, היא זו שמנחה אותו.
מיכאל בן-ארי: ולצערי הרב, זה גורם משפיע על ראש הממשלה.
מיכאל בן-ארי: מעבר לחקיקה צריך לראות את התמונה, צריך לראות מי מוביל את אותה רפיסות.
מיכאל בן-ארי: הדברים הם דברים ברורים, הם נאמרו, זה לא שהם לא נאמרו.
מיכאל בן-ארי: סגנית השר נוקד לא אומרת דברים משל עצמה, יש לה שר שאמור להיות ממונה על העניין הזה, והיא בעצם מביעה את דעתו.
אופיר אקוניס: אגב, אני חושב שבאותו יום שבו קראתי את דבריה של יושבת-ראש סיעת קדימה, שכמובן, מתנגדת לפעילויות של הרשות הפלסטינית, אם אני לא טועה קראתי גם דברים דומים שאמר שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אופיר אקוניס: זה קצת אחרת, אני חושב.
אופיר אקוניס: אני לא רוצה להתחייב.
אופיר אקוניס: זה היה אפילו באותו יום, נכון?
אריה אלדד: הוא מתבטא יפה, אבל הוא לא עושה כלום.
אופיר אקוניס: אבל ההתבטאות שלו שבאה שלושה ימים לאחר התבטאותה של סגניתו, זה כבר זז קצת ימינה.
מיכאל בן-ארי: אני אסיים במשפט אחרון.
מיכאל בן-ארי: הנושא הזה של החרם, גם אחרים אמרו את זה, היא בחוסר התגובה שלנו.
מיכאל בן-ארי: אני מצדי אני תומך בדברים של חבר הכנסת יושב-ראש הסיעה שלי, חבר הכנסת כץ, מלכתחילה שאנחנו נאחז במקומות העבודה.
מיכאל בן-ארי: יש המון ילדים שלנו שצריכים עבודה, שהמעסיקים החמדנים ישלמו יותר כסף, ותהיה להם פרנסה טובה.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה את זה מלכתחילה, אבל הבעיה היא בעיית הרפיסות – כשאתה מגיש את הלחי השנייה, אז תחטוף ממקום נוסף, ואת זה ראינו היום בתוצאות של המשט הלילי הזה.
מיכאל בן-ארי: אנחנו לא מתנהגים בצורה תקיפה כמו מדינה ריבונית כל הזמן, ואז אנחנו נאלצים להגיע למה שהגענו הבוקר.
אופיר אקוניס: אתה מתכוון למשט הטרור.
מיכאל בן-ארי: משט הטרור, בהחלט.
אופיר אקוניס: כדאי שמשרד החוץ, הגברת רביע, יתחיל לתדרך את כל הגורמים.
אופיר אקוניס: קראו לו הרי "משט השלום", צריך להגיד שזה היה "משט הטרור".
מיכאל בן-ארי: משרד החוץ לא היה צריך להיזכר בזה הבוקר, לא היה צריך לומר: אנחנו נעביר את הסיוע ההומניטרי ולשחק אותה.
מיכאל בן-ארי: אנחנו לא נעביר שום סיוע הומניטרי, אנחנו נשלח את כולכם לכלא.
מיכאל בן-ארי: צריך להתייחס אליכם כאל עבריינים מלכתחילה.
מיכאל בן-ארי: זו בדיוק ההתנהגות שלנו, כל פעם לאחר מעשה.
מיכאל בן-ארי: כאן אפשר עדיין לאחוז את השור בקרניו.
אופיר אקוניס: גרשון מסיקה, בבקשה.
גרשון מסיקה: קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת שפינה מזמנו ובא לראות את הנושא מקרוב, וליושב-ראש הוועדה, אופיר אקוניס, שמנסה לא להגיד דברים מהשפה ואל החוץ, אלא גם מתכוון לבצע את זה, ובאמת, יישר כוח לכל העוסקים במלאכה.
גרשון מסיקה: אני רוצה להמשיך את דבריו של יושב-ראש מועצת יש"ע.
גרשון מסיקה: סלאם פיאד אמר שאין לחץ ישראלי בכלל, כל הלחץ הוא רק בתקשורת.
גרשון מסיקה: זה מה שקורה עכשיו – מלים, מלים, מלים.
גרשון מסיקה: איך אומרים?
גרשון מסיקה: מלים כמו חול ואין מה לאכול.
גרשון מסיקה: זאת המציאות.
גרשון מסיקה: כשאמרו לנו: תכניסו רוטוויילר לבית, הוא יטפל לכם במקקים, הוא יטפל לכם בכל המזיקים, ואותו רוטוויילר הולך וגדל ואנחנו רוצים לרצות אותו יותר, נותנים לו יותר נתחי בשר, הוא מתחיל עכשיו לנשוך בבני הבית ועוד מעט יסכן את כל קיומנו בתוך הבית אם לא נדע לטפל בו כשהוא קטן.
גרשון מסיקה: מאז הסכמי אוסלו הגוף הזה שנקרא "הרשות הפלסטינית" הולכת וגדלה, ובכל פעם צריך לתת לה את ליטרת הבשר כדי לרצות אותה, והליטרה הולכת וגדלה כל הזמן, עד שהיא תסכן את כל קיומה של מדינת ישראל.
גרשון מסיקה: אפשר לסיים את החרם הזה בדקה אחת – ברגע שהמדינה תכריז שיש מלחמה נגדית עם אמצעים נגדיים לפעילות הזאת, הם בעצמם יבקשו להפסיק את החרם.
גרשון מסיקה: בידינו הדבר.
גרשון מסיקה: אני לא מקבל את רפיון הידיים.
גרשון מסיקה: מדינת ישראל, בדקה יכולה לעשות את זה.
גרשון מסיקה: עלו פה הצעות על-ידי היושב-ראש והחברים איך לעשות את זה.
גרשון מסיקה: אם ימצו חלק מהאמצעים שהוצעו, הבעיה תיפתר.
גרשון מסיקה: שוב, זה לא רק יהודה ושומרון, זה טריגר.
גרשון מסיקה: הכוונה היא נגד כל מדינת ישראל.
גרשון מסיקה: מי שחושב שעכשיו רק התעשיינים ביהודה ושומרון נפגעים, הוא חולם באספמיה.
גרשון מסיקה: הם הולכים על כל הקופה.
גרשון מסיקה: איפה שיש להם אלטרנטיבה, הם מיד מטילים חרם, והראיה – בניו של אבו-מאזן הקימו חברת סלולר.
גרשון מסיקה: ברגע שהם הקימו, אסור את מכירת כרטיסי החיוג של כל הרשתות, והרשתות לא נמצאות ביהודה ושומרון, הן נמצאות בתל-אביב.
גרשון מסיקה: ולכן חשוב מאוד לפעול מיידית.
גרשון מסיקה: לצערי הרב ממשלת ישראל במקום להילחם, השבוע רק התבשרנו שהוסיפו עוד תעודות VIP לאותם- - -
יעקב כץ: למה אתה אומר שיפעלו מיידית.
יעקב כץ: כבר יושבים פה עשר ישיבות, אין שום התקדמות מצד משרד ראש הממשלה בנושא הזה.
יעקב כץ: על מה מדובר שיפעלו מיידית?
יעקב כץ: נמשיך להיפגש ונגיד שיפעלו מיידית וכל אחד יוציא אוויר?
יעקב כץ: מספיק עם זה.
יעקב כץ: מה החלומות האלה?
אופיר אקוניס: כצלה, מה אתה מציע?
יעקב כץ: אמרתי מה אני מציע.
יעקב כץ: ראש הממשלה לא מסוגל לתת את ההוראה הזאת, כי הוא צריך להגיע לברק אובמה, לא משנה.
יעקב כץ: הוא לא ייתן הוראה לעשות משהו רע לערבים.
יעקב כץ: קח את זה בחשבון.
יעקב כץ: הוא לא ייתן שום הוראה, הוא רק יקפיא אותנו, הוא יטיל עלינו גזרות, לא עליהם.
יעקב כץ: הוא לא עשה שום דבר אתם.
יעקב כץ: צריך לקבל את זה כהנחת יסוד.
יעקב כץ: אלה חלומות באספמיה.
יעקב כץ: אם יושב-ראש הבית יהיה ראש ממשלה, אני חותם, גם עם זה שיושב משמאלו.
יעקב כץ: לא עם ראש הממשלה הנוכחי.
מיכאל בן-ארי: אלה העובדות המצערות.
יעקב כץ: תפסיקו לחלום על זה.
יעקב כץ: תורידו את זה מסדר-היום, זה לא יהיה.
ראובן ריבלין: כשהיה משה בן 70, יהושע היה בן 20.
ראובן ריבלין: לא ההיפך, אדוני.
יעקב כץ: כוחך לא תש.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, תאמין לי שראש הממשלה עומד על האינטרסים של ישראל בצורה דרמטית מאוד.
יעקב כץ: חבר הכנסת אקוניס, אני מת עליך, אוהב אותך, אתה מתוק, אתה נאמן, אתה לויאלי, ואמרתי לך, יש בך תכונות טובות, אבל בדרך הזאת לא בונים מדינה.
אופיר אקוניס: אני יודע על מה מדובר.
ראובן ריבלין: אני מתנצל שאני עוזב.
יעקב כץ: כבוד היושב-ראש, אולי להזמין אותו עם כמה חברי כנסת אליו למשרד ולשאול את ראש הממשלה: מה עשית?
יעקב כץ: המלה שלך.
יעקב כץ: הרגשה של ביזיון.
ראובן ריבלין: אני מציע והצעתי ליושב-ראש הוועדה ולמנהלת הוועדה הנמרצת להזמין את ראש הממשלה לישיבה הבאה בהקדם האפשרי.
גרשון מסיקה: לא רק זה, בשבוע האחרון התבשרנו שהוסיפו תעודות VIP לסוחרים הפלסטינים שהם המנוע מאחורי החרם הזה.
גרשון מסיקה: הוסיפו להם תעודות VIP, כדי שעוד יותר יעצימו את החרם.
גרשון מסיקה: אני מציע, כבוד היושב-ראש, כיוון שהיום אין אווירה מתאימה מבחינת המציאות בארץ, לדחות בעוד מספר ימים, ואז לנסות להגיע לתוצאות מעשיות.
אופיר אקוניס: דוד אלחייני, בבקשה, ואחר-כך מאיר בראל.
דוד אלחייני: אדוני היושב-ראש, מי שלא יודע, החרם הזה כבר התחיל לפני שנתיים.
דוד אלחייני: תוצרת חקלאית של בקעת הירדן מוחרמת בכל אירופה.
דוד אלחייני: אני כחקלאי בעברי, לפני כשנה וחצי לא הורשיתי לשלוח תוצרת לאנגליה.
דוד אלחייני: הם מתעקשים שהתוצרת שלנו תסומן כ-West Bank, השוויצרים היום לא רוצים לקבל תוצרת מבקעת הירדן.
דוד אלחייני: האיטלקים הצטרפו אליהם.
דוד אלחייני: מדברת פה נציגה ממשרד החוץ, לא שמעתי ממנה הנחיה למה שנעשה בגורמי חוץ.
דוד אלחייני: יש ירידה של 30% באספקת התוצרת מבקעת הירדן לאירופה כתוצאה מהחרם הכלכלי שהם עושים שם.
דוד אלחייני: היום בבקעת הירדן 5,000 פלסטינים עובדים כל יום, 3,800 עם היתרים והיתר בלי היתרים.
דוד אלחייני: יש 16,000 דונם תמרים, הפלסטינים קונים כ-4,000 טון תמרים מדי שנה מחקלאי בקעת הירדן.
דוד אלחייני: אני לא בא לכאן לבכות.
דוד אלחייני: אנחנו פה באווירה כאילו אנחנו מתחננים בפניהם: תקנו.
דוד אלחייני: אל תקנו, לא צריך אתכם, נמצא שווקים אחרים.
דוד אלחייני: אתם לא רוצים להעסיק את הפלסטינים, אתם לא רוצים שהפלסטינים יבואו לפה לעבודה, שלא יבואו, אבל שהמדינה תיתן פתרון.
דוד אלחייני: אני מקווה מאוד, אדוני היושב-ראש, שהממשלה תשתף פעולה, שאם ב-1 בינואר 2011 תינתן הוראה לעובדים הפלסטינים לא לבוא למקומות העבודה, באה ממשלת ישראל עם תוכנית מוכנה מראש, מביאה לפה ישראלים, עובדים זרים.
דוד אלחייני: אני לא יודע, שהמדינה תיתן את הפתרון.
דוד אלחייני: אנחנו צריכים לספק להם את הנתונים איזה כוח-אדם דרוש לנו.
יעקב כץ: גם על זה צריך לחשוב, זה מה שאני אומר ליושב-ראש הוועדה.
אופיר אקוניס: הבנתי עכשיו, להיערך.
דוד אלחייני: אנחנו יוצאים מנקודת חוזק.
דוד אלחייני: התוצרת החקלאית של בקעת הירדן היא תוצרת איכותית ומבוקשת בעולם.
דוד אלחייני: אם רשת מסוימת בשוויץ לא קונה, רשת אחרת תקנה.
דוד אלחייני: ואני מציע גם בארץ, אנחנו צריכים לשתף פעולה עם אותן חברות – ואני מתייחס רק לחקלאות, ויסלח לי גרשון מסיקה שאני לא מתייחס לאזור התעשייה ברקן – אני מדבר על התשומות החקלאיות.
דוד אלחייני: אם חברה מסוימת מספקת תשומות חקלאיות גם לפלסטינים, נבוא אליהם בבקשה: אדוני, תשתף אתנו פעולה, אל תמכור להם שתילים.
דוד אלחייני: אם זה מה שהם רוצים לעשות לנו, בוא תשתף אתנו פעולה.
דוד אלחייני: ודברים כאלה אנחנו יוצרים ובונים היום בבקעת הירדן.
דוד אלחייני: צריך להפסיק עם המושג הזה חרם.
דוד אלחייני: אני לא רוצה לקרוא לזה חרם, לא רוצה להתחנן בפניהם שיקנו.
דוד אלחייני: עם ישראל לא יכול לקנות?
דוד אלחייני: יכול לקנות, שיקנה.
דוד אלחייני: לא רוצה שום תלות בהם.
דוד אלחייני: אני רק רוצה שהממשלה תעשה את הדברים, שתאפשר לנו להמשיך ולהתקיים.
דוד אלחייני: שוב פעם, אנחנו משלמים את המחיר – משלמים את המחיר של ההקפאה, ומשלמים עכשיו את המחיר של המדיניות.
דוד אלחייני: צריכה להיות פעולה משולבת, גם בחקיקה וגם בעשייה.
דוד אלחייני: תודה.
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים עד 14:00 לסיים את הישיבה.
אופיר אקוניס: מאיר בראל ורון נחמן אחריו.
מאיר בר-אל: אנחנו, כהתאחדות התעשיינים, חשים בשטח.
מאיר בר-אל: דבר אחד, החרם מחמיר, כלומר, האפקטיביות.
מאיר בר-אל: הם למדו, יש להם ניסיון והם יודעים יותר טוב להכפיל את הסחורה, לאיים על הסוחרים שלהם.
מאיר בר-אל: במקביל, המצב יוצר עידוד רב לתעשייה המקומית שם להתחרות בתעשייה הישראלית.
מאיר בר-אל: כלומר, לא רק שאנחנו נפגעים מכך שאנחנו מאבדים שם את השווקים, המחירים שם עולים.
מאיר בר-אל: זה פוגע קשה מאוד באוכלוסייה המקומית, אבל להם לא אכפת.
מאיר בר-אל: התעשיינים המקומיים נהנים ממעטפת מחירים יותר גבוהה, ומציפים את השוק הישראלי במוצרים זולים יותר, וכך אנחנו מוכים פעמיים.
מאיר בר-אל: חלק מהתעשיינים נמצאים במצב שחלק גדול מהתפוקה שלהם משותק, והרבה זמן הם לא יחזיקו.
מאיר בר-אל: אם לא יהיה פתרון, תרגישו נטישה של תעשיינים מהאזורים האלה.
מאיר בר-אל: ההיבט השני, ואני אומר בחשש גדול מאוד, התחילו סימנים שיש חרם גם באוכלוסייה הערבית הישראלית.
2482: מה זה "התחילו סימנים"?
2482: קראו להחרים.
מאיר בר-אל: אני מדבר מהשטח, אני לא מסתכל על הקריאות.
מאיר בר-אל: התחילו סימנים של חרם של האוכלוסייה הישראלית הערבית.
יהודה כהן: גם היהודית השמאלנית.
מאיר בר-אל: הדבר השלישי שאני רוצה להעלות, שלא נגיד שלא אמרנו.
מאיר בר-אל: באוויר יש חרם של עובדים פלסטינים, לא רק לאזורי יהודה ושומרון, אלא לכל המשק.
מאיר בר-אל: מדובר בכ-50,000 עובדים שעובדים במשק הישראלי במעטפת- - -
דוד אלחייני: 25,000.
יעקב כץ: יש ידועים ויש שאינם ידועים.
מאיר בר-אל: אמרתי בכוונה "במעטפת".
מאיר בר-אל: יש 25,000 באיו"ש, ויש עוד 25,000 במדינת ישראל, 50,000 עובדים.
מאיר בר-אל: ייאסר עליהם לבוא לישראל, ויש אפשרות להיערך בזמן.
מאיר בר-אל: דיברנו עם משרדי הממשלה, עם השרים, עם ראש הממשלה, ופה אני קורא להיערכות למצב שאנחנו צופים שעלול ליפול עלינו.
אופיר אקוניס: רון נחמן ראש עיריית אריאל, בבקשה.
2482: אנחנו במצב מלחמה.
2482: כל הדיבורים וכל השיחות האלה זה נורא נחמד.
2482: ישראל במלחמה, מלחמה מסוג אחר לגמרי.
2482: רק בשבוע שעבר היה תרגיל של מתקפה של טילים על ישראל, ועכשיו הם עובדים בחזית אחרת.
2482: קודם כול, מגיע לצה"ל על הביצוע של מה שהוא עשה היום יישר כוח, ומהכנסת הזאת צריך לצאת קול קורא שמחזק את צה"ל, את אלה שקיבלו את ההחלטה לתקוף את האוניות האלה, הפרובוקטיביות, והקול הברור והצלול צריך להחליף את האפלוגוטיקה, זה מה שאני אומר קודם כול לחברי הכנסת ולחברי הממשלה.
אופיר אקוניס: אמרתי את זה ב-08:00 בבוקר.
2482: זה חייב להיות.
2482: הדבר השני, אנחנו במצב מלחמה.
2482: יש פה חרם, וכל החרם התחיל מהבית.
2482: אי-אפשר לטייח את הדברים.
2482: גוש שלום, הקרן החדשה לישראל, שתומכת בכל הארגונים האלה - כל אותם הארגונים שאתה רואה, והשמות מפורטים בתקשורת.
2482: עצמנו את העיניים, אמרנו: הם קטנים, שום דבר.
2482: קח את אורי אבנרי.
2482: כמה שנים הוא עשה את הדברים האלה?
2482: הנה, עכשיו אחרים עושים לו את העבודה.
2482: יש מצב של מלחמה על האקדמיה, יש מצב של מלחמה על התעשייה, יש מצב של מלחמה על הכלכלה הישראלית, ואנחנו מקבלים סטירות ואומרים שיורד גשם.
2482: אדוני היושב-ראש, התמונה שאנחנו מקבלים היום בעולם היא, שמדינת ישראל הפכה להיות מדינת סמרטוט, שאפשר לטאטא בה את הרצפה.
2482: היום צה"ל עשה משהו סוף-סוף, אותו דבר צריך להיות בתחום הכלכלי.
2482: דיברתי עם שרגא ברוש, דיברתי עם איתן דנגוט, מתאם פעולות הממשלה בשטחים, דיברתי עם שר התעשייה – דיברתי עם כל האנשים האלה.
2482: לא סתם שאלתי איפה שר הביטחון ושר התעשייה.
2482: שר התעשייה מופקד על הדברים האלה, שר הביטחון מופקד, בכפוף לדין הבין-לאומי, משרד המשפטים – כולם צריכים להיות חלק.
2482: אני חושב שחייבת לקום ועדת שרים, ועדה תחת הקבינט הביטחוני, או הכלכלי, אני לא יודע איך.
2482: ועדה קטנה שתביא תוכנית אופרטיבית, לא שנציגת משרד החוץ תיתן דברים לוועדה המכובדת כאן בכנסת.
2482: הם צריכים לבוא עם תוכנית.
2482: הוועדה הזאת, או הכנסת, ואני לא יודע מי עוד יכול לעשות את זה, צריכים להורות שהממשלה תכין תוכנית.
2482: יש האפשרויות לעשות, וצריך לעשות במיידי, כי יש פה שני ממדי זמן: יש הממד המיידי שדיבר עליו נציג התאחדות התעשיינים.
2482: הנציג אמר: יש מפעילים על סף קריסה, יש מפעלים שיקרסו בעוד שנה.
2482: החרם פלוס ההקפאה של הממשלה הזאת זה הרכב שמחסל את הכול.
2482: לא רק החרם, גם ההקפאה פוגעת בכולם.
2482: מסיקה דיבר על האזור שלו, ויושב-ראש הכנסת ביקר אצלו.
2482: אצלי אתה ביקרת וראית מה המשמעות של 27 מפעלים של אריזות.
אופיר אקוניס: אצל כולם ביקרתי.
2482: העובדה שסלם פיאד עומד בסלפית, 500 מטר מאתנו, ושורף את כל הסחורות, העובדה שאף אחד מטעם הממשלה לא אמר נגד זה כלום, זה עידוד לטרור.
2482: אותו דבר האיומים שהם מאיימים.
2482: הם מחרימים את הסחורות שיוצאות מאזור התעשייה.
2482: הנזק שמצטבר פה הוא מה המסר שאנחנו מעבירים לתעשיינים – האם תבואו להשקיע באזורים שמעבר לקו הירוק או לא.
2482: ואני פונה אליך גם כיושב-ראש ועדת הכלכלה, אם מישהו רוצה לשנות את חוק עידוד השקעות הון בתעשייה, אני מבקש שהדבר הזה יירשם, שחס וחלילה לא יקרו דברים במסגרת מה שצריך לעשות לעידוד התעשייה.
2482: מפאת קוצר הזמן אני לא נצמד לכל מה שהכנתי, וזה חבל.
אופיר אקוניס: אני מתנצל מראש בפני מר בירנבאום ומר שטרן, כי אנחנו חייבים לסיים עכשיו, ויורדים מהשידור בכל מקרה, ואתם תהיו ראשוני הדוברים בישיבה הבאה.
אברהם בירנבאום: אתה עושה את זה לא רק למען השידור ולא רק למען העניין.
אופיר אקוניס: אתה תהיה ראשון הדוברים, אם תרצה, בפעם הבאה.
אברהם בירנבאום: בפעם הבאה אתה תהיה- - -
אופיר אקוניס: תרצה – תבוא, לא תרצה – אל תבוא.
אופיר אקוניס: אתה לא חייב לבוא, אתה יכול לבוא.
אופיר אקוניס: כפי שכבר אמרנו, אני מבקש ממך, הגברת רביע, עד סוף השבוע להביא את הדוח המשפטי שלכם, את ההתייחסות שלכם לעניין של הפרת הסכמים מול הרשות הפלסטינית.
אופיר אקוניס: זה דבר ראשון.