GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתי עצמון: מנוסח התקנה ניתן היה להבין שכמות מספקת זה לפי מספר מקומות העגינה, כלומר אם יש 5 מקומות עגינה יהיו גם 5 מתקני שירותים ומקלחות, ולא לכך הכוונה.
איתי עצמון: כדי להבהיר את זה אני מציע שנאמר: "בהתחשב, בין היתר, במספר מקומות העגינה ובגודל מתחם – או מרחב – המעגנה".
גיורא קדר: על-פי הפיזור, או על-פי מספר המשתמשים.
איתי עצמון: כשנאמר "גודל מתחם המעגנה" – כאן נכנס השיקול של הפיזור.
אופיר אקוניס: השירותים הללו פתוחים לכל הציבור?
אהרון זיסו: רק למשתמשי המעגנה.
אהרון זיסו: יש שירותים שפתוחים לציבור – זה דבר אחר שלא קשור לכאן.
אהרון זיסו: לא התעסקנו בזה.
אהרון זיסו: אנחנו מדברים על שירותים לעוגנים במעגנה.
אופיר אקוניס: איך הם מקבלים את השירות?
אופיר אקוניס: הם צריכים לבקש מפתח?
אהרון זיסו: מי שעוגן במעגנה מקבל כרטיס מגנטי או מפתח, בכל מקום בהתאם למה שיש בו.
פואד נסאר: יש שני סוגי שירותים ומקלחות במעגנה: יש ראויים, 5 כוכבים, ויש תת-רמה, כמו למשל בקישון.
אופיר אקוניס: האם תקנת בריאות העם, 1940, נותנת לזה מענה?
גיורא קדר: מה הנוסח המוצע?
איתי עצמון: אחזור על הנוסח.
איתי עצמון: אקרא את התקנה בנוסח החדש: "מפעיל מעגנה יתקין ויפעיל בתחום המעגנה שירותים ומקלחות; קביעת הכמות תתחשב, בין היתר, במספר מקומות העגינה במעגנה ובגודל מרחב-מתחם המעגנה".
גיורא קדר: חסרה לי כאן המילה "פיזור".
איתי עצמון: "גודל המתחם" לא נותן מענה?
אהרון זיסו: במרינה גדולה אפשר להתקין 10 תאי שירותים בבניין מנהלת המעגנה אבל זה לא עוזר כי הבניין מרוחק 4 קילומטרים מן הסירות.
אהרון זיסו: לכן אמרנו: בהתאם לגודל המתחם.
אהרון זיסו: בעכו מספיק תא שירותים אחד במקום אחד ובהרצליה צריך כנראה פיזור, כי המעגנה גדולה.
עופר זראמטי: ביפו אין מקלחות בכלל.
אופיר אקוניס: התקנות הללו יחייבו להתקין שם מקלחות.
אהרון זיסו: כשיהיו תקנות, אוכל לחייב.
אהרון זיסו: כאשר אין תקנות, זה לא מחייב.
מורדי חבר: יש איזה מפתח מספרי על מספר תאי השירותים שצריך להתקין על-פי מספר המשתמשים?
פואד נסאר: יש למשרד הבריאות.
אופיר אקוניס: אולי כדאי להשאיר ליועץ המשפטי של הוועדה את הניסוח לגבי גודל המעגנה.
מורדי חבר: בדיוק, אם יש איזה מפתח להתקנת מספיק תאי שירותים.
לאה ורון: לא מדובר על מספר תאי השירותים והמקלחות, אלא על הפיזור.
מורדי חבר: אם קובעים כך בתקנות ויש שם 1,000 משתמשים, וסליחה, הקימו שירותים מפוארים ל-10 אנשים, האם זה סביר, זה מספיק, זה פותר את הצרכים?
מורדי חבר: מה הכמות המספקת?
קריאה: הרגולטור יחליט.
איתי עצמון: כל דבר חקיקה ניתן לפרש בצורה בלתי סבירה.
איתי עצמון: זאת לא נקודת המוצא שלנו בכתיבת נורמות.
אופיר אקוניס: לא רוצים ללכת נגדך.
אופיר אקוניס: הרי אתה חושש שמעגנה ענקית תקים תא שירותים לאדם אחד.
אופיר אקוניס: למפעיל המעגנה יש די היגיון להתקין מספיק תאי שירותים.
גרגורי רודשטיין: המסמך שקובע את כל הדרישות למספר הסידורים התברואיים, בין היתר מקלחות, מתקני שתייה וגם שירותים, נקרא "העלאת הוראות למתקני תברואה", שהוא חלק אינטגרלי מחוק התכנון והבנייה.
גרגורי רודשטיין: חשוב לציין ששם לא עולה הסוגייה הזאת.
גרגורי רודשטיין: כתוב בפירוש בחוק התכנון והבנייה שבמידה ואין טבלאות מתאימות בחוק התכנון והבנייה צריך להתייחס לתקנות רישוי עסקים, ואז חובה על כל מי שמכין את תקנות רישוי עסקים לקבוע מפתח, לקבוע מספרים מדויקים, וזה חסר כאן.
אהרון זיסו: אין בזה סתירה.
אהרון זיסו: זה בסדר גמור.
אופיר אקוניס: וגם בנמל יפו תחול עכשיו חובה להתקין תאי שירותים ומקלחות, אם לא היו עד עכשיו.
אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים את תקנה 45 בכפוף לתיקוני הנוסח שינסח היועץ המשפטי של הוועדה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 46 – מיתקני קליטה "(א) מפעיל מעגנה יתקין מיתקני קליטה מתאימים לאיסוף וסילוק של כל אלה: (1) שפכים סניטריים; (2) מי שיפוליים; (3) שמן ושמן משומש; (4) פסולת כאמור בתקנה 30.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) הקיבולת של מיתקן קליטה כאמור תאפשר קליטה של כל כמות שפכים או פסולת מכל סוג בכלי השיט העוגנים במעגנה, שהמיתקן מיועד להם.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) לא יתקין מפעיל מעגנה מיתקן קליטה אלא לפי תכנית מפורטת שהממונה על הנמלים אישר מראש.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ד) מפעיל המעגנה, ידאג, בכל עת, לרוקן את מיתקני הקליטה ולסלק את השפכים או הפסולת שנאגרו בהם למקום המיועד לכך לפי כל דין.
אופיר אקוניס: אני מניח שאין כאן הערות.
אופיר אקוניס: תקנה 46 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 47 – ציוד זיהום ים "מפעיל מעגנה יחזיק ברשותו ציוד לניקוי הים מזיהומו, הכולל סופגים וחוסמים, בכמות שאישר הממונה על הנמלים, בכפוף לכל דין, ובאופן שהציוד כאמור יהיה מוכן לשימוש בכל עת.
גיורא קדר: זה מחזיר אותנו ל-24 שעות ביממה, כי "בכל עת" זה גם ב-2 בלילה.
גיורא קדר: אם ב-2 בלילה אף אחד לא עונה בקשר, או מי שעונה בקשר לא מסוגל לתת שום פתרון, אז גם את זה הוא לא יוכל.
אהרון זיסו: אם ב-2 בלילה יש זיהום והשומר, זה שבקושי יודע עברית, אומרים לו שיש זיהום ים והוא לא מבין טוב, הוא צריך לדעת להתקשר למנהל המרינה ולהגיד לו שיש אירוע, ואז מנהל המרינה יגיע.
אהרון זיסו: ביום שישי שעבר, לדוגמה, במרינה באילת טבעה יכטה וצוות המרינה והמשרד להגנת הסביבה עבדו שם כל הלילה כדי לספוג את השמן והדלק.
אהרון זיסו: וההאזנה שם מבוצעת על-ידי השומר, דרך אגב.
גיורא קדר: זה בדיוק מה שאנו מבקשים, שהמרינה תהיה מסוגלת לתת שירותים גם בלילה, כי המרינה היא מקום שחי 24 שעות ביממה ברצף.
אהרון זיסו: זה בסדר, אבל מי שענה בקשר הוא אותו שומר שבקושי יודע עברית ובכל זאת נתן מענה.
ראובן אברמוביץ: היה מקרה כזה שנתנו מענה.
ראובן אברמוביץ: לפני שבועיים עלתה סירה בלילה על הסלעים, הזעיקו אנשים והוציאו אותה.
גיורא קדר: אם הוועדה רוצה, נציג רשימה ארוכה מאוד של עשרות מקרים בהם לא היה עם מי לדבר.
אהרון זיסו: לא היתה חובה.
אופיר אקוניס: עכשיו קובעים חובה.
אופיר אקוניס: כל התחום הזה, שהיה בוודאי פרוץ יותר מאשר עכשיו, יוסדר.
גיורא קדר: אבל החובה שנקבעת כעת צריכה לתת מענה למשתמשים.
אהרון זיסו: כתוב כאן שיוחזק ציוד שיהיה מוכן בכל עת.
אהרון זיסו: מה עוד אתה רוצה?
אופיר אקוניס: רבותי, תקנה 47 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 48 – התייעצות עם מפקח למניעת זיהום הים "הממונה על הנמלים לא ייתן אישור לפי תקנות 46(ג) ו-47 אלא לאחר שהתייעץ עם מפקח למניעת זיהום הים.
אופיר אקוניס: תקנה 48 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 49 – תוכנית מוכנות למקרי חירום "(א) מפעיל מעגנה יערוך תוכנית מוכנות למקרי חירום שנדרשת בהם התערבות המשטרה, צבא הגנה לישראל, מד"א, מכבי אש או גורם חיצוני דומה, לרבות מקרים של תאונה ימית בתחום המעגנה ושריפה; התוכנית תיערך בתיאום עם הגורמים החיצוניים האמורים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) תוכנית המוכנות תתייחס לכל שעות היממה, ויפורטו בה הפעולות שיש לבצע במקרים כאמור, ועל מי מוטל לבצען, וכן דרכי התקשורת עם הגורמים החיצוניים כאמור.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) מנהל המעגנה ועובדיו יכירו את תוכנית המוכנות ויתרגלו אותה פעמיים בשנה לפחות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: " אנחנו מבקשים להכניס כאן כמה תיקונים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בתקנת משנה (א), במקום "גורם חיצוני דומה" יבוא "גורם העוסק בפעילות אבטחה או כיבוי אש".
איתי עצמון: דיברנו על "גורם ביטחוני".
סיגלית ברקאי-ואקיל: "גורם העוסק בפעילות אבטחה" – זה יכול להיות חברת אבטחה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: קב"ט הנמל הוא לא בהכרח גורם ביטחוני.
איתי עצמון: מדובר רק על אבטחה?
סיגלית ברקאי-ואקיל: אבטחה או כיבוי אש.
איתי עצמון: הבנתי שדיברנו על "גורם ביטחוני או גורם העוסק בפעולות אבטחה או כיבוי אש".
סיגלית ברקאי-ואקיל: השאלה אם "ביטחוני" לא משייך אותו ישירות להיות גורם ביטחון של מדינת ישראל.
גיורא קדר: לא ברור לנו השינוי.
אהרון זיסו: יש כאן רק חידוד של הניסוח.
גל קדר: "גורם חיצוני דומה"?
אהרון זיסו: במקום "גורם חיצוני דומה" יבוא "גורם העוסק בפעילות אבטחה או כיבוי אש".
יערה למברגר-קינר: אפשר לכתוב: "גורם אבטחה, ביטחון או כיבוי אש".
לאה ורון: אולי תבהירו לוועדה מה התיקון שאתם מבקשים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: בתקנת משנה (א), במקום "גורם חיצוני דומה" יבוא "גורם העוסק בפעילות אבטחה, ביטחון או כיבוי אש".
סיגלית ברקאי-ואקיל: המילה "החיצוניים" בתקנת משנה (א) ובתקנת משנה (ב), תימחק.
אופיר אקוניס: רבותי, נצא להפסקה של 5 דקות.
אופיר אקוניס: בעוד 5 דקות נחזור.
אופיר אקוניס: (הישיבה נפסקה ב-13:40 ונתחדשה ב-13:48)
אופיר אקוניס: אנחנו חוזרים לדון בתקנה 49.
איתי עצמון: בתקנה 49, שעוסקת בתוכנית מוכנוּת למקרי חירום, לפני שיצאנו להפסקה דיברנו על התיקון הבא: במקום "גורם חיצוני דומה" יבוא "גורם העוסק בפעולות ביטחון, אבטחה או כיבוי אש".
איתי עצמון: בהפסקה דיברנו עם נציגי גורמי הביטחון והיתה להם איזו הבהרה על הנוסח.
איתי עצמון: נוכל לשמוע אותם.
איתן מדמוני: אני ראש מחלקת מעברים במשטרה.
איתן מדמוני: לא אתייחס לתקנות הקודמות כי קיבלנו כיסוי מלא בכל הנושאים.
איתן מדמוני: בהקשר לתקנה הספציפית הזאת, צריך שמהנוסח יעלה שיש גם למשטרה וגם לחיל הים סמכות גוברת בעניין הזה, כי אנו מנחים על-פי חוק בעניין הזה.
איתן מדמוני: על מנת שלא יהיה שום ספק, צריך למצוא את הנוסח המתאים שיבוא לידי ביטוי בתקנה הזאת.
איתי עצמון: ההערה היתה שהגורם הנוסף, הגורם שעוסק בפעולות ביטחון, אבטחה או כיבוי אש, בעצם כפוף למשטרה ולצבא ההגנה לישראל, הוא לא פועל באופן עצמאי.
איתי עצמון: נמצא דרך להבהיר את זה בנוסח.
איתי עצמון: אני סבור שאין טעם לעכב את הדיון בוועדה.
איתי עצמון: נבהיר את העניין הזה.
איתן מדמוני: אכן זאת היתה הכוונה, שנמשיך להיות גורמים מנחים בלעדיים, בגלל הרגישות והמשמעות של זה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: קודם כול, בכל מקרה התקנה לא גוברת.
איתי עצמון: בוודאי, אבל צריך להבהיר.
אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים את ההערה.
גיורא קדר: העליתי כבר קודם את הבעיות שעלולות להיווצר בשעה שמשרדי המרינה סגורים או לא מתבצעת הפעילות הרגילה של המרינה, ואז הפנו אותי לתקנה 49 שאמורה לפתור את הבעיה.
גיורא קדר: אני לא רואה את הפתרון כאן, ואסביר.
גיורא קדר: כאן יש הגדרה של תאונה ימית.
גיורא קדר: תאונה ימית היא דבר שמוגדר בחוק, אבל אני רוצה למנוע תאונה ימית ולא להגיע לתאונה ימית.
גיורא קדר: אני צריך את העזרה של המרינה על מנת להיכנס למרינה בשעות הערב ואני צריך שמישהו ייתן לי פתרון לעניין הזה.
גיורא קדר: או לחילופין, כאשר יש לי כבר איזו תקלה והיא עדיין לא תאונה ימית, למשל לכלי שלי נכנסים מים ואני עומד לטבוע, יש פעולות שהמרינה יודעת לעשות, שכמובן תגבה עבורן כסף כפי שהיא צריכה לגבות, אבל אני צריך שיגיע המנופאי של המרינה בלילה, אני צריך שמישהו יזעיק אותו.
גיורא קדר: כלומר, המילה "תאונה ימית" שמופיעה כאן מפריעה לי מאוד.
גיורא קדר: המרינה צריכה להיות ערוכה לתת את השירותים שלה 24 שעות ביממה על-פי קריאה.
גיורא קדר: התוכנית צריכה להיות מאושרת על-ידי משרד התחבורה, והתשלום כמובן צריך להיות בהתאם למה שנעשה.
עמוס נוימן: אני לא רואה סתירה בין מה שאמרת ובין מה שכתוב בתקנה.
אהרון זיסו: אין כאן שום סתירה.
אהרון זיסו: כבר דיברנו על כך קודם בתקנה על האזנה לקשר.
גיורא קדר: כאשר דיברנו על האזנה לקשר, דיברתי על בעיה שעלולה להיווצר.
גיורא קדר: התקנה הזאת מדברת על תאונה ימית, ותאונה ימית היא דבר שמוגדר בחוק.
גיורא קדר: אני לא מדבר על תאונה אלא על מצב של לפני תאונה.
אהרון זיסו: עדיין אתה צריך ליצור קשר.
גיורא קדר: אני צריך שמישהו ייתן לי פתרון.
יערה למברגר-קינר: כאשר אני קוראת את נוסח התקנה, היא מדברת על תוכנית מוכנוּת למקרי חירום, שזה רחב יותר מאשר תאונה, והיא אומרת "לרבות".
יערה למברגר-קינר: המילה "לרבות" באה להכניס כאן רשימה פתוחה.
יערה למברגר-קינר: "לרבות מקרים של תאונה ימית בתחום המעגנה ושריפה", כלומר זה דבר הרבה יותר רחב.
יערה למברגר-קינר: זה רק דוגמה אחת מיני רבות.
יערה למברגר-קינר: כתוב כאן במפורש כי "תוכנית המוכנוּת תתייחס לכל שעות היממה".
יערה למברגר-קינר: זה עונה בהחלט על מה שדיברת קודם.
יערה למברגר-קינר: "ויפורטו בה הפעולות שיש לבצע במקרים כאמור, ועל מי מוטל לבצען, וכן דרכי התקשורת עם הגורמים החיצוניים כאמור".
יערה למברגר-קינר: זאת אומרת, לפחות לגבי מקרי חירום, שזה חלק מן ההערות שהוצגו כאן קודם, יש כאן מענה.
עופר זראמטי: מאתנו הימאים, כל בעלי הספינות, מבקשים לעמוד בדרישות שנקראות S.T.C.W, שנובעות מ-I.M.O (International Marine Organization), מאז טביעת הטיטניק.
עופר זראמטי: אני לא רואה שכאן יש איזו הערה לגבי כיבוי אש חיצוני, או שעובדי הנמל יכולים לבצע את זה.
עופר זראמטי: הם צריכים לעמוד בתקנות מסוימות, הם צריכים להבין מה זה כיבוי אש בספינה.
עופר זראמטי: זה לא אותו דבר כמו ביבשה.
עופר זראמטי: עליהם לעבור אימון מיוחד בחדרים מיוחדים, כיצד לחלץ אנשים מתוך כלים סגורים.
עמוס נוימן: אתה מערבב שני דברים.
עמוס נוימן: S.T.C.W היא אמנה בין-לאומית לגבי כל האניות.
עמוס נוימן: כאן לא מדובר על אניות.
עמוס נוימן: כאן מדובר על ספינות.
עופר זראמטי: כשאתה מתעסק עם כלי שיט, ואני עובר אימון לעשות כיבוי אש רק לכלי שיט, אתה לא יכול להגיד שהחבר'ה ששומרים בנמל ירוצו אליי עם מטף בלי כל ידע.
עמוס נוימן: אתה מדבר על הדרישות ממך.
עמוס נוימן: תכשיר את כלי השיט.
עופר זראמטי: משרד התחבורה צריך להנחות את הנמל להחזיק צוות חירום.
עופר זראמטי: זה בדיוק מה שאמר מר גיורא קדר, שלמנהל משמרת יהיה את הידע.
עמוס נוימן: עליו לקבוע תוכנית מוכנוּת לחירום.
עמוס נוימן: הוא יכול להסתייע בגורמים מקצועיים, למשל לשכור את כוחות כיבוי אש.
קריאה: לחכות שיבואו מן הבית?
עמוס נוימן: אתה טוען שעובדי הנמל צריכים לעשות את זה.
עמוס נוימן: המפעיל יכול להתקשר עם גורמים מקצועיים שנותנים מענה לבעיות שאתה העלית, ולא שעובדי המעגנה יעשו את זה בעצמם.
גיורא קדר: אני מבקש לענות לגברת שבאמת הציעה פתרון יפה, אבל היא התעלמה מן המילה "שנדרשת".
גיורא קדר: הכוונה שנדרשת בהם התערבות המשטרה.
גיורא קדר: כלומר תוכנית החירום לפי הכתוב מתייחסת אך ורק לתוכנית שנדרשת בה התערבות גורם חיצוני.
גיורא קדר: אני סבור שהמילים "שנדרשת בהם התערבות ...
גיורא קדר: או גורם חיצוני" חייבות להימחק.
גיורא קדר: מדובר על כל מצב חירום.
גיורא קדר: למה דווקא כשנדרשת התערבות של גורם חיצוני?
סיגלית ברקאי-ואקיל: יש תקנות אחרות, כמו החובה להחזיק ציוד חירום וכולי.
גיורא קדר: אני לא מדבר על ציוד.
סיגלית ברקאי-ואקיל: אבל כתוב "יחזיק ויפעיל" – "יחזיק ויפעיל ציוד חירום והצלה".
אמיר צינדר: אף אחד לא יחזיק מנופאי 24 שעות ביממה.
עמוס נוימן: לא צריך להחזיק מנופאי 24 שעות ביממה.
עמוס נוימן: צריך להיות במצב שניתן להתקשר לאדם.
אמיר צינדר: הוא לא יכול להיות בכוננות 24 שעות היממה.
פואד נסאר: מה מפריע לך בכך שזה יהיה?
פואד נסאר: אז מה, עדיף שהספינה שלו תטבע?
פואד נסאר: שיהיה כונן.
פואד נסאר: אנחנו במדינה מתוקנת.
פואד נסאר: הלא כך?
פואד נסאר: אם הספינה שלו נפגעת אז שתלך?
לאה ורון: סליחה, לא מתנהלים כאן ויכוחים פרטיים.
אופיר אקוניס: האם יש איזה סוג של פתרון בתקנה הזאת?
גיורא קדר: התקנה הזאת מסוכנת ביותר, כבוד היושב-ראש.
גיורא קדר: אני אומר את המילים הללו לראשונה בוועדה הזאת.
גיורא קדר: להשאיר את התקנה כפי שהיא מבלי לחייב את המרינה להיות במוכנוּת, בדיוק כפי שאמר כאן מנהל המרינה: הוא צריך להחזיק אנשים ככוננים, בדיוק כפי שאם פורצת שריפה בבית-מלון חייב להגיע מנהל אחזקה תורן.
גיורא קדר: לא משאירים את זה באוויר.
גיורא קדר: זה לא כתוב.
גיורא קדר: כתוב: "נדרשת בהם התערבות של גורם חיצוני", ולא מדובר על מקרים שלא נדרשת התערבות של גורם חיצוני.
גיורא קדר: המילה "נדרשת" חייבת להימחק.
אמיר צינדר: לא.
אמיר צינדר: מה פתאום?
יערה למברגר-קינר: כפי שאמרתי קודם, בנוסף לתקנה 40 גם תקנה 50 נותנת כאן מענה מסוים, כי חובות הדיווח של מנהל המעגנה לממונה על הנמלים על מניעת זיהום ים, יש להן משמעות.
גיורא קדר: לא מדובר על דיווח.
יערה למברגר-קינר: לדוגמה בעניין אירוע חריג בתחום המעגנה, זה יכול להיות רלוונטי.
יערה למברגר-קינר: יש כמה תקנות משנה רלוונטיות על זיהום הים, לפיהן מוטלת על מנהל המעגנה חובה לדווח לממונה על הנמלים או למפקח על זיהום ים.
יערה למברגר-קינר: חשוב שיהיו מעורבים הגורמים הרלוונטיים כאשר מתקיימים האירועים הללו.
גיורא קדר: אבל לא מדובר על דיווח.
אהרון זיסו: אנו גם מחייבים את המעגנה לתרגל את זה.
אהרון זיסו: אנחנו לא מחייבים את הגורמים החיצוניים כי גם צוות המעגנה צריך להיות מתורגל.
גיורא קדר: אבל זה לא כתוב.
אהרון זיסו: תקרא את תקנת משנה (ג).
אהרון זיסו: צוות המעגנה גם מתרגל.
גיורא קדר: כתוב שיכירו את התוכנית, אבל אף אחד לא מחייב אותם להיות בכוננות לבצע אותה משום שהתוכנית היא רק כאשר נדרשת התערבות של גורם חיצוני.
אמיר צינדר: אתה לא יכול לדרוש את זה.
גיורא קדר: בוודאי שכן.
אמיר צינדר: אף אחד לא יוכל לעמוד בזה.
אמיר צינדר: חברת הביטוח צריכה לעשות את זה.
עמוס נוימן: גם במשך היום כאשר המרינה פעילה אין לה יכולת לתת פתרון לכל התרחישים האפשריים.
עמוס נוימן: גם ביום לא, ובוודאי לא במשמרת לילה.
עמוס נוימן: ולכן לדעתי התקנה טובה ומלאה.
גל קדר: בנמל התעופה בן גוריון כאשר יש שריפה יש צוותים של הנמל שיודעים לתת מענה לשריפה.
גל קדר: אני לא מדבר דווקא על לילות, אלא למשל בשבת בשעה 12 בצהרים.
אהרון זיסו: גם בנמל חיפה.
אהרון זיסו: זה לא אותו דבר.
גל קדר: כאשר המרינה פעילה קצת יותר מאשר במהלך ימות השבוע ויש צורך בכיבוי שריפה, או בפעולות הצלה של שאיבת מים – על כך מדובר.
גל קדר: עזבו רגע את אמצע הלילה.
גל קדר: בואו נדבר על יום שבת או חג.
אהרון זיסו: גם בנמל חיפה יש צוות מוכנוּת 24 שעות ביממה, אבל גם במנחת במחניים אין צוות מוכנוּת 24 שעות ביממה, והמרינה היא לא נמל חיפה והיא לא נמל התעופה בן גוריון.
גל קדר: אבל מחניים לא פעיל יותר.
גיורא קדר: במרינה אנשים עוגנים כל השנה, 24 שעות ביממה.
אהרון זיסו: גם במחניים יש אנשים כל הזמן.
גיורא קדר: צריכה להיות כוננות.
אמיר צינדר: במרינה הרצליה בתחנת כיבוי אש ערכנו קורס לכל הכבאים ולכל העובדים שלנו איך לכבות יכטה.
אמיר צינדר: רשות הכבאות נותנת לנו את השירות לכיבוי שריפות.
אמיר צינדר: אנחנו משלמים גם ביטוח עבור סיכול לכל הכבאים בהרצליה והם נותנים לנו שירות לכיבוי שריפות.
גיורא קדר: הבעיה היא לא רק כיבוי שריפות.
גיורא קדר: השאלה מה קורה לפני שפורצת השריפה, אם צריך עזרה.
אמיר צינדר: איזו עזרה?
אמיר צינדר: על מה אתה מדבר?
גיורא קדר: למשל במרינות אשדוד ואשקלון - - -
אמיר צינדר: חובה על כל המרינות לעשות את זה.
גיורא קדר: זה בדיוק מה שהחוק הזה לא דורש.
אמיר צינדר: אבל זה רישוי עסקים.
אמיר צינדר: זה לא משרד התחבורה.
גיורא קדר: זה לא רישוי עסקים.
גיורא קדר: שאיבת מים מסירה זה לא רישוי עסקים.
מורדי חבר: אני מתפלא על החבר מן המשרד להגנת הסביבה שיושב בשקט בנושא הזה.
קריאה: למה שכל סירה לא תוכל לעשות את זה?
קריאה: למה אתה מפיל את זה על מישהו אחר?
אופיר אקוניס: רבותי, גם המדינה אמרה שהדין שחל על נמל גדול ועל מעגנה, שונה.
אופיר אקוניס: לכן אני סבור שהתקנה הזאת מניחה את הדעת.
אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים את תקנה 49, בתיקונים שהוכנסו בה.
אופיר אקוניס: אני חייב לעצור כאן.
אופיר אקוניס: רציתי להתקדם עוד, אבל יש כאן איזה עניין אחר שאני חייב להיות מעורב בו.
אופיר אקוניס: נקבע את הישיבה האחרונה על התקנות בהקדם כדי לסיים את הדיון בהן.
רחלי ברץ-ריקס: כבוד היושב-ראש, האם אפשר לשמוע את הניסוח החדש של תקנה 49 לפני שתאשר אותה שנית?
לאה ורון: התקנה אושרה.
לאה ורון: ככל שתכניסו שינויים ותיקונים ביחד עם משרד התחבורה ויהיה בכך צורך, תפנו ליושב-ראש הוועדה על מנת שיפתח מחדש את הדיון בתקנה הזאת.
איתי עצמון: הודעתי שנבהיר את הנוסח.
אופיר אקוניס: שלום לכולם.
אופיר אקוניס: על סדר-היום: הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון מס' 4) (התקן תדלוק אוטומטי כללי), התש"ע-2010.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתחיל את הדיון אבל האמת היא שאנחנו רוצים גם לסיים.
אופיר אקוניס: עברו 14 שנה מאז ששר התשתיות אריאל שרון הניח את התקנות האלה, שלא הגיחו לאוויר העולם.
אופיר אקוניס: זה התחיל ב-1996 ועכשיו זה בא לידי ביטוי בהצעת חוק של חבר הכנסת חרמש.
אופיר אקוניס: כבר ב-13.2 מליאת הכנסת קיבלה את ההצעה לקריאה ראשונה והוועדה מכינה הבוקר את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.
שי חרמש: ביולי אשתקד קצבו זמן למשרד התשתיות לגמור את העניין.
אתי בנדלר: לכמה ימים?
שי חרמש: 90 יום.
אתי בנדלר: הם עמדו בזה.
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לחתוך את ההצעה הזאת לכאן או לכאן.
אופיר אקוניס: אנחנו צריכים לאשר לקריאה שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת חרמש, אתה רוצה להעיר משהו?
שי חרמש: לא, אני הייתי בהמתנה שזה יגיע להצבעה ואין לי הערות.
אמנון כהן: אני מצטער שלא הייתי בדיון הקודם.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע מאלה שמטפלים בשוק הזה, מה זה עושה לצרכן?
אמנון כהן: אני מבין שזה פותר את הבעיה של הצרכן שהוא למעשה ישים התקן אחיד והוא יכול לתדלק בכל מקום שהוא רוצה.
שי חרמש: לא, הלוואי.
לאה ורון: זאת השאלה הגדולה.
אמנון כהן: למעשה אנחנו מקבלים רכב עם דלקן ויש לנו עסקה עם איזה גוף.
אמנון כהן: לפעמים אני נוסע במקום שאין תחנת דלק כזאת ואני נאלץ לתדלק בתחנה אחרת.
אמנון כהן: אני מקווה שלכאורה זה פותר את הבעיה הזאת וסוגר את כל הקצוות.
לאה ורון: בדגשה על המילה "לכאורה".
אמנון כהן: אני לא יודע.
אמנון כהן: על פניו נשמע שזה צריך לפתור את הבעיה.
אמנון כהן: אני יודע שגופים עסקיים משאירים אשראי לחברות הדלק.
אמנון כהן: הייתי רוצה לדעת מי נותן פה את הערבות?
אתי בנדלר: לא הבנתי.
אמנון כהן: אני בעל חברה ויש לי 10 עובדים.
אמנון כהן: אני בא לחברה ועושה איתה הסכם.
אמנון כהן: עכשיו יהיה מכשיר אוניברסאלי.
אמנון כהן: העובד שלי מסתובב בכל הארץ ולא בכל המקומות יש תחנות של החברה שאיתה התקשרתי.
אמנון כהן: איך זה יעבוד בפועל כי צריך לתת ערבות וכדומה?
אמנון כהן: איך זה מתבצע?
עמיר פרץ: אתה מתכוון להתחשבנות בין חברות הדלק?
אתי בנדלר: אין שום התחשבנות בין חברות הדלק.
אתי בנדלר: הצעת החוק שונתה לגמרי.
אתי בנדלר: חבר הכנסת חרמש יוכל להתייחס.
עמיר פרץ: מה אומרת הצעת החוק היום?
אופיר אקוניס: אני רק רוצה לתקן את עצמי.
אופיר אקוניס: דיברתי על תקנות שהתקין שר התשתיות הלאומיות ב-1996.
אופיר אקוניס: הוא כמובן מונה לתפקידו ב-1996 אבל את התקנות הוא התקין ב-1998.
אופיר אקוניס: בסדר, אז קיצרנו ל-12 שנה.
אופיר אקוניס: אני כמובן צוחק.
אופיר אקוניס: זה ששר התקין תקנות ב-1998 והן לא באות לביטוי במחצית השניה של 2010, זה דבר המראה הרבה על מה קורה פה.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, זה לא היחיד, יש עוד כמה כאלה.
אמנון כהן: יש עשרות חוקים כאלה.
אמנון כהן: השאלה, איזה ביטחונות האזרח צריך לתת כתוצאה מכך שהוא משתמש במתקן אוניברסאלי, כאשר כל פעם הוא מתדלק במקום אחר?
עמיר פרץ: בוא נשמע איזו הצעה עומדת בפנינו.
עמיר פרץ: למה הגענו אחרי כל הדיונים?
שי חרמש: אמנון, מה שאמרת כרגע זה מה שרצינו ולא הגענו.
עמיר פרץ: למה הגענו?
שי חרמש: אני אסביר.
שי חרמש: הכוונה של אופיר ושלי היתה להגיע למצב שבו דלקן יתפקד כמו כרטיס אשראי.
שי חרמש: זאת אומרת, אתה יכול להיכנס לכל בנק ולמשוך את הכסף.
שי חרמש: לדאבוני זה לא המצב ועברנו פה מסע ייסורים ארוך.
שי חרמש: נאלצנו בסופו של דבר להגיע לפשרות בדרך, שאומרות את הדבר הבא: כל מה שפתרנו זאת בעיית החומרה.
שי חרמש: יש היום מכשיר שיודע לדבר עם כל התחנות.
שי חרמש: זה לא אומר שאתה יכול ללכת לכל תחנה ולתדלק.
שי חרמש: זה מזכיר מאוד את ניוד המספרים בטלפון.
שי חרמש: כלומר, הטלפונים הם טלפונים אוניברסאליים.
שי חרמש: אתה מרים טלפון לחברה איקס ומודיע לה שמעוד רבע שעה אתה בחברה אחרת.
אתי בנדלר: זה הכול ברמה של "לכאורה".
שי חרמש: יש לנו היום מכשיר אוניברסאלי אבל אין את היכולת שיש בבנקים וזאת מכמה טעמים שלגביהם שמענו פה טיעונים אין סוף.
שי חרמש: חברות הדלק השכילו לשכנע את הקהל פה שיש בעיה של ביטחונות, ערבויות, התקשרויות ועוד כהנה מרעין בישין.
שי חרמש: הצרכן הבודד, ייאמר ביושר, איננו הנשכר הגדול של העניין והוא בשוליים.
עמיר פרץ: אם אני מבין אותך נכון, בעצם אתה אומר שהכלי היחיד מבחינת התחרות, זה היכולת של לקוח גדול להתקשר לחברה ולומר לה: יש לי אצלך 100 דלקנים, או שתוריד לי עוד 5% או שאני עובר עם 100 הדלקנים שלי והדלקנים האלה יהיו טובים גם לחברה האחרת.
שי חרמש: הייתי אומר שמרצון להגיע לחוק הכספומטים הגענו לניוד מספרים.
שי חרמש: העיקרון הוא שהנגישות והניידות מגבירה את התחרותיות.
שי חרמש: החשב הכללי כבר אמר לי שבמכרז שהם מוציאים עכשיו למשק הדלק יופיע עכשיו שבעת ובמועד שבו ייכנס דלקן אוניברסאלי, הם יתבעו את זה כחלק מהתנאים לזוכה במכרז.
שי חרמש: זה לא נותן את תאוותנו בידנו.
שי חרמש: עמיר אמר בישיבה הראשונה שהיתה לפני שנה, שהוא לא יסתפק בזה והוא הולך לצעד הבא.
שי חרמש: שנינו גדלנו במפלגת מפא"י שאמרה עוד דונם ועוד עז.
שי חרמש: קודם נעבור את השלב של החומרה ונתמודד עם היעד הבא מכיוון שפה יש מתנגדים רבים גם לנושא הזה.
שי חרמש: האפשרות היא ליצור חומרה שמאפשרת שפה אחידה לכולם.
שי חרמש: אני רוצה לציין שבדרך עברנו: קניין רוחני, חוסר יכולת טכנולוגית, אין פיתרונות.
שי חרמש: היום אין בעיות של קניין רוחני, יש פיתרונות בשפע.
שי חרמש: אפשר לייצר שפע מוצרים בארץ שמייצרים את המוצר.
שי חרמש: לדאבוני, לא הגענו ליותר מזה והלוואי והיינו מגיעים.
אמנון כהן: יש לי עוד שאלה.
אמנון כהן: יש לי 10 עובדים ואני רוצה להתקשר עם חברה.
אמנון כהן: אני מתחייב לכמות ליטרים ומקבל הנחה מסוימת.
אמנון כהן: איך אני כבעל אותו גוף שעושה את ההתקשרות הזאת יכול להבטיח שאכן העובדים שלי ימלאו אצל אותו ספק?
אמנון כהן: הרי זה יהיה אוניברסאלי והוא יכול להסתובב איפה שהוא רוצה.
שי חרמש: לא, הוא יהיה חסום, אתה לא יכול.
עמיר פרץ: האוניברסאליות היחידה היא שאתה יכול לעבור מחברה לחברה.
עמיר פרץ: אתה לא תוכל לתדלק איפה שתרצה.
אמנון כהן: זה אוניברסאלי, אני יכול לתדלק בכל מקום.
לאה ורון: אין תשובה לבעיה שהעלית בתחילת דבריך, דהיינו, שתוכל למלא בתחנה אחרת.
לאה ורון: תצטרך למלא בתחנות עימן יש לך הסכם.
שי חרמש: אם יש לך תחנה ספציפית שנמצאת ליד מקום מושבך, שהיא לא בחברה הזאת, אתה יכול להתקשר איתה כי המכשיר יודע לדבר איתה.
שי חרמש: יצרנו טלפון אוניברסאלי.
ישראל חסון: מר כהן, אני אעזור לך.
ישראל חסון: היום הפילוח של הדלקנים זה 3 חברות שמחזיקות קרוב ל-90% מהדלקנים.
ישראל חסון: יש שתי חברות בארץ שלא נהנות כרגע מהעניין הזה, כמו חברת דור אלון, בגלל שאין לה מספיק פיזור וכדומה.
ישראל חסון: מה המצב הזה נותן לך?
ישראל חסון: אגב, עמיר, אני רוצה לתקן אותך.
ישראל חסון: זה רלוונטי גם לשני כלי רכב.
ישראל חסון: אתה יכול לעשות מכרז חודשי שאומר: אדוני, תגיד לי כמה אתה מוכר לי החודש.
ישראל חסון: מאותו רגע אני מודיע לאנשים שלי.
ישראל חסון: אני בכלל לא צריך לדבר איתך.
ישראל חסון: סגרתי איתך מחיר, הורדת לי ב-5 אגורות?
ישראל חסון: אני אומר לעובדים שלי: כנסו עכשיו ותדלקו בתחנה הזאת.
ישראל חסון: אז אתה יוצר את התחרות האמיתית.
ישראל חסון: פה אתה מכניס עוד כמה שחקנים לא מבוטלים למשחק ואתה באמת מצמצם את הריכוזיות.
עמיר פרץ: אתה יכול לחתום על שני חוזים במקביל?
ישראל חסון: אני יכול לחתום גם על חמישה.
עמיר פרץ: אני יכול להיות על חוזה של 5% הנחה באיקס ו-10% בוואי?
ישראל חסון: אתה מתדלק על השם של החברה.
ישראל חסון: אני אתן לך דוגמה אמיתית.
ישראל חסון: חברת אוטובוסים שנמצאת באזור ואדי ערה.
ישראל חסון: היא עובדת באילת, היא עובדת במטולה והיא עובדת באזור באר-שבע.
ישראל חסון: יש לה פיזור מסוים של אוטובוסים והיא רוצה לתדלק.
ישראל חסון: היא מצליחה לעשות הסכם עם "דלק" לטובת איקס מהאוטובוסים שלה שעובדים באזור שיש שם פיזור טוב והיא עושה הסכם גם עם חברה אחרת.
ישראל חסון: במידה ומשתנה משהו היא מתדלקת יותר.
עמיר פרץ: אני שאלתי משהו אחר.
עמיר פרץ: אם יש מספר אוטובוסים פה ומספר אוטובוסים שם, אפשר להתאים את הדלקן לחברה?
ישראל חסון: באוניברסאלי אתה יכול לעשות עם 4 חברות.
עמיר פרץ: אני יכול לחתום עם כל החברות והנהגים שלי יכולים לתדלק בכל תחנה?
אתי בנדלר: צריך לקחת בחשבון שאתה מתחייב לכמות ליטרים.
אתי בנדלר: ככל שהכמות שתרכוש נמוכה יותר, ההנחה נמוכה יותר.
חן בר-יוסף: לגבי השאלות של חבר הכנסת כהן, אני רוצה להגיד ששאלת חכם חצי תשובה.
חן בר-יוסף: השאלות ההדדיות מסבירות עד כמה המתווה שהלכנו עליו הוא לא אוסף של פשרות, אני חושב שהוא שביל זהב.
שי חרמש: אגב, זה אותו דבר.
חן בר-יוסף: באמת השאלה התחרותית מגיעה ממספר כיוונים.
חן בר-יוסף: אחד, מההיבט של צי הרכב.