GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיא פלדמן: החל מחודש ינואר שנה הבאה, הבחינה תהיה הרבה יותר מעמיקה.
גיא פלדמן: בדקנו איזה נושאים צריך.
אופיר אקוניס: היה פה דיון על רישיון למורי דרך.
אופיר אקוניס: התלוננו על הקושי בהשגת רישיון.
אופיר אקוניס: בוודאי שצריך להיות מקצועי.
צפריר וורטפלד: לא הבחינה היא הבעיה אלא אין לו שום ידע בפרקטיקה.
אתי מויאל: מונח כבר על שולחנה של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שרית דנה, אחרי 20 ישיבות שישבנו.
צפריר וורטפלד: אני מדבר על התמחות, על סטאג'.
אתי מויאל: משרד המשפטים מתנגד לסטאג'.
נחמן שכטר: חוק חופש האיסור לא מקנה לנו כמו חוק לשכת עורכי הדין.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית של הוועדה.
אתי בנדלר: אין לי מה להוסיף.
אתי בנדלר: יש עוד דברים שרצית להגיד ברמה של הצגת החוק?
הילה דוידוביץ: לא, אפשר להתחיל.
אופיר אקוניס: אגב, זה מחויב המציאות שזה יהיה כל-כך ארוך?
הילה דוידוביץ: שמענו כבר כמה פעמים את הטענות שזה ארוך מידי וחלק טענו שזה מסורבל.
הילה דוידוביץ: אנחנו חושבים שאם כבר מסדירים את הנושא, צריך להסדיר אותו בצורה מקיפה, שמתייחסת לכל ההיבטים.
הילה דוידוביץ: אנחנו לקחנו חלק גדול מההוראות, כמעט לא המצאנו שום דבר חדש, או מדין המסגרת מהתזכיר שאמרתי שהופץ.
הילה דוידוביץ: חלק ניכר מהצעת החוק הזאת לקוח משם וגם מהדין המשמעתי שקיים היום.
הילה דוידוביץ: למשל, אצל שמאים יש הרבה הוראות דומות.
הילה דוידוביץ: אנחנו חושבים שאם כבר מסדירים, צריך להסדיר את זה כמו שצריך בצורה מקיפה.
אתי בנדלר: באופן שיהווה דגם לחוקים אחרים ואחר-כך יסתמכו על זה ויעתיקו את זה.
הילה דוידוביץ: אולי יהיה דין מסגרת ולא יצטרכו חוקים אחרים.
הילה דוידוביץ: אנחנו מתייחסים פה גם לזכויות של הנקבל וגם לזכויות של המתלונן.
הילה דוידוביץ: אנחנו חושבים שזה ההיקף המתאים.
הילה דוידוביץ: "הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון מס' 7) (דין משמעתי ותיקונים שונים), התש"ע-2010.
הילה דוידוביץ: תיקון סעיף 4 בחוק המתווכים במקרקעין, התשנ"ו-1996 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 4, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: (ג) לא יתמנה לחבר הוועדה המייעצת מי שהורשע בעבירה פלילית או בעבירה משמעתית שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי להיות חבר ועדה או מי שבית המשפט קבע לגביו שעבר עבירה כאמור.
הילה דוידוביץ: (ד) השר ימנה את יושב ראש הוועדה המייעצת מבין חברי הוועדה.
הילה דוידוביץ: (ה) תקופת הכהונה של חבר הוועדה המייעצת היא שלוש שנים מיום מינויו ורשאי השר למנותו לתקופת כהונה אחת נוספת וכן לשוב ולמנותו לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות.
הילה דוידוביץ: (ו) חבר הוועדה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: התפטר במסירת כתב התפטרות לשר; הורשע בעבירה פלילית או בעבירה משמעותית שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי להיות חבר ועדה או שבית המשפט קבע לגביו שעבר עבירה כאמור.
הילה דוידוביץ: השר רשאי, בהודעה בכתב, להעביר חבר ועדה מכהונתו באחת מאלה: נבצר מחבר הוועדה המייעצת דרך קבע למלא את תפקידו.
הילה דוידוביץ: הוא נעדר, בלא סיבה סבירה, משלוש ישיבות רצופות של הוועדה או מיותר משליש מהישיבות שקיימה הוועדה בשנה אחת ולא פחות משלוש ישיבות; נתקיימו בו נסיבות הפוסלות אדם, לפי דין, מלכהן כחבר הוועדה.
הילה דוידוביץ: התפטר חבר הוועדה מתפקידו או שחדל מסיבה אחרת להיות חבר הוועדה לפני תום תקופת כהונתו, ימנה השר חבר אחר במקומו בהתאם להוראות סעיף זה".
אתי בנדלר: תגידי מה תפקידה של הוועדה המייעצת.
הילה דוידוביץ: הוועדה קמה מכוח סעיף 4 לחוק.
הילה דוידוביץ: לפי לשון החוק העיקרי, הוועדה מייעצת לרשם בכל הנוגע לתוכן הבחינה לקראת קבלת רישיון ובכל עניין אחר שהרשם ימצא לנכון להתייעץ עימה.
הילה דוידוביץ: בפועל, לפי מה שאני יודעת, הוועדה נפגשת פעם בחודש לפחות.
הילה דוידוביץ: הם מייעצים לרשמת, הם מייעצים לה לגבי שלילת רישיון.
הילה דוידוביץ: לפעמים יש תלונות מסוימות שהיא רוצה להעלות בפניהם.
לאה ורון: גם לתוכן הבחינה הוועדה אמורה - - -
אתי בנדלר: זה התפקיד העיקרי.
לאה ורון: אנחנו שומעים שיש תלונות על תוכן הבחינה.
גיא פלדמן: אנחנו מאשרים את הבחינות, קובעים עררים.
גיא פלדמן: יש בקשות לבחינות בעל-פה של אנשים דיסלקטים.
גיא פלדמן: יש עכשיו שני מתווכים עיוורים שרוצים לעשות בחינה, עולים חדשים שלא דוברים את השפה.
גיא פלדמן: ישנו גם כל הנושא של שינוי החקיקה.
שמואל גרוסמן: בסעיף הראשון "שלא ימונה אדם שהורשע בעבירה משמעתית שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה לא ראוי להיות חבר הוועדה".
שמואל גרוסמן: בסמכות מי להחליט?
שמואל גרוסמן: זה בסמכות השר?
שמואל גרוסמן: מי קובע אם אדם עבר עבירה משמעתית שמפאת חומרתה, מהותה ונסיבותיה הוא לא ראוי.
שמואל גרוסמן: זאת סמכות השר?
הילה דוידוביץ: השר שממנה את הוועדה הוא בוחן.
הילה דוידוביץ: הנוסח "עבירה שמפאת חומרתה, מהותה ונסיבותיה", אפשר לראות שזה יחזור לאורך החוק, זה שיקול של השר שממנה את הוועדה.
הילה דוידוביץ: זה נוסח שמקובל היום בחקיקה הפלילית.
הילה דוידוביץ: זה מחליף את הקלון שהיה מקובל בעבר, גם בחוק המתווכים, גם בחקיקה.
הילה דוידוביץ: זה נוסח מחודש שלדעת אנשי הפלילים אצלנו במשרד, זה הנוסח המודרני בחקיקה החדשה.
שמואל גרוסמן: חברי הוועדה שומעים היום עררים?
אתי מויאל: הם מקבלים עררים.
שמואל גרוסמן: אם אתם שומעים או מקבלים עררים, אני לא בטוח שזה עולה בקנה אחד עם הסמכות שנתונה לכם היום בחוק.
שמואל גרוסמן: הסמכות שנתונה לכם היום בחוק זה לייעץ לרשם ותו לא.
שמואל גרוסמן: אם אתם עושים דברים נוספים, אולי אתם פועלים מעבר לסמכותכם.
שמואל גרוסמן: אולי צריך לחשוב על תיקון.
שמואל גרוסמן: אני בעד הרחבת סמכויות הוועדה.
אתי בנדלר: סמכויות הוועדה מורחבות בהתאם להצעת החוק.
אתי בנדלר: ראה, למשל, בעמוד 132 סעיף 5(ב)(1) המוצע בפסקה 3.
אתי בנדלר: למשל, לא לתת רישיון בנסיבות מסוימות.
אתי בנדלר: לכן יש חשיבות רבה מאוד - - -
שמואל גרוסמן: כבר היום הם שומעים עררים וזה - - -
גיא פרידמן: עררים על בחינות.
שמואל גרוסמן: אבל אין לכם סמכות.
נחמן שכטר: הנושא עלה בתחילת שנות האלפיים.
נחמן שכטר: היתה חוות של המשנה ליועץ המשפטי, טנה שפניץ, אז היא אמרה שניתן כוועדה מייעצת לשבת בנושא הערעורים על הבחירות.
נחמן שכטר: ישבנו אז וקיבלנו גושפנקה רשמית לבצע את זה.
הילה דוידוביץ: "הוספת סעיף 4א.
הילה דוידוביץ: אחרי סעיף 4 לחוק העיקרי יבוא 4א.
הילה דוידוביץ: (א) לא יתמנה לחבר הוועדה המייעצת מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן, תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה לבין עניין אחר או תפקיד אחר שלו.
הילה דוידוביץ: (ב) התברר לחבר הוועדה המייעצת כי נושא הנדון בישיבה של הוועדה או שהוא נדרש לטפל בו במסגרת תפקידו כחבר ועדה, עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של חשש לניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה המייעצת לבין עניין אחר או תפקיד אחר שלו, יודיע על-כך בכתב ליושב ראש הוועדה: לא התאפשר לחבר הוועדה המייעצת להודיע ליושב ראש הוועדה בכתב כאמור, יודיע לו בעל-פה ובלבד שישלח ליושב ראש הוועדה הודעה בכתב כאמור מייד לאחר שהתאפשר הדבר.
הילה דוידוביץ: (ג) חבר הוועדה המייעצת יימנע מהשתתפות בדיון שמקיימת הוועדה ומהצבעה באותו נושא כאמור בסעיף קטן (ב) ולא יטפל במסגרת מילוי תפקידו בוועדה בנושא כאמור.
הילה דוידוביץ: (ד) בסעיף זה – "עניין אחר" – לרבות עניין של קרובו או של גוף שהוא או קרוב שלו הם בעלי שליטה בו; "קרוב" – בן זוג, הורה, הורה הורה, צאצא, אח או אחות, צאצא של בן זוג, ובני זוגם של כל אחד מאלה או אדם אחר הסמוך על שולחנו של חבר הוועדה המייעצת, וכן שותף, מעביד או עובד של חבר כאמור; "בעל שליטה" – אחד מאלה: מנהל או עובד אחראי בגוף, וכל מי שיש לו חלק העולה על 5% בהון או בזכות לקבל רווחים של אותו גוף".
שמואל גרוסמן: אני חושב שההגדרה של ניגוד עניינים היא הכי רחבה שיכולה להיות.
שמואל גרוסמן: אני קצת חושש מהרוחב של ההגדרה.
שמואל גרוסמן: אני חבר בוועדה המייעצת ואני מתווך בתל-אביב.
שמואל גרוסמן: מגישים אלי עכשיו בקשה לאשר עוד 5 מתווכים נוספים בתל-אביב.
שמואל גרוסמן: האינטרס הברור שלי כמתווך בתל-אביב שלא יהיו מתווכים נוספים כי יש מספיק מתווכים בתל-אביב.
שמואל גרוסמן: האם אני בניגוד עניינים?
שמואל גרוסמן: כל אחד כזה שנוסף הוא מישהו שמתחרה בי.
שמואל גרוסמן: אני חושב שההגדרה הזאת, בעיקר כשרואים את בעל השליטה, קרוב, 5%, אלה דברים רחבים בצורה בלתי רגילה.
אתי בנדלר: אני לא מבינה איך הדוגמה שאתה נותן מתיישבת עם האמור כאן.
אתי בנדלר: אתה לא מאשר באופן אישי רישיון.
אתי בנדלר: גם אם היית מייעץ לא היית יכול לייעץ לתת או לא לתת רישיון לקרובך.
שמואל גרוסמן: נניח שאני מתווך באזור מסוים.
שמואל גרוסמן: מישהו מאותו אזור מבקש לקבל רישיון באותה אזור.
שמואל גרוסמן: לכאורה, אני בניגוד עניינים.
שמואל גרוסמן: לכאורה, אני לא רוצה שיהיו עוד מתווכים.
אתי מויאל: זה לא שייך לוועדה המייעצת.
נחמן שכטר: אני חושב ששמואל נוגע בנושא שעלה בזמנו.
נחמן שכטר: אני יושב במשרד באילת ולידי יש ערעור על בחינה.
נחמן שכטר: אני יושב באותה ועדת ערעור על הבחינה.
נחמן שכטר: האם זה ניגוד עניינים?
נחמן שכטר: הבחור רוצה לפתוח משרד באילת ואני מת שהוא לא יפתח.
אתי מויאל: אתה לא מאשר רישיון.
אתי מויאל: הוועדה המייעצת לא מאשרת רישיון.
נחמן שכטר: אמרתי משהו אחר.
נחמן שכטר: אני בערעור של הבחינה ולא ברישיון.
נחמן שכטר: האיש נכשל בבחינה והגיש ערעור.
נחמן שכטר: האם אני, כחבר ועדה מייעצת, יכול לשבת בערעור בגלל שהוא תושב אילת?
אתי מויאל: אתה יכול לשבת אבל - - -
נחמן שכטר: איזה ניגוד עניינים יש לי?
הילה דוידוביץ: אנחנו לא נצא מזה.
נחמן שכטר: אני יודע למה היתה הכוונה.
אתי מויאל: היה לי מקרה כזה של חבר ועדה שישב והיה מישהו מהמשרד שלו והוא פשוט לא השתתף.
נחמן שכטר: אתי, לא הבנת אותי.
נחמן שכטר: צפריר הלך לבחינה.
נחמן שכטר: יש לו משרד לידי והוא עוד לא עבר את הרישיון.
נחמן שכטר: הוא נכשל בבחינה, הגיש ערעור ואני יושב המייעצת וצריך לשבת על הערעור שלו.
נחמן שכטר: אני מחליט להערים את כל הקשיים כדי שהוא לא יקבל.
נחמן שכטר: זה ניגוד עניינים או לא?
שמואל גרוסמן: השאלה, האם לא צריך להגדיר בצורה יותר ברורה?
נחמן שכטר: עברנו את זה כמה פעמים.
שמואל גרוסמן: השאלה, האם אי-אפשר להגדיר בצורה יותר ברורה מה זה ניגוד עניינים של חבר ועדה מייעצת.
שמואל גרוסמן: זאת הגדרה שאין לה סוף.
שגיא אגמון: אני נציג הצרכנים בוועדה המייעצת.
שגיא אגמון: יש שיקול דעת והיגיון.
שגיא אגמון: אי-אפשר לעטוף בחוק כל אפשרות וכל ניגוד עניינים אפשרי.
שגיא אגמון: לא כל דבר החוק יכול להקיף.
שגיא אגמון: יש שיקול דעת לוועדה ויש דינאמיקה - - -
לאה ורון: מה גם שהוא לא יושב לבד בוועדה.
הילה דוידוביץ: נכון.
הילה דוידוביץ: זה נוסח מקובל.
הילה דוידוביץ: שוב, לא המצאנו שום דבר.
הילה דוידוביץ: זה נוסח שמקובל בחקיקות דומות, שמדברות על ניגוד עניינים.
הילה דוידוביץ: חבר הוועדה לא מאשר לבד, הוא יושב עם עוד חברים.
הילה דוידוביץ: בסופו של דבר ההחלטה היא של הרשמת וזה רק גוף מייעץ.
הילה דוידוביץ: "תיקון סעיף 5 בסעיף 5 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), במקום פסקאות (4) ו-(5) יבוא: (4) הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה אין הוא ראוי לשמש מתווך במקרקעין; (5) אם הוא נידון לעונש מאסר בפועל, הוא סיים לשאת את עונשו שישה חודשים לפחות לפני הגשת הבקשה לרישיון;"
נחמן שכטר: למה קיצצתם את זה?
הילה דוידוביץ: תכף אני אתייחס.
הילה דוידוביץ: אני אסיים להקריא את הסעיף ואז אני אתייחס.
הילה דוידוביץ: "(5א) אם בוטל רישיונו לפי סעיף 41כ(5) – חלפו שבע שנים מיום הביטול".
הילה דוידוביץ: פה קיצרנו את התקופה כי אותו סעיף מתייחס לעבירות שהן קלות יותר שאין להן קשר ישיר לתפקיד התיווך עצמו.
הילה דוידוביץ: לא כל אדם שנדון למאסר בפועל צריך לשלול ממנו את האפשרות לעסוק במקצוע.
הילה דוידוביץ: אנחנו חושבים שזה האיזון המתאים.
הילה דוידוביץ: לא מדובר כאן על הרשעה בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, קשורה לתיווך ותשליך על התיווך, שזה סעיף 4, אלא על עבירות קלות יותר.
הילה דוידוביץ: אנחנו לא חושבים שיש סיבה למנוע מאותו אדם לחזור למוטב ולאפשר לו להיות מתווך במקרקעין.
אתי בנדלר: אני מצטרפת לחלוטין לעמדת משרד המשפטים בעניין הזה.
אתי בנדלר: אם אדם הורשע, לצורך העניין, בגרימת מוות ברשלנות, ונדון ל-6 חודשי מאסר שהומרו ב-6 חודשי שירות, אין שום סיבה לשלול את האפשרות שלו להתפרנס.
שמואל גרוסמן: אני רואה בעיה דווקא בחלק הראשון.
שמואל גרוסמן: אני מסכים לגבי החלק הזה.
שמואל גרוסמן: שאלתי קודם לגבי מינוי חבר ועדה מייעצת, מי מוסמך, והתשובה שקיבלתי שמי שמחליט - - -
הילה דוידוביץ: זה שר המשפטים שממנה את הוועדה המייעצת.
שמואל גרוסמן: כאן מי שמוסמך להחליט זה כבר לא השר.
שמואל גרוסמן: כאן מי שמוסמך להחליט זאת הרשמת.
שמואל גרוסמן: אני רואה כאן בעיה.
שמואל גרוסמן: אולי אפשר לפתור אותה בדרך של קביעת קריטריונים מאוד ברורים.
שמואל גרוסמן: בעצם היום, אם מתווך מגיש בקשה לרישיון, נתונה פה סמכות לרשמת להחליט – אני לא יודע על-סמך מה ועל-פי איזה קריטריונים – האם הוא הורשע בעבירה ומהן אותן העבירות שאם הוא הורשע בהן, אז מהותן חומרתן ונסיבותיהן
שמואל גרוסמן: מחייבת לקבוע שהוא לא ראוי לשמש.
שמואל גרוסמן: אני לא חושב שזאת סמכות של רשמת המקרקעין, עם כל הכבוד.
אתי בנדלר: אז של מי?
שמואל גרוסמן: אחת משתיים.
שמואל גרוסמן: או למצוא דרך לקבוע ולהגדיר אלו עבירות בחוק העונשין תהיינה עבירות שמהותן, חומרתן ונסיבותיהן לא מאפשרות קבלת רישיון, או, לקבוע איזה קריטריונים ברורים אחרים.
שמואל גרוסמן: אני חושב שזה לא תקין, עם כל הכבוד לרשמת, לתת לה שיקול דעת רחב, בלתי מוגדר ובלתי ברור, לקבוע מהן עבירות שמהותן, חומרתן ונסיבותיהן מאפשרות או לא מאפשרות לשמש מתווך במקרקעין.
שמואל גרוסמן: לגבי השר, אפשר לקבל את זה, אבל כאן מדובר על אלפי רישיונות של אנשים, שחלקם הורשעו בעבירות.
שמואל גרוסמן: נראה לכם הגיוני שלרשמת יהיה שיקול דעת להחליט אלו עבירות מונעות קבלת רישיון?
שמואל גרוסמן: נראה לי שהנושא הזה די פרוץ.
אתי מויאל: אני חייבת להגיד שהכול בהתייעצות עם הרפרנטית ממחלקת ייעוץ וחקיקה.
שמואל גרוסמן: זה לא רשום.
שמואל גרוסמן: צריך להסדיר את הנושא.
אתי בנדלר: אני חייבת להיחלץ גם בנושא הזה לעזרתה של רשמת המתווכים.
אתי בנדלר: החקיקה שזורה בהוראות מהסוג הזה המעניקות למי שהוא בעל הסמכות ליתן רישיון, להביא בחשבון אם מבקש הרישיון הורשע בעבירה.
אתי בנדלר: בעבר היו נוקטים בלשון עבירה שיש עימה קלון.
אתי בנדלר: בשנים האחרונות המירו את הביטוי הזה בביטוי המוצע כאן, דהיינו עבירה, שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה אין הוא ראוי לשמש.
אתי בנדלר: ולפי העניין, במקרה הזה, מתווך במקרקעין.
אתי בנדלר: זאת אומרת, בעל הסמכות ליתן רישיון הוא זה שצריך להפעיל את שיקול הדעת.
אתי בנדלר: ככל בעל סמכות ובהתאם לעיקרון המשפט המנהלי, הוא צריך להפעיל את שיקול דעתו בסביבות, במדתיות וככל שאפשר, הוא צריך להתייעץ עם אנשי מקצוע.
אתי בנדלר: במקרה הזה, הוא נועצת באנשים מתוך משרד המשפטים.
אתי בנדלר: אבל, גם במשרד אחר, כשזה בעל סמכות ליתן רישיון, אז הוא נועץ באנשי המקצוע שבמשרדו.
אתי בנדלר: אנחנו לא מכניסים בכל מקום "לאחר שנועץ ביועץ המשפטי של המשרד".
שמואל גרוסמן: בשני סעיפים אחרי זה, כאשר הרשמת מונעת מתן רישיון משום שהיא מצאה על-פי הנסיבות הוא אינו מסוגל לשמש כמתווך מקרקעין, כתוב במפורש "לאחר שנתן למבקש הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו".
שמואל גרוסמן: אני מפנה אתכם לסעיף קטן 3.
אתי בנדלר: וגם לאחר שהוא נועץ בוועדה המייעצת.
שמואל גרוסמן: אני חושב שזה אלמנטארי לומר את זה כאן, לגבי אפשרות של שלילה עקב עבירה שמפאת מהותה חומרתה - - -
אתי בנדלר: זה לא שלילה, זה אי מתן - - -
שמואל גרוסמן: זה אותו הדבר.
אתי מויאל: סליחה, זה לא אותו דבר.
שמואל גרוסמן: בעיניי זה דומה.
אתי מויאל: "מי שחדלו להתקיים לגביו התנאים", זה בהתייעצות הוועדה.
שמואל גרוסמן: אם מישהו מגיש בקשה לרישיון ואמור לגביו שהוא עבר עבירה שמהותה, נסיבותיה וחומרתה, לא מאפשרים לו את תנאי הרישיון, חייבים להתייעץ עם הוועדה המייעצת.
שמואל גרוסמן: לעניות דעתי, גם לקבל חוות דעת של היועץ המשפטי, לפחות לגבי קריטריונים כלליים.
שמואל גרוסמן: בנוסף, הוא חייב לתת למבקש הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו.
שמואל גרוסמן: זה נאמר 3 סעיפים אחרי זה.
נחמן שכטר: איך נהוג אצל רשם הקבלנים?
הילה דוידוביץ: אפשר לבדוק את זה.
הילה דוידוביץ: אני מנסה תוך כדי לבדוק מה מקובל אצל השמאים.
הילה דוידוביץ: אפשר לבדוק את זה אבל אני יודע שזה מקובל שאותו גורם שמעניק רישיון זה גורם מנהלי.
הילה דוידוביץ: אפשר לערור על ההחלטות שלו, כפוף לעקרונות של המשפט המנהלי.
הילה דוידוביץ: זה מקובל, זאת סמכות של שיקול דעת.
אלעזר כהנא: בעניין זה, כמו שנאמר, הסעיף הזה הוא מאוד סטנדרטי.
אלעזר כהנא: אני יודע שהוא קיים אצל עשרות בעלי סמכות מנהלית, כמו שאמרה היועצת המשפטית.
אלעזר כהנא: אני רוצה להעיר הערה במישור העקרוני.
אלעזר כהנא: ממש בימים אלה סיימה את עבודתה ועדה שנקראת ועדת קנאי, על חוק המרשם הפלילי.
אלעזר כהנא: בסופו של דבר הסעיף הזה מפנה למרשם הפלילי, כי על-מנת שהרשמת תוכל לקבל החלטה היא אמורה לקבל מהמשטרה את המרשם הפלילי של אותו מבקש.
אלעזר כהנא: אותה ועדה קבעה הגדרות מי יוכל לקבל ואיך.
אלעזר כהנא: ההגדרות האלה ייכנסו לחקיקה והן ישפיעו על כל המערך הזה.
אלעזר כהנא: גם פה זה לא יהיה שונה מכל אותן עשרות הוראות שקיימות בחקיקה.
אלעזר כהנא: אין פה שום דבר מיוחד.
אתי בנדלר: אז אתם תציעו עוד תיקונים בחוק המרשם הפלילי?
אלעזר כהנא: התיקונים יהיו בחוק המרשם הפלילי והם ישפיעו על כל הצורה שבה המשטרה מעבירה רישומים פליליים, אבל הם גם נוגעים לסעיפים מהסוג הזה.
שמואל גרוסמן: אני הייתי מסתפק בזה, שכמו שנותנים למבקש הרישיון, כשהוא איננו מסוגל להשמיע את טענותיו, צריך גם כאן לתת לו להשמיע את טענותיו.
שמואל גרוסמן: מכך שלא נאמר שיש לו זכות, עלול להשתמע שמבקש רישיון שנדחה עקב כך שהוא עבר עבירה שלטענת הרשמת היא לא מאפשרת לה לתת לו רישיון, אין לו זכות להשמיע את טענותיו.
אופיר אקוניס: אני שואל את הייעוץ המשפטי של הכנסת, האם הנוסח הזה מקובל?
אתי בנדלר: אני מבקשת לא לאשר את פסקה 4 המוצעת ואני אבדוק אותה לקראת הישיבה הבאה.
אתי בנדלר: אני מניחה שאין הערות לפסקה 5.
אתי בנדלר: הילה קראה רק את פסקה 1, שבה מוצע במקום פסקאות 4 ו-5 ל-5א לחוק העיקרי, פסקאות 4 ו-5 חדשות.
אתי בנדלר: מתוך זה אני מציעה לאשר כרגע רק את פסקה 5 ו-5א.
לאה ורון: מה לגבי סעיף 3, לא הבנתי?
אתי בנדלר: בתוך סעיף 3 יש מספר פסקאות.
אתי בנדלר: עכשיו אנחנו בפסקה 1, שבתוכה מוצע לתקן את סעיף 5א לחוק העיקרי.
אתי בנדלר: מתוך זה יש 3 פסקאות חדשות מוצעות: 4, 5 ו-5א.
אתי בנדלר: אני מציעה שככל שאין הערות לאשר את שתי הפסקאות האלה ולהמשיך הלאה.
אתי בנדלר: פסקאות 2 ו-3 עוד לא נקראו בכלל.
אתי בנדלר: אז אדוני מאשר את פסקות 5 ו-5א.
הילה דוידוביץ: אני רוצה להגיד שבשמאי מקרקעין גם יש סמכות לוועדה המייעצת והנוסח דומה.
הילה דוידוביץ: צריך לבדוק את העניין של זכות השימוע.
שמואל גרוסמן: זכות השימוע היא חשובה.
גיא פלדמן: מבחינת הפרוצדורה של החוק, מי שעדיין לא קיבל רישיון, מקבל מכתב מנומק בכתב, שיש לו זכות ערעור.
גיא פלדמן: מי שנשלל הרישיון, הרשמת חייבת להתייעץ בוועדה המייעצת.
גיא פלדמן: חייבים לשמוע אותו ואז הוא מקבל החלטה מנומקת.
גיא פלדמן: השאלה, האם צריכים לתת לו זכות להשמיע לפני כן.
אתי בנדלר: אנחנו נבדוק את זה.
אתי מויאל: בבקשה לרישיון אין זכות ערעור.
אתי מויאל: זאת החלטה שאי-אפשר לתת כי הוא לא עמד בקריטריונים.
אתי מויאל: הוא הורשע בביצוע עבירה עם קלון או שהיה במאסר.
אתי מויאל: הערעור היחיד זה לבית המשפט ולא אלי.
אתי בנדלר: הנושא הזה ייבדק.
הילה דוידוביץ: אנחנו גם נבדוק את זה.
הילה דוידוביץ: בסעיף קטן (ב), במקום "(3), (4) או (5) יבוא "או (3)"; אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי רשם המתווכים, לאחר שנועץ בוועדה המייעצת ולאחר שנתן למבקש הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו בפניו, שלא לתת רישיון למבקש אם מצא על-פי עובדות אחרות שנודעו לו, שהמבקש אינו מסוגל או אינו ראוי לשמש מתווך במקרקעין".
הילה דוידוביץ: אגב, זה גם סעיף שקיים בשמאים והוא נועד לפתור סיטואציה.
הילה דוידוביץ: למשל, פנתה אלינו פעם הרשמת בנושא של מבקש רישיון שהיה חולה נפש.
אתי מויאל: מכיוון שהוא היה חולה נפש הוא לא יכול היה לעמוד לדין.
אתי מויאל: לכן לא יכולתי לשלול את הרישיון שלו.
אתי מויאל: לצערי, נתתי לו רישיון.
אתי בנדלר: אני רוצה להגיד לכם שהסעיף הזה אמנם קיים בחוק שמאי מקרקעין, אני לא יודעת אם יש את זה בחוקים נוספים, אבל הוא סעיף מרחיק לכת בעיניי.
אתי בנדלר: הוא סעיף מרחיק לכת מבחינת המהות שלו כי אנחנו לא יודעים על איזה נסיבות מדובר.
אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים מי זה מבקש "שאינו מסוגל או אינו ראוי לשמש מתווך במקרקעין".
אתי בנדלר: אם את מדברת, למשל, על אדם שהוא חולה נפש.
אתי בנדלר: את מדברת על אדם חולה נפש, שכביכול ביצע עבירה, אבל הוא לא הועמד לדין משום שנקבע שאינו כשר לעמוד לדין.
אתי בנדלר: אבל יש אולי חולה נפש אחר שאין את הנסיבות האלה.
אתי בנדלר: אדם חולה נפש, משולב בקהילה, חי על הכדורים, אבל הוא מסוגל לעבוד ואין שום סיבה לשלול את האפשרות שלו לעסוק במקצוע כלשהו.
אתי בנדלר: אני גם לא בטוחה שאלה פרטים שצריכים לחשוף בפני ועדה מייעצת.
הילה דוידוביץ: לא התכוונו שהרשמת תדרוש כל מיני מסמכים, אבל אם נודע לה – הסעיף הזה ממש נולד דרך הדוגמה של אתי.
הילה דוידוביץ: נודע לה ממסמכים רשמיים, זאת הכוונה.
הילה דוידוביץ: בוודאי לא לדרוש להציג מסמכים או ראיות כאלה ואחרות.
אתי בנדלר: אם כך, מה זה אינו ראוי?
הילה דוידוביץ: זה שיקול דעת.
אתי בנדלר: "אינו מסוגל" זה ניחא.
אתי בנדלר: יש כאן דבר שאפשר להפעיל לגביו מבחנים פחות או יותר אובייקטיבים.
אתי בנדלר: "אינו ראוי" זה דבר מאוד סובייקטיבי.
אתי בנדלר: אני סבורה שמי שיש לו צורה מסוימת הוא לא ראוי כי הוא יפחיד אנשים.
אתי בנדלר: על מה אנחנו מדברים?
שמואל גרוסמן: אני חושב שצריך להוריד את "אינו ראוי" ולהשאיר את "אינו מסוגל".
אתי בנדלר: אני מבקשת לשקול שוב את הסעיף הזה.
הילה דוידוביץ: בדקתי את זה.
הילה דוידוביץ: אין לי כרגע את כל החוקים של בעלי המקצוע האחרים חוץ מהשמאים, ששם יש נוסח מאוד דומה.
הילה דוידוביץ: פה, אגב, זה רק "לא ראוי".
הילה דוידוביץ: בזמנו בדקנו את זה וזה קיים כמעט בכל בעלי המקצוע.
נחמן שכטר: את מזכירה כל הזמן את השמאים.
נחמן שכטר: תנאי הסף להיות שמאי מקרקעין זה סיפור.
נחמן שכטר: שמאי יכול להיות בן 18?
נחמן שכטר: שמאים זאת לא דוגמה.
נחמן שכטר: שמאים זה 6 שנים.
הילה דוידוביץ: השמאים הם ועוד איך דוגמה.
אתי בנדלר: הם דוגמה מבחינת הסדרת מקצוע.
אתי בנדלר: לצורך עבירת משמעת אין הבדל.
אתי בנדלר: אצל השמאים כתוב "אינו ראוי"
שמואל גרוסמן: אז למה פה "אינו מסוגל"?
הילה דוידוביץ: בדקנו את זה ואני מוכנה לבדוק את זה שוב.
אתי בנדלר: אני מבקשת לעשות בדיקה פעם נוספת לגבי הפסקה הזאת.
אתי בנדלר: בכל מקרה, "איננו ראוי" נדמה לי שזה לשון שלא ראוי לנקוט בה בעניין הזה.
הילה דוידוביץ: אנחנו נבדוק את זה.
אתי בנדלר: אפשר להצביע על פסקה 2.
בני לובל: אני מלשכת המתווכים במקרקעין.
בני לובל: הרשמת הזכירה קודם דוגמה של שני עיוורים שביקשו לקבל רישיון ולהיבחן בעל-פה.
בני לובל: עם כל ה"פוליטיקלי קורקט", האם אין איזה מגבלות של מסוגלות?
בני לובל: מה ההיגיון?
בני לובל: נניח שהוא כבד ראייה.
בני לובל: האם זה לא מידע שהלקוח צריך לדעת?
בני לובל: שעומד מולו מתווך שיש לו מגבלה?
אתי בנדלר: הוא יראה את זה.
בני לובל: אולי מחלת הנפש היא כזאת שהיא רלוונטית?
בני לובל: היה לנו מקרה בוועדה עם אדם שהואשם בפדופיליה.
בני לובל: זה מידע שהוא רלוונטי.
אתי בנדלר: הורשע בפדופיליה, זה אינו קשור לסעיף הזה.
בני לובל: עד שהמידע הזה נודע לרשמת זה גם היה סיפור.
בני לובל: לדעתי צריך לבחון את העניין של "ראוי" ושל "מסוגלות".
בני לובל: את מאשרת היום כי את לא יכולה להגביל מישהו להיות מתווך, גם אם הוא עיוור, גם אם הוא על כסא הגלגלים.
בני לובל: בסופו של דבר, איפה הלקוח?
אתי בנדלר: זה ממש לא קשור.
אתי בנדלר: הדוגמאות שהם מביאים בכלל לא רלוונטיות.
אופיר אקוניס: אתם חושבים שאנחנו יכולים לאשר את 2 ואת 3 להשאיר?
אתי בנדלר: כמו, שאישרנו את הפסקה הקודמת.
לאה ורון: פסקה 2 מאושרת.
אופיר אקוניס: פסקה 2 מאושרת ותבדקו את פסקה 3, גם הילה וגם הגברת מויאל.
הילה דוידוביץ: "תיקון סעיף 10 בסעיף 10 לחוק העיקרי, בסופו יבוא: "בסעיף זה" – "עניין אישי" – לרבות עניין אישי של קרובו של המתווך או של גוף שהמתווך או קרובו מנהלים או עובדים אחראים בו או של גוף שיש לכל אחד מהם חלק העולה על 5% בהון או בזכות לרווחים שלו;".
הילה דוידוביץ: זה בעצם מוסיף לסעיף הקיים כיום בחוק שמדבר על עניין אישי, חסרה בו בעצם הגדרה מהו עניין אישי.
הילה דוידוביץ: מצאנו לנכון להגדיר.
הילה דוידוביץ: "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 4א(ד)".
שמואל גרוסמן: נושא העניין האישי עלה בזמנו כשהיו דיונים בחוק העיקרי.
שמואל גרוסמן: הנושא של עניין אישי הוא נושא לא פשוט.
שמואל גרוסמן: הדוגמה המובהקת: מתווך מציע לקונה לקנות דירה.
שמואל גרוסמן: ברור שיש לו עניין אישי כי הוא רוצה לקבל דמי תיווך לא רק מהקונה אלא גם מהמוכר.
שמואל גרוסמן: ברור שיש לו עניין אישי.
שמואל גרוסמן: לכל מתווך יש עניין אישי שהעסקה תתבצע.
הילה דוידוביץ: זאת לא הכוונה.
שמואל גרוסמן: אני לא יודע מה הכוונה, אני רואה מה כתוב.
שמואל גרוסמן: אני חושב שצריך להיזהר.
שמואל גרוסמן: בסך-הכול, בלי להעליב אף אחד, מדובר במתווך.
שמואל גרוסמן: מי שמחליט על העסקה זה הלקוח.
שמואל גרוסמן: הלקוחות לא לגמרי מטומטמים.
שמואל גרוסמן: המתווך מציג לו נכס, הוא בודק אותו ובוחן אותו ולמתווך אין הרבה סמכויות.
שמואל גרוסמן: יש מעט מאוד לקוחות שלא בוחנים את העסקה.
שמואל גרוסמן: לדעתי צריך להסתפק במונח "עניין אישי".
שמואל גרוסמן: ההגדרה שמבקשים להוסיף אותה, עם כל מיני מונחים שבכלל לקוחים מדיני ניירות ערך.
שמואל גרוסמן: אני לא חושב שהם מתאימים לכאן.
שמואל גרוסמן: הם מדברים על : "עניין אישי של קרובו או של גוף שהמתווך בו מנהלים או עובדים".
שמואל גרוסמן: מדובר על 5%, שזה אחוז די קטן וקרוב אם הגדרה די רחבה.
שמואל גרוסמן: תארו לכם, למתווך יש איזה קרוב שמחזיק איזה 5% בחברה ציבורית שמחזיקה נדל"ן והמתווך מתווך בעסקה הזאת.
שמואל גרוסמן: אם הוא לא גילה ללקוח את העניין האישי שיש לו כביכול, הוא עבר עבירה.
שמואל גרוסמן: אני מציע לחשוב על הסעיף הזה.
שמואל גרוסמן: הוא מגדיר עניין אישי בצורה רחבה מידי.
נחמן שכטר: מאוד רחבה.
הילה דוידוביץ: שיגלה, ואם ללקוח זה לא מפריע, אז בסדר.
שמואל גרוסמן: הוא אפילו לא מודע לזה.
שמואל גרוסמן: זה "תפסת מרובה לא תפסת".
נחמן שכטר: זה בעייתי.
שמואל גרוסמן: בואו לא נהפוך את הלקוחות למטומטמים.
נחמן שכטר: מה אתם עושים אותנו כאילו אנחנו מחליטים?
הילה דוידוביץ: רק עכשיו לפני הדיון סיפר לי חבר למחלקה שלי שקונה בימים אלה דירה, איך מתווך הכשיל לו עסקה, בגלל שהדירה היתה של קרוב שלו או חבר שלו.
הילה דוידוביץ: אותו חבר רצה לדחות את מועד הכניסה וכנראה לבעל הבית זה לא התאים.
הילה דוידוביץ: הוא פשוט הכשיל את העסקה והביא קונים אחרים שמוכנים מיידית להיכנס.
נחמן שכטר: הילה, עם כל הכבוד, זה לא נושא פרטני.
נחמן שכטר: האם בלשכת עורכי הדין שינו את חוקי עורכי הדין, כשעורכי הדין גנבו כספי לקוחות?
אתי בנדלר: ועוד איך, ממש לאחרונה שינו את חוק לשכת עורכי הדין.
נחמן שכטר: אני מתווך שנכנס עכשיו ומתחיל לנהל פרויקט שנקרא "פינוי בינוי".
נחמן שכטר: אני צריך לקבל על זה דמי תיווך.
נחמן שכטר: בתוך הפינוי בינוי יש לי בן דוד שלישי.
נחמן שכטר: אני יכול להתעסק בעסקה הזאת?
נחמן שכטר: זה קרוב.
הילה דוידוביץ: יש הגדרה של קרוב.
הילה דוידוביץ: אם הבן דוד הוא רחוק, זה לא תופס.
שמואל גרוסמן: בואו ניקח דוגמה.
שמואל גרוסמן: אחת הדוגמאות ל"קרוב" זה צאצא של בן זוג.
שמואל גרוסמן: אני אתן דוגמה מההשלכות של התיקון הרחב הזה.
שמואל גרוסמן: אם לצאצא של בן זוג יש 5% באיזו חברה ציבורית, שאני כמתווך מטפל במכירה של הנכס שלה, אם אני לא מגלה את זה אז עברתי עבירה.
הילה דוידוביץ: מה הבעיה לגלות?
שמואל גרוסמן: הוא לא יודע מזה לפעמים.
אתי בנדלר: אם אתה לא יודע זאת לא עבירה, זאת עבירת קפידה.
שמואל גרוסמן: אי-אפשר לקחת כל מיני טראומות של מקרים פרטיים ולהפוך אותם לחקיקה גורפת.
שמואל גרוסמן: אני חושב שהגדרה של "עניין אישי", זאת הגדרה ברורה.
הילה דוידוביץ: זאת הגדרה מאוד לא ברורה לטעמנו.
הילה דוידוביץ: אני לא מבינה מה הבעיה לגלות, מה החשש לגלות?