GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כפיר כהן: אתה לא יכול לכעוס עליי על משהו שלא עשיתי רע.
כפיר כהן: אני בא בגישה חיובית.
כפיר כהן: לגבי הצעת החוק הנוכחית – אני מברך על עמדת משרד התחבורה.
לאה ורון: אתה מדבר על התקנה.
כפיר כהן: אנחנו מברכים על עמדת משרד התחבורה, ובהחלט תומכים בה.
יהודה דורון: אני רוצה להוסיף משהו, שאולי לא שייך, אבל יראה לנציג השלטון המקומי את הבעייתיות שנוצרת.
יהודה דורון: כאשר מישהו בונה לאורך כל המדרכה שדרה של צמחים, ברור שנכה לא יוכל לחנות.
יהודה דורון: כאשר לוקחים רחובות שלמים בעיר מסוימת וסוגרים אותם בפני נכים, אי אפשר להגיד שלא מתנכלים לנכים.
יהודה דורון: בעיר נתניה אין גישה לנכים.
יהודה דורון: רחוב אחרי רחוב סגור על ידי גינון.
יהודה דורון: אם אתם רוצים, אני אצלם ואביא לכם לראות.
אופיר אקוניס: בראש ובראשונה תביא את זה לדיון שיתקיים במרכז השלטון המקומי.
כפיר כהן: זה דיון חשוב, והוא יתקיים.
אופיר אקוניס: אני מכיר את מר עטייה שנים רבות.
אופיר אקוניס: הוא בוודאי יקשיב לטענות, ואני בטוח שהוא יטפל בהן בצורה הטובה ביותר.
אבנר עורקבי: התקיימה כבר ישיבה מסודרת בהשתתפות נגישות ישראל, עם ארגון מטה המאבק, ארגון הגג של הנכים, עריית תל אביב, מר טיומקין.
אבנר עורקבי: כל הפרוטוקולים נמצאים פה.
אבנר עורקבי: הגענו להסכמה, וכלום לא קרה.
אופיר אקוניס: אני לא מכיר מה קרה קודם.
אופיר אקוניס: ככל שנדרש, נעשה.
אופיר אקוניס: אם נגיע למסקנות שהדברים לא באים לידי ביטוי אחרי הישיבות שלכם, אחרי ההידברות שלכם, זה יכול גם לעבור לחקיקה.
אופיר אקוניס: אתם יכולים להציע הצעות לחקיקה.
אופיר אקוניס: אצלי, גם בוועדה וגם באופן אישי, הנושאים שלכם בעדיפות מאוד גדולה.
אופיר אקוניס: נציגת שוויון זכויות, מבקשת להעיר.
לילך אברוך: יש לי מה להעיר לגבי נוסח תיקון התקנות.
לילך אברוך: כמובן שעל התכלית והמטרה נציבות השוויון ומברכת והיא שותפה מלאה.
אופיר אקוניס: עוד לא הגענו להקראה.
אפרת זימן: אני רוצה להתחבר לדבריו של מר עורקבי.
אפרת זימן: בנושא של עריית תל אביב מתקשקשים עם הנוסח.
אפרת זימן: ניסינו להגיע להבנות, ניסינו להגיע להסדר שיהיה מוסכם על שני הצדדים, וכבר עברו מעל שנה וחצי ואנחנו עדיין לא הגענו לשום הסדר.
אפרת זימן: לכן, אי אפשר להגיד שהעיריות הולכות לטובת הנכים.
אופיר אקוניס: האם פניתם למנכ"ל או לראש העיר?
אפרת זימן: היינו אצל טיומקין.
אופיר אקוניס: האם הייתם אצל מנכ"ל העירייה, מר לייבה, או אצל ראש העיר, מר חולדאי?
אפרת זימן: אמרו שזה הונח על שולחנו של טיומקין, ומה שהוא יקבל זה בסדר.
אפרת זימן: הוא מחזיק את התיק, ואף אחד לא מתערב לו.
אופיר אקוניס: קודם כל הוא כפוף למנכ"ל, ובראש ובראשונה הוא כפוף לראש העיר שמינה אותו.
אופיר אקוניס: מה זאת אומרת הוא לא כפוף לאף אחד?
אפרת זימן: הם החזירו את זה לטיומקין.
אופיר אקוניס: הוא לא פקיד ממונה, אלא חבר מועצה.
אופיר אקוניס: ראש העיר הוא ודאי אדם שכדאי שתגיעו אליו עם הטענות הללו.
שמעון יאיר: אני לא כל כך אוהב את זה שמדברים על נתניה או על תל אביב.
שמעון יאיר: זו בעיה ארצית – מקריית שמונה ועד אילת.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתחיל לקרוא את התקנה.
ניר ימין: לפני כן, אני רוצה להתייחס לעניין אחד.
ניר ימין: עלול להשתמע שבהתאם לפסיקת בית המשפט אין חובה להציג תג נכה בכל חנייה.
ניר ימין: להבנתי, זה לא מה שפסק בית המשפט.
ניר ימין: בית המשפט אמר שהוא ראה שתי הוראות חוק לנגד עיניו: חוק חנייה לנכים, הסדר הקבוע לפי תקנות התעבורה.
ניר ימין: בית המשפט אמר, שבהתאם לחוק חנייה לנכים מי שרשאי לחנות בחנייה כאמור הוא כל נכה במקום שאין החנייה מותרת בו – זו ההגדרה לפי חוק חנייה לנכים.
ניר ימין: הדרישה השלישית, היא שהרכב נושא תג נכה.
ניר ימין: לכן, כל מקום שאין החנייה מותרת בו נכה שחונה ברכב צריך שהרכב ישא תג נכה כדי לא לקבל דוח.
ניר ימין: ההסדר השני הוא בהתאם לתקנות התעבורה, תמרור ג43, שם מדובר על נכה משותק רגליים בהתאם לתמרור.
ניר ימין: לכן, בית המשפט סבר שמאחר ומדובר בנכה משותק רגליים לא יכול להיות שיפרשו את זה כאילו זה מקום שאין החנייה מותרת בו, כי לנכים משותקי רגליים החנייה מותרת.
ניר ימין: שם באמת אין הוראה שאומרת שצריך להציג תג נכה בעת החנייה.
ניר ימין: לכן, בית המשפט אמר שרק בעניין הספציפי הזה, היכן שמוצב תמרור ג43, כשנכים חונים שם הם לא מחויבים להציג תג נכה.
ניר ימין: אם נניח נכה חונה על המדרכה, מקום שאין החנייה מותרת בו ולנכה מותר לחנות שם, אם הוא עומד בתנאים של סעיף 2 לחוק חנייה לנכים, הוא חייב להציג תג נכה.
ניר ימין: חשוב לעשות את ההבדל הזה.
אופיר אקוניס: האם יש לך הערה לנוסח?
אופיר אקוניס: האדם שהופנה על ידי הפקח להחנות על ידי המדרכה, היה לך תג?
דן רשל: כן.
ניר ימין: אני לא מתייחס אליו באופן אישי.
ניר ימין: אני מתייחס לפסיקה כדי להבהיר את הנקודה.
משה רוטמן: ואם אין תג?
משה רוטמן: כאשר אזרח צריך ללכת עם תעודת זהות ועוצר אותו שוטר ואין לו תעודת זהות, מה הוא עושה?
משה רוטמן: הוא בודק את מספר תעודת הזהות במחשב.
משה רוטמן: באותה מידה כל פקח יכול לעשות את זה לגבי מספר הרכב.
משה רוטמן: למה להקשות?
אופיר אקוניס: לדעתי, החוק מחייב לבוא לתחנת משטרה תוך 24 שעות.
אופיר אקוניס: האם זה שונה?
חווה ראובני: אני לא בקיאה בהסדרים לגבי תעודת זהות.
חווה ראובני: כאן הבעיה היא אחרת, והיא צועקת במיוחד כאשר יש תג עם שני כלי רכב.
חווה ראובני: אם אנחנו נגיד שהתג לא חייב להיות בפועל ברכב בעת שהרכב ניצל את זכות החנייה לנכים, משתמע שיש אפשרות לשני כלי רכב לנצל בו זמנית את זכות החנייה לנכים, כאשר הנכה יכול להיות רק באחד מהם.
חווה ראובני: הבעיה של ניצול לרעה על ידי מי שאינו נכה, היא בעיה שמוכרת לכולנו.
חווה ראובני: זה חלק מהתמודדות עם הבעיה הזו.
חווה ראובני: אם הנכה נמצא ברכב, הוא צריך לדאוג שהתג יהיה אצלו והוא ישים אותו ברכב.
חווה ראובני: אין שום סיבה שהתג לא יהיה ברכב, אלא אם התג משמש למטרה אחרת.
שמעון יאיר: את צודקת.
חווה ראובני: פעם אחת הצלחתי לקלוע לדעתך.
חווה ראובני: זכיתי.
כפיר כהן: התג ניתן לשימוש האדם הנכה, ולא לשימושו של הרכב.
כפיר כהן: אני חושב, שציבור החברים פה תמימי דעים שכאשר רכב הנכה חונה התג צריך להיות ברכב.
כפיר כהן: זה ימנע תאונות וטרוניות כלפי פקח שהבין או לא הבין.
כפיר כהן: התג הוא עבור הנכה ולא עבור הרכב.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על מקרה בו בנו של הנכה לקח את המכונית.
כפיר כהן: הוא לא נכה, והוא לא אמור ליהנות מפריבילגיה.
אופיר אקוניס: אתה יודע למה המקרים האלה הם חמורים?
אופיר אקוניס: כי בנו של הנכה או קרוב משפחה אחר, רגישותו צריכה להיות הרבה יותר גדולה.
אופיר אקוניס: הוא יודע מה היה קורה אם אבא שלו היה מגיע והיתה נתפסת החנייה.
אופיר אקוניס: הוא בריא, הולך על שתי רגליים ויוצא לבלות באיזשהו מקום.
אופיר אקוניס: זה כבר ברמה המוסרית.
אופיר אקוניס: זה נכון שהוא צריך להיות מוסרית.
רוני שכטר: לא רק זאת.
רוני שכטר: דעתנו היא, שצריך לתת תג חנייה אישי ולא לרכב.
קריאה: אבל טכנית אי אפשר.
רוני שכטר: זה קיים בארצות הברית ובמקומות אחרים בעולם.
רוני שכטר: לא כל כך אוהבים את הרעיון הזה במשרד התחבורה.
רוני שכטר: הצענו להם את זה כמה וכמה פעמים, והם לא מתלהבים.
רוני שכטר: אני חושב, ,שאילו התג היה אישי זה היה משרת את הכוונה והמטרה שבגינה ניתן התג.
דן רשל: אני עומד לומר משהו מאוד לא פופולארי, אבל הוא המציאות: יש הרבה אנשים נכים עם תג מסודר, שמעודדים בני משפחה שלהם להשתמש בתג וברכב כאשר הם עצמם לא באוטו.
אופיר אקוניס: על זה דיברנו.
דן רשל: אני מדבר על עידוד של הנכה.
דן רשל: זה מצער אותי שבעתיים.
אופיר אקוניס: זה חבל מאוד.
אופיר אקוניס: אמרתי למנהלת הוועדה, שזו הרמה המוסרית.
אופיר אקוניס: הם היו צריכים לחשוב, מה היה קורה אם הם היו באים ומקום החנייה היה נתפס על ידי אדם שהוא בריא וחזק, שיוצא לחוף הים.
אופיר אקוניס: אותו בן משפחה חייב מוסרית ללכת עוד מאה מטר.
אופיר אקוניס: עוד מעט זה גם יהיה בחוק.
חווה ראובני: עונשם הוא 14,000 שקל קנס.
חווה ראובני: נכה המוסר תג נכה לאדם אחר שאינו מתלווה לנכה, לשם שימוש בתג האמור, הקנס הוא כאמור ב-61א לחוק העונשין, שזה בערך 14,000 שקלים.
אופיר אקוניס: אגב, אפשר לעשות קמפיין ציבורי על דבר כזה.
אופיר אקוניס: אני חושב, שנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות צריכה לעשות הסברה בנושא הזה.
אופיר אקוניס: תסבירו לאותם אנשים, למה הם לא היו רוצים שמקום החנייה ייתפס.
אופיר אקוניס: נתחיל לקרוא את התקנה.
חווה ראובני: קוראת את התקנה: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 70 לפקודת התעבורה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א(א) לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מתקין תקנות אלה: 1.
חווה ראובני: בתקנה 72(א)(16) לתקנות התעבורה התשכ"א-1961, בסופה יבוא: "למעט רכב הנושא תג נכה מקורי, ובלבד שהרכב נעצר, הועמד או הוחנה באותו מקום בידי הנכה שעל שמו ניתן התג האמור, או בידי אדם המתלווה אליו והנוהג עבורו ברכב.
חווה ראובני: לעניין זה, "תג נכה" – כהגדרתו בחוק חנייה לנכים, התשנ"ד-1993".
לילך אברוך: אנחנו בעצם חוששים, מהמונח: "רכב הנושא תג נכה מקורי".
לילך אברוך: לאור התביעה של חה"כ רותם, שבסוף ערכאות המשפט קיבלו את הטענה שלו, ראינו שלפעמים דברים נתונים לפרשנויות שונות.
לילך אברוך: המילה "הנושא" יכולה להתפרש כעצם זה שהתג נמצא ברכב אבל לא מוצג.
לילך אברוך: בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה אכן כתבו מפורשות: "שהציג את תג הנכה שברשותו באופן הנראה לעין,.
לילך אברוך: אנחנו אומרים, שרצוי וכדאי על מנת למנוע אי אילו פרשנויות עתידיות, לחזור על אותה אמירה כמו בחוק לתיקון פקודת התעבורה.
לילך אברוך: לא סתם אנחנו אומרים את זה.
לילך אברוך: אני רוצה לתת דוגמא מוחשית.
לילך אברוך: בתקנות שוויון בנושא תחבורה ציבורית יש חובה להתקין רמפה באוטובוסים, וגם יש חובה להתקין מערכות כריזה.
לילך אברוך: היום אנחנו נמצאים בהתדיינויות בערכאות משפט על כך, שחברות התחבורה אומרות שיש חובה אומנם להתקין אבל אין חובה להפעיל.
לילך אברוך: זה אבסורד לשמו, אבל זה קיים.
אופיר אקוניס: יש מערכות לירות טילים של מטוסים.
אופיר אקוניס: הם צריכים להתקין, אבל חלילה הם לא חייבים להפעיל את זה.
לילך אברוך: כולנו כאן מגחכים, אבל זו דוגמא מוחשית-מציאותית.
לילך אברוך: כדי לא לעורר את הספק הזה במילים "הנושא תג נכה", אני מציעה שאנחנו ננסח את זה בדיוק כמו בחוק לתיקון פקודת התעבורה: "למעט רכב אשר הוצג בו תג הנכה המקורי, באופן הנראה לעין".
אופיר אקוניס: גברת ראובני, את אמרת שיש לך תשובה מוכנה.
חווה ראובני: עו"ד אברוך באדיבותה דיברה איתי כבר לפני כמה ימים.
חווה ראובני: אנחנו מעדיפים להישאר עם הנוסח הנוכחי, כיוון שאנחנו לא רוצים שעוד פעם יהיה מצב של פער בין הנוסח של תקנות התעבורה לבין הנוסח של חוק חנייה לנכים.
חווה ראובני: אשר לחשש שהיא מעלה – אני לא חושבת שהחשש הזה הוא אמיתי.
חווה ראובני: אם התג מצוי ברכב, אין לנכה שום סיבה שלא להציג אותו.
לילך אברוך: שכחה.
לילך אברוך: אני לא מדברת על כוונת תחילה.
חווה ראובני: אם הוא לא יציג אותו, הרי הוא יצטרך לפתוח מהלך של ביטול, ששמענו כמה הוא מורכב.
חווה ראובני: לעניין השכחה – כולנו מכירים את המציאות שברגע שיש לרכב תג נכה, התג מוצג באופן קבוע על השמשה.
שמעון יאיר: זה לא נכון.
שמעון יאיר: זה לא מדויק.
אופיר אקוניס: אז שיציגו.
שמעון יאיר: לא כל אחד רוצה שיידעו שהוא נכה.
חווה ראובני: הפרטים האישיים מאחורה.
אופיר אקוניס: אתה בכל מקרה מחנה בחניית נכה.
שמעון יאיר: אני אף פעם לא שוכח, אבל יכול לקרות.
ניר ימין: אני מסכים עם עו"ד ראובני מהיבט אחר.
ניר ימין: כיום חוק חנייה לנכים בסעיף 2 אומר: "נכה רשאי להחנות את רכבו הנושא תג נכה".
ניר ימין: אם תתקבל הערתה של עורכת הדין ובתקנות התעבורה ייאמר שהוא יצטרך להציג את זה ולא רק לשאת, אפשר יהיה ללמוד מתקנות התעבורה שבהן יש חובה להציג שלפי חוק חנייה לנכים אין חובה להציג.
אופיר אקוניס: אני מקבל את דעתכם.
ניר ימין: התכלית כאן ברורה.
ניר ימין: ברור מדוע רוצים שהנכה יציג את התג.
ניר ימין: יש לי הערה נוספת לנוסח התקנות.
ניר ימין: כיום הסיפה של הנוסח המוצע אומרת: לעניין זה, "תג נכה" – כהגדרתו בחוק חניה לנכים".
ניר ימין: לפי חוק חנייה לנכים לא מתייחסים רק לנכה משותק רגליים, אלא גם לעיוור, למשל.
ניר ימין: לכן, אדם המתלווה לנכה, שמסיע אותו ומחנה את הרכב עבורו, יוכל להחנות לפי התקנות המוצעות.
ניר ימין: לכן, יכול להיווצר מצב בו כאשר יש את השלט ג43 כל נכה יוכל להחנות שם, או אדם המתלווה לנכה.
חווה ראובני: לדעתי, מחוק חנייה לנכים זה נובע כבר היום.
חווה ראובני: כל אדם יכול לחנות במקום בו מופיע ג43 עם כל תג חנייה, גם עם התג המשולש.
חווה ראובני: זאת שאלה מעניינת של מדיניות, האם זה רצוי או לא רצוי, אבל זאת המציאות המשפטית, כיוון שהזכות לחנות במקום אסור לפי חוק חנייה לנכים מותנית בין היתר בכך שאין מקום חניה לנכה פנוי באותה עת, גם במקום בו מוצב ג43 אם הוא פנוי.
חווה ראובני: אסור לו לחנות על המדרכה.
חווה ראובני: זו כוונתנו.
חווה ראובני: אנחנו לא משנים את המצב המשפטי הקיים.
חווה ראובני: זו שאלה מעניינית, האם זה רצוי שזה יהיה המצב.
חווה ראובני: יש פנים לכאן ולכאן, אבל זה המצב הקיים.
יפעת רווה: דווקא מהנימוק שנאמר פה, שעלול להיות מצב שהנכה באמת ישכח את התג, עדיף הניסוח הזה.
יפעת רווה: נגיד שאדם אין לו שתי מכוניות אבל הוא שכח את התג, אנחנו רוצים לפתוח לו את האפשרות כן לפנות לבית המשפט אפילו אם זה לא הוצג.
אופיר אקוניס: אני מאשר את התקנה ברוב קולות.
אופיר אקוניס: הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון –הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה), התשס"ט-2009, של יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת זבולון אורלב.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב, אני התראיינתי לפני כמה שבועות אצל מראיין מפורסם בשם גבי גזית ברדיו.
אופיר אקוניס: הוא שאל אותי על הצעת החוק הזאת.
אופיר אקוניס: אמרתי לו שאני מתחייב בתחילת מושב הקיץ להעלות את זה על סדר היום ולקדם את זה במהירות לקריאה ראשונה.
אופיר אקוניס: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק חשוב.
אופיר אקוניס: נדמה לי שנסיים אותו היום להכנה לקריאה ראשונה.
אופיר אקוניס: האם קרה משהו בין הזמנים, חבר הכנסת אורלב, שאתה רוצה לעדכן אותנו בו?
זבולון אורלב: מה שקרה מאז הדיון הקודם זה שסוף סוף הממשלה גיבשה הצעת נוסח מטעמה שמונחת כאן על השולחן.
זבולון אורלב: כידוע לך חבר כנסת תמיד רוצה יותר ממה שממשלה מוכנה לתת.
זבולון אורלב: על פי האתיקה המקובלת הממשלה הסכימה להעביר בקריאה טרומית את החוק למרות שידעה שהיא לא מסכימה לכל התנאים שהצבתי בחוק.
זבולון אורלב: אני חושב שהכל או לא כלום היא שיטה לא טובה, לכן הסכמתי להתפשר עם הצעת הממשלה באופן עקרוני.
זבולון אורלב: אני רואה את עצמי מחויב להתחייבויות שלי כלפי הממשלה.
חוה ראובני: המסגרת הכללית אומרת שתהיה סמכות לרשויות המקומיות להציב תמרורי חניית נכים בתוך חניונים.
חוה ראובני: היום בפועל הם לא מוצבים.
חוה ראובני: מצד אחד המדינה מחייבת לפי דיני התכנון והבנייה להקצות אחוז מסוים של מקומות חנייה לנכים, מצד שני הסימון של המקומות האלה איננו תמרור כדין.
חוה ראובני: הכיבוד הוא וולונטרי.
חוה ראובני: זה דבר שצריך לפתור אותו.
חוה ראובני: אנחנו מקצים את המקומות האלה לנכים על מנת שישמשו נכים ולא אף אחד אחר.
חוה ראובני: אנחנו רוצים ליצור את המסגרת המשפטית שתאפשר להציב שם תמרורים.
חוה ראובני: כפועל יוצא מהצבת התמרורים אנחנו רוצים גם לאכוף את העניין נגד המפרים.
חוה ראובני: ההצעה כללה בקשה לקבוע קנס גבוה על ההפרה של זה.
חוה ראובני: בדיון הקודם הבטחנו שנעלה את הקנס במסגרת צו התעבורה (עבירות קנס).
חוה ראובני: בתיקון בחוק חנייה לנכים שמעלה את הקנס אנחנו מדברים על הליך משפטי של העמדה לדין, דיון בבית משפט שלום וסדר דין פלילי מלא.
חוה ראובני: הסכום של 5000 שהוצע הוא תקרה לבית משפט.
זבולון אורלב: מתברר שחבר הכנסת משה מוץ מטלון, שהוא חבר כנסת נכה על כסא גלגלים, הציע הצעת חוק על קנס של 7500 שקל.
יפעת רווה: היום זה 13 אלף.
חוה ראובני: זאת סיטואציה אחרת.
חוה ראובני: הנוסח אושר על-ידי הממונה על חקיקת משנה במשרד המשפטים.
חוה ראובני: פנינו פורמאלית לקבל את הסכמת שר המשפטים להעלות את הקנס במסגרת צו עבירות קנס לקנס הכי גבוה שיכול להיות, שהוא 1000 שקלים.
חוה ראובני: מדובר בדוח שמודבק לחלון על תשלום מיידי תוך 90 יום, כמובן עם סמכות לבקש להישפט ולבקש ביטול.
חוה ראובני: זה 1000 ביד במקום 5000 על העץ.
שמואל חיימוביץ: מה האינטרס של משרד התחבורה לשמור על עבריינים?
חוה ראובני: אין לנו שום אינטרס לשמור על עבריינים.
חוה ראובני: אנחנו חושבים שזה אפקטיבי יותר.
חוה ראובני: המקסימום של קנס שאפשר לתת במסגרת צו התעבורה (עבירות קנס) הוא 1000 שקלים.
שמואל חיימוביץ: זה גם המסגרת שדיברו עליה בדיון הקודם.
שמואל חיימוביץ: אפשר לשנות מסגרות.
אופיר אקוניס: היו הערות במליאה לגבי הסכום.
זבולון אורלב: הממשלה אמרה שהיא לא מסכימה ל-5000 שקלים.
רון לוינגר: חציית רמזור באור אדום ברכב זאת אותה דרגת קנס.
אתי בנדלר: שם מדובר בהודעת תשלום קנס ולא בהעמדה לדין.
אופיר אקוניס: בהעמדה לדין זה יכול להיות 10000.
זבולון אורלב: על עבירה של חצייה באור אדום יש קנס של 1000 שקלים וגם נקודות.
זבולון אורלב: האם אפשר גם פה להוסיף נקודות?
חווה ראובני: זה תיקון אחר.
חווה ראובני: משפטית זה בודאי אפשרי.
חווה ראובני: אין אף עבירת חנייה שיש בצידה ניקוד.
חווה ראובני: שיטת הניקוד ממוקדת בטיחות.
אופיר אקוניס: כמה זה היום?
חוה ראובני: 500.
שמואל חיימוביץ: מלבד הקנס אפשר אולי לומר שמי ש-3 פעמים חוטף את הקנס הזה ילך לקורס סוציאליזציה.
אופיר אקוניס: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות צריכה לעשות את זה.
אופיר אקוניס: זה צריך להיות חלק מהתקציב שלכם.
יהודה דורון: 1000 שקל ירתיעו ויעשו את העבודה.
זבולון אורלב: מדובר בהכפלה.
זבולון אורלב: אני רוצה להודות לממשלה וליושב-ראש על הנכונות להגדיל.
זבולון אורלב: האם יש אפשרות שיהיה דיווח אחת לשנה כדי לדעת מה היקף הבעיה?
זבולון אורלב: אני מבין שמי שרושם דוח כזה מסווג את העבירה לפי תקנה כזאת וכזאת.
זבולון אורלב: עקרונית זה ממוחשב.
זבולון אורלב: בסוף שנה אפשר לדעת כמה אנשים חנו במקומות האלה.
זבולון אורלב: בסוף שנה אתה יכול לדעת אם 1000 השקלים עשו את העבודה, או שהם לא הואילו בכלל ויכול להתקיים עוד הפעם דיון על מנת לראות איפה טעינו.
רון לוינגר: בשנת 2009 המשטרה נתנה קרוב ל-15 אלף דוחות על חנייה במקום שמור לנכה.
זבולון אורלב: אתה לא יודע על הרשויות המקומיות.
יהודה דורון: כמה רכבי משטרה חונים בחניות נכים?
רון לוינגר: את הנתון הזה לא בדקתי.
אופיר אקוניס: זה דבר חמור ביותר.
אופיר אקוניס: אני מקווה שהוא לא בהיקף של 15 אלף.
זבולון אורלב: איפה אפשר להבטיח שיהיה דוח שנתי על שולחן ועדת הכלכלה כדי שניתן יהיה לעקוב?
זבולון אורלב: זה חלק מהחובה של החברה.
זבולון אורלב: מעניין מה עמדת הממשלה בעניין הזה.
חווה ראובני: הנתונים על הדוחות שהמשטרה נותנת הם פומביים.
חווה ראובני: הם מתפרסמים לציבור.
זבולון אורלב: זה לא הסיפור.
זבולון אורלב: הסיפור הוא איך מחייבים שיהיה דוח אחד.
זבולון אורלב: איך הכנסת יכולה פעם אחת בשנה לדעת מה קורה בתחום הזה?
זבולון אורלב: היום אנחנו לא יודעים, אנחנו קצת עיוורים.
רון לוינגר: אולי דרך מרכז המחקר של הכנסת.
רון לוינגר: בקלות אפשר לעשות את זה.
אופיר אקוניס: מרכז המחקר יכול לרכז ולהוציא דוחות.
יפעת רווה: הרשויות הגדולות רלוונטיות.
אתי בנדלר: לא רציתי להעלות את השאלה באשר לאכיפת איסור החנייה במקום שמור לנכה.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בדרכים שבתחום הרשויות המקומיות ודאי שנעשית אכיפה ואין עם זה בעיה כלשהי.
אתי בנדלר: אנחנו מדברים בעיקר במקומות חנייה ציבוריים, שאלה אותם מקומות חנייה או חניונים הצמודים לבנינים ציבוריים כמשמעותם בתקנות.
אתי בנדלר: לפי חוק התכנון והבנייה אלה אותם בניינים שיכולים להיות בבעלות פרטית.
אתי בנדלר: אני מדברת על חנייה של בתי מלון, על חנייה של מסעדות שמשמשות לפחות 25 סועדים, ודאי על מרכזי קניות.
אתי בנדלר: אני מתייחסת אפילו לסופרמרקט שגודלו למעלה מ-350 מטרים שמחויב להקצות מקומות חנייה לאנשים שמוגבלים בנגישות שלהם.
אתי בנדלר: כנ"ל לגבי אולמות שמחה ובניינים ציבוריים.
אתי בנדלר: לא הייתי משוכנעת מהדיון הקודם בוועדה שיש תשובה מספקת לגבי האכיפה, שיש ודאות לגבי סמכויותיהן של הרשויות המקומיות לשלוח מפקחים מטעמן כדי למסור הודעות תשלום קנס למי שחונה במקום כזה.
אתי בנדלר: רציתי לבקש מכם להתייחס לנקודה הזאת.
אתי בנדלר: ככל שכתוצאה מהדיון הזה יעלה שיש צורך לתקן את החוק נצטרך להוסיף התייחסות.
זבולון אורלב: יש לך ספק מהנוסח הקיים?
אתי בנדלר: ודאי שיש לי ספק.
אופיר אקוניס: אנחנו דנו בעניין הזה.
אתי בנדלר: התשובה לא הייתה מספקת.
אתי בנדלר: הצעת החוק כפי שהיא כרגע מתייחסת רק לחובת מסירת הודעה על מי שחל עליו להקצות מקום.
אתי בנדלר: החלק המשלים של זה הוא שרשות התמרור המקומית תצטרך או תהיה רשאית להציב תמרור במקום.
אופיר אקוניס: בקניון מלחה יש כמה מקומות מסומנים.
זבולון אורלב: שם יהיה תמרור כדין.
אתי בנדלר: מי שמפעיל את הקניון עצמו לא אמור לאכוף חנייה.
אתי בנדלר: העניין הוא שהנכה רוצה להרים טלפון לפיקוח העירוני ולבקש שישלחו פקח.
אתי בנדלר: הרשות המקומית לא נכנסת למקומות כאלה.
אופיר אקוניס: הפיקוח לא נכנס?
חוה ראובני: אני לא בקיאה במסגרת החוקית של הפיקוח העירוני וסמכויות הכניסה שלו, אבל ודאי שלא נואיל בכלום אם הפקחים לא יוכלו להיכנס למקרקעין האלה.
אופיר אקוניס: כרגע אין להם בכלל סמכות?
יפעת רווה: אם יש איזה שהוא ספק צריך להבהיר אותו.
יפעת רווה: אם יש מקומות שיש איזה שהוא ספק לגביהם צריך לכתוב את זה במפורש.
אופיר אקוניס: לא הייתי רוצה שהסוגיה הזאת תעכב אותנו בשלב הזה.
יהודה דורון: לפי חוק תכנון ובנייה חייב מבנה ציבורי בגודל מסוים לעשות מקומות חנייה.
יהודה דורון: מה עושים?
יהודה דורון: אחרי שמסמנים את מקומות החנייה עושים בהם יריד.
יהודה דורון: אני חושב שאותו מקום שמסומן כחנייה לנכים ועשו בו יריד צריך לשלם קנס.
יהודה דורון: הוא משחק עם החנייה של הנכים איך שהוא רוצה.
דרור כהן: אין היום תמרור חוקי, לכן אי אפשר לאכוף.
דרור כהן: אני מבין מקריאת נוסח ההצעה שאם יהיה תמרור חוקי אפשר יהיה לקנוס.
דרור כהן: אנחנו מברכים על כך.
דרור כהן: החלופה בהצעת החוק המקורית שמדברת על גרירה היא חלופה לא ישימה.
דרור כהן: חוק התעבורה קובע שמקום שתמרור מתייחס אליו הוא דרך.
דרור כהן: אם אתה שם מכשול ברשות הרבים בדרך זאת עבירה לכשעצמה גם אם אין מדובר בכלי רכב.
דרור כהן: ברגע שיהיה מוכרז כשטח חנייה על-פי תקנות התעבורה זה יהיה הפתרון המועדף.
דרור כהן: יש תופעה ברשויות של אי אחידות סימון החניות.
דרור כהן: זה גורם לטעויות.
דרור כהן: יהיו פחות טעויות אם יקבלו החלטה שכל חניות הנכים יהיו ריבוע כחול כך שאיך שאתה יוצא אתה רואה בחוץ שדרכת במקום של נכים.
אופיר אקוניס: דיברנו בישיבה הקודמת על עניין הסימונים והצבעים.
אופיר אקוניס: זה דבר נפרד.
חוה ראובני: אנחנו נמצאים במהלך מתמשך של החלפת לוח התמרורים.
חוה ראובני: אנחנו מתחילים לסמן לפי הלוח החדש.
חוה ראובני: הפס האדום על הנת"צ בכניסה לירושלים זה לוח התמרורים החדש.
חוה ראובני: אותו דבר הצביעה בכחול של המשבצת.
אתי בנדלר: אני חושבת שמשרד התחבורה צריך לעשות פעולה הרבה יותר משמעותית בנושא הזה של הצביעה, משום שבעקבות הדיון הקודם שהיה לנו על סימונים עם נציגי עיריית תל-אביב הבנתי שהם מתנגדים נחרצות לצביעה כי הם חושבים שזה מכער את פני העיר.
אתי בנדלר: הם רוצים להסתפק אך ורק בהצבת תמרורים בתחילת הכביש, הדרך או המדרכה מתוך הנחה שאנשים יחזרו אחורה כדי לראות מה מוצב שם וינהגו בהתאם בהמשך הכביש.
אתי בנדלר: כל עוד המפקח על התעבורה לא יסדיר את הנושא באופן ברור, מחייב וחד משמעי בהודעת התמרורים, אז כל רשות מקומית תנהג כפי שהיא מוצאת לנכון לנהוג בעניין.
איתי עצמון: הצעת חוק חניה לנכים (תיקון – הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה), התשס"ט-2009.
איתי עצמון: הוספת סעיף 4ג1 בחוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 4ב יבוא: "הודעה על הקצאת מקום חניה לנכה .
איתי עצמון: הוקצה מקום חניה לנכה לפי כל דין, ימסור מי שהקצה מקום חניה כאמור הודעה על מקומות החניה שהוקצו לרשות התימרור המקומית, לצורך הפעלת סמכותה לפי סעיף 70ב2 לפקודת התעבורה.
איתי עצמון: " יש מספר חיקוקים שנוגעים להקצאת מקום חניה לנכים.
איתי עצמון: אנחנו מדברים בעיקר על תקנות מכוח חוק התכנון והבנייה.
איתי עצמון: יש 2 סטים של תקנות.
איתי עצמון: ככל שיהיו תקנות שיותקנו בהמשך מכוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות בפרק הניגשות, בכל מקום כזה שהוקצה מקום חניה לנכה מי שהקצה את המקום ימסור הודעה לרשות התמרור המקומית כדי שהיא תפעיל את סמכותה לפי הסעיף שאנחנו מציעים בהמשך, שזה הסעיף שמסמיך אותה להציב תמרורים.
אופיר אקוניס: פה בא לידי ביטוי הסכום?
אתי בנדלר: לא בהצעת החוק הזאת.
איתי עצמון: האם האכסניה תהיה חוק חניה לנכים, או פקודת התעבורה?
איתי עצמון: אני מבין שאתם חושבים שעדיף שזה יהיה בפקודת התעבורה.
חוה ראובני: לדעתי ההפרדה בין שני הסעיפים בהצעה הזאת היא קצת מלאכותית.
חוה ראובני: אם לשים אותם ביחד, אז האכסניה היותר מתאימה היא פקודת התעבורה, לא חוק חניה לנכים.
חוה ראובני: המהות היא אותה מהות.
אתי בנדלר: אנחנו נלך לכיוון הזה.
זבולון אורלב: אני מקבל את זה לקריאה הראשונה.
זבולון אורלב: הסוגיה הזאת של האכיפה על ידי הפקחים היא מהותית.
זבולון אורלב: בלעדיה אין טעם לכל החוק.
אתי בנדלר: אם אנחנו לא מתייחסים לנושא הזה בסעיף ברור, אנחנו נתייחס לנושא בדברי ההסבר.
אתי בנדלר: אנחנו נאמר שהוועדה תבדוק את הסוגיה וככל שיהיה צורך היא תתקן את החוק.
זבולון אורלב: אני מבקש שבדברי ההסבר יאמר שנציגי הממשלה הודיעו בוועדה שהם נמצאים בהליך כדי להגדיל את הקנס לסכום המרבי של 1000 שקלים.
חוה ראובני: ככל שזה תלוי בי, תוך שבועיים, שלושה זה יהיה פה על השולחן.
זבולון אורלב: הסוגיה שעברנו עליה מהר היא הסוגיה של התימרור האחיד.
זבולון אורלב: אני אומר את זה גם במשקפיים של מחנך.
זבולון אורלב: אי אפשר לשגע את האזרחים.
זבולון אורלב: לא יכול להיות שבגוש דן יהיו 20 רשויות מקומיות שכל אחת תעשה מה שהיא רוצה.
זבולון אורלב: זה מטעה את האזרחים.
זבולון אורלב: גם אזרח שרוצה לשמור חוק זה דבר בלתי אפשרי.
זבולון אורלב: הייתי מבקש שבכל מה שקשור לחניית נכים שיבוא המפקח על התעבורה ונקיים איתו דיון על מנת לעשות סדר בעניין הזה.
זבולון אורלב: עניין הצביעה הוא הכרחי, הוא מוסיף תודעה, הוא מוסיף הכרה.
זבולון אורלב: כשאדם רואה שזה צבוע זה דבר לגמרי אחר, מה עוד שהוא רואה שברשות אחת זה צבוע וברשות שנייה זה לא צבוע והוא חושב שפה אסור ופה מותר.
חוה ראובני: כיוון שלוח התמרורים לא מדבר על המשבצת הכחולה המפקח על התעבורה לא יכול לחייב את הרשויות המקומיות לעשות כן.
חוה ראובני: אנחנו נמצאים במהלך ארוך טווח.
זבולון אורלב: אני מבקש שייאמר בדברי ההסבר שלקראת קריאה שנייה ושלישית תדון הוועדה בסוגייה של הסימון האחיד.
אתי בנדלר: הנושא של סימון תמרורים הוא לא חלק מהצעת החוק הזאת שמדברת על הצבת תמרור.
אתי בנדלר: האם אתה מדבר על תמרורים אחידים בכלל, או רק לגבי נכים?
זבולון אורלב: אני מדבר על זה שבא חבר כנסת ורוצה להבטיח שלנכים תהיה חניה.
זבולון אורלב: זאת הצעת החוק.
זבולון אורלב: אתם המשפטנים מכניסים את זה למילים, לכותרות ולסעיפים.
זבולון אורלב: אני לא מכניס את זה לסעיפים.
זבולון אורלב: אני בא להשיג תכלית מסוימת.
זבולון אורלב: התכלית שאני מעוניין בה זה שאזרחים יימנעו לחנות בחניה של נכים.
זבולון אורלב: אחת המסקנות שאני מגיע אליה זה הסימון הבלתי אחיד שמשגע את האזרחים.
זבולון אורלב: אני חושב שצריך לדון בקריאה השנייה והשלישית.
זבולון אורלב: יכולה לבוא הממשלה ולהגיד שזה לא רמה של חקיקה ראשית.
זבולון אורלב: נביא את המפקח על התעבורה, נשאל אותו שאלות קשות.
זבולון אורלב: אי אפשר להגביל אותנו בדבר הזה.
זבולון אורלב: חלק מהתכלית המאוד ברורה של החוק הזה היא לא לשגע את האזרחים.
שמואל חיימוביץ: למה שבמסגרת חוק חניית נכים לא ייכנסו כל הנושאים, כמו צבע, נפח, אחוזים?
אתי בנדלר: חוק חניית נכים עוסק במטריה מצומצמת בהרבה.
שמואל חיימוביץ: נרחיב אותו.
זבולון אורלב: נדון בו.
אופיר אקוניס: אני מאשר את סעיף מספר 1.
איתי עצמון: תיקון פקודת התעבורה 2.