GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: המצב שהולך להיות החל מיום שישי הוא שבנקודת הבידוק של עופר שאמורה להיות קודם, ולבטל את שניהם, יהיו שלושה מסלולי בידוק בלבד במקום ארבעה מסלולים שמופעלים היום, לפעמים אפילו חמישה, בשתי נקודות הבידוק הקיימות ביחד.
יריב לוין: יתרה מכך, תושבי גבעת זאב שבעבר היו נוסעים לירושלים וצריכים היו לעבור בידוק הם לא יצטרכו לעבור בידוק מכיוון שהם נוסעים חלק, והם ירדו מנפח התנועה.
יריב לוין: מאידך, אותם תושבים שמגיעים מאזור המרכז לגבעת זאב שקודם לא היו צריכים להיבדק, יצטרכו עכשיו לעבור את תהליך הבידוק, וייפגעו באופן מיידי מהצעד הזה.
אופיר אקוניס: פה הפגיעה הכי חזקה.
יריב לוין: וכאן הפגיעה היא משמעותית.
יריב לוין: אין שום ספק שזה ייצור בעיות.
יריב לוין: מלכתחילה כאשר אנחנו היינו בסיור נאמר לנו באופן ברור שיהיו שם שש עמדות בידוק שהן שיפור למצב הקיים.
יריב לוין: אני מבין שזו גם היתה הנחיית ראש הממשלה.
יריב לוין: אף אחד לא אמר לנו שיהיו שלוש, ואחר כך שלוש.
יריב לוין: ואני אומר – אם אפשר לבנות שש עמדות בידוק עכשיו, אז אנא לכו לבג"ץ ותודיעו לו: לא מסוגלים לעמוד בתאריך שנקבע.
יריב לוין: כי לעמוד בתאריך שנקבע על-ידי זה שמקימים את עמדות הבידוק לפלסטינים, ושולחים אותנו לעמוד חצי שעה במחסום זה לא פתרון.
יריב לוין: אני חושב שזו ההחלטה הראשונה שצריכה לצאת מכאן.
יריב לוין: שנית, צריך לזכור שהיום התנועה שישנה על הכביש היא תנועה של רכבים ישראלים בלבד.
יריב לוין: הנחת העבודה של מי שנמצא בנקודת הבידוק היא שמגיעים אליו רכבים ישראלים.
יריב לוין: מרגע שנוסעים רכבים פלסטינים על הכביש גם אם הם עברו בידוק בנקודת הכניסה, צריך לזכור שאלה רכבים שלא מורשים לעבור את מחסום עופר לכיוון ירושלים.
יריב לוין: כאן אין עניין של בדיקת הרכב כדי לוודא שאין בו משהו בעייתי, ואחר כך לאפשר לו לנסוע.
יריב לוין: אלה רכבים שמלכתחילה אסור להם בכלל לעבור.
יריב לוין: ודאי שהבידוק יצטרך להיות מחמיר יותר.
יריב לוין: אני לא נכנס לשאלה איך הוא ייעשה.
יריב לוין: אבל, זה ברור לעין כל שהוא יהיה צריך להיות מחמיר יותר.
יריב לוין: זה גם ברור לחלוטין שכל רכב כזה שייעצר, ויהיה צריך להפנות אותו כדי שייעשה u-tern וייסע בחזרה, יעכב את התהליך.
יריב לוין: לכן, גם בנקודה הזאת נדמה לי שאנחנו צפויים לבעיה לא פשוטה.
יריב לוין: הבעיה הזאת נגרמת כתוצאה מההתעקשות של בג"ץ לאפשר את הנסיעה מאזור בית עור אל-פוקא, או אפילו נניח מאזור א-טירה עד מחנה עופר כשאין להם לנסוע.
יריב לוין: הם נוסעים בנתיב ללא כלום, כי הם מגיעים עד מחנה עופר, והמקסימום שהם יכולים לעשות זה לנסוע חזרה.
אופיר אקוניס: אין כאן מי שיכול לענות על השאלה.
אופיר אקוניס: אבל, סתם מעניין אותי האם היה ביקור של הרכב שופטי בג"ץ בתוואי?
אהרון צברי: שופטי בג"ץ לא סיירו בתוואי איתנו.
אופיר אקוניס: זה ממש לקבל החלטה בלי להבין את השטח.
אופיר אקוניס: ואני אחזור על מה שאמרתי, ואנחנו ננסה לראות אחר כך ביחד איך מקיימים את מה שהצעת לדחות את ביצוע של החלטת בג"ץ.
אופיר אקוניס: אבל, על-ידי פנייה של מי?
אופיר אקוניס: של הממשלה?
אופיר אקוניס: של צה"ל?
אופיר אקוניס: כי אני פניתי.
אופיר אקוניס: יכול להיות שהוועדה צריכה, אבל אני לא יודע איך ועדה פונה לבג"ץ.
אופיר אקוניס: זו פנייה לבג"ץ.
אופיר אקוניס: יושב כאן סגן יושב-ראש לשכת עורכי הדין לשעבר, חבר הכנסת יריב לוין, והוא יודע את ההליך הטכני.
אופיר אקוניס: זה לא דבר כזה פרוזאי.
אופיר אקוניס: אבל, אנחנו נדון בזה.
אופיר אקוניס: זה דבר נכון, זה רעיון טוב.
אופיר אקוניס: אנחנו שומעים פה ששופטי בג"ץ לא היו בביקור בתוואי.
אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לך שזה דבר מדהים.
קריאה: אולי הם היו כל אחד בנפרד.
אופיר אקוניס: לא יודע, אין לי מושג.
אופיר אקוניס: אבל, לקבל החלטה כל כך מז'ורית שנוגעת לחיי בני אדם, לחיי ישראלים בלי לבקר בתוואי - השערורייה היא זועקת, וזה מעצים עוד יותר את השערורייה שבהחלטה.
יריב לוין: אני רוצה לומר לכם יותר מזה.
יריב לוין: הרי מה יקרה?
יריב לוין: ביום שישי בבוקר יצלמו את הפלסטינים המסכנים שהם נוסעים בנתיב ללא כלום למחסום עופר, וחוסמים אותם, ולא נותנים להם לעבור.
יריב לוין: רבותי, אני רוצה לומר עוד דבר שהוא לא שייך בהכרח להסדרי התנועה, אבל הוא בהחלט שייך לסוגיית חופש התנועה.
יריב לוין: לכאורה יש מי שיכול לראות גם נקודת זכות במצב הזה.
יריב לוין: אני יכול לומר כאן היום שבג"ץ סיפח את גבעת זאב לירושלים – זה מה שהוא עשה.
יריב לוין: הוא פשוט שם אותה צמודה לירושלים, והזיז את הבידוק קודם.
יריב לוין: אבל, כתוצאה מנסיעת רכבים באותו כביש, יש חשש שרכב פלסטיני שעבר בידוק ועלה על הכביש ינסה לזלוג ממנו בנקודה מסוימת, ולהיעלם למקום אחר.
יריב לוין: ואז הקיפו את כל הכביש משני צידיו בגדרות בהחלטה שמבחינה ביטחונית קל מאוד להבין אותה, כשהתוצאה שלהם היא ניתוק מוחלט של בית חורון מהרצף הטריטוריאלי שלה מול גבעת זאב, והיכולת של האנשים משם להגיע רגלית לאותם מקומות.
יריב לוין: אנשים היו הולכים ומטיילים בסופי שבוע, ומסתובבים שם באזור.
יריב לוין: למעשה, הפכו את כל האזור שמשני צידי הכביש לשטח הפקר שהגישה אליו היא לערבים בלבד, כי יהודים לא יכולים להיכנס לשם.
יריב לוין: גם זה בעיניי דבר שהוא חמור, ואני לא יודע אם ניתנה עליו מספיק דעת.
יריב לוין: נקודה נוספת שהיא חשובה היא נקודות היציאה.
יריב לוין: יש על הכביש שתי נקודות כניסה שהן גם נקודות יציאה, ושתי נקודות נוספות שהן נקודות יציאה בלבד.
יריב לוין: נקודות היציאה האלה הן בלתי מאוישות.
יריב לוין: כלומר, אם חס וחלילה רכב כזה יהיה מעורב בפעילות חבלנית כזאת או אחרת - אומנם יש שליטה ויש התראה, ואני לא רוצה להיכנס איך זה נעשה - אבל, עדיין היכולת שלו להימלט בתוך דקה או שתיים דרך נקודות היציאה האלה היא יכולת קלה מאוד.
יריב לוין: יתרה מזאת, נקודת היציאה של א-טירה שנמצאת מימין לגשר אם פנינו לירושלים, תוצאתה היא שרכבים שיגיעו לשם ומאיזושהי סיבה ירצו להסתובב, רכב שיבוא מכיוון מחסום עופר, וירצה להסתובב, יש להם גישה חופשית לחלוטין לכניסה לבית חורון, כי הכניסה לבית חורון אין בה שום חסימה שמונעת מהרכבים האלה להיכנס שמה לכיכר, וכן הלאה.
יריב לוין: הבתים של בית חורון הופכים עכשיו לקו חזית כשהרכבים האלה מסתובבים ועוברים שם בצורה הזאת.
יריב לוין: נקודה נוספת היא תחנות האוטובוס שנמצאות מתחת לגשר לאורך הכביש.
יריב לוין: גם שם, לפחות המינימום הוא לבצע איזשהו מיגון של התחנות האלה שהן חשופות לעין כל מפני פיגוע דריסה, חס וחלילה.
יריב לוין: במציאות של היום אין שם שום דבר שמונע ביצוע פיגוע דריסה הפשוט ביותר.
יריב לוין: ואני חוזר ואומר, בסיפור ההזוי הזה הושקעו על פי הערכות שאני שמעתי קרוב ל-40 מיליון שקל עד עכשיו - אתם שומעים את המספרים, 40 מיליון שקל - כאשר כולנו יודעים שהפלסטינים לא ירוויחו מזה שום דבר, כי הרי כבישי מרקם החיים שסללנו בשבילם הם הרבה יותר מהירים ממה שיש להם פה, כי אם ניקח בחשבון את זמן הבידוק שהם יצטרכו לעבור לא שווה להם לנסוע משם בכלל.
יריב לוין: ואם כך הוא המצב, והושקע כבר כל כך הרבה כסף, אז הגיע הזמן שיושקע הכסף שצריך כדי שתהיה תנועה סבירה של יהודים, ושיהיה ביטחון הטוב ביותר שיכול להיות ליהודים.
יריב לוין: ואני שוב אומר, אני קורא לכם, לצבא, להודיע שאתם לא מסוגלים לעמוד בתאריך הזה, לא משום שלא עבדתם מסביב לשעון ועד אמצע הלילה, אלא משום שהתאריך שנקבע לכם מלכתחילה היה תאריך שלא הביא בחשבון שום דבר מכל מה שהייתם צריכים לבצע.
יריב לוין: אני מציע שאנחנו כוועדה נפנה באופן הברור ביותר לראש הממשלה, ונבקש ממנו להנחות את משרד הביטחון ואת שר הביטחון להגיש בקשה דחופה בעניין הזה לבג"ץ, ולהימנע מפתיחתו של הכביש, בוודאי עד אשר נמצא את עצמנו במצב שכל מה שאמור להיות על פי העמדה המקצועית של הצבא מתבצע.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, בבקשה.
יעקב כץ: תודה ליושב ראש גם על כינוס הוועדה.
יעקב כץ: ליבי ליבי עם השוטרים.
יעקב כץ: אין פה חיילים, אין פה קציני צה"ל.
יעקב כץ: אדוני היושב ראש, אני לא יודע אם קציני צה"ל הוזמנו.
יעקב כץ: האם אתה הזמנת?
לאה ורון: הדרך להזמין לישיבות הוועדה היא תמיד באמצעות השרים על פי תקנון הכנסת, וגם בהתאם לזה נעשתה הפנייה לשר הביטחון, והוא מצא לנכון לשלוח את מי שמצא לנכון.
אהרון צברי: אני נציג הצבא, אני נציג פיקוד מרכז.
אהרון צברי: אני כפוף לאלוף פיקוד מרכז גם פיקודית, וגם זה, למרות שאני באזרחי.
יעקב כץ: בסך הכול, אין לנו שום טענה, חס וחלילה, לא לחיילים, ולא לשוטרים ולא למי שמבצע את העבודה.
יעקב כץ: הם מנסים לעשות את הכול במסגרת.
יעקב כץ: אבל, אשמים אנחנו.
יעקב כץ: אם אנחנו נבוא בטענות, נבוא רק אל עצמנו, משום שמאז החלטת הבג"ץ היו מספר חודשים.
יעקב כץ: למשל, אני הגשתי חוק.
יעקב כץ: אני עדיין באופוזיציה, ומי יודע אולי מחר כאשר נהיה בקואליציה זה יעבור יותר בקלות.
אופיר אקוניס: אני מזמין, אתה יכול להיות תמיד בקואליציה.
אופיר אקוניס: אבל, זה לא מה שיביא אותך לחוקק חוקים יותר מהר.
אופיר אקוניס: נדהמתי אתמול שחבר הכנסת פרץ העביר בכזאת מהירות וקלות את חוק שכר מינימום, וזה מבלי לדבר על מהות החוק.
יעקב כץ: בנושא הזה אני הגשתי הצעת חוק שלגבי דברים שאנחנו טוענים שבית המשפט העליון לא מומחה בהם, הוא יצטרך להתייעץ עם המומחים.
יעקב כץ: במקרה דנן, צבא ההגנה לישראל על-ידי מומחיו ויועציו אמר במפורש שהדבר הזה לפי ניסיון העבר – ואין חכם אלא כבעל ניסיון – בשנים שהכביש הזה היה פתוח היו בו אירועי פח"ע, והיו בו הרוגים פצועים.
יעקב כץ: וכמו שאמרת אדוני היושב ראש קודם, הם עושים לנו עכשיו הקדמה, קדימותא כמו שאנחנו אומרים בארמית.
יעקב כץ: הם יודעים שהכביש עומד להיפתח, וכבר יש זריקות של אבנים.
יעקב כץ: לפי ניסיון העבר, וגם בעניין הזה אין חכם אלא כבעל ניסיון, הגזרות תחולנה על היהודים, ולא על המשתמשים האחרים – ונהי בעינינו כחגבים, וכן היינו בעיניהם.
יעקב כץ: אומנם, הגמרא אומרת במסכת ברכות שלוש מתנות טובות נתן הקדוש ברוך הוא לישראל וכולן לא נתנן אלא על-ידי ייסורים והן: ארץ-ישראל, תורת ישראל, והעולם הבא.
יעקב כץ: כנראה שהקניין הוא קניין בייסורים.
יעקב כץ: אבל, כאשר אנחנו בעצמנו עושים את הייסורים, ואנחנו בעצמנו מייסרים את עצמנו, אז זו מחלת נפש, זו מחלה של הגלות.
יעקב כץ: בעזרת השם צריך יהיה לשמוח עם התעלות ועם הצירים כשנקבל חוקים מתאימים שיאמרו בצורה ברורה במה לבית המשפט העליון מותר לדון, ובמה אסור לו לדון.
יעקב כץ: הוא יוכל להמליץ המלצותיו.
יעקב כץ: אבל, מי שיקבל את ההחלטות בתחום הביטחון, ובתחום הבטיחות לא יהיו אנשים שלא ביקרו בשטח, שלא ראו מעולם, ויודעים מראש שמה שהיה הוא שיהיה.
יעקב כץ: יש להניח שיהיו פיגועים בשטח.
יעקב כץ: אנחנו לא רוצים בהם, אבל דברים כאלו יקרו.
יעקב כץ: כתוצאה מכך, הגדרות תגדלנה ותתרחבנה, כמו שאמר חבר הכנסת יריב לוין.
יעקב כץ: אתה שאלת מה יקרה ביישוב בית חורון.
יעקב כץ: יהיו מחסומים בכניסה ליישובים היהודים, לא ביישובים הערבים.
יעקב כץ: יהיו גדרות שיקיפו כל בית, וכל העסק יהיה שאנחנו ניכנס למגננה כמו שהייתי בגטו, כמו שהיינו בגלות.
יעקב כץ: לכן, אנחנו קוראים פה קודם כל לממשלת ישראל לאמץ את החוק שאני הצעתי – שבדברים שבית המשפט העליון לא בקי בהם, ואני קובע בוודאות שהגברת בייניש, נשיאת בית המשפט העליון, לא בקיאה בביטחון.
יעקב כץ: היא אולי בקיאה במשפט, בביטחון היא לא בקיאה.
יעקב כץ: היא היתה צריכה לבוא עם המלצה ולהגיד: זה לא מוצא חן בעיניי.
יעקב כץ: אבל, כמו שהשופט אדמונד לוי אמר בענוות
יעקב כץ: נותו: אני משאיר את זה לצה"ל.
יעקב כץ: אם צה"ל החליט שיש סכנת חיים, אני לא הולך להתווכח עם צה"ל, לא לוקח על עצמי אחריות.
יעקב כץ: ומה יקרה אם מחר מישהו ייהרג?
יעקב כץ: האם שופטי בית המשפט העליון שלקחו את ההחלטה יתפטרו מתפקידיו?
מנחם אליעזר מוזס: אפילו לא ילכו לנחם אבלים.
יעקב כץ: אדוני היושב ראש, אני מבקש - אם אפשר, אני לא יודע אם יש לך את האומץ להכניס את זה כסעיף - אבל, אנוכי אערבנו, מידי תבקשנו.
יעקב כץ: במידה ויהיו אירועי פח"ע, ומישהו ייהרג או ייפצע, שתקום ותאמר נשיאת בית המשפט העליון השופטת בייניש: אני נושאת באחריות, ולכן אני הולכת הביתה כי חטאתי, פשעתי, עוויתי.
יעקב כץ: נבקש את זה בהחלטה שהיא תישא באחריות לתוצאות הרעות שיקרו כתוצאה מההחלטה שלה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, תודה רבה לך.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, אורחים חשובים ונכבדים – שמעתי שנמצא כאן ראש עיריית מודיעין – הסעיף הראשון במשפט העברי בסדרי הדיון הוא: אין לדיין לדון, אלא במה שעיניו רואות.
מנחם אליעזר מוזס: זה בקשר לזה שדיברנו שהבג"ץ, חברי בית המשפט, לא ראו אפילו מה שקורה בשטח.
מנחם אליעזר מוזס: אי אפשר לדון, אלא אם כן רואים מה שקורה בשטח.
מנחם אליעזר מוזס: 39 חברי כנסת בראשותו של חבר הכנסת יריב לוין הגישו הצעה בנושא כביש 443.
מנחם אליעזר מוזס: אני גם כתבתי מכתב לראש הממשלה להעביר את זה בדחיפות, וראש הממשלה עונה על זה: מה הדחיפות כל כך?
מנחם אליעזר מוזס: וכתבתי לו: האם זכור לך שמחבלים נכנסו וזרקו ליד בית עור אל-פוקא 29 כדורים בערב אחד?
מנחם אליעזר מוזס: מרוב פיגועים כבר לא זוכרים מה היה אז.
מנחם אליעזר מוזס: אבל, היה נס גדול, ואף אחד לא נפגע.
מנחם אליעזר מוזס: החבר'ה שלי שם בטירונות.
מנחם אליעזר מוזס: רציתי להפנות שאלה למי שנתן קודם את ההרצאה.
מנחם אליעזר מוזס: לגבי היציאה מבית עור אל-פוקא, מא-תחתא, ומא-טירה – אנשים יצאו מהכביש, ייסעו עד עופר, ואז יגידו להם: אתם לא יכולים לנסוע לירושלים, תחזרו.
מנחם אליעזר מוזס: אז בשביל מה הם יצאו אל הכביש?
מנחם אליעזר מוזס: האם בשביל להתחכך בי, או בשביל להוריד אותי מהכביש?
מנחם אליעזר מוזס: הרי אנחנו יודעים מה קרה בדהרייה כאשר אותה בת נפגעה.
מנחם אליעזר מוזס: מכונית פלסטינית פשוט נדבקה אליה, והמכונית נפלה מהכביש ימינה.
מנחם אליעזר מוזס: זה האסון הכי גדול.
מנחם אליעזר מוזס: בשביל מה אנחנו נותנים להם בכלל לצאת?
מנחם אליעזר מוזס: עצם העמידה במקום וההמתנה לבדיקה היא לבדה סכנה, כי אנחנו רואים שהמכוניות עומדות אחת אחרי השנייה, פגוש אחרי פגוש, ולא פעם עומדים במחסומים האלה המון רכבים.
מנחם אליעזר מוזס: מי מגן על זה לפני הבידוק?
מנחם אליעזר מוזס: מה קורה לפני זה?
מנחם אליעזר מוזס: חבר הכנסת לוין, כראש לשכת עורכי הדין לשעבר אתה כעורך דין צריך לפנות גם כן לבג"ץ, ולהעביר מחדש את הצעת החוק של 39 חברי כנסת.
מנחם אליעזר מוזס: שליש מהכנסת חתמו על החוק.
יריב לוין: זה לא סתם שליש, אלא זה שליש כאשר 39 אחרים הם סגנים ושרי סגנים, ואינם יכולים לחתום.
יריב לוין: כלומר, זה מבטא רוב עצום.
מנחם אליעזר מוזס: צריך להביא מחדש את הדיון הזה לכנסת, ואני מקווה שבעזרת השם נצליח להעביר את זה על אפם וחמתם של כל אלה שהם חורשי רעתנו.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת מטלון, ואחר כך ראש עיריית מודיעין, ואחר כך חבר הכנסת גדעון עזרא שנרשם עכשיו.
אופיר אקוניס: אחריו - יושב-ראש מועצה אזורית מטה בנימין מר אבי רואה.
משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב ראש, אנחנו יושבים פה ודנים בחיי אדם, והופכים את זה לדיון פוליטי, כי אני יודע שכמובן תשמענה דעות ואחרות.
משה (מוץ) מטלון: אין ספק שאנחנו דנים פה בדיני נפשות, שלא יהיה פה ספק בעניין הזה.
משה (מוץ) מטלון: לטעמי, החלטת בג"ץ היא מוטעה, ומטעה.
משה (מוץ) מטלון: אני גם שומע שאנשי הצוות גם לא ביקרו, לא ראו, לא ידעו, ולא היו שם.
משה (מוץ) מטלון: אני גם מודיע לכם פה שהם גם לא ייקחו אחריות אם חס וחלילה יהיה פיגוע, וכבר היו זריקות בקבוקים בשבוע שעבר, אבנים, והיו כבר לפני מספר שבועות פיגועים.
משה (מוץ) מטלון: העניין הזה קורא לפיגועים, ואין בכלל ספק שפתיחת הכביש היא החלטה שגויה, ומישהו יצטרך לקחת עליה את האחריות.
משה (מוץ) מטלון: כחברי כנסת אנחנו חייבים לעמוד מנגד, ולא חשוב אם אנחנו ממפלגה זו או אחרת.
משה (מוץ) מטלון: חשוב לנו לשמור על עם ישראל, ועל ביטחונם של תושבי מדינת ישראל.
משה (מוץ) מטלון: אין לי ספק שלא נלקחה בחשבון גם האפשרות של ציר כביש מס' 1.
משה (מוץ) מטלון: אנחנו נגיע לירושלים כמו אל עיר במצור.
משה (מוץ) מטלון: ההחלטה הזאת היא פשוט שגויה.
משה (מוץ) מטלון: היא לא לקחה בחשבון שתושבים ישראלים שנוהגים היום לנסוע על כביש 443, יסתופפו תחת ציר כביש מס' 1.
משה (מוץ) מטלון: יהיה מצב בלתי אפשרי משום שייקח כמה שעות להגיע לירושלים.
משה (מוץ) מטלון: דבר נוסף – לא יכולים להשאיר עיר בירה ואם בישראל, את עיר בירתנו, עם ציר גישה אחד שהוא כביש מס' 1, ולבטל את כביש 443, כי בפועל ישראלים לא ייסעו, או לפחות רוב הישראלים.
משה (מוץ) מטלון: אני מודיע שאני אמשיך לנסוע בכביש 443.
משה (מוץ) מטלון: אבל, ישראלים לא ייסעו בכביש.
אופיר אקוניס: מה שקצין הכנסת יאמר לך אתה תעשה.
משה (מוץ) מטלון: אני אסע שם בכל מקרה.
משה (מוץ) מטלון: אני לא יודע מה קצין הכנסת יורה.
משה (מוץ) מטלון: אני אומר שאני מתכוון להמשיך לנסוע בכביש 443.
משה (מוץ) מטלון: אני לא בדיון עם קצין הכנסת, אני בדיון על ההחלטה לגבי כביש 443, אני בדיון על חיי ישראלים, ואני בדיון על מחשבה על העיר מודיעין והיישובים בסביבה.
אופיר אקוניס: הניוד של חברי הכנסת הוא באמת לא מעניין כאן, למרות שאם אינני טועה כולם נוסעים, כמובן תושבי מודיעין שהם חברי כנסת, וכל מי שבא מתל-אביב ומהשפלה.
אופיר אקוניס: אני יודע שגם מהצפון מתחברים לכביש 443 דרך כביש 6.
אופיר אקוניס: באופן אישי, אני לא מכיר כמעט כבר אנשים שבשוטף - לא כתיירים, או כחד יומי - נוסעים על כביש מס' 1, אלא כולם נוסעים על כביש 443.
יעקב כץ: אדוני היושב ראש, אם תרשה לי רק הערה קטנה מחכימה.
יעקב כץ: אני מציע לאנשי שמאל קיצוניים להגיש בג"ץ גם על כביש מס' 1.
יעקב כץ: גם קטע ממנו עובר בשטחים הכבושים, וגם שם צריך לעבור בידוק.
קריאה: שטחים משוחררים.
יעקב כץ: אני מבקש שכבר תתחיל להכין את התוכניות איך יהיו שם לא שישה מסלולים, אלא שנים-עשר מסלולים.
יעקב כץ: כי גם חלקו של ציר כביש מס' 1, עובר בשטחים הכבושים.
יעקב כץ: אני מבקש להעלות את זה לדיון, ואני קורא ליש דין, ויש שלום, שלום עכשיו, שלום אתמול, שלום מחר, שיגישו בג"ץ גם על כביש מס' 1, כדי שגברת בייניש תיסע - - -
אופיר אקוניס: אבל, למה לך לתת רעיונות שהם עוד יממשו אותם?
אופיר אקוניס: הרי הם יבואו ויאמרו ששטח החיץ הידוע שעליו נסלל כביש מס' 1 אחרי מלחמת ששת הימים יש עליו מחלוקת, כי הרי ערפאת כבר תבע אותו בקמפ-דיוויד.
אופיר אקוניס: אז למה לך לתת רעיונות?
יעקב כץ: כדי שנחזור וניסע בכביש נחשון.
אופיר אקוניס: אגב, אתה יכול לנסוע משם כל יום.
אופיר אקוניס: חבל, אל תיתן להם רעיונות, כי בסוף נקיים פה דיון על ההיערכות התחבורתית בכביש נחשון.
אופיר אקוניס: אל תיתן רעיונות לקבוצות שיאמצו אותם במהירות.
משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב ראש, אין לי בכלל ספק שהבג"ץ יעבוד עכשיו שעות נוספות, שהרי הצבא יגרום לקשיים בלתי רגילים או בלתי נסבלים גם לנוסעים הערבים שם.
משה (מוץ) מטלון: הרי הצבא ירצה לשמור את עצמו, וירצה לשמור על עצמו, ולא ירצה לעשות את הטעויות.
משה (מוץ) מטלון: ואז הבג"ץ יעבוד שעות נוספות מבג"צים של ערבים שרוצים לנסוע ולא נותנים להם במחסום הזה, ובמחסום ההוא, ובדיקות כאלו ואחרות.
משה (מוץ) מטלון: כנראה שגם על זה לא נתנו את הדעת.
משה (מוץ) מטלון: אני הגשתי הצעת החוק להחיל את החוק הישראלי על ציר 443.
משה (מוץ) מטלון: בוועדת שרים לחקיקה ראש הממשלה ביקש אז לדחות את הדיון הזה, ולא להביאו לדיון, ולעשות משהו מתואם.
משה (מוץ) מטלון: כנראה שעת התיאום עוד לא הגיעה.
משה (מוץ) מטלון: אבל, כנראה שהיא מתקרבת.
משה (מוץ) מטלון: אני לא ממהר לשום מקום.
משה (מוץ) מטלון: אני בטוח, ואין לי ספק, שראש הממשלה יקרא לי ויגיד לי: תניח, ומהר את החוק הזה לשולחן הממשלה, ותביא אותו לפתחנו, כי החלטת הבג"ץ תוכיח את עצמה שהיא תגבה חיי אדם ישראלים.
משה (מוץ) מטלון: כחברי כנסת אנחנו מחויבים לצעוק את צעקתנו באופן הציבורי ביותר.
משה (מוץ) מטלון: תודה רבה לך.
אופיר אקוניס: ראש עיריית מודיעין, בבקשה.
אופיר אקוניס: אחר כך חבר הכנסת גדעון עזרא.
אופיר אקוניס: אם עוד מישהו מהנוכחים רוצה, אז בבקשה להירשם.
חיים ביבס: אני חושב שאת רוב הדברים המרכזיים שמענו בסקירה של היושב ראש, וגם של חבר הכנסת יריב לוין.
חיים ביבס: אבל, אני רוצה לדבר על האבסורד המרכזי.
חיים ביבס: כולנו יורים לכיוון הצבא, והצבא הוא בכלל לא פקטור מבחינת ההחלטה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ מיקד את זה, אין ויכוח.
חיים ביבס: גם אנשי משטרת ישראל שנמצאים פה, הם בסופו של דבר הראשונים שיחטפו את חיצי הביקורת, כי הם אלה שיהיו בשטח.
חיים ביבס: המשמעות של עמידה בפקק היא מאוד מאוד גדולה.
חיים ביבס: כולם זורקים מספרים, עוד שתי דקות, שלוש דקות, חמש דקות.
חיים ביבס: תחשבו – הרי אי אפשר לייצר מסלול רק לפלסטינים, זה לא עומד במה שנקרא אמות המידה של בג"ץ.
חיים ביבס: תחשבו על מצב שבו בכל אחד מששת המסלולים עומד רכב פלסטינאי, ואחריו רכב ישראלי.
חיים ביבס: לא יעזור כלום, יצטרכו לבדוק אותם.
חיים ביבס: אם ירצו למהר, אז לא יבדקו, ואז יכול להיות שרכב כזה זולג לכיוון ירושלים.
חיים ביבס: בהנחה ובודקים אותו כמו שצריך, הווה אומר תוספת על הציר הזה של בין 10 ל-15 דקות לכלי רכב.
חיים ביבס: זה יהיה קטסטרופה מבחינה תחבורתית.
חיים ביבס: שנית, צריך לזכור את האבסורד הגדול שיש במדינת ישראל.
חיים ביבס: עד האינתיפאדה, כולל האינתיפאדה, הציר הזה היה מת.
חיים ביבס: כתושב מודיעין אני זוכר שהיינו יורדים מירושלים, ומהרגע שבו מתחילים לגלוש אחרי גבעת זאב, לוחצים על הגז, ויורדים במהירות.
חיים ביבס: ואין לך בדרך שום דבר – לא שוטרים, ולא משטרה.
חיים ביבס: כל זה כדי לעבור כמה שיותר מהר את ציר המוות - כפי שהיינו קוראים לו - ולחזור חזרה.
חיים ביבס: הצבא ייצר את כל מה שצריך.
חיים ביבס: השקיעו 160 מיליון שקל בכבישים עוקפים כדי לסדר להם מעברים בטוחים ומסודרים לכיוון רמאללה.
חיים ביבס: היתה צריכה להיות פה משמעות אחת, ואמרתי את זה אחרי החלטת בג"ץ, וכולם מתעלמים מזה, כולל שר הביטחון שהגשנו לו מכתב של ראשי הרשויות מכל האזור שרוצים להיפגש איתו.
חיים ביבס: עד היום לא נענינו אפילו בתשובה אחת, בהתחמקות של היועץ שלו מר ברושי לענייני התיישבות.
חיים ביבס: יותר מזה לא שמענו שום דבר.
חיים ביבס: תייצרו דבר אחד, ואני קורא לזה כמו הטיסות ב-99 כאשר רצו לייצר טיסות לשום מקום בשביל לעבור בדיוטי-פרי.
חיים ביבס: אותו הדבר - זוהי נסיעה לשום מקום.
חיים ביבס: הם עולים בנקודה של עור אל- פוקא, עור אל-תחתא, והם מגיעים עד עופר, ואז עושים סיבוב חזרה ויורדים חזרה.
חיים ביבס: במעבר הזה תייצרו מעבר תכנון עם השקעה.
חיים ביבס: בחודש ימים זורקים עשרות מיליונים.
חיים ביבס: תשקיעו פעם אחת כמו שצריך, עם מעבר תחתי שיחבר אותם לציר שבלאו הכי השקיעו בו 160 מיליון שקל.
חיים ביבס: הרי כל הרצון שלהם הוא לעבור מדרום 443 לצפון 443.
חיים ביבס: מכל ההחלטה הזאת אף אחד באמת לא הגיע בסוף למה שצריך.
חיים ביבס: אנחנו סובלים מזה שעל ה-40,000 כלי רכב שעולים ויורדים כל יום בציר הזה נוספים עוד, כולל בידוק ביטחוני, כולל מחסומים, כולל במפרים, כולל הכול – זה מצד אחד.
חיים ביבס: מצד שני, מערכת הבדיקות שהם צריכים לעבור כדי לעלות לכביש היא גם סיוט מבחינתם.
חיים ביבס: והדבר השלישי והמרכזי הוא שאם באמת רוצים לפתור את הבעיה גם לאלה וגם לאלה, תייצרו את המעברים התחתיים.
חיים ביבס: פעם אחת שהמדינה תתעסק בתכנון אמיתי, ולא בתכנון של שלוף, ושל הדקה ה-90 לפני מועד שבג"ץ קבע.
חיים ביבס: פעם אחת שיתכננו את הכול כמו שצריך, ואז גם הדברים ייראו אחרת.
חיים ביבס: אני אומר - נכון שהצבא יפנה לבג"ץ ויבקש דחייה של כמה חודשים על מנת שהדברים ייעשו בצורה יותר מקצועית, ויותר רצינית.
חיים ביבס: הרי בסוף יאשימו את הש.ג.
חיים ביבס: אז או הצבא או המשטרה אשמים, והם אפילו לא בלופ.
חיים ביבס: הם לא אלה שהחליטו, הם לא אלה שאפילו לא סיירו בשטח.
חיים ביבס: אני אמרתי: רבותי, לא יכול להיות מצב שמקבלים החלטה כשאנשים לא מבינים מה המשמעות שלה בשטח.
יעקב כץ: למה לא יכול להיות?
יעקב כץ: זה כל הזמן קורה.
יעקב כץ: הם כל מקבלים החלטה בכל נושא מבלי שהם מבינים בשום נושא.
חיים ביבס: מכיוון שהדיון בעיקר נסב סביב הנושא של הבעיה התחבורתית, ולא הבעיה הביטחונית כי בבעיה הביטחונית דנו בוועדת החוץ והביטחון, אני אומר שבנושא הזה צריך לעשות פסק זמן ותכנון מחדש.
חיים ביבס: אם אנחנו כרשות מקומית היינו מגישים את הבג"ץ הרי היו אומרים: זה פוליטי ושיוך למחנה כזה או אחר.
חיים ביבס: לכן, אמרנו שהתושבים הם אלה שהולכים לבג"ץ.
חיים ביבס: אגב, צדקת במה שאמרת, כי הבג"ץ כבר כנגד מה שהולך להיות לפלסטינים יצא לדרך.
חיים ביבס: לכן, צריך להפעיל את כל המנוף ואת כל מה שצריך כדי לייצר את האיזון, אחרת אנחנו נמצא את עצמנו במצב שאנחנו מאבדים באופן טוטאלי את כביש 443.
חיים ביבס: קחו את המקרה שאירע בחג השבועות שבו תושבת שלי יושבת עם הילדה שלה באוטו.
חיים ביבס: אגב, זו תושבת שאמרה במפורש: כשהודיעו על פתיחת הכביש שמחתי בשביל הפלסטינאים.
חיים ביבס: היא אומרת היום באופן מפורש: אני על הכביש הזה לא אעלה.
חיים ביבס: המשמעות היא שעשרות אלפי כלי רכב יעברו מכביש 443 לכביש מס' 1.
חיים ביבס: רק לפני שלושה-ארבעה חודשים היינו פה בדיון שבו משרד התחבורה סיפר איך הכביש נפתח, והם מעבירים את כל המשאיות משש וחצי בבוקר עד תשע וחצי מכביש מס' 1 לכביש 443 כדי לייצר מה שנקרא איזון.
חיים ביבס: אבל, היום אנחנו באים עושים בדיוק ההיפך.
חיים ביבס: אנחנו הורגים את הציר הזה.
יעקב כץ: לא אנחנו באים, בית המשפט העליון בא.
יעקב כץ: אל תגיד: אנחנו באים.
יעקב כץ: תגיד שהם באים.
חיים ביבס: אנחנו מנתקים לחלוטין מהבירה את כל מי שמגיע ממרכז הארץ בואכה מודיעין-מכבים-רעות לצפון ירושלים.
יעקב כץ: בייניש מנהלת את - - -
אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, אתה דיברת.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת גדעון עזרא, בבקשה.
גדעון עזרא: אני רוצה לומר דעה אחרת לחלוטין מכל מה ששמעתי פה עד עכשיו.
גדעון עזרא: קודם כל, אני מאלו שנסעו על כביש 443 גם בימים הקשים כשהיו רכבים בודדים על הכביש.
גדעון עזרא: אני גם רואה שהיום פותחים מחסומים ומעברים נוספים לערבים ביהודה ושומרון, כאשר ביהודה ושומרון נוסעים זה לצד זה רכבים יהודים ורכבים ערבים.
גדעון עזרא: אני גם אומר לכם, וזה מהניסיון שלי בשב"כ, היכולת לעשות פיגוע ביהודים היא לא רק מרכב נוסע.
גדעון עזרא: רכב נוסע היא רק אחת הדרכים.
גדעון עזרא: היום אפשר לירות ממארב על נקודה בכביש 443 מבלי שפותחים את הכביש.
גדעון עזרא: הבג"ץ קבע את אשר קבע, ומדינת ישראל היתה צריכה להיערך כפי שנערכים.
גדעון עזרא: ומוציאים מיליונים.
גדעון עזרא: היינו בסיור על הכביש, מוציאים הרבה מיליונים, ולפי דעתי מיליונים מיותרים.
גדעון עזרא: זה כסף שאפשר לחסוך אותו.
גדעון עזרא: אם הדברים היו מגיעים לכנסת בזמן הייתי אומר.
גדעון עזרא: וכאן אני אומר - חובתי לכבד את החלטת הבג"ץ.
גדעון עזרא: מדינת ישראל צריכה לבחון את המצב החדש.
גדעון עזרא: אני לא פוחד, אנשים ימשיכו לנסוע בכביש 443.
חיים ביבס: הרגע אמרת כשאתה נסעת בימים שאף אחד לא נסע, כי - - -
גדעון עזרא: תסלח לי, אלו היו ימים של אינתיפאדה.
גדעון עזרא: אין אינתיפאדה, ואבנים זורקים בכביש 443 גם היום כפי שזורקים גם ביהודה ושומרון מידי פעם.
יעקב כץ: מה זה אבנים על יהודי?
יעקב כץ: בגלות זרקו, גם היום זורקים.
גדעון עזרא: גם אם אתה לא תפתח את הכביש אפשר לזרוק אבנים, ואפשר לירות.
יעקב כץ: יש מדינה, ויש צבא, ויש - - -
גדעון עזרא: אני אומר שחובתנו כחברי כנסת לתת לעסק הזה ללכת, ולא להפחיד את האנשים יתר על המידה כאשר האפשרויות קיימות גם היום.
גדעון עזרא: אני חושב שההוצאות שהוציאו על הכביש הן מוגזמות לחלוטין.
גדעון עזרא: כל הגדר האינדיקטיבית הזאת שעשו משני הצדדים זה פשוט דבר לא יתואר מבחינת בזבוז הכסף.
גדעון עזרא: מוטב לה למערכת שתחשוב פעמיים לפני שהיא מוציאה את הכסף מהכיס.
גדעון עזרא: לסיכומו של דבר, אני אומר - ב-28 לחודש הכביש ייפתח.
גדעון עזרא: צריך לתת לו להיפתח, ואל לנו, לחברי הכנסת, לבוא ולהגיד שהכביש הזה הפך ליותר מסוכן.
גדעון עזרא: תודה.
משה (מוץ) מטלון: גדעון, הוא לא הופך ליותר מסוכן?
אופיר אקוניס: תודה רבה לחבר הכנסת עזרא שאמר את דברו.
חיים ביבס: מכיוון שהדיון הוא דווקא בנושא התחבורה, הייתי מציע להזמין את כל חברי הוועדה בעוד חמישה-שישה ימים - לא ביום שישי, אלא אחרי הפתיחה - לעמוד מול המחסום.
אופיר אקוניס: אדוני ראש העיר, תאמין לי שנעמוד שם בלאו הכי.
אופיר אקוניס: אני בא מתל-אביב, ואני אומר לך שלא ראיתי את כביש מס' 1 שנים.
אופיר אקוניס: אגב, הוא כביש בלתי נסבל מבחינה תחבורתית.
אופיר אקוניס: הוא תמיד נבלם בסיבובים.
אופיר אקוניס: לא עזר כלום כשעשו את היישור במוצא כי הוא נבלם בהראל.
אופיר אקוניס: אם הוא לא נבלם בהראל אז הוא נבלם במוצא.