GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרגא ברוש: אנחנו לא תמיד עושים את זה, כי אנחנו יותר נדיבים מאשר אנחנו צריכים להיות, ואנחנו שוכחים שיש לנו אינטרסים, ולכן הדבר שאני חושב שאתה, כיושב ראש הוועדה, צריך לעשות, זה להפנות אל ראש הממשלה, בשיחות שאתם מדברים, ולא מעל גבי העיתונות אלא בארבע עיניים, ולהגיד לו 'אדוני ראש הממשלה, ראוי שכאשר אתה תסכים לעשות לא חשוב מה כרגע, או להבטיח לאמריקאים לא חשוב מה כרגע, תדרוש מהאמריקאים בחזרה את ההבטחה שהחרם הזה מבוטל'.
שרגא ברוש: אני לא צריך לחזור על מה שפה נאמר, אם הם רוצים להיות משקיפים ב-WTO, והם יהיו שם, והאמריקאים בסופו של דבר כנראה חושבים כך או חושבים אחרת, רלוונטי לדרוש מהאמריקאים, עזבו את הפלשתינאים, זה בוודאי בניגוד להסכמי ה-WTO, ולכן אנחנו יכולים לדרוש את זה מהאמריקאים שכשהם לוחצים על כל העולם ואחותו שילחצו עליהם בנושא הזה.
נחמן שי: כשאתה מדבר עם הפלשתינאים, עם מי שאתה מדבר, על איזה אלטרנטיבה הם מדברים?
שרגא ברוש: אני כבר אענה.
שרגא ברוש: עכשיו אני מדבר על כלכלה ועל צעדי הענשה, או לא צעדי הענשה.
שרגא ברוש: היום יש סחר בינינו לבינם כ-15 מיליארד שקלים, כמעט 90% זה יצוא שלנו אליהם, ו-10% או 15% יבוא שלהם.
שרגא ברוש: אני לא מציע עכשיו להתחיל לעצור את כל היצוא שלנו אליהם, אבל לדוגמה הנמלים שלהם זה צינור החמצן שלהם, סגור את הנמל, לדוגמה.
שרגא ברוש: לא יפגע בכלכלה הישראלית, יפגע מאוד בכלכלה שלהם.
שרגא ברוש: לדוגמה.
שרגא ברוש: אני אומר לכם את האמת, אני לא אוהב את הנושא של העברת הכספים, כי בסוף משחררים להם את הכספים, אז זה רק עניין של דחייה, אז דחייה אני לא אוהב, אבל כשהנמל סגור, זאת בעיה, גם ביצוא וגם ביבוא, גם בכניסת חומרי גלם, גם בהוצאת סחורות.
שרגא ברוש: יותר מכל דבר, אני אומר לכם, ואני לא יודע אם זה צריך להיעשות ובאיזה עוצמות של רעש ברחוב, או פחות, זה ודאי צריך להיעשות בתוך החדרים, עם מיטשל, עם האנשים שלו, עם האנשים של לשכת ראש הממשלה, עם האנשים של פיאד, ולהגיד 'אדוני, אם אתה רוצה להתחיל להתקדם איתנו בדברים, ואתה מבקש מאיתנו כל מיני כוונות והצהרות, אנחנו מבקשים לבטל את זה'.
שרגא ברוש: זה לא דבר שזר להם, זה דבר שהם מבינים, הם מבינים שזה לא נכון לעתיד היחסים הכלכליים, הם עושים את זה כאקט פוליטי, וכשהם יצטרכו לוותר על משהו, הם יצטרכו לוותר על הדבר הזה.
שרגא ברוש: אני אומר דבר, וצריך להיות ברור, המפעלים בשטחים מתוך סך כל הסחר איתם, זה לא באמת משפיע על הכלכלה הישראלית, זה יותר להרגיז, זה יותר להוציא עין, זה יותר לעשות משהו שאנחנו לא יכולים לעבור עליו לסדר היום, לכן אם אנחנו רק נדבר על העניין הזה, אז הם השיגו את מה שהם רוצים; הנה, הישראלים כואבים, הם מדברים על זה.
שרגא ברוש: אבל אם ניתן מכה ונחתוך משהו, לדוגמה גישה לנמל, טראח, ממחר בבוקר אין בנמל תנועות.
שרגא ברוש: זה צעד ענישה שלא פוגע בנו, לא מפריע לאותם 15 מיליארד לחיות---
אופיר אקוניס: איך עושים את זה טכנית?
אופיר אקוניס: בולמים את הכניסה לישראל ומשם---
שרגא ברוש: חבר הכנסת אקוניס---
אופיר אקוניס: לא, כי זה צעד מעניין.
שרגא ברוש: חבר הכנסת אקוניס, אני אגיד לך איך עושים טכנית: מגלים מנהיגות.
שרגא ברוש: מה עשה ראש הרשות?
שרגא ברוש: הוציא צו נשיאותי.
שרגא ברוש: מגלה מנהיגות.
שרגא ברוש: אז יש מנהיגים גם בישראל, אני מניח, יחליטו שהנמל סגור לסחורה פלשתינאית, כניסה ויציאה, נקודה.
שרגא ברוש: מה זה משנה כל היתר?
שרגא ברוש: הם חיים דרך הנמל שלנו, שייצאו דרך ירדן, שיסעו דרך ערב הסעודית, שייצאו לאן שהם רוצים, לא מפה.
שרגא ברוש: דוגמה.
שרגא ברוש: מצד אחד אנחנו, הסקטור הפרטי, עוזר להוריד שם מחסומים, להפוך את החיים שלהם ליותר נורמליים, לעשות את כל מה שצריך כדי להצדיק מה שאמרתי קודם, חיים כלכליים, ומצד שני הם מצפצפים עלינו.
שרגא ברוש: אז אני מציע ללכת בשתי דרכים; פעם אחת לעשות משהו ברמה שסגן שר החוץ מדבר ופוגש ונפגש וצריך להיות ברור לחבר'ה של מיטשל שאנחנו לא נוכל לתת את הלחי השנייה, ומצד שני לעשות משהו שהוא ברמה של כוונה ברורה, חד משמעית, שיש צעד ענישה חד, קצר, כואב, קולע, מהיר, ואני חושב שהמלה לכל זה ביחד זה 'מנהיגות'.
שרגא ברוש: פה צריכה להיות מנהיגות והעסק הזה יבוא לפתרונו.
אופיר אקוניס: יושב ראש מועצת יהודה, שומרון ועזה, מר דני דיין, בבקשה.
דני דיין: כמה הערות קצרות.
דני דיין: קודם כל צריך להתייחס לעניין הזה כאל פעולת איבה לכל דבר.
דני דיין: זה לא צעד אדמיניסטרטיבי מצד הרשות הפלשתינאית, זאת פעולת איבה.
דני דיין: יש פעולת איבה שמתבטאת בזריקת אבנים, יש פעולות איבה שמתבטאות בהנחת מטען חבלה ויש פעולת איבה שמתבטאת בניסיון לגרום חבלה כלכלית למדינה, או לחלקים ממנה, או לאזרחים שלה, וכך צריך להתייחס אליה.
אריה אלדד: הם בעצמם קראו לזה 'אינתיפאדה לבנה'.
דני דיין: ופה חזקת העממיות לא עומדת לרשות הפלשתינאית.
דני דיין: בכל מה שקשור לזריקת אבנים ולטרור של מטענים הם יכולים לטעון שזה בא מלמטה, שזאת אינתיפאדה עממית, שזה לא מוכוון על ידי הרשות, אולי אפילו שהרשות מתנגדת לזה, בנושא הזה חזקת החפות הזאת לא עומדת לרשות הפלשתינאית, התמונה הידועה לשמצה הזאת לא צולמה בל"ג בעומר---
אופיר אקוניס: זה ראש הממשלה הפלשתיני, סלאם פיאד.
דני דיין: זה ראש הממשלה סלאם פיאד, המצית מסלפית---
אופיר אקוניס: שאגב היה שר אוצר, שיודע כמה חשובים הקשרים בינינו לבין הפלשתינים מבחינה כלכלית, וכאן אתה מראה את התמונה לא מאתמול בערב.
דני דיין: זה לא ל"ג בעומר, אלא זה המצית מסלפית בפעולה.
דני דיין: לכן צריך להבין על מה אנחנו מדברים.
דני דיין: כפי שלא יעלה על הדעת שמול פעולות איבה של טרור אלים אנחנו נדון בזה, אם נתייחס לזה, אם נגיב לזה, כך או כך, או אחרת, או מתי נגיב, זה ייקח חצי שנה, זה ייקח שנה?
דני דיין: לא, ברור שעל פעולות איבה כאלה שבאות מלמעלה התשובה היתה חדה ומיידית, כך צריך להתייחס לזה גם כאן.
דני דיין: הייתי שמח לקבל את הצעתו של נשיא התאחדות התעשיינים, אלא שהוא דיבר על מנהיגות ואני לא משוכנע שקיימת המנהיגות הנדרשת כדי לקבל החלטה כפי שהגדיר אותה נכון מר ברוש, חדה, מיידית, כואבת, שתיתן תוצאות מיידיות.
דני דיין: מכיוון שכך, אני מבקש, אדוני היושב ראש, בקצרה לומר מה בעיניי, עם כל הכבוד, תפקידכם כמחוקקים---
אופיר אקוניס: יש רחשים באגף הימני.
נחמן שי: נדמה לי ששוב מחפשים את ציפי.
אופיר אקוניס: אני מפנה אותך לתכנית סאטירה.
אופיר אקוניס: אני לא יודע כמה מהאנשים ראו את התכנית---
נחמן שי: בחרו מנהיגות והמונהגים מחפשים מנהיגות.
אופיר אקוניס: למה לכם להתווכח פה?
אופיר אקוניס: תפנו לתכנית הסאטירה המרכזית של מדינת ישראל ותראו איפה היתה הגברת לבני.
נחמן שי: נכון, אבל זו כנראה לא הכתובת.
דני דיין: אני רואה, אדוני, שהמלה מנהיגות מעוררת יצרים, אז אני חוזר מההגדרה הזאת ונגיד הנחישות הנדרשת ומהירות הפעולה הנדרשת.
דני דיין: לכן אני פונה אליכם, כמחוקקים, כחברי כנסת, ואני רוצה לומר שתי נקודות בקצרה.
דני דיין: נקודה ראשונה, כנסת ישראל לא נדרשת, במקרה הזה, להמציא את הגלגל.
דני דיין: יש מי שהקדים את כנסת ישראל בחקיקה בנושא החרם הערבי נגד ישראל וזה הסנאט ובית הנבחרים של ארצות הברית.
דני דיין: עוד בשנת 1977 הסנאט ובית הנבחרים בהצעת חוק של הסנאטור היהודי, אברהם ריביקוף, העביר חוק נגד החרם הערבי שקובע שחברות אמריקאיות שמשתפות פעולה עם החרם הערבי ייקנסו בפי חמש מהנזק שנגרם למוחרם ועד 5 שנות מאסר.
דני דיין: יתר על כן, הנשיא ג'ימי קארטר, לא גדול אוהבי ישראל בתולדות יחסי ישראל- ארצות הברית, הקים לשכה במשרד המסחר של ארצות הברית, שקיימת עד היום ומתפקדת ומגישה דוחות ותביעות כל הזמן, שנקראת Anti brico complaints, כלומר לשכה, פקידים, עובדי מדינה של הפדרלים של ארצות הברית שתפקידם להילחם בחרם הערבי נגד ישראל.
דני דיין: אני מציע ששני הדברים האלה, חקיקה שתהפוך קודם כל לעבירה פלילית, אחר כך אכיפה, כיצד אנחנו אוכפים את זה... אגב, יש גם ישראלים שמסיתים את הרשות הפלשתינאים לעשות את החרם הזה, הלשכה הזאת לא צריכה לעסוק רק בחרם של הרשות הפלשתינאים, גם בחרמות אירופאים היא צריכה לעסוק, במקומות אחרים בעולם.
דני דיין: אני חשוב שזה מסוג הדברים שהכנסת צריכה לעשות.
דני דיין: דבר אחרון, אני רוצה לומר, אני חולק על נשיא התאחדות התעשיינים בעניין של לא להשתמש בכספים ככלי לענישת הרשות הפלשתינאית ולפיצוי הנפגעים.
שרגא ברוש: אם אתה מוציא מהקופה הזאת כסף ונותן למישהו?
שרגא ברוש: כן.
שרגא ברוש: אבל להקפיא ולהעביר אותם אחרי חצי שנה?
אופיר אקוניס: הוא התכוון לשימוש בכספים שמיועדים להעברה לרשות הפלשתינאית.
אופיר אקוניס: אתה מציע לא להקפיא, מציע יושב ראש מועצת יהודה שומרון ועזה, לפצות מתוך אותה קופה.
דני דיין: ואני מציע לעשות את זה בחקיקה, ואז הבעיה שמר ברוש בצדק העלה שההחלטות במדינת ישראל מתקבלות ואחר כך אנחנו חוזרים בנו מהן, לא תהיה.
דני דיין: אם זה ייעשה בחקיקה, כל אזרח שנפגע מזה יוכל לפנות לבג"צ ולמנוע את העברת הכספים, כך אני מקווה.
דני דיין: אני רוצה לומר עוד משפט אחד.
דני דיין: אני יודע שיש טענה שהשימוש בכספי המכס והמע"מ והביטוח הלאומי והכספים האחרים כדי להעניש את הפלשתינאים נאמר על פעולת טרור, או על דברים אחרים, יש מי שחושב שזה לא נכון, כי זה לערב מין בשאינו מינו; הסכם פריז זה דבר אחר וכל דבר זה דבר אחר.
דני דיין: זה לא המקרה כאן.
דני דיין: במקרה הזה אנחנו מדברים על שימוש בכספים האלה כדי לפצות את הנפגעים בהפרה מפורשת של הסכם פריז.
דני דיין: זאת אומרת זה אותו סל עצמו.
דני דיין: אני רוצה להזכיר, אדוני היושב ראש, ובזה אני אסיים, שני סעיפים בהסכם פריז.
דני דיין: הסכם פריז מ-29 באפריל 1994, פרוטוקול פריז: פרק 8, תת סעיף 10, דן בחקלאות, 'לתוצרת החקלאית של שני הצדדים תהיה גישה חופשית ובלתי מוגבלת לשוק של רעהו', כל אחד לשוק של רעהו.
דני דיין: בפרק 9, סעיפים 1 ו-3, תעשייה, 'תהיה תנועה חופשית של מוצרים תעשייתיים, חופשית מכל הגבלה ובכלל זה מכס ומיסי יבוא, כל צד יעשה כמיטב יכולתו למנוע נזק לתעשייה של רעהו'.
אופיר אקוניס: זו התשובה לשאלתה של מנהלת הוועדה.
דני דיין: אני חושב, אגב, שבעניין הזה מגיע לקרדיט לראש עיריית מעלה אדומים שאם אני לא טועה, העלה את זה בישיבה הקודמת של הוועדה שבראשותך.
דני דיין: אני פניתי במכתב ב-27 באפריל לשר האוצר, ואני אקרא רק את הסעיף האחרון: 'אני קורא לך לקבוע שכל סכום שיופנה על ידי הרשות הפלשתינאית לקרן המיועדת להוציא אל הפועל את החרם הכלכלי וכן כל נזק שייגרם למפעלים ישראליים עקב הטרור הכלכלי, מעשה ידיה של הרשות, ינוכה מכספי המכס שישראל גובה עבור הרשות הפלשתינאית, על פי הסכם פריז.
דני דיין: הסכומים שינוכו ישמשו לפיצוי נפגעי פעולת האיבה הכלכלית הזאת'.
אופיר אקוניס: האם קיבלת תשובה?
דני דיין: מ-27 באפריל, טרם קיבלתי תשובה.
אופיר אקוניס: בסדר, היום ה-2 במאי.
אופיר אקוניס: תנסה לקבל תשובה לפני ששר האוצר יוצא לסין, אגב, לשליחות מאוד חשובה בעיניי.
דני דיין: טרם קיבלתי תשובה, אם התשובה לא תהיה חיובית, אני חושב שזה הכיוון שבו צריכה להתבצע חקיקה.
אופיר אקוניס: אני מבין, סגן השר, שאתה צריך להמשיך בכמה עניינים.
אופיר אקוניס: אז אנחנו נעשה דבר כזה; אנחנו שמענו פה כמה רעיונות מצוינים, מאוד אופרטיביים, אנחנו נקיים כאן סיכום קצר, אני מבין שגב' רביע נשארת איתנו להמשך הישיבה ואנחנו נמשיך ונעדכן אותך ואתה גם תעדכן אותנו במהירות, כי אני מבין שאנחנו בתוך תחילתו של שיח עם הפלשתינאים ואני באמת קודם כל מודה לך שהשתתפת בישיבה הזאת וחלק מהדברים כאן הם מאוד מאוד אופרטיביים ונשתמש בעצות שכאן שמענו ואני מקווה שגם אתה למדת כמה דברים מהישיבה הזאת.
דניאל אילון: בהחלט, בהחלט, תודה רבה.
בני כשריאל: אני אדבר בקצרה, כי חברי יושב ראש מועצת יהודה שומרון ועזה הקיף כמעט את כל הנושא.
בני כשריאל: אני רק רוצה לומר כמה דברים לחבר הכנסת שי ולחבר הכנסת אלדד.
בני כשריאל: אצלי יש שני מפעלים שהם כבר לא מסתירים את ההחרמה, אבל יש מפעלים אחרים, כמו יצרני אלומיניום לדוגמה, שהם עדיין מסתירים את זה, כי הם עושים את זה בדרכים עקיפות, אבל שני מפעלים כבר עומדים להיסגר.
בני כשריאל: אני רוצה להסביר לך מה קורה במפעל אחד, וגם לומר את זה להתאחדות---
נחמן שי: זה נסגר מהחרם הזה או מהחרם הבריטי?
בני כשריאל: הזה, מעכשיו.
בני כשריאל: התאחדות התעשיינים, יכול להיות שבטווח הקצר זה לא פוגע בכלכלה הישראלית ובתעשייה הישראלית, אבל בטווח הארוך זה כן פוגע, ולמה?
בני כשריאל: יש מפעל למוצרי קוסמטיקה, דוגמה, הוא לא גדול.
בני כשריאל: החרימו את המוצרים שלו, כמובן אותו סיטונאי או יבואן פלשתינאי, נקרא לו בשמו, שיושב ברמאללה, קיבל איומים גם על חייו וגם על כך שייכנס 20 שנה לכלא, אני אומר את זה על פי דברי בעל המפעל.
בני כשריאל: אבל מה קורה פה?
בני כשריאל: הוא גם מציע לאחר מכן לרכוש את המפעל עם השם ועם הפירמה 'אפרודיטה', שזה יהיה ברמאללה.
בני כשריאל: מה יקרה פה?
בני כשריאל: אותו יצוא ישראלי לפלשתינאים, שאגב מס ההכנסה וכל המיסים האחרים נכנסים לקופת האוצר של המדינה שלנו, לא לקופת מועצת יש"ע, אותו מפעל שנסגר הופך להיות מפעל פלשתינאי שמייצא בעצם את המוצרים שלו גם לישראל, ואותו מפעל, 'אפרודיטה', גם מייצא את המוצרים שלו למסחר ישראלי גם כן.
נחמן שי: הם רוצים להעביר את המפעל לרמאללה?
בני כשריאל: כן, הם מוכנים לרכוש את המפעל.
בני כשריאל: הוא ימכור את זה, בסופו של דבר, כי אין לו מה לעשות עם המפעל שלו, יש לו מפעל גדול שעומד שומם ודומם, כי---
אורי אריאל: קוראים לזה פרוטקשן.
בני כשריאל: כי 70% מהתוצרת שלו לפלשתינאים ועוד 30% לשוק הישראלי המקומי.
בני כשריאל: מה שיקרה, שאותו פלשתינאי, שמייצר את זה ברמאללה, ישווק לאותם 30% ואף יגדיל יותר לישראלים, וזה כן פוגע במפעלי הקוסמטיקה הישראליים שנמצאים פה.
בני כשריאל: וכן הלאה.
בני כשריאל: יש עוד מפעל אחד במישור אדומים למוצרי עץ לבניין ורעפים לבניין, שמייצא גם כן.
בני כשריאל: אותו סיפור.
בני כשריאל: הם לא המפעלים היחידים, מפעלים אחרים שמייצאים לפלשתינאים ובעקיפין אותם מפעלים יעברו לצד הפלשתינאי, כמו מתפרות של נעליים ושל בגדים, נדמה לי שהם נמצאים בחברון, שיצרנים ישראלים תופרים את הנעליים ואת הבגדים בחברון או במקומות אחרים ומחזירים אותם חזרה לשוק הישראלי.
בני כשריאל: זה מה שקורה.
בני כשריאל: לכן אין לנו זמן לחקיקה.
בני כשריאל: חקיקה צריכה להיות, אבל אנחנו כבר בדקה ה-90.
בני כשריאל: אנחנו יודעים מה משך הזמן של חקיקה, זה כאן בוועדה, זה עובר לוועדת השרים לחקיקה, זה חוזר לקריאה טרומית ואחרי זה לקריאה שנייה ושלישית, זה ייקח שנה-שנתיים, בינתיים אולי הניתוח יצליח, החולה ימות.
בני כשריאל: יש לנו תחנות מכס בכל מחסום, אדוני היושב ראש, ושם אפשר לעצור את כל התוצרת הפלשתינאית ולהחזיר אותם חזרה למפעלים.
בני כשריאל: אנחנו לא צריכים כאן דרג גבוה, זה בדרג של המשרד, משרד האוצר, משרד המסחר והתעשייה, כל משאית שמגיעה למחסום, חוזרת חזרה לאותו מפעל.
בני כשריאל: חבל לי שבאמת הדרג הפוליטי של השרים לא הגיע לפה, ובאמת יישר כח לסגן שר החוץ, אלה דברים שלא מתקבלים בדרג של מנהל אגף.
בני כשריאל: אלה דברים שמתקבלים בדרג של שר, ברגע ששר יחליט החלטה, פתרנו את זה.
אופיר אקוניס: אין ספק, בוודאי.
בני כשריאל: דבר שני, אמרו על הנמלים, וזה דבר נכון, אבל יש לנו גם את שער אלנבי, שגם שם התוצרת הפלשתינאית עוברת לירדן.
בני כשריאל: גם שם אפשר לעצור.
אופיר אקוניס: אפשר להוסיף מעברים.
בני כשריאל: לכן חקיקה כן, אבל לא להמתין לחקיקה, אלא במקביל לפעול כבר מיד, בהינף גרזן לחתוך את העניין הזה.
אופיר אקוניס: תודה, אדוני ראש העיר.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלקין, יושב ראש הקואליציה, בבקשה.
זאב אלקין: כמו קודמיי, אני מודה לך על הזימון של הדיון המהיר ולמעשה כשאני מסתכל מה קרה כשישבנו כאן על המדוכה בפעם הקודמת, אני חייב להגיד שאנחנו מתקדמים בקצב הרבה יותר איטי מהרשות.
זאב אלקין: הרי מאז יצא הצו הנשיאותי של אבו מאזן, שהוא כבר מעבר לקמפיין שעליו דיברנו כאן, לא צריך שום הוכחות, הדברים מאוד ברורים, אבל מתקדם מאז עוד מהלך, שהוזכר אז בחטף, כרגע פחות דיברנו עליו, שהוא משלים את המהלך הזה וזה איסור כניסת הפועלים.
זאב אלקין: ומי שעוקב אחרי המצב יודע שלמעשה יצאו כבר הנחיות בפועל לפלשתינים על איסור עבודה באזורי יהודה ושומרון.
זאב אלקין: כרגע זה חל רק על החדשים, מי שעוד לא עובד, אבל זה ברור שזה יפגע הרי בסופו של דבר, כי יש תחלופת כח עבודה, יפגע בבנייה, יפגע במפעלים, יפגע בתעשייה, יפגע בחקלאות, ויש מקומות שבהם הרשות כבר פעילה באופן אקטיבי להוציא החוצה גם פועלים שכבר פועלים.
זאב אלקין: למשל באתי לפה מישיבה עם יועץ ראש הממשלה להתיישבות שבדיוק דווח בשבוע שעבר שבאזור הבקעה כבר משלמים כסף לפועלים פלשתינים כדי שיפסיקו לעבוד אצל המעסיקים הישראלים שלהם ביישובי הבקעה.
זאב אלקין: ההשלכות של זה על החקלאות שם ברורות, אתה חותך שנה שלמה בצעד כזה תוך כמה שבועות, אם אתה פוגע בזמן הרגיש ביותר.
זאב אלקין: לכן מדובר כאן בתנועת מלקחיים של הרשות, ואגב מכינים חוק ברשות בעניין של העבודה ביישובים יהודיים ביהודה ושומרון, אבל עוד לפני שהחוק עבר, כמו גם במקרה של הסיפור עם החרם על הסחורה, יש כבר קמפיין בפועל, שכפי שאמרתי, כבר מישהו שם כסף---
בני כשריאל: 500 שקלים לחודש.
זאב אלקין: אני שמעתי 1,000.
זאב אלקין: אז אנחנו מעודכנים עם בני באותה צורה.
זאב אלקין: על פועלים חדשים הם אוסרים, ואת הקיימים מוציאים על ידי תמריץ כספי, כדי לא ליצור יותר מדי לחץ בתוך הרשות ובקרב האוכלוסייה.
זאב אלקין: זו פעילות מתוחכמת, אבל כמובן מאוד פוגענית בכל הפעילות הכלכלית ביהודה ושומרון.
זאב אלקין: אז קודם כל כדאי לנו שנראה מה התמונה המדויקת מאז שישבנו כאן, כאשר בצד שלנו אנחנו רואים מודעות הולכת וגוברת לבעיה, נכונות להעלות את זה מול הפלשתינים, אבל כרגע לא מעבר לכך.
זאב אלקין: לא הייתי פה, אבל שמעתי את דבריו של סגן שר החוץ.
זאב אלקין: אני חייב להגיד שאני סקפטי.
זאב אלקין: אני חושב שהרשות מודעת היטב למה שהיא עושה ואני חושב שאם היא היתה חושבת שהיא תיאלץ לחזור בה חודש אחרי שהיא מוציאה צו כזה, היא לא היתה הולכת על הכיוון של הצו, אלא היתה מסתפקת בקמפיין.
זאב אלקין: לכן לדעתי כרגע לפחות מנוי וגמור עם הנהגת הרשות ללכת למהלך כוחני וקשה, לא חושב שהיא תחזור בה אם יפנו אליה במהלך שיחות הקרבה, כמובן הכרחי לעשות את זה, גם דרך האמריקאים וכולי, אבל לנו כדאי לצאת מתוך נקודת הנחה שהסיכוי שהמהלך הזה יצלח הוא קטן מאוד כי הרשות הולכת ומסנדלת את עצמה בכל הכח בנתיב הזה.
זאב אלקין: אמר כאן מישהו שהם יורים לעצמם ברגל, יכול להיות שזה נכון, אבל אני חושב שמראש הם לוקחים בחשבון שהם מוכנים לעשות את זה, בתנאי שהם יורים בשתי רגליים של ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.
זאב אלקין: לכן השאלה היא מה הם הצעדים האפקטיביים, מעבר לפעילות של משרד החוץ והעלאת הנושא בשיחות.
זאב אלקין: אחד, הוזכר כאן על ידי מר שרגא ברוש ועל ידי אחרים, זה פעילות יזומה של הזרוע המבצעת, של הממשלה, בכל מיני אפיקים שיכולים להכאיב בתגובה.
זאב אלקין: אני חושב שחשוב שתצא היום דרישה חד משמעית של ועדת הכלכלה לממשלה לעבור לפעולה אפקטיבית.
אופיר אקוניס: קלעתי לדעת גדולים.
זאב אלקין: אני קלעתי לדעת גדולים.
זאב אלקין: לעבור לפעולה אפקטיבית בנושא הזה וגם לקבוע שנבקש דיווח בעוד כמה שבועות לממשלה.
אופיר אקוניס: כפי שאתה רואה, אנחנו פה בצורה מאוד ברורה פעם בחודש, ואני כבר מודיע שמיד בתחילת חודש יוני נעשה מעקב ברור אחרי הפעילות של הממשלה בעניין הזה.
זאב אלקין: זה צעד אחד, כי צריך כאן כנראה דרבון לממשלה.
זאב אלקין: זה לא נח לעשות את זה, בתנאי שרוצים ללכת על הקלות כלכליות, אבל הרשות לא משאירה בררה בצעדים שלה.
זאב אלקין: הצעד השני, גם לנו אני מציע תנועת מלקחיים, כמו שהרשות פועלת בשני אפיקים, כדאי שגם אנחנו נפעל בשני אפיקים; אני חושב שהמצב, ומר דני דיין רמז לזה, שבארצות הברית קיים חוק שלמעשה מטיל סנקציות די כבדות, גם כלכליות וגם פליליות וגם אדמיניסטרטיביות, יש שם כמה אפשרויות של סנקציות על מי שמשתף פעולה עם חרם על תוצרת ישראלית, ובחקיקה הישראלית אין שום דבר שדומה לזה, הוא דבר לא נכון.
זאב אלקין: אני מזכיר לכולנו תקדים בנושא אחר, רגיש מאוד, נושא אירן.
זאב אלקין: כזכור לך בקדנציה הקודמת ראש הממשלה הביא בעצמו חוק על סנקציות על חברות ישראליות ואמר 'אנחנו לא יכולים לדרוש מהאמריקאים לפני שעשינו לעצמנו, גם אם אצלנו זה תיאורטי'.
זאב אלקין: חוץ מזה, גם אצלנו זה לא תמיד היה תיאורטי.
זאב אלקין: אני חושב שזה נדרש גם כאן, רק כמובן בהתאמות.
זאב אלקין: כאן לא מדובר על חברות ישראליות שמשתפות עם זה פעולה, למרות שגם זה יכול להגיע, חרם מתגלגל כזה, אלא מדובר על גוף שנמצא ביחסים כלכליים מאוד הדוקים עם מדינת ישראל, מקבל מאיתנו כספים, גישה, כבר הוזכרו כאן כל האפיקים.
זאב אלקין: לכן אני מציע, דווקא בלי שום קשר, גם אם יימצא כאן פתרון על ידי הרשות המבצעת, להוביל חקיקה.
זאב אלקין: הוועדה לא יכולה להוביל, זה נאמר בצדק, יכולים לעשות את זה חברי כנסת, חברי הוועדה, והצעתי לך את זה עוד בסיבוב הקודם---
זאב אלקין: אני מתקדם מאז על ניסוח הצעת החוק סביב הבסיס של החוקים האמריקאים הרלוונטיים, אני מקווה שכבר השבוע תהיה לי הצעה לטיוטה, כמובן עם ההתאמות, כי כאן אתה צריך להחיל את זה לא רק על האזרחים הישראליים, אלא גם על הגופים בסגנון של הרשות, או גופים בתוך הרשות, ואני מציע שנוביל כאן יוזמת חקיקה שתהיה חלק מספר החוקים הישראלי, שוב, בלי שום קשר לפתרון הבעיה הזאת.
זאב אלקין: המצב שבארצות הברית נקטו בחקיקה כדי לעצור חרם על מדינת ישראל, ואנחנו כאן לא נערכנו, הוא מצב לא נכון.
זאב אלקין: אני מציע לכל חברי הוועדה שותפות בעניין הזה, אני גם מציע שזה לא יהיה פוליטי, שישתתפו בזה גם חברים מהאופוזיציה, מאותם חלקים שלה שמודעים לאיום שבמהלך הזה, ושנוביל את זה ביחד כיוזמת חקיקה בספר החוקים.
זאב אלקין: זה ייקח זמן, מר בני כשריאל, אתה צודק, זה לא מבטל את הצורך ללחוץ על פעילות הרשות המבצעת, אבל כדי למנוע תהליכים כאלה גם בעתיד, מאוד חשוב שחוק בסגנון הזה יחוקק, על בסיס התקדים האמריקאי.
אופיר אקוניס: תודה רבה, אדוני יושב ראש הקואליציה, אני מודה לך.
אופיר אקוניס: אנחנו נמשיך לפי סדר הדוברים.
אופיר אקוניס: מר עדי אשכנזי, ראש אגף כלכלה ומחקר במשרד לשיתוף פעולה אזורי, הוא גם ביקש להציג, בהמשך לסקירתו של מר גבי בר מהתעשייה, מסחר ותעסוקה.
אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו מדברים על אי שיתוף פעולה אזורי בעצם, זאת ההחלטה, אבל המשרד הוא עדיין לשיתוף פעולה אזורי, אז אם תוכל לפרט לנו את הצעדים שלך בעניין הזה.
עדי אשכנזי: קודם, המשרד לשיתוף פעולה אזורי הוא שותף למאבק שהוביל משרד החוץ ובעצם פעל בשני מישורים.
עדי אשכנזי: המשרד מקיים יחסים של מפגשים כלכליים ואחרים שותפים עם הקוורטט ובפגישה האחרונה עם נציג הקוורטט, השר שלום דיבר בצורה שלא משתמעת לשתי פנים לגבי היענות שלנו לכל בקשה שלהם בהתייחס לחרם הזה, וביקש להעביר את המסר אישית מטוני בלייר ליושב ראש הרשות ולסלאם פיאד ולהסביר להם שלא יכול להיות מצב שכל הזמן הם מבקשים מאיתנו, בעקיפין אמנם כרגע, ומגישים רשימות ארוכות של בקשות, אנחנו רואים מצב של אי שיתוף פעולה, אבל בפועל מתקיים שיתוף פעולה עקיף כל הזמן ברשימות ארוכות של בקשות שהמשרד, ביחד עם המשרדים האחרים שיושבים פה, פועלים כדי לסייע וכדי לפתור בעיות מול הפלשתינים והשר הבהיר חד משמעית שיש לקשור שאת הדברים האלה והוא מתכוון לקשור את זה.
עדי אשכנזי: פעולה שנייה אקטיבית שנקט השר; בשבוע שעבר הוא כינס מסיבת עיתונאים פלשתינית.
עדי אשכנזי: הגיעו עיתונאים פלשתינים ושם הוא הסביר את הנושא הזה ובעצם מנסה להגיע גם למנהיגים שלהם ולהבהיר, גם דרך העיתונאות שלהם וגם דרך העם, ואני מצטט, הוא אמר, פניו של מי שמחרים מוצרי התנחלויות אינם לשלום.
עדי אשכנזי: זה מה שהוא אמר במסיבת עיתונאים הזאת, ובעצם יצר ערוץ נוסף של גישה לפלשתינים, שהוא לא ערוץ דרך המנהיגים.
עדי אשכנזי: עכשיו אני אגיע לפעולה האופרטיבית הכי חזקה שיכולה להתבצע על ידינו.
עדי אשכנזי: כמו שדיבר סגן שר החוץ, שיחות הקרבה שהולכות ומתגבשות, הולכות ובונות גם הסכמה פלשתינית ואנחנו שמענו את זה, שיש הסכמה פלשתינית לכינוס של ה-JEC.
עדי אשכנזי: אני רק אציין שה-JEC האחרון, הוועדה הכלכלית המשותפת, התכנסה ב-2 לספטמבר, ונקבע לוח זמנים שלם בין השר שלום לשר הפלשתיני לכלכלה של המשך פגישות.
עדי אשכנזי: מה שקרה, שמיד אחרי הפגישה הזאת הביקורת הקשה שהיתה על השר הפלשתיני, גם פוליטית וגם מהעם, בין היתר אחת הסיבות שגרמו לו להתפטר ובעצם כל הפגישות בוטלו, ולמרות בקשותינו החוזרות והנשנות להמשיך להיפגש במנגנון הזה של ב-JEC קיבלנו כרגע תשובה שלילית, וזה השתנה בתקופה האחרונה, מאז שמדברים על שיחות הקרבה.
עדי אשכנזי: בפגישת ה-JEC הקרובה אנחנו מתכוונים, ואנחנו מקווים שזה יהיה מאוד מאוד בקרוב, להתמודד ולהעמיד את זה פנים מול פנים מול השרים הפלשתינים וכל מי שיגיע לפגישות האלה, ולהעמיד אחד לאחד את הטענות שלהם והבקשות שלהם מול התנאי של החרמת המוצרים שצריכה להיפסק, כדי שגם אנחנו נוכל להיענות ולהתייחס לבקשות שלהם במנגנון שנקבע בינינו לבינם, ולא באופן עקיף, כמו שמתרחש עד עכשיו.
עדי אשכנזי: עד כאן.
יעקב כץ: גם אני רוצה לברך אותך, חבר הכנסת אופיר אקוניס, יושב ראש הוועדה, על כינוס הוועדה.
יעקב כץ: אני חושב שהרבה זה תלוי בך ובהודעות שאתה תקרא היום לעם ישראל ובדרך שאתה תעבוד, ואני רוצה לדבר בצורה יותר ריאלית.
יעקב כץ: אני לא מעריך שהיום, כשישראל ויתרה על כל כך הרבה דברים נחוצים, כדי לקדם את שיחות הקרבה, היא תאפשר למי מהקואליציה, למרות שצריך להתאמץ, לחוקק חוקים שיפגעו ברשות הפלשתינאית.
יעקב כץ: זאת תמימות לחשוב שהם יאפשרו לא לאפשר העברת כספים.
יעקב כץ: טלפון אחד של מיטשל והדבר הזה מסתדר.
יעקב כץ: הם לא יאפשרו לפגוע ברשות הפלשתינאית, ואני לא מקנא בראש הממשלה שצריך להלך על בהונותיו כדי לרצות את אלה ואת אלה.
יעקב כץ: אני חושב שצריכה לבוא מפה קריאה שלך, חבר הכנסת אקוניס, לעם ישראל, שבדרך שאדם מודד מודדים לו, קודם כל ליהודים בארץ ישראל ובעלי המפעלים, אם הם נוהגים בנו ככה, ובעינינו כחגבים וכן היינו בעיניהם, לקרוא לבעלי מפעלים שלא להזמין סחורות מיהודה ושומרון, מחברות ערביות שנמצאות בחברון או בשכם, אלא להזמין מחברות שנמצאות בתוככי מדינת ישראל, של הקו הירוק, להזמין ולהגיד להם, עד שהדברים לא יסתדרו, עוד לפני שיהיו חוקים, עוד לפני שנעקל להם את הכסף, עוד לפני שנעשה דברים בפועל, לקרוא לכל מי שיכול להזמין הזמנות - לא על ידי חברות ערביות.
יעקב כץ: זה דבר ראשון.
יעקב כץ: דבר שני, מי שזוכר, 36' עד 39', החרם הערבי הגדול שהיה על תושבי מדינת ישראל של אז, לפני קום המדינה, מדינת ישראל שבדרך הרוויחה הרבה מאוד.
אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח, אמרתי את זה.
יעקב כץ: וגם מפה צריכה לבוא קריאה ליהודים לבוא ולבוא בעבודות ושהם יהיו הפועלים ושהם ייכנסו במקומם.
יעקב כץ: לא צריך להתבזות.
יעקב כץ: קריאה שלך, חבר הכנסת אקוניס, בנושא הזה, היא תהיה הרבה יותר מעשית.
יעקב כץ: עם ישראל הוא עם גאה, הוא עם בריא, הוא ציוני, אנחנו חוגגים 150 שנה להולדתו של הרצל, צריך לקרוא בשנים האלה להרים את הראש, להיכנס לעבודות כפיים מלכתחילה, לא בדיעבד, גם בבנייה, גם ביצירה, גם בחקלאות, ולהחליף את הפועלים הערבים.
יעקב כץ: הם לא יאיימו עלינו בכך שהם לא יבואו לעבודה.
יעקב כץ: וקודם כל, החרמת מוצרים ערביים שמיוצרים היום בתוככי הרשות הפלשתינאית, מה שזה נקרא, כדי לאפשר לפועלים יהודיים עבודה.
יעקב כץ: אני חושב שאת זה אתה יכול לקרוא עוד לפני חקיקת החוקים, עוד לפני הטלת החרמים, עוד לפני לקיחת הכספים שלהם.
יעקב כץ: אם זה יבוא מפה, עם ישראל שומע, כולם רואים אותך עכשיו, מדובר על מיליוני יהודים שצופים בזה עכשיו---
אופיר אקוניס: אתה מדבר על שידורנו בערוץ 99, מדובר על אלפים.
יעקב כץ: עכשיו כולם מעבירים לראות את חבר הכנסת אקוניס אומר לעם ישראל 'אחריי', כמו בזמן יהודה המכבי, להפסיק לקנות מוצרים של ערבים מיהודה ושומרו, ברגע זה, לבטל חוזים, לא לקנות אצלם, כדי שהם ירגישו את הכיס שלהם, ואז הם יתנהגו אחרת.
אופיר אקוניס: מר גרשון מסיקה, בבקשה.
אופיר אקוניס: יושב ראש המועצה האזורית שומרון.
גרשון מסיקה: לצערי הרב זה לא רק פגיעה בהתיישבות, זו פגיעה בכל עם ישראל.
גרשון מסיקה: מדובר פה בגנגסטר שנושך את היד שמאכילה אותו, אבל הוא מתוחכם, הוא יודע מה לנשוך.
גרשון מסיקה: איפה מר ברוש?
גרשון מסיקה: הראייה שהם יפגעו רק איפה שאין להם מפעל שמייצר את אותו דבר.
גרשון מסיקה: זאת אומרת, אם אין להם אלטרנטיבה, הם לא יעשו חרם.
גרשון מסיקה: לא מדובר על יהודה ושומרון, בכל מוצר, ברגע שתהיה להם אלטרנטיבה הם יעשו חרם על כל דבר בכל מקום בארץ ישראל, לראייה התקשורת, ברגע שיש ג'וואל, הם הגיעו לשלב מסוים, יחרימו את התקשורת.