GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: אני מסכים אתך, חבר הכנסת כץ, שמכאן אנחנו שולחים, כמובן, ברכת החלמה מהירה ללוחמי צה"ל שנפצעו הלילה באותה פעילות.
אופיר אקוניס: לדאבון הלב, כפי שאמרה לי חברת הכנסת חוטובלי, אנחנו נתקלים בבליץ על ישראל, כולנו גם רואים את זה.
אופיר אקוניס: אני חושב שחייבים להתאחד ולהיות בחזית אחת כאן בקרב הסברה לא אפולוגטי, וגם בעניין הזה של החרם אנחנו צריכים להפסיק את האפולוגטיקה ואת ההתנצלות.
אופיר אקוניס: בראש ובראשונה, אני מקווה שראש הממשלה יעשה את זה מחר בפגישתו עם הנשיא אובמה, קודם כול על העניין של משט הטרור, זה דבר אחד.
אופיר אקוניס: צריך להסביר ולהציג מייד את כל הראיות של אותו "סיוע הומניטרי" כביכול, שהיה אמור להגיע אחר-הצהרים לרצועת עזה בדמות הקלשונים, הגרזנים והנשק שהוכן מבעוד מועד על ספינת הטרור הזאת.
אופיר אקוניס: אבל, לדעתי, ראש הממשלה חייב להעלות – עם כל הכבוד והעיסוק בדבר הענק, והוא ענק, של העניין האירני – גם את החרם הזה שהטיל ראש הרשות הפלסטינית באותו צו על התוצרת החקלאית מיהודה ושומרון.
אורי אריאל: כל התוצרת.
אופיר אקוניס: חובה להעלות את הנושא הזה גם עם נשיא ארצות-הברית, להתחיל לקבל החלטות ולהתכנס לזמנים של קבלת החלטות.
אופיר אקוניס: ביקשנו בישיבה הקודמת, אם אינני טועה, ממך, גברת רביע ממשרד החוץ, לבדוק לגבי העניין.
אופיר אקוניס: היה פה איזה ויכוח.
אופיר אקוניס: אתה זוכר, חבר הכנסת אריאל?
אופיר אקוניס: האם הדבר הוא בניגוד להסכמי פריז או לא בניגוד להסכמי פריז, ואני מקווה שהמדינה באה עם מסקנה מסוימת, כמובן נשמע- -
אברהם מיכאלי: ממתי מעניינים אותם הסכמים?
אופיר אקוניס: - -וגם העלינו כאן כמה רעיונות, שאני חושב שהממשלה חייבת לאמץ.
אופיר אקוניס: אני אומר מלכתחילה, כדי שלא יהיו אי הבנות, באופן אישי אני חושב שהדבר האופרטיבי הראשון הוא הרעיון שעלה כאן לסגור נמלים.
אופיר אקוניס: זה רעיון.
אופיר אקוניס: אני חושב שצריך להודיע על-ידי החלטת הקבינט המדיני-ביטחוני – והדברים כבר היו, כבר קרו, אני לא ממציא, אנחנו לא ממציאים את הגלגל – על הקפאת העברת הכספים, החזרי מס ערך מוסף והמסים האחרים לרשות הפלסטינית.
אופיר אקוניס: זה דבר קל, זה דבר שדורש החלטת קבינט מדיני-בטחוני.
אופיר אקוניס: אני לא רואה שיהיו שם חילוקי דעות בעניין הזה, וצריך להחליט, פשוט צריך להחליט, אי-אפשר להשאיר את זה באוויר כל הזמן.
אופיר אקוניס: אני מקווה לקבל פה גם תמיכה של חברי הכנסת, כדי שהממשלה תראה שהכנסת תומכת, לפחות בדבר הזה, אם לא בצעדים נוספים.
אופיר אקוניס: אדוני יושב-ראש הכנסת, בדיוק בתזמון מפתיע סיימתי את דברי ורציתי להתחיל לשמוע כאן את החברים, לשמוע עדכון ממשרדי הממשלה על פעולותיהם בעניין החרם הפלסטיני.
אופיר אקוניס: מנהלת הוועדה, מתי התכנסנו בפעם האחרונה?
אופיר אקוניס: לפני פחות מחודש.
לאה ורון: ב-2 במאי.
אופיר אקוניס: דרך אגב, זו הפעם השלישית שאנחנו מתכנסים.
אברהם מיכאלי: הוועדה הזאת, אבל גם ועדות אחרות ישבו.
אופיר אקוניס: אנחנו הוועדה הראשונה שהעלתה את הנושא.
אופיר אקוניס: בעניין הזה, אגב, מי שבאמת הפנה את תשומת לבי יושב פה, יושבים כאן רון נחמן, יושב כאן גרשון מסיקה ויושבים כאן דוד אלחיאני ודני דיין, והם הביאו את העניין לתשומת לבי.
אופיר אקוניס: כמובן, עשו את זה באמצעות חברי הכנסת.
אופיר אקוניס: הדבר הזה בא מהשטח.
אופיר אקוניס: כך זה הגיע לידיעתנו, ואני חושב שהם עשו דבר נכון, הם הביאו את זה לידיעתנו והעלינו את זה על סדר-היום במהירות אדירה.
אופיר אקוניס: עכשיו הממשלה מתבקשת לספר לנו מה היא עושה בעניין, מה הצעדים האופרטיביים שעושה האקזקוטיבה בעניין הזה.
אופיר אקוניס: כמובן, אדוני, אתה מכבד אותנו בנוכחותך.
אופיר אקוניס: אנחנו תמיד מתכבדים בנוכחותך.
ראובן ריבלין: תודה, ואני מתכבד בישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.
ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי חברי הכנסת, אני שמח לראות ועדת כנסת הממלאת את תפקידה, כאשר חברי הכנסת הרבים מאיישים את כיסאותיהם בוועדה.
ראובן ריבלין: ביום חמישי ערכתי ביקור בברקן, שהוא באופן בולט פארק תעשייתי שאנשים בעלי חזון שלום חזו אותו, שכן אשר מדברים בהסכמי שלום, כמובן מדברים קודם כול על שיתוף פעולה מלא בין תושבי ארץ-ישראל כולם – שהרי אנחנו לא מתכוונים להשיג הסכם שלום, אנחנו מבקשים להשיג בכל נפשנו ובכל מאודנו שלום – ושמחתי לראות את אותם אלה הבאים במגע ובמשא עם מדינת ישראל זה 150 שנה, כי כאשר מדברים על הצורך המיידי במציאת פתרון לשלום, יש לראות איך אנחנו מסדירים את ישיבתנו המשותפת בארץ-ישראל, שהיא ארצו של העם היהודי והיא גם מקום הולדתם של רבים מתושבי ארץ-ישראל שאינם יהודים, ואנחנו לא מתכחשים לעניין זה.
ראובן ריבלין: חלום הדורות היה שנדור יחד – האם יחד ולחוד או יחד לחוד – כל אחד לפי השקפת עולמו, אבל כל מי שמבקש שלום בהחלט רואה את הגשר של השיתוף פעולה בחיים היומיומיים בין יהודים וערבים בארץ-ישראל, בין פלסטינים וישראלים בארץ-ישראל כדבר שהוא תנאי ראשוני לקיום השלום.
ראובן ריבלין: הרוחות הרעות שנושבות מעצם הגיית הרעיון של חרם על תוצרת הבאה מההתנחלויות הוא דבר שביקשתי לראותו במו עיני, שכן ברור לי וברי לי שרוב אותם אלה אשר ביקשו לקיים חרם על סחורה של מדינת ישראל, על ייצור של מדינת ישראל, התכוונו בראש ובראשונה לפגיעה במדינת ישראל, ולהשקפתי ולהשקפת רבים במדינת ישראל, כאשר מדובר בפעמי שלום, אין הבדל בין ברקן, תל-אביב, שדרות וקרית-שמונה.
ראובן ריבלין: נפגשתי עם פועלים העובדים במקום, פגשתי עובדים שהם אזרחי ישראל ופגשתי עובדים שהם תושבים שגרים בישות הפלסטינית.
ראובן ריבלין: דיברתי אתם, וכולם שמחים בעבודתם.
ראובן ריבלין: לא שמעתי תלונה או טרוניה מצד מי מהעובדים, אם פלסטינים או אם ישראלים, שמקופחים מול עובדים אחרים.
ראובן ריבלין: כל מי שיושב בליין, באיזשהו ליין, מקבל בדיוק כמו עובד על ידו שאינו אזרח אותה מדינה.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שבאים לידי ביטוי בשיאו של שיתוף פעולה אשר הוא עתיד השלום.
ראובן ריבלין: זכור לי שראש ממשלה בישראל חלם והזה את המזרח-תיכון החדש וראה בפארקים התעשייתיים את אחד הדברים היותר חשובים כדי לקיים וליצור את הקשר.
ראובן ריבלין: לימים היה איש זה אחד מהנשיאים היותר בולטים בתולדות מדינת ישראל, והוא נשיאנו היום, הנשיא פרס.
ראובן ריבלין: טלפנתי ללשכתו והעברתי אליו דיווח מקורות מסעי לברקן, כמו גם את התרשמותי, ואנחנו שוקלים כרגע – אני צריך לקבל את תשובת בית הנשיא כמובן – שאפילו הנשיא יבקר במקום.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהדברים האלה מצריכים תגובה.
ראובן ריבלין: הנושא של החרם הערבי היה נושא שבו למעשה ביקשו לראות ולהראות את ישראל בעולם כולו כמצורעת, כמדינה שאסור שיתייחסו אליה, שאסור שיישאו וייתנו אתה בכל מגע, בין שיהיה מגע מדיני, בין שיהיה מגע כלכלי ובין שיהיה מגע ביטחוני.
ראובן ריבלין: החרם הזה הוא ניסיון לקבע את הסכסוך היהודי-ערבי, הוא ניסיון נוסף לומר: לעולם לא נכיר בישראל.
ראובן ריבלין: פעמים אנחנו אומרים: טוב, אז הם אמרו.
ראובן ריבלין: נדמה לי שכאשר באים בתואנה שמדובר באזור מסוים – אני מוכרח לומר שקיבלתי חוברות, ואני קורא ערבית, שבהן מורים לכל התושבים באזור הפלסטיני לבל יקנו סחורות ישראליות – בסופו של דבר זה יביא לחרם על ישראל כולה.
ראובן ריבלין: אם ישתכנעו שאפשר לכופף את ישראל, הדבר יעבור למחוזות אחרים.
ראובן ריבלין: נסדק סדק שעלול להתרחב עד כדי יצירת שבר שאנחנו לא נוכל לראות מה יעלה בגורלו, ותוצאותיו יכולות להיות חמורות ביותר.
ראובן ריבלין: אני לא מדבר כרגע ברמה של זכות עם ישראל על ארץ-ישראל, אני מדבר על הזכות של כולנו לחיות בשלום ולא רק לדבר על שלום.
ראובן ריבלין: נדמה לי שמדינת ישראל נרדמה על המשמר.
ראובן ריבלין: המעשה הפלסטיני הוא מעשה חמור ביותר, הקורא תגר על עצם האפשרות לקיים משא-ומתן לשלום.
ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו, מצד אחד יקיימו משא-ומתן לשלום, ומצד אחר יחרימו את תוצרתה של מדינת ישראל.
ראובן ריבלין: יותר מכך, אדוני יושב-ראש הוועדה וחברי חברי הכנסת, יש פעולות איבה רבות כלפי ישראל, ופעמים פעולות האיבה גורמות נזק למדינת ישראל וגם לאזרחיה ולתושביה, למדינת ישראל בכלל ולאזרחים מיוחדים בפרט.
ראובן ריבלין: נדמה לי שאם החרם הזה מכה – ואני רואה פה תעשיינים שנמצאים שם, ודיברנו בצורה מפורטת, הם בוודאי גם ירחיבו דברם, אינני שלוחם, באתי הנה על מנת לבקש מוועדת הכלכלה להפנות את תשומת לבה של הממשלה, שמא היא לא ערה לתרחישים העלולים להתפתח ממה שמתרחש כרגע – מדינת ישראל צריכה קודם כול לבוא ולומר: אנחנו עומדים מאחורי כל אזרחי ישראל אשר השקיעו, עמלו ויצרו מערכת יצירתית עתירה באותם האזורים שהם נפגעים.
ראובן ריבלין: יכול להיות שבזמן מלחמה ובזמן שיש נפגעים, צריך לפצות.
ראובן ריבלין: ומדינת ישראל צריכה לראות איך היא עומדת בחרם גם מול אזרחיה אשר השקיעו, וצריך לראות דרך שבה אנחנו נוכל לבוא ולומר להם שבאותה עת שאנחנו מתמודדים על מנת לבלום את הרעה המתרחשת לנגד עינינו, שבה מבקשים למחות נגד מדינת ישראל ולהטיל עליה חרם, אנחנו צריכים לעמוד ולטפל טיפול שורש באירוע.
ראובן ריבלין: ולכן באתי על מנת להביא את התרשמותי מביקורי ביום חמישי בברקן.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שמתוך 7,500 עובדים במפעלים שביקרתי, 5,000 מהם עובדים פלסטינים, שווי זכויות לפי החוק הישראלי- - -
2482: מתי נולדו כל כך הרבה?
2482: היו 3,000, פתאום צמחו ל-5,500?
ראובן ריבלין: יכול להיות שטעיתי.
ראובן ריבלין: על כל שני עובדים פלסטינים יש עובד ישראלי אחד.
ראובן ריבלין: העובדים הפלסטינים דיברו אתי באופן חופשי, מי שלא רצה מול התקשורת, לא דיבר מול התקשורת.
ראובן ריבלין: הם אמרו לי שהם מאוד מרוצים, שהם מבקשים לבוא.
ראובן ריבלין: הם חוששים מגזרה שעלולה לבוא מצד הרשות הפלסטינית, אשר מגלה כוונות על-ידי ראש ממשלתה ועל-ידי נשיאה להחרים את ישראל, כאילו היום זה הדבר החשוב ביותר.
ראובן ריבלין: צריך להפנות את תשומת לבה של הממשלה איך לנהל משא-ומתן עם מי שמחרים את ישראל.
ראובן ריבלין: יש תנאים מוקדמים למשא-ומתן, ונדמה לי שזה אחד מהם.
ראובן ריבלין: יש שני מישורים: האחד זה לבוא ולמנוע מהרשות הפלסטינית בדורון, ואם לא, אז בדרך הרבה יותר תקיפה, לא לאפשר לעובדים הפלסטינים אשר מוצאים את מקומם באזור התעשייה הזה ובאזורי תעשייה אחרים, העובדים בישראל, את האפשרות להתפרנס, כי זו היתה בקשתם ותחינתם לפני.
ראובן ריבלין: נדמה לי שה-1 בינואר הוא יום גזרה על האזרחים הפלסטינים, ואומרת כבר היום הרשות הפלסטינית שמי שיעבוד אצל מה שהם מכנים "התנחלויות" או באזורים ישראליים, ייאסר, זאת אומרת, הוא עובר עבירה בעיני הרשות הפלסטינית.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שצריך לטפל בהם ברמה זו וברמה אחרת בזמן שבו באמת יש איזה חרם על מוצרים ישראליים אשר נעשה כתוצאה מהסתה פן ערבית, או מהסתה פן אסלאמית, או מהסתה נגד ישראל נטו.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שאנחנו צריכים, כממשלה וכמערכת שלטונית, לבקש ולדעת מהן הדרכים שבהן יפוצו אותם אלה שיינזקו בזמן אותה מערכה שאנחנו מנהלים.
אופיר אקוניס: תודה רבה, אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש.
אופיר אקוניס: אני אעדכן אותך שבישיבה הקודמת, אם אינני טועה ב-2 במאי, ישב כאן סגן שר החוץ, דני איילון – שעסוק היום, אני מקווה, עם גורמים אחרים בממשלה, גם אני התגייסתי לעבודה הזאת ולפעילות הזאת של ההסברה הישראלית, ואני מניח שגם חברי כולם וגם אתה אדוני היושב-ראש – ואמר שישראל, הצטערתי לשמוע כמובן, לא תציב תנאי מוקדם בעניין הזה.
אופיר אקוניס: כלומר, לשיחות הקרבה לא היה תנאי מוקדם, כפי שאמר כאן סגן שר החוץ איילון בנושא אחר.
אופיר אקוניס: מה שכן אפשר לעשות, ואת זה הצעתי 60 שניות לפני שנכנסת, זה לקבל החלטות, כי הממשלה מקבלת החלטות אופרטיביות.
אופיר אקוניס: היא יכולה לעשות דבר שהיא עשתה כבר בעבר, וזה פשוט להקפיא את העברת הכספים לרשות הפלסטינית.
אופיר אקוניס: זה רעיון שלי, הוא עלה פה, אגב, בישיבות הקודמות.
אופיר אקוניס: אולי מייד נשמע את עמדת משרד החוץ ומשרד האוצר, שאחראי על העברת הכספים בפועל, ואת המשרד לשיתוף פעולה אזורי.
אופיר אקוניס: אבל לפני כן, אדוני היושב-ראש, ברשותך, יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.
זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, אתה צודק בהחלט בדבריך שמדובר בתופעה חמורה ומסוכנת, לא רק להתיישבות ביהודה ושומרון, אלא למדינת ישראל כולה.
זאב אלקין: וועדת הכלכלה, ועל זה אני מברך את יושב-ראש הוועדה, נכנסה לעובי הקורה כבר מזמן וגילתה רגישות לצעדים הראשונים של התופעה הזאת.
זאב אלקין: לצערי, לוקח זמן לממשלה להתארגן ולהגיב, וזו טעות גדולה.
זאב אלקין: אם לא נגיב בזמן, לא נוכל לפעול כנגד חרם על מדינת ישראל כולה.
זאב אלקין: הרי אם אנחנו לא יודעים להתמודד עם החרם כאן בביתנו, כמו שצריך, ואתה צודק, אדוני היושב-ראש, בסופו של דבר זה חרם על חברות ישראליות ועל מדינת ישראל, אז מה לנו שנלין אחר-כך כשבכל העולם יקומו מחדש קולות אחרים?
זאב אלקין: לכן נדרשת כאן פעולה דחופה בשני מישורים: מצד אחד, במישור הממשלתי, ואני מציע לך, אדוני היושב-ראש, לקרוא כאן בצורה בהולה לממשלה להגיב, גם בדרך של פיצוי לנפגע על חשבון אותם כספים שאנחנו מעבירים לרשות הפלסטינית.
זאב אלקין: מי שפתח בחרם, צריך גם לשאת בעלותו.
זאב אלקין: וגם בדרך שהציע כאן, לא מישהו מאנשי ההתיישבות ביהודה ושומרון, אלא יושב-ראש התאחדות התעשיינים, בן-אדם שקול בדרך כלל, אדוני יושב-ראש הכנסת.
זאב אלקין: אמר כאן שרגא ברוש שמה שנדרש זה איום על סגירת נמלי הים והאוויר כלפי הרשות הפלסטינית.
זאב אלקין: זאת הדרך הכי- - -
אורי אריאל: הוא לא הציע לאיים, הוא הציע לעשות את זה.
זאב אלקין: הוא הציע דווקא לאיים, אבל אפשר גם לעשות.
מנחם אליעזר מוזס: ואז יהיה גם משט אווירי, לא רק ימי.
זאב אלקין: תאמין לי, אורי אריאל, אם היו מאיימים ברצינות, גם זה היה מספיק.
זאב אלקין: לצערי, זה לא קורה.
זאב אלקין: ואני חושב שזאת גם דרך.
זאב אלקין: אני חושב שאין מנוסה כמו שרגא ברוש עד כמה וכמה הרשות הפלסטינית תלויה בדרכי הגישה האלה, ולכן כדאי מאוד לממשלה לשקול ברצינות את ההצעה שלו.
זאב אלקין: זו דרך אחת של פעילות ממשלתית.
זאב אלקין: עם זאת, אדוני היושב-ראש, ודיברתי על כך בדיון הקודם, אני חושב שאנחנו, ככנסת, נצטרך להגיב ביוזמת חקיקה.
זאב אלקין: אם קיים חוק אמריקני שמטיל סנקציות על חרם של חברות ישראליות והשתתפות בחרם על מדינת ישראל, במצב שיש היום אין סיבה שלא יהיה חוק ישראלי על הבסיס של חוק אמריקני, כמובן עם התאמות, כי כאן יש לנו עסק גם עם הרשות הפלסטינית, ולצערי, חלקית, גם עם אזרחים ישראלים שמשתפים פעולה עם המסע הזה של החרם, יהא זה חרם כלכלי או חרם אקדמי.
זאב אלקין: אני מאוד מקווה שנוכל בימים הקרובים ביחד, בציר חוצה קואליציה ואופוזיציה, להוביל את יוזמת החקיקה הזאת בכנסת.
זאב אלקין: אגב, הודיעה לי יושבת-ראש סיעת קדימה שהיא בהחלט שותפה לכל המאבק בעניין של החרם, בצדק אני חושב, כי לא מדובר כאן בנושא פוליטי, לא בקואליציה ולא באופוזיציה, אלא בנושא שיאחד את רוב הכנסת, גם בלחץ על הממשלה וגם בתהליך החקיקה.
אופיר אקוניס: תודה רבה לך, יושב-ראש הקואליציה.
אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת אריאל.
אורי אריאל: תודה, אדוני יושב-ראש הוועדה.
אורי אריאל: מכובדי יושב-ראש הכנסת, אתה "חושד בכשרים".
אורי אריאל: לחשוב שהממשלה לא ערה למצב?
אורי אריאל: היא ערה מאוד.
אורי אריאל: כי ראש הממשלה התייחס לזה בסיעת הליכוד, כי שר התעשייה התייחס לזה בראיונות ולא בראיונות, סגן שר החוץ היה פה, והרשימה ארוכה – כולם התייחסו, כולם יודעים.
אורי אריאל: בין הידיעה לבין המעשה ת"ק פרסות.
אורי אריאל: מכובדי ישאל את ראש הממשלה.
אורי אריאל: אפשר לדון פה, נתכנס, החברה יוצאת מן הכלל, המון חברי כנסת פה ברוך השם – אני רוצה לסיים במה שפתח יושב-ראש הוועדה – אבל צריך לעשות, ולעשייה בכנסת יש שתי צורות:
אורי אריאל: האחת זה חקיקה, כפי שהציע חבר הכנסת אלקין.
אורי אריאל: זה נמשך הרבה זמן, ידידי, גם אם הקואליציה תתגייס וכולם ירצו, אתה יודע יותר טוב מכולם פה, או כמו יושב-ראש הכנסת, שזה עניין לחודשים רבים במקרה הטוב.
אורי אריאל: גם אם יושב-ראש ועדת החוקה יתגייס, זה עדיין יימשך חודשים, כי אני סומך על הפרקליטים במשרד המשפטים וכהנה וכהנה.
אורי אריאל: יש דרך נוספת, שהוועדה תודיע לממשלה שהיא חושבת שצריך לעשות א', ב' ו-ג'.
אורי אריאל: הדברים שהזכרת והוזכרו, אני לא צריך לחזור עליהם.
אורי אריאל: יש די אמצעים לממשלת ישראל שבהחלטה אחת של ראש הממשלה הם קורים, והם קורים מעכשיו למחר.
אורי אריאל: אם הממשלה מתקשה בזה, והיא צריכה עידוד של הוועדה, ליושב-ראש הוועדה ולוועדה יש כלים להביע את מורת רוחם או את רצונם כלפי הממשלה.
אורי אריאל: הדברים עכשיו הם בידך.
אורי אריאל: אני אומר את זה בצורה הפשוטה, אני יכול לדבר על זה, אבל אין לי כלי להביא את זה לפעולה.
אורי אריאל: אם אתה תחליט, כיושב-ראש הוועדה, תודיע לממשלה שזה רצון הוועדה וחברים נוספים מהבית – אני חושב שזה חוצה מפלגות, כפי שנאמר, חברת הכנסת דליה איציק ואחרים בעד – ואתה מבקש מהם לעשות את זה בתוך זמן קצוב.
אורי אריאל: לצורך העניין, שבועיים נראה לי זמן הוגן אחרי שלוש ישיבות שמתקיימות פה, זה לא התחיל היום.
אורי אריאל: ואם לא, לך יש הדרכים שלך להביע את מורת רוחך, ואני חושב שהממשלה תתחשב בהן ויושב-ראש הקואליציה יתחשב בהן וכולנו נתחשב בהן, ונביא גאולה בעניין הזה.
אורי אריאל: בעיות מן הסוג הזה צריך להרוג כשהן קטנות, אחרת הן גדלות, ואז לא בטוח שיודעים איך לפתור אותן.
אריה אלדד: הדברים שאומר לא יכולים להיות מנותקים ממה שקרה הלילה ולפנות בוקר בים.
אריה אלדד: אני מניח שהתגובה הבין-לאומית תהיה שוב קריאות ואולי יישום של חרם בין-לאומי על ישראל – חרם אקדמי, חרם כלכלי, ולא יעשו שום הבדל בין ברקן לגבעתיים, בין אריאל ומעלה אדומים להרצלייה.
אריה אלדד: אם יש לקח אחד שמדינת ישראל צריכה ללמוד בפעולתה מול מאבק בלתי אלים לכאורה של ארגונים בין-לאומיים, ובעניין הזה הרשות הפלסטינית מנהלת נגד ישראל, צריך לעצור את זה כשהם קטנים, כי אחרת אנחנו נגררים למצב שבו אנחנו צריכים להרוג אותם כשהם מסכנים את חייהם של חיילי צה"ל.
אריה אלדד: הלוא אם ממשלת ישראל לא תעצור את הדבר הזה עכשיו, היום, אז בסוף כשרבבות ערבים ביהודה ושומרון ובתחומי מדינת ישראל יקומו לשרוף משאיות תוצרת ישראלית באשר היא, נגיע שוב למצב שבו אנחנו צריכים להפעיל כוח ונשק חם כדי לשמור על ריבונות וכדי להגן על עצמנו מפני איומי טרור אלימים ולא רק כאילו לא אלימים.
אריה אלדד: ולכן כל הצעדים שדיברנו עליהם נדרשים עכשיו לביצוע על-ידי הממשלה.
אריה אלדד: מה שלא הזכרנו אולי בפעמים הקודמות, מעבר לקיזוז במקור ופיצוי הנפגעים על-ידי החרם של הרשות הפלסטינית בהעברות כספים של מע"מ ומכס שנגבה על-ידי מדינת ישראל, שהמדינה יכולה לעשות היום; מעבר לסנקציות בנמלים על ניסיונות להעביר תוצרת אל הרשות הפלסטינית וממנה כתגובה לחרם הזה – יש מצב אבסורדי לגמרי שבו אי-אפשר להכניס לארץ שום תוצרת אם אין לה תו תקן, אבל אפשר להכניס תוצרת ליהודה ושומרון דרך נמלי הים והאוויר שלנו בלי שום תו תקן.
אריה אלדד: יכול שר המסחר והתעשייה היום לקבוע ששום דבר לא נכנס לתחומי הרשות הפלסטינית אם אין לו תו תקן ישראלי, כי הוא עובר לארץ, וסופו שהוא זולג אלינו.
ישראל חסון: הוא לא יכול.
ישראל חסון: אריה אלדד, הוא לא יכול.
אריה אלדד: הוא לא יכול היום שלא ישחררו מהנמל סחורה בלי תו תקן?
יהודה כהן: זה לא נכון.
יהודה כהן: בתרקומיה נכנסת סחורה מחויבת בתו תקן של מדינת ישראל, וכל מה שאתה אומר זה לא נכון, ישראל חסון.
ישראל חסון: למדינת ישראל.
אריה אלדד: אבל זה זורם אליהם.
אופיר אקוניס: תיכף נשמע את התמ"ת, הוא יכול לספר לנו.
אופיר אקוניס: הוא יכול לספר לנו גם מה הם עושים.
אריה אלדד: והצעת החוק שמתגבשת בשדולה למען ארץ-ישראל באה לומר מהו חרם על מדינת ישראל, על גופים שפועלים ורשומים במדינת ישראל: חקלאים, תעשיינים, גם גופים שאינם כלכליים, כמו חרם אקדמי, ומה יהיה עונשו של אזרח ישראלי שעוסק בזה, איך מגדירים אותו, איזה שרים אמורים לנקוט בצעדים נגד חרם כזה, מה העונשים שיהיו קבועים בחוק למי שנותן יד לחרם כזה ומה קורה כאשר ישות שאיננה אדם פרטי, ישות מדינית חיצונית – מדינה או הרשות הפלסטינית – נוקטת בזה כנגד מדינת ישראל, איך מדינת ישראל, כמו כל מדינה שפויה, מתנגדת ומתגוננת כלפי מי שבא לנסות לפגוע בה.
אריה אלדד: אני חושב שהצעת החוק הזאת צריכה להיות מוגשת בהקדם לוועדת השרים לענייני חקיקה, ואם מסיבות בין-לאומיות כאלה או אחרות מדינת ישראל תהסס ולא תתמוך בהצעת החוק הזאת, יש כלים פרלמנטריים של חופש להנהלת הקואליציה להחליט איך מצביע כל אחד מחבריה, ואני חושב שהאיתות שצריך לצאת מכאן הוא שהצעת החוק הזאת תעבור, ולכן רצוי שתעבור בתמיכת הממשלה ובברכתה.
אופיר אקוניס: אין ספק, כפי שגם אמר יושב-ראש הכנסת, שפעילות של האקזקוטיבה, כלומר, של הממשלה, היא הרבה יותר חזקה פה, גם בגלל התמשכות הזמנים של הצעות חוק, גם אתה אמרת את זה, חבר הכנסת אורי אריאל.
אופיר אקוניס: חובת הביצוע לא מוטלת בספק.
אופיר אקוניס: אנחנו נעשה מה שצריך כמחוקקים, אבל הממשלה צריכה לפעול.
אופיר אקוניס: זה מה שהיא צריכה לעשות, לשם כך היא מושלת.
אופיר אקוניס: זה תפקידה, כך חשבתי.
ראובן ריבלין: אם מותר לי להציע הצעה ליושב-ראש, לאחר ששמעתי את דבריהם של חברי הכנסת אורי אריאל ואלדד, תזמין את ראש הממשלה לפה, לדיון בנושא זה.
אורי אריאל: זה יהיה בעוד שנתיים.
דוד רותם: בעוד שנתיים זה טוב.
ראובן ריבלין: תזמין.
ראובן ריבלין: אני מכיר אדם שהיה מאוד מקורב לראש הממשלה.
ראובן ריבלין: אם הוא יזמין אותו, הוא יבין שהוא צריך להגיע.
2482: איפה שר התעשייה ושר הביטחון?
אופיר אקוניס: שר התעשייה והמסחר נמצא כעת בקטאר, בשליחות חשובה.
דוד רותם: שר הביטחון בטלוויזיה.
ראובן ריבלין: למה שהיושב-ראש, שיש לו קשרים טובים עם ראש הממשלה, ירחיק עדותו?
ראובן ריבלין: הנושא הוא באחריות הממשלה.
ראובן ריבלין: אני אומר לך, הייתי שם- - -
אופיר אקוניס: ודאי, גם קיבלתם החלטות כאלה.
ראובן ריבלין: אני גם יודע שאחרי שחבר הכנסת אלדד היטיב לומר דבר שאולי חשבתי, אבל לא אמרתי, אני חושב שזאת אחריות הממשלה כולה.
ראובן ריבלין: מדובר פה בחרם שיכול להתפתח לחרם על מדינת ישראל כאמצעי, כאמצעי חדש.
ראובן ריבלין: זה לא דבר הזוי.
ראובן ריבלין: נדמה לי שראש הממשלה, אפילו הייתי אוסף, אם היה צורך, 40 חתימות, ומבקש ממנו לענות על כך מעל במת הכנסת בנושא זה.
ראובן ריבלין: אבל למה להטריח את ראש הממשלה אם אפשר להביאו הנה, והוא יאמר את דברו בצורה הברורה ביותר?
ראובן ריבלין: שהרי ראש ממשלת הרשות הפלסטינית עומד ושורף סחורה ישראלית לעיני העולם והעם תחת כל עץ רענן ותחת כל גבעה.
אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בעניין הזה גם כן הערתי הערה קטנה, הזכרתי את פגישתו הצפויה.
אופיר אקוניס: שמעתי הבוקר את אחד מחברי הכנסת מהאופוזיציה מציע לראש הממשלה לחזור ארצה בעקבות האירוע הלילה.
אופיר אקוניס: אני חושב בדיוק הפוך.
אופיר אקוניס: הוא נמצא בוושינגטון, הוא נמצא בבית הלבן, מחר הוא אמור לפגוש את נשיא ארצות-הברית.
אופיר אקוניס: בדיוק הפוך, יישאר שם להסביר לנשיא אובמה מה קרה הלילה במימי הים התיכון וגם יעלה בפני הנשיא אובמה ויאמר לו שכאשר הוא שולח את השליח מיטשל הלוך ושוב בין רמאללה לירושלים, שהשליח מיטשל יעלה את זה בפני הפלסטינים ויאמר להם כדרישה: אנחנו לא יכולים להתקדם כך.
אופיר אקוניס: לא בגלל ישראל, את ההאשמות על ישראל כבר שמענו, כבר כתבנו בכל המקומות, בסדר.
אופיר אקוניס: להגיד לך את האמת, כבר די נמאס.
אופיר אקוניס: זה מה שצריך ראש הממשלה לעשות, לנצל את שהותו מחר בבית הלבן גם לנושא הסברה בנושא המשט, משט הטרור, וגם לנושא החרם הפלסטיני.
ראובן ריבלין: הואיל ואני חושב שהממשלה נרדמה, לא כמו שחבר הכנסת אריאל אומר, אני מציע שראש הממשלה יבוא הנה ונאמר לו, ואז יתברר אם אכן הוא יודע או לא.
אופיר אקוניס: בוודאי, אחרי שהוא יחזור, והוא ידווח, אני מניח, גם לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת וגם כאן, אם צריך, על תוצאות ביקורו בארצות-הברית, ואני מקווה שהביקור יהיה מוצלח.
אופיר אקוניס: אני מתייעץ עכשיו, אדוני יושב-ראש הכנסת, עם חברי הכנסת שרשומים פה, וגם עם מר בר-אל מהתאחדות התעשיינים ואברהם בירנבאום, יושב-ראש ארגון הסוחרים בישראל.
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו מהממשלה, וגם חבר הכנסת בן-ארי ביקש, ממשרד החוץ, מהגברת רביע בדחיפות אגב, בישיבה הקודמת, חוות-דעת משפטית בשאלה האם הדבר הוא הפרה של הסכמי פריז, וממשרדים אחרים, כמו משרד הבריאות, משרד התעשייה והמסחר, גם כן מספר תשובות על שאלות שנשאלו כאן.
אופיר אקוניס: אני שואל אותם, האם כדאי שנשמע את משרד החוץ מה עשתה הממשלה בחודש האחרון?
אופיר אקוניס: אולי נשמע מה היא עשתה.
יעל רביע-צדוק: חוות-הדעת הזאת נעשית, וטרם הושלמה, ואנחנו מקווים להעביר אותה בהקדם האפשרי לוועדת הכלכלה של הכנסת.
דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אתה לא יודע שחוות דעת משפטיות לוקחות זמן?
דוד רותם: הרבה יותר קל לבטל את החרם מאשר לקבל חוות דעת.
אופיר אקוניס: בבקשה, הגברת רביע, תני לנו סקירה מה נעשה בחודש האחרון במשרד החוץ שמרכז את הפעילות בעניין הזה.
יעל רביע-צדוק: כפי שאמר כאן סגן שר החוץ, מר דני איילון, בהופעתו בפני הוועדה, משרד החוץ מרכז את המאמץ המדיני דיפלומטי בנושא הזה.
יעל רביע-צדוק: כמו שאמר חבר הכנסת איילון, הוא התייחס לכך שהוא יעביר לראש הממשלה דרישה להעלות את הנושא בשיחותיו עם הצוות האמריקני, והבקשה הזאת הועברה.
יעל רביע-צדוק: הוא מילא את הדברים שהוא התחייב לעשות.
יעל רביע-צדוק: אנחנו ממשיכים להפעיל את הנציגים שלנו ברחבי העולם, הנציגים הדיפלומטיים, בנושא הזה, כשהם מקבלים מאתנו עדכונים ומסרים, וכמובן, הנושא עולה במלוא החומרה בכל הפגישות המדיניות, החל מצמרת המשרד ועד אחרון הדיפלומטים.
אופיר אקוניס: הנושא עולה בפגישות?
יעל רביע-צדוק: הנושא עולה, מודגשת החומרה, מודגשת העובדה שגם אם הפלסטינים מצהירים על כך שמדובר בקמפיין נגד סחורה מההתנחלויות, הרי שבפועל בשטח מתקיימת זליגה גם לסחורות ישראליות.
יעל רביע-צדוק: אנחנו מעלים את סוגיית הפועלים וכל מכלול הנקודות בהקשר הזה.
אופיר אקוניס: מה היה המענה של הצוות האמריקני?
אופיר אקוניס: הצוות האמריקני דרש מאתנו במשך שנה שלמה דברים שלא יכולנו לקיים, וקיבל תשובה.
אופיר אקוניס: אני מקווה שהתשובות היו ברורות, כי אני רואה סוג של שינוי בעמדה האמריקנית.
אופיר אקוניס: יכול להיות שהאמריקנים צריכים לשנות את עמדתם כלפי הפלסטינים.
אופיר אקוניס: אני שואל אותך, האם אני יכול לשמוע ממך סוג של תשובה לגבי מה אומרים האמריקנים?
דוד רותם: שהם ידברו עם הפלסטינים.
יוסי דגן: שיחות קרבה.
אופיר אקוניס: נשמע.
אופיר אקוניס: הגברת רביע, אני מבקש אם יש לך תשובה בעניין הזה, כדי שנבין.
יעל רביע-צדוק: מאותם בני-שיח דיפלומטים שאתם אנחנו מדברים אנחנו יודעים שהמסר עבר לפלסטינים במלוא החומרה, עם כל המשמעויות שאנחנו מייחסים למהלך הפלסטיני הזה, עם כל חוסר הלגיטימיות שלו, והעובדה שהוא מהלך מזיק, גם לישראל, גם לפלסטינים, גם למאמץ להגיע להסדר מדיני.
יעל רביע-צדוק: עד כאן.
אריה אלדד: אין עדיין חוות דעת משפטית?
אופיר אקוניס: מה לגבי חוות הדעת המשפטית?
יעל רביע-צדוק: כמו שאמרתי, היא בשלבי הכנה מתקדמים, אנחנו מקווים להשלים את העבודה גם בהתייעצות עם יועצים משפטיים של משרדים רלוונטיים ולהעביר אותה בהקדם האפשרי.
אופיר אקוניס: כמה זמן זה צריך להימשך?
אופיר אקוניס: הסכם פריז הוא הסכם ידוע לייעוץ המשפטי של משרד החוץ, ידוע לייעוץ המשפטי ולמחלקה הבין-לאומית במשרד האוצר וגם ידוע למחלקות הרלוונטיות לתמ"ת.
אופיר אקוניס: אגב, היו יומיים חופש, היה שבועות באמצע, אבל זה דבר דחוף, זה לא דבר שיכול להימשך.
אופיר אקוניס: אמר חבר הכנסת רותם שחוות-דעת משפטית יכולה לקחת זמן רב.
אופיר אקוניס: אנחנו בעיצומו של מאבק, אנחנו לא במאבק פרוזאי.
אופיר אקוניס: יושבים כאן ראשי רשויות מכל מיני יישובים, והם מוצאים את עצמם כשבפועל לא קרה כלום.
אופיר אקוניס: השיחות עם האמריקנים כנראה שלא הועילו, הייעוץ המשפטי של מדינת ישראל חי לו באיזה זמן בלתי מוגבל.
אופיר אקוניס: ביקשנו אגב, אני מקריא מהפרוטוקול: מבקשים בדחיפות – זאת אומרת, הכנסת ביקשה מהממשלה, אדוני היושב-ראש – חוות דעת משפטית ב-2 במאי.
אופיר אקוניס: מאז עבר הרבה מאוד זמן.
אופיר אקוניס: אנחנו דורשים להניח אותה עד סוף השבוע על שולחן הכנסת.
אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, האם זו בקשה מוגזמת?
אופיר אקוניס: אני מבקש, גברתי, להניח עד סוף השבוע על שולחן הכנסת חוות דעת משפטית לגבי העניין הזה.
דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול שאלה?
דוד רותם: ונניח שחוות הדעת המשפטית תגיד שהחרם איננו מפר את הסכמי פריז, אז מה?
דוד רותם: זה אומר שאנחנו מתבססים על חוות דעת משפטית, ולכן אנחנו הולכים לחשוב?