GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל קסטרו: אני רוצה גם לציין שבמרינות שבהן אין תוכנית קבענו שזה יהיה על-פי המפה הימית.
רויטל קסטרו: התקנות הללו יאושרו במקביל לתקנה הזאת.
גיורא קדר: בפועל אם עבודת החפירה לא מתבצעת האנשים שנמצאים בתוך המרינה לא יכולים להפליג.
גיורא קדר: הדבר היחיד שחסר כאן, איזה מנגנון לדאוג שהדבר הזה אכן יתבצע.
גיורא קדר: למעשה זה פחות או יותר כמו להיות בבית-מלון בלי אפשרות לצאת החוצה, או להיות תקוע עם מכוניתך בחניון בלי יכולת לצאת החוצה, ובאותו זמן גם גובים ממך כסף.
גיורא קדר: הקטע הזה נשאר אמורפי במידה מסוימת.
גיורא קדר: בתוך כמה זמן צריך לחפור?
אהרון זיסו: כתוב כאן: "תוך פרק הזמן שיורה הממונה על הנמלים".
אהרון זיסו: זה לא יכול לקחת 4 חודשים כפי שאירע בעבר.
גל קדר: ואם זה לקח 4 חודשים?
אהרון זיסו: זאת עבירה מנהלית, כפי שיש עבירה מנהלית לגבי מי שאין לו כושר שיט או ביטוח.
מורדי חבר: זה בוודאי ייקח זמן כי הפעולה לא קשורה רק לרצון או לחובה של מפעיל המעגנה.
מורדי חבר: כאשר מפעיל המעגנה בא לחפור את החפירה שעליה אתם מורים, שזה בסדר גמור, הוא נתקל בסדר יום של עוד כמה ועדות שלא תלויות בו.
מורדי חבר: עד שהוועדות הללו מאשרות למפעיל המעגנה לבצע את החפירה לפעמים חולפת גם שנה.
מורדי חבר: זה ממש לא תלוי במפעיל המעגנה.
הלל רשף: לכן יש מקרים שמפעיל המעגנה יכריז.
אהרון זיסו: אנחנו לא מדברים על מקרה כזה, מר מורדי חבר.
אהרון זיסו: אנחנו מדברים על מקרה שמרינה סתומה והחברה לא רצתה להזמין את פינוי החול כי זה עולה כסף, ולקח עוד חודשיים ועוד 3 חודשים עד שהזמינו.
מורדי חבר: בתקנות הללו לא נאמר שהחברה לא רוצה, כי היא מחויבת.
מורדי חבר: כאשר מפעיל המעגנה בא למלא את החובה שמוטלת עליו בתקנות, לפעמים הוא נתקל בוועדות אחרות שהוא לא קשור בהן, הוא לא שייך למקבלי ההחלטות באותן הוועדות, למרות הרצון שלו, וזה מעכב אותו עוד חודשים רבים.
מורדי חבר: אתן לך דוגמה, בקישון לקח לנו קרוב לשנתיים עד שקיבלנו היתר חפירה והטלה לפני שנה וחצי.
מורדי חבר: אי אפשר להשאיר את זה רק כחובתו של המפעיל, בפרט כאשר הוא רוצה לקיים את התקנות ואת החוק.
מורדי חבר: עזוב את אלה שלא רוצים.
מורדי חבר: צריך ליצור כאן איזה מנגנון כדי שהדברים האלה ייעשו באופן מיידי כמעט.
גיורא קדר: תתבע את מי שלא נותן לך לעשות את זה.
מורדי חבר: עזוב תביעות.
מורדי חבר: תביעות זה בבית-משפט.
מורדי חבר: אנחנו צריכים כלים כדי לפעול כאן, לא בשביל לרוץ לבית-המשפט ולהטיל עוד עומס על בתי-המשפט.
יערה למברגר-קינר: התקנות הללו באות להוסיף על כל דין.
יערה למברגר-קינר: לא נבטל את חוק התכנון והבנייה.
גיורא קדר: פרקטי זה לא לתת לעכב את הדברים.
מורדי חבר: אבל מי זה שלא נותן?
מורדי חבר: זה מה שאני מבקש.
עמוס נוימן: אם תצליח להוכיח שיש נסיבות מקלות לדחות לך את סילוק החול - - -
מורדי חבר: אני לא רוצה שידחו לי.
מורדי חבר: אתה לא מבין?
עופר זראמטי: אני דייג מנמל יפו כבר 30 שנים.
עופר זראמטי: באשר לחפירות, אני רוצה להזכיר דבר שקרה לנו בנמל יפו.
עופר זראמטי: הנמל נסתם, עד כדי כך שלא יכולנו יותר לצאת לים, ואף אחד לא חפר.
עופר זראמטי: במקום שמשרד התחבורה יעזור לנו, קיבלנו צו לסגירת הנמל.
עופר זראמטי: יש לי את זה בכתב.
עופר זראמטי: מר אריה רונה, ראש המספן, מי שהיה צריך לדאוג שהנמל יפעל, סגר לנו את הנמל.
אהרון זיסו: הוא צודק.
אהרון זיסו: זה היה, וזה יכול לקרות גם בעתיד.
אהרון זיסו: זה קרה לנו באשדוד לפני כמה חודשים, כי החובה שלנו, בשל בטיחות השיט, לסגור מעגנה שהפתח שלה לא בטוח.
אופיר אקוניס: למה לא פעלתם לפתוח את המעגנה?
אהרון זיסו: אני לא מנהל המעגנה ואני לא מזמין את החופר, אבל אוכל להנחות כאשר תהיה התקנה.
אופיר אקוניס: כלומר התקנה מועילה לדייגי נמל יפו.
אהרון זיסו: בוודאי, כי עד היום יכולתי להגיד למפעיל המעגנה שיחפור, אבל לא היה לי כלי כדי לאכוף.
פואד נסאר: מי מפצה את האנשים?
פואד נסאר: עם כל הכבוד לו, הוא כן נתן הוראת סגירה והאנשים האלה נפגעו.
עופר זראמטי: לפני שנתיים וחצי-שלוש שנים.
ראובן אברמוביץ: אני נכנסתי לתפקיד לפני 6 שנים וזה לא היה בתקופה שלי.
עופר זראמטי: לא משנה.
עופר זראמטי: זה קרה.
עופר זראמטי: הוצא צו לסגירת הנמל, מנעו מאתנו לצאת בגובה גלים של מטר וחצי כי הגלים נשברים בפתח.
עופר זראמטי: אף אחד לא בא לעזרתנו.
עופר זראמטי: כאשר הנמל היה באחריות מינהל מקרקעי ישראל, לפני שעיריית תל-אביב לקחה אותו על עצמה, זאת היתה התגובה לגבי החפירה.
ראובן אברמוביץ: מדובר על דבר שאירע לפני כ-10 שנים.
אהרון זיסו: התקנות הללו נועדו קודם כול לטובתכם.
עופר זראמטי: אני רואה שאתם נותנים כאן המון כוח למנהל המרינה.
אהרון זיסו: אלה החובות שמוטלות על מנהל המרינה.
אהרון זיסו: זה מחייב אותו.
אופיר אקוניס: אנחנו דנים עכשיו בתקנה שמטילה חובה.
אופיר אקוניס: זה כתוב בתחילת הפרק.
עופר זראמטי: אין הגדרת זמן.
פואד נסאר: חובה לשלם אגרות, נכון?
פואד נסאר: אז אני רוצה גם את הפיצוי.
פואד נסאר: כולם דיברו על פעם אחת, אבל זה קרה כמה פעמים.
אופיר אקוניס: לא בתקנה הזאת.
אהרון זיסו: אם עומק המרינה לא מספיק, חובתנו להזהיר.
אהרון זיסו: כאשר אנו מוציאים צו סגירה – אנחנו לא שמים שרשרת בפתח.
אהרון זיסו: כולם כאן יודעים שגם כאשר מוצא צו סגירה הכלים יוצאים לים.
אהרון זיסו: לא שמנו שומר בשער, אבל הם יוצאים על אחריותם.
אהרון זיסו: אם לא אוציא את הצו, הסירה תצא, תעלה על הריף ואז יתבעו אותי מדוע לא הוצאתי את הצו, ואז ירצו פיצוי.
אהרון זיסו: אבל אם אני מוציא צו ואומר לשייט שלא יצא, והוא יוצא למרות זאת, זה אחריותו, ואז אף אחד לא ישלם לו פיצוי.
אהרון זיסו: עד היום היתה לי סמכות להגיד להם לחפור, אבל לא היה לי כוח, ועכשיו יש לי את הסמכות וגם את הכוח.
רון יציב: אני נציג פורום שייטי ישראל, אני מייצג כאן שייטים.
רון יציב: באשדוד היתה תביעה שבה התובע זכה.
רון יציב: כאשר אנו נותנים לך כאן את הסמכות להחליט שזה 4 חודשים, יבוא מנהל מרינה ויגיד: רגע, 4 חודשים זה בסדר.
רון יציב: זה יעקר את כל האפשרויות לתביעה.
רון יציב: בל נשכח שבמרינה אשדוד יש עסק כלכלי של סירות שאמורות לצאת ולא יכולות לצאת, מרגע זה השבתת אותן.
רון יציב: כאשר אני נותן לך אפשרות להחליט כמה זמן זה יימשך, זה מעקר את האפשרות להגיש תביעה משפטית.
אהרון זיסו: לחלוטין לא.
רון יציב: אפשר גם לחפור מראש.
אופיר אקוניס: בתקנה הזאת אני לא רואה מקום לשינויים.
אופיר אקוניס: הצעת הממשלה סבירה וטובה.
אופיר אקוניס: תקנה 35 מאושרת.
אופיר אקוניס: אני מזכיר לכולם שמדובר כאן על חובות המפעיל.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 36 – ציוד חירום והצלה
איתי עצמון: בישיבה שקיימנו לפני ישיבת הוועדה הצעתי שנכתוב אולי "במצב תקין" או "ידאג כי יהיו במצב תקין".
סיגלית ברקאי-ואקיל: "מפעיל מעגנה יחזיק ויפעיל באופן שיהיה מוכן לשימוש בכל עת ציוד חירום והצלה אשר יכלול ציוד עזרה ראשונה, מערכת כריזה שתאפשר העברת הודעות לכל חלקי המעגנה, מכשירי קשר, סירת שירות, גלגלי הצלה בכל רציף וסולמות בטחון ליציאה מהמים ברציפים.
מורדי חבר: למשרד התחבורה יש הגדרה ל"סירת שירות", מה הפרמטרים שנדרשים ממנה?
אהרון זיסו: יש פרמטרים שהופצו לכל מנהלי המעגנות לפני 4 או 5 שנים.
אהרון זיסו: זה מסמך רשמי של המהנדס הראשי שקובע מה צריכה לכלול סירת שירות.
איתי עצמון: הפרמטרים מוגדרים כרגע בתקנות.
אהרון זיסו: כתבנו כאן שהוא יפעיל סירת שירות.
אהרון זיסו: הוא שואל מה היא סירת שירות.
אהרון זיסו: פורסמה הגדרה, הכול כתוב והופץ במכתב רשמי של המהנדס הראשי שקובע מה זה כולל.
איתי עצמון: איפה מופיעה ההגדרה?
יערה למברגר-קינר: זה הוראת מינהל.
אופיר אקוניס: תקנה 36 מאושרת.
גיורא קדר: יש לי שאלה, המשמעות היא שמכשירי הקשר או הציוד הזה פועלים בכל שעות היממה, או חלק משעות היממה?
אהרון זיסו: יש חובת האזנה.
אהרון זיסו: זה מוגדר בהמשך.
גיורא קדר: ומה באשר לסירת השירות?
סיגלית ברקאי-ואקיל: זה ציוד חירום והצלה, במידה ויהיה מצב חירום.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 37 – אמצעי עגינה ומיגון "מפעיל מעגנה יוודא קיום אמצעי עגינה ומיגון כלי שיט במעגנה ותקינותם, הכל בהתחשב בסעירות (אגיטציה) של הגלים במעגנה, ובממדי כלי השיט.
אופיר אקוניס: תקנה 37 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 38 – אמצעי הספנה "מפעיל מעגנה יחזיק מנוף או אמצעי אחר לצורך הספנת כלי השיט העוגנים במעגנה.
אופיר אקוניס: בנמל תל-אביב יש כזה משנת 1935 בערך.
אופיר אקוניס: הוא חלוד כבר.
אופיר אקוניס: אפשר לשים אותו במוזיאון.
קריאה: הוא לא עובד.
קריאה: הוא רק דקורציה.
אופיר אקוניס: לפי התקנות הללו זה אמור להיות פעיל.
אהרון זיסו: נמל תל-אביב סגור כרגע.
אורן סונין: אמצעי הספנה זה גם לכנרת?
אורן סונין: מה קורה בטבריה?
סיגלית ברקאי-ואקיל: זה אמור לחול גם את הכנרת.
אהרון זיסו: זה חל על הכנרת, ויש בכנרת שני אמצעי הספנה, בעין-גב ובטבריה.
אורן סונין: נמל טבריה קיבל את כל המעגנות של הכנרת?
אהרון זיסו: כל תחום המים של הכנרת מוגדר בחוק כנמל טבריה.
עופר זראמטי: יש לנו בעיה.
עופר זראמטי: יש לנו 3-4 ספינות שמשקלן למעלה מ-120 טון ואורכן למעלה מ-24 מטרים ואין לנו כיצד להרים אותן.
עופר זראמטי: זה ידוע.
אהרון זיסו: יש לזה תשובה נהדרת.
אהרון זיסו: תפנה למשרד החקלאות שלא מימן את החצי שלו כבר 4 שנים.
אהרון זיסו: כדייג עליך לפנות לאגף הדיג.
אהרון זיסו: תשאל את מר אורן סונין שנמצא כאן.
פואד נסאר: הוא נמצא בוועדה והוא רוצה לשאול שאלות ולקבל תשובות.
פואד נסאר: הוא יודע שמר אורן סונין נמצא כאן.
עופר זראמטי: אני דייג.
עופר זראמטי: אני צריך לצאת לים.
עופר זראמטי: אני לא צריך לעשות את המלחמה בשביל משרדי הממשלה.
עופר זראמטי: אני יודע שעליי להרים את הספינה מידי שנה, כי מחייבים אותי לערוך את כל הבדיקות.
עופר זראמטי: עכשיו חייבתם אותי גם לא להשתמש ב-T.B.T, שאני לא יודע בדיוק מה זה, אבל לא משנה.
עופר זראמטי: במקום לחייב את היצרן או את היבואן לא להשתמש בחומרים הללו, אתם מחייבים אותי.
עופר זראמטי: כדייג אני יודע מה אני קונה?
עופר זראמטי: אני קונה פח צבע וצובע.
עופר זראמטי: חייבתם אותי לא לעבוד בנמל, שאני לא יודע איך אתמודד עם זה.
עופר זראמטי: אנחנו ספינות עבודה.
עופר זראמטי: אתם לא מפרידים בין ספינות עבודה מקצועיות לדיג ובין יכטות.
עופר זראמטי: יש כאן שייטים שכולם מכירים אותי, גם אני אוהב לשוט ואני מתחרה בתחרויות, אני אוהב יכטות וסירות, אבל יש לנו ספינות עבודה מברזל שחלקן בנות ארבעים.
עופר זראמטי: אם לא אוכל לבוא ולדפוק את הצ'יפינג שלי כי אסור לי להפיל ברזל – דרך אגב, שבא מן האדמה וחוזר לאדמה, הלוואי ויזרקו רק ברזל כי זה מחליד ונגמר, ולא פלסטיקים – אבל אתם לא נותנים לי את האפשרות.
עופר זראמטי: כל הזמן אתם מדברים כאן על ענייני מרינות.
עופר זראמטי: כל בעלי המרינות כאן מנסים כל הזמן לשלוט על השטח.
עופר זראמטי: מחר הוא יגיד לי שאופי העבודה שלי לא מתאים לשיט, כי אני מביא דגים – וכך קורה לנו היום.
פואד נסאר: זה מה שקורה היום בהרצליה.
עופר זראמטי: זה קרה רק הבוקר.
אהרון זיסו: סליחה שאני קוטע אותך, אנחנו לא בתקנה 8 וכל הזמן אתם מחזירים אותנו לתקנה 8.
אהרון זיסו: כאשר נגיע לתקנה 8, נדבר על כך.
פואד נסאר: זה חלק מתקנה 8.
אהרון זיסו: אז תערכו דיון רק על דיג.
אהרון זיסו: אנחנו דנים בתקנות המעגנות.
עופר זראמטי: כבר עכשיו הוצאת אותי מחוץ לעניין.
אהרון זיסו: אנחנו לא דנים עכשיו בתקנה 8.
לאה ורון: איזו התנגדות יש לכם לכך שמפעיל המעגנה יחזיק מנוף או אמצעי אחר לצורך הספנת כלי השיט העוגנים במעגנה?
עופר זראמטי: אוכל לספר לכם סיפור, דוגמה מן החיים.
עופר זראמטי: היה לנו מנוף בנמל יפו בן לפחות 60 שנים, מימי הבריטים, מנוף 0ישן מאוד.
עופר זראמטי: שאלו אותנו אנשי המינהלה החדשה מה אנו רוצים לעשות עם המנוף.
עופר זראמטי: אמרנו: עזבו אותו בתור אנדרטה, כמו בנמל תל-אביב, אל תרימו אתו ספינות, אבל תביאו לנו מנוף שמתאים לכלים שלנו.
עופר זראמטי: בזבזו כסף על מנוף ישן מאוד ולא התקינו את המנוף שאנו צריכים.
עופר זראמטי: אז מנהל מרינה יביא מנוף, עגורן קטן שמתאים להרמת סירות קטנות, אבל לא יתחשב באופי כל הכלים שיש בנמל.
ראובן אברמוביץ: אתה לא דובר אמת, אני מצטער.
ראובן אברמוביץ: אם אתה רוצה לספר סיפור, תספר את הסיפור האמיתי.
אופיר אקוניס: רבותי, אנחנו לא יכולים להיכנס לזה.
אופיר אקוניס: אני לא רואה בעיה בתקנה 38 כי זה פשוט מחייב את מפעיל המעגנה להתקין אמצעי הספנה.
מורדי חבר: יש בעיה בעניין הזה, מפני שאם בכל מעגנה מפעיל המעגנה או מנהל המעגנה יצטרך להחזיק מנוף לכלים שעומדים רק במעגן שלו, אם יש שתי סירות גדולות ביפו, ששיעורן קטן מאוד ביחס לסירות האחרות, מפעיל המעגנה ביפו יצטרך להחזיק מנוף גדול עם יכולת הרמה של 30-40 טון כדי לספק את הצרכים של שתי הסירות הללו, אז יש בעיה.
מורדי חבר: במקום אחר הוא יכול לעלות עם הכלים שלו, אבל על-פי הניסוח בתקנה הזאת כל מעגנה צריכה לדאוג לאמצעי הרמה לכלים שעוגנים אצלה.
מורדי חבר: זאת אומרת, אם הוא רוצה לעגון בחיפה, ובחיפה יש דבר כזה להספנה, הוא יכול לעשות כן, אבל מפעיל המעגנה מחויב על-פי התקנה הזאת להקים אמצעים ותשתית גם כדי להרים את שתי הסירות הגדולות מתוך 200 הסירות שיש שם וזאת הבעיה הקשה.
פואד נסאר: זאת לא הבעיה.
פואד נסאר: זה מה שצריך להיות.
עופר זראמטי: זאת בדיוק הבעיה של הספינות הגדולות שלנו.
עופר זראמטי: אני לא מתנגד.
עופר זראמטי: אני אומר שהתקנה צריכה לקבוע שאקבל את הכיסוי.
מורדי חבר: אז ביפו יתקינו מנוף גדול שיוכל להרים גם את הסירות הגדולות.
פואד נסאר: לזה הוא מתכוון.
אופיר אקוניס: אני לא רואה בעיה בתקנה הזאת.
אופיר אקוניס: תקנה 38 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 39 – האזנה לקשר "(א) מפעיל מעגנה יפעיל תחנת טלגרף אלחוטי כדין, לפי הוראות פקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל"ב-1972.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) מפעיל מעגנה יקיים, באמצעות תחנת הטלגרף האלחוטי, האזנה רצופה לערוצי התג"מ הימי שלהלן, אלא אם כן הממונה על הנמלים הורה אחרת: (1) ערוץ 16 – ערוץ מצוקה, בטיחות וקריאה; (2) ערוץ 11 – ערוץ עבודה לצורך תפעול המעגנה, או ערוץ תג"מ אחר שצוין לצורך זה ברשיון לתחנת הטלגרף האלחוטי.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) בתקנה זו, "תג"מ" – תדר גבוה מאוד.
איתי עצמון: רק שאלת הבהרה:
איתי עצמון: בתקנת משנה (ב) נכתב "אלא אם כן לפי הוראות הממונה על הנמלים הורה אחרת" – הכוונה להאזנה רצופה, או לערוצים?
אהרון זיסו: להאזנה הרצופה.
אהרון זיסו: הערוצים זה פרסום.
אהרון זיסו: אלה ערוצים בין-לאומיים.
איתי עצמון: אולי צריך להבהיר את זה בנוסח, כי אפשר להבין מכאן גם וגם.
גיורא קדר: יש לנו כאן בעיה כמשתמשים.
גיורא קדר: זה שמישהו מאזין, איזה שומר או אני-לא-יודע-מי, השאלה אם מישהו מסוגל גם לתת תשובות ופתרונות, זאת השאלה המרכזית.
גיורא קדר: הדבר הזה צריך להיות בסמכות משרד התחבורה, שמרינות מסוימות יצטרכו לתת שירות ערוך יותר מאשר מרינה שיש בה 20-30 כלי שיט.
לאה ורון: מה המשמעות של ההאזנה?
לאה ורון: לשם מה מאזינים?
גיורא קדר: כדי להעביר מידע הלאה.
גיורא קדר: נניח שאני רוצה להיכנס עכשיו למעגנה והשעה 8 בערב ומישהו עונה לי, אבל אני לא יכול להיכנס, אף אחד לא יכול לתת לי אינפורמציה, אף אחד לא יכול לעזור לי, אז ההאזנה היא אות מתה.
גיורא קדר: אז עונה לי מישהו: כן, שמעתי אותך.
גיורא קדר: המרינה היא נמל, כך זה מוכרז, והנמל צריך לתת שירות.
גיורא קדר: מרינות בים התיכון נותנות שירות 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע.
לאה ורון: ומי שעונה לא יודע לומר: המרינה סגורה ותיפתח שוב ב-6 בבוקר?
גיורא קדר: זאת בדיוק הנקודה.
גיורא קדר: זה דבר שצריך להיות בסמכותו של משרד התחבורה, להגיד שבמרינה בעכו, שיש שם כמה עשרות כלי שיט בלבד, הוא מאשר למרינה להיות סגורה החל משעה מסוימת, ואילו המרינה בהרצליה צריכה לעבוד 24 שעות ביממה, כי היא המרינה המרכזית של מדינת ישראל.
גיורא קדר: אני סתם מציג את זה כדוגמה.
גיורא קדר: כאשר מדברים על האזנה בלי לחייב את מנהל המרינה לקיים שירותים ברמה מסוימת, זה יוצר חוסר איזון.
לאה ורון: אבל התקנה הזאת עוסקת בהאזנה.
לאה ורון: יש לכם התנגדות לכך שיאזינו?
גיורא קדר: אני רוצה לחדד את העניין.
גיורא קדר: גם אם מישהו יאזין לי, אני לא צריך אותו שיאזין לי, אני לא צריך אוזן.
גיורא קדר: אני צריך מישהו שמסוגל לפעול.
גיורא קדר: אני עכשיו בבעיה, אני צריך אינפורמציה, או יש לי תקלה.
גיורא קדר: מישהו צריך להיות מסוגל לפתור לי את הבעיה בצורה כזאת או אחרת, למשל להעביר את האינפורמציה למשטרת ישראל.
עמוס נוימן: זה בדיוק התפקיד של ההאזנה הזאת.
גיורא קדר: זה לא מוגדר.
גיורא קדר: אין הגדרה בחובות מנהל המרינה מה עליו לעשות בקטע הזה.
אהרון זיסו: זה כתוב.
גל קדר: להאזין – אפשר לשים בחור או בחורה שלא מבינים כלום.
אהרון זיסו: אתה מצפה שמנהל המרינה יישב במשרד 24 שעות ביממה?
גל קדר: לא, אבל אני מצפה שמי שמאזין יוכל לתת עזרה 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע.
גל קדר: אם כלי השיט טובע ייתכן שהאדם שמאזין יוכל לתת סיוע.
גל קדר: אם האדם שמאזין לא יכול לתת פתרון ראשוני כאשר סירה טובעת או נשרפת בפתח המרינה אלא צריך להתחיל להעביר את האינפורמציה הלאה, אז מה שווה ההאזנה?
גל קדר: חיל הים אף הוא מאזין 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע.
גל קדר: גם רדיו חיפה מאזין 24 שעות ביממה.
גל קדר: אם אתה רוצה שמפעיל המרינה יאזין סתם לשם ההאזנה, לשם מה?
גל קדר: שיידע לתת איזה מענה בהאזנה הזאת.
אהרון זיסו: ואם המענה של הבחור שעונה לך, שהוא לא מנהל המרינה כי במקרה מנהל המרינה ישן ב-2 בלילה, שהוא יודע להתקשר למד"א או למכבי אש או למנהל המרינה או לכולם ביחד.
אהרון זיסו: מה לא בסדר במענה כזה?
אהרון זיסו: מה אתה מצפה, שיישב שם מנהל המרינה?
גל קדר: שיידע לעלות על סירת מנוע ולעזור ליכטה שנמצאת במצוקה בתוך המרינה, שיידע לפתוח את ההידרנט ליד היכטה שנשרפת במרינה.
גיורא קדר: אנחנו לא ממציאים את הגלגל.
גיורא קדר: מרינות קיימות בכל העולם ויש דברים מקובלים.
גיורא קדר: מרינות תיירותיות הן גוף שצריך לתת מענה.
גיורא קדר: אף אחד לא דורש ממנהל המרינה להיות ער 24 שעות ביממה ואף אחד לא דורש מן המרינה שכל השירותים יעבדו 24 שעות ביממה.
גיורא קדר: יש מנהל משמרת בדיוק כמו בבית-מלון.
גיורא קדר: בבית-מלון יש מנהל משמרת שמסוגל להשיב תשובות לבעיות.
גיורא קדר: זאת אחת הבעיות הרציניות ביותר בתקנה הזאת.
גיורא קדר: אנו חוזרים ואומרים שיש כאן חוסר איזון בין הדרישות שנדרשות מן השייטים ובין הדרישות שנדרשות ממנהלי המרינות.
אופיר אקוניס: למשרד התחבורה יש תשובה לטענה הזאת?
אהרון זיסו: עד היום לא היתה חובת האזנה בכלל.
אהרון זיסו: הטענה שבכל המרינות בים התיכון יש האזנה רצופה, זה סיפור יפה אך לא נכון.
גיורא קדר: זה נכון.
אהרון זיסו: אני מפליג קצת.
אהרון זיסו: לא כמוך, זה נכון, אבל אני קורא למרינות במשך שעות, ולא ב-2 בלילה, ולא עונים.
אהרון זיסו: יש מקומות בהם עונים כל הזמן, זה נכון.
אהרון זיסו: בדרך כלל אלה המקומות שאנו לא שטים אליהם עכשיו, כלומר בטורקיה.
אהרון זיסו: אנחנו רוצים שתהיה האזנה רצופה.
אופיר אקוניס: אתם רוצים לבטל את התקנה הזאת?
אופיר אקוניס: אתם רוצים שלא תהיה האזנה?
גיורא קדר: להיפך.
גיורא קדר: אבל אנחנו רוצים שהתקנה הזאת לא תהיה אות מתה.
אמיר צינדר: מר גיורא קדר, מה אתה מצפה, שאחזיק מנופאים ואנשי אחזקה 24 שעות ביממה?
גיורא קדר: לא.
גיורא קדר: שלא תחזיק על-יד מכשיר הקשר שומר שבקושי יודע לדבר עברית ושלא מסוגל לעשות שום דבר, אלא תחזיק מישהו קצת יותר רציני, זה הכול.
קריאה: שיחזיק איש מקצוע, כפי שהוא מחזיק אדם שגובה את העלויות.
קריאה: לא צריך לעשות כל מיני סמטוחות.
קריאה: אתם נמצאים שם כדי לקבל כסף?
קריאה: כדי לתת מענה.
יונתן סאבא: ייתכן שספינה נכנסת למרינה כשיש לה חדירת מים רצינית מאוד וצריך לפנות למישהו שיכול לתת מענה מיידי.
יונתן סאבא: כלומר, אם צריך להפעיל את המנוף ולהרים את הסירה כדי שלא תטבע ולספק לה משאבות מים וכל מה שצריך, אם מנהל המרינה לא נמצא והשומר לא מחויב, יגיד: המרינה סגורה, המנהל ישן, אין עם מי לדבר, אז ייתכן שהשייט יאבד את הסירה והיא תטבע בתוך הנמל.
אופיר אקוניס: נציגת משרד המשפטים הפנתה אותי לתקנות 49 ו-50 – תוכנית מוכנוּת למקרי חירום.
אופיר אקוניס: התשובה ניתנת בתקנות הבאות.
אופיר אקוניס: תקנה 39 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 40 – מידע "מפעיל מעגנה יביא לידיעת משיטי כלי השיט העוגנים במעגנה, על גבי לוחות מודעות הנגישים להם: (1) נתונים מטאורולוגיים עדכניים; (2) נתונים לגבי הגבלות ניווט במימי החופין של מדינת ישראל, לרבות שרטונות, אזורים סגורים ומטווחים; (3) הודעות לימאים לפי תקנה 59 ולפי הפרק השמיני לתקנות הבטיחות.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (4) שעות פעילות משרדי הנהלת המעגנה ושעות מתן השירותים במעגנה.
גיורא קדר: באשר לתוכנית שציינת קודם, כבוד היושב-ראש, עם כל הכבוד, זה לא נוגע לענייננו.
יערה למברגר-קינר: אולי נדבר על זה כשנגיע לתקנה 49.
גיורא קדר: אתה אומר שתקנה 49 פותרת את הבעיה שהצגנו בתקנה הקודמת, אבל זה לא נכון.
אופיר אקוניס: תקנה 40 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 41 – תאורה "מפעיל מעגנה יתקין מערכת תאורה להארת האזורים בתחום המעגנה המיועדים לעגינת כלי שיט ולמעבר בני אדם, באופן שימנע סינוור כלי שיט ובאופן שלא יפריע לזיהוי משואות הניווט.
גיורא קדר: זה המקום לומר שאין כאן שום חובה על מפעיל מעגנה להפעיל איזו שמירה על הרכוש שהוא גובה כסף תמורת עגינתו.
גיורא קדר: בשום מקום בתקנה הזאת לא מוזכר נושא השמירה.
גיורא קדר: וגם התאורה לא מתייחסת בכלל לאבטחת הרכוש.
אהרון זיסו: זה מתייחס לבטיחות.
אהרון זיסו: הסמכות של משרד התחבורה היא לא על ביטחון אלא על בטיחות השיט.
אהרון זיסו: יש את תקנה 8(8) של המשטרה ברישוי עסקים.
אהרון זיסו: כל נושא הביטחון וכניסת אנשים וכדומה הוא בסמכות המשטרה ולא בסמכות משרד התחבורה.
איתי עצמון: אני מזכיר שוב, כפי שאמרתי גם בדיון הקודם, שבתקנות הללו יש תקנת שמירת דינים.
איתי עצמון: כלומר, כל דין אחר, ככל שהוא רלוונטי, חל.
אופיר אקוניס: תקנה 41 מאושרת.
אופיר אקוניס: נעבור הלאה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 42 – מערכת כיבוי אש "מפעיל מעגנה יקים בתחום המעגנה ובאישור רשות הכבאות אשר בתחום שיפוטה נמצאת המעגנה, מערכת לכיבוי אש שתכלול הידרנטים, משאבה ניידת ומטפים.
אופיר אקוניס: תקנה 42 מאושרת.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 43 – חשמל ומים "(א) מפעיל מעגנה יקים ויפעיל תשתית לאספקת מים וחשמל לכלי השיט העוגנים במעגנה.
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) לא יחובר כלי שיט לתשתיות החשמל והמים במעגנה אלא באישור מנהל המעגנה.
אהרון זיסו: משרד הבריאות ביקש להוסיף "לרבות מי שתייה".
אהרון זיסו: אמרנו – וזה עלה כבר 3 פעמים בדיונים שלנו עם משרד הבריאות – שהמעגנה לא מספקת מי ים.
אהרון זיסו: בשביל מי ים, יורידו צינור למים וישאבו.
אהרון זיסו: המעגנה מספקת מי שתייה.
אהרון זיסו: אז לא צריך לכתוב "לרבות מי שתייה" כי היא לא מספקת משהו אחר.
אהרון זיסו: המרינה לא מספקת בצנרת מים מטופלים או מי ים.
אילנה מישר: במקום לכתוב "לרבות מי שתייה" אפשר לכתוב: "מי שתייה וחשמל".
אהרון זיסו: זה נועד לא רק לשתייה אלא גם לשטיפה, אבל אלה אותם מים.
אהרון זיסו: אלה המים שהעירייה מספקת.
אילנה מישר: אבל באחריות המעגנה שיהיו מי שתייה באיכות מי שתייה.
אהרון זיסו: אלה המים שמספקת העירייה.
אהרון זיסו: המרינה לא מייצרת מים.
אילנה מישר: אז לא צריכה להיות בעיה.
אהרון זיסו: המרינה מספקת בסך הכול נקודת קצה למים של העירייה.
אהרון זיסו: אין לה בארות משלה.
פואד נסאר: הכוונה שחייבים להתקין קוּלֶרִים.
גרגורי רודשטיין: אני סגן מפקח ארצי לבריאות הסביבה במשרד הבריאות.
גרגורי רודשטיין: מה שנאמר כאן ממש לא נכון.
גרגורי רודשטיין: מערכת כיבוי אש היא לא מערכת מי שתייה.
גרגורי רודשטיין: צריכה להיות הפרדה לפי חוק התכנון והבנייה, הפרדה חד-משמעית בין הקווים.
גרגורי רודשטיין: כל עסק במדינת ישראל וכל מבנה צריך לקבל מים באיכות מי שתייה, ובמה שקשור לכיבוי אש חייבים להפריד לגמרי את המערכות ולספק את ההגנות הנדרשות.
גרגורי רודשטיין: מן הסיבה הזאת, לפי חוקי מדינת ישראל מי שתייה מיועדים לשתייה, רחיצת אנשים והכנת מזון.
גרגורי רודשטיין: יתר הצריכות הן לא מי שתייה, וצריכה להיות הגנה נדרשת.
גרגורי רודשטיין: מן הסיבה הזאת חייבים לספק מים בשטח העסק גם למי שתייה וגם לצריכות אחרות.
אהרון זיסו: זה כתוב בתקנה 42: "מערכת לכיבוי אש שתכלול הידרנטים", ואילו בתקנה 43 נדרשת מערכת של אספקת מים.
אהרון זיסו: זה מופיע אפילו בתקנה נפרדת.
גרגורי רודשטיין: מערכת אספקת מים, על-פי חוק התכנון והבנייה כוללת מים לצריכה של שתייה וגם לצריכות אחרות, בין היתר לכיבוי אש.
גרגורי רודשטיין: ההגדרה כאן לא נכונה מבחינת חוק התכנון והבנייה.
אופיר אקוניס: רבותי, תקנה 43 מאושרת ללא תיקונים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 44 – תדלוק
סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) בתחום מעגנה לא יתדלק אדם כלי שיט מרכב מכל, למעט בנמל יפו ומעגן שביט בנמל חיפה; על תדלוק כלי שיט מרכב מכל במעגנות כאמור יחולו הוראות הפרק הששי לתקנות הנמלים (טעינה ופריקה של שמנים), התשל"ו – 1975.
אופיר אקוניס: כאן היו כמה הערות.
אופיר אקוניס: הכנסתם תיקונים כלשהם?
גיורא קדר: למה יש החרגה של נמל שביט בחיפה ושל נמל יפו?
אהרון זיסו: התקנה הזאת הוכללה בגלל הדייגים.
אהרון זיסו: אגף הדיג דרש לתת אפשרות לתדלק ממכליות בנמלים שהם גם נמלי דיג.
אהרון זיסו: לכן הוכנס כאן הקטע על נמל יפו ועל מעגן שביט.
אהרון זיסו: אלה המעגנות שבהן אין תחנת דלק.
פואד נסאר: הכוונה למעגן הקישון.
אהרון זיסו: לא, הכוונה למעגן שביט.
אהרון זיסו: זה מעגן ששני-שלישים ממנו משמשים לעגינת כלי שיט פרטיים ושליש ממנו משמש לדיג.
אופיר אקוניס: כלומר היה לכם ויכוח רק על השם.
אופיר אקוניס: זה השם הפורמלי של הנמל.
אופיר אקוניס: 90% מן הציבור יודע שמדובר על הקישון.
אהרון זיסו: השאיפה שלי, שלא יהיו מכליות בכלל אלא שיהיו תחנות דלק.
אהרון זיסו: זה הכי טוב מבחינת בטיחות.
אהרון זיסו: משרד החקלאות ביקש בכל זאת להוסיף את התקנה הזאת, וקיבלנו את הדרישה שלו.
פואד נסאר: קיבלתם את הדרישה מפני שנתנו לכם את המקום.
אהרון זיסו: תירגע, מר נסאר.
אהרון זיסו: קודם כול תשלם דמי עגינה.
פואד נסאר: שילמתי.
פואד נסאר: חרגת מן הנושא.
פואד נסאר: תתבייש לך.
אופיר אקוניס: לא שמעתי על מה היה הוויכוח אבל אני מציע שכולנו נעזוב את העניינים האישיים.
איתי עצמון: לפני הדיון הזה נפגשתי עם נציגי משרד התחבורה ודיברנו על המשמעויות של התקנה.
איתי עצמון: אני מציע להבהיר בתקנת משנה (ב): "בתחום מעגנה לא יתדלק אדם כלי שיט אלא בתחנת תדלוק, כאמור בתקנת משנה (א), למעט בנמל יפו ומעגן שביט בנמל חיפה שבהם ניתן יהיה לתדלק גם באמצעות רכב מכל".
איתי עצמון: כך נקשור בין תקנת משנה (א) לתקנת משנה (ב) ונבהיר את המשמעות של הדברים.
איתי עצמון: רציתי לשאול לגבי תקנת משנה (א), האם אתם רוצים לכתוב: "מפעיל המעגנה יקים ויפעיל תחנת תדלוק לכלי שיט, אשר מיקומה ותנאי ואופן הפעלתה ייקבעו באישור הממונה על הנמלים", כלומר שגם התנאים ייקבעו כאן?
אהרון זיסו: התנאים נקבעים ברישיון העסק על-ידי המשרד להגנת הסביבה.
אהרון זיסו: אני לא יודע להגדיר את התנאים.
אהרון זיסו: זה התפקיד של המשרד להגנת הסביבה.
רני עמיר: תנאי ההפעלה של תחנת תדלוק ושל כל הקשור אליה נקבעים בתנאים לרישיון עסק של המעגנה.
רני עמיר: יש כאן השלמה.
אהרון זיסו: בקטע הזה אנחנו מתואמים.
אהרון זיסו: אני לא קובע את התנאים.
סיגלית ברקאי-ואקיל: הבוקר בשעה 10 שוחחנו עם אנשי משרד התשתיות הלאומיות, שאמרו שייתכן שיהיו להם הערות לתקנה הזאת.
לאה ורון: אני מניחה שהתקנות, כנהוג וכמקובל, הועברו לכל משרדי הממשלה לפני שהגיעו לכנסת.
אהרון זיסו: הן הועברו ב-2006, 2007, 2005 וכולי.
לאה ורון: אפשר להניח שנציג משרד התשתיות הלאומיות יכול היה להעיר את הערותיו.
אהרון זיסו: הוא העיר אך הבין שההערה שלו נבעה מכך שהתחלפו שם אנשים והם לא קראו את הנוסח המוצע.
אהרון זיסו: הם הגיעו עד לתקנה הזאת ולא קראו את ההמשך.
אהרון זיסו: הם התכוונו לנמלי חיפה, אשדוד, אילת – הנמלים הגדולים, והתקנות הללו לא חלות בהם.
אהרון זיסו: שם חלות תקנות אחרות, ואת זה הם הבינו כאשר הגיעו לכאן ולכן הם הלכו ולא נשארו כאן.
אהרון זיסו: הם אמרו: סליחה, סתם נסענו לירושלים.
לאה ורון: תמיד טוב להגיע לירושלים ...
אהרון זיסו: אין לי בעיה עם זה, אבל הם היו צריכים לקרוא את התקנות ב-3 השנים האחרונות ולא רק הבוקר.
איתי עצמון: זאת ההערה שלי, התיקון שקראתי.
אופיר אקוניס: אז אין תיקונים.
אופיר אקוניס: מינהל הדלק והגז משכו את בקשתם.
אופיר אקוניס: בכפוף לתיקון שקרא היועץ המשפטי של הוועדה, אנחנו מאשרים את תקנה 44.
סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנה 45 – שירותים ומקלחות "מפעיל מעגנה יתקין ויפעיל בתחום המעגנה שירותים ומקלחות בכמות מספקת לפי מספר מקומות העגינה שבמעגנה.
איתי עצמון: הכנסנו כאן תיקון.