GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: יתרה מזו, באותו סעיף קטן (ה) נאמר שוועדת המכסות רשאית להתיר סטייה מהכללים האמורים בסעיף קטן (ג) – למשל, מהתנאים האמורים בסעיף קטן (ג) – רק בנסיבות המנויות באותו סעיף קטן.
אתי בנדלר: ועל מה מדובר?
אתי בנדלר: או במי שנקבעה לו מכסות חלב לראשונה - זאת אומרת, שעדיין אין לו ודאי רפת במשקו - או מחמת נסיבות משקיות או אישיות חריגות אחרות.
אתי בנדלר: זאת אומרת, רק אז, וגם זה בתנאים שוועדת המכסות תקבע, וכל זאת לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים.
אתי בנדלר: ולכן, משרד החקלאות צריך לתת את דעתו קודם כל להרחיב את סעיף קטן (ה), ולכתוב או בנסיבות שמאפשרות שותפויות.
אתי בנדלר: למשל, בהתאם לתקנות שנקבעו בהתאם לסעיף 11 – זה דבר אחד.
אתי בנדלר: הדבר השני, השאלה האם יש מקום להגביל את זה ללא אפשרות הארכה, להגביל את שיקול הדעת לשלוש שנים בלבד ללא אפשרות הארכה כלשהי?
עמיר פרץ: תגובתכם, בבקשה.
עמיר פרץ: אני חושב שהיועצת המשפטית צודקת.
עמיר פרץ: אין תקנות שיכולות לסתור את החקיקה הזאת, אין דבר כזה.
עמיר פרץ: ואם החקיקה הראשית היא כל כך חד-משמעית, אז ההסתמכות על התקנות אין לה שום משמעות.
אפרת אביאני: סעיף סייג כזה כמו סעיף (ה) – צריך ליצור סעיף שמאפשר לפטור מהתנאים האלה לצורך שותפויות.
אפרת אביאני: צריך לחשוב על זה.
ערן אטינגר: אנחנו שמענו את ההערות, ואנחנו נחשוב איך אנחנו יוצרים מצב שבו ניסוח של סעיף 6(ג) לא מגביל, או נותן שיקול דעת במסגרת התקנות, לקבוע שותפויות תוך שהן עונות על התכליות של החוק.
ערן אטינגר: מצד אחד, כאמור, מניעת ספסור, ושהאנשים ייצרו בעצמם את מכסות החלב שלהם.
ערן אטינגר: ומצד שני, יש כלכלה, ויש מצבים שצריך לאפשר אותם בזמנים מסוימים.
עמיר פרץ: הבנו, אז גם על הסעיף הזה אנחנו לא מצביעים.
עמיר פרץ: סעיף 7.
אתי בנדלר: אני מבקשת גם ב-6(ה) לשקול - - -
עמיר פרץ: לא מצביעים על שום דבר.
אתי בנדלר: לא, במסגרת ההצעה שהם יביאו, אני מבקשת שהם ישקלו גם אפשרות להאריך לפחות מטעמים מיוחדים, כפי שקיים היום בחקיקה, הארכה של אותן שלוש שנים.
עמיר פרץ: גברתי היועצת המשפטית, ההערות נשמעו גם לגבי יעדי השותפויות, גם לגבי התקופה כפי שהיא הוגדרה על ידי היועצת המשפטית.
עמיר פרץ: אני מבקש – נא לתת את דעתכם לשתי ההערות האלה, ולהביא אותן.
עמיר פרץ: אנחנו ממשיכים הלאה לסעיף 7.
עמיר פרץ: אי אפשר להתעכב במקום שאין לנו הסכמות.
אפרת אביאני: " ייצור ושיווק חלב ומוצריו - 7.
אפרת אביאני: (א) לא ייצר אדם חלב גולמי אלא אם כן הוא יצרן או אם החלב מיועד לצריכה עצמית.
אפרת אביאני: (ב) לא ייצר יצרן חלב גולמי אלא במשקו ובהתאם למכסת החלב שנקבעה לו לפי חוק זה.
אפרת אביאני: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), רשאי יצרן לייצר חלב גולמי במשקו של יצרן אחר אם ניתן לו היתר מוועדת המכסות לפי סעיף 6(ה).
אפרת אביאני: (ד) לא ישווק אדם חלב גולמי – (1) אלא אם הוא יצרן או מחלבה מורשית; (2) אלא למחלבה מורשית או לצריכה עצמית במשקו של היצרן.
אפרת אביאני: (ה) לא ייצר אדם מוצרי חלב ולא ישווקם אלא אם מקורם בחלב מייצור מקומי או מייבוא שהותר לפי כל דין.
אפרת אביאני: (ו) יצרן לא ייצר ולא ישווק ומחלבה לא תרכוש ולא תמכור חלב עודף או עודפי חלב במכסה, אלא לפי הוראות שקבעה מועצת החלב בהתאם לתקנות לפי סעיף 11(ב).
אפרת אביאני: " זהו בעצם הסעיף האופרטיבי שיש עליו בהמשך גם עונש על מי שמפר אותו לגבי הייצור של חלב רק אם הוקצתה מכסה, רק במשק, ורק למי שהורשה לכך – יצרן או מחלבה מורשית.
אפרת אביאני: אני כבר אומר שלגבי הסעיף הזה יש כמה הידיינויות, ויש כמה נוסחים ספציפית לגבי סעיף (ה).
אפרת אביאני: בסוף הישיבה הקודמת של הוועדה היתה הסתייגות של איגוד לשכות מסחר מהשימוש בהגדרה הרגילה של מוצר חלב גם לגבי סעיף 7(ה).
אפרת אביאני: היתה לנו ישיבה בשבוע שעבר בניסיון לגשר על הפערים יחד עם איגוד לשכות המסחר, ונציגים של מחלבות תנובה ושטראוס.
אפרת אביאני: לא הצלחנו עדיין להגיע להסכמה בעניין הזה לגבי סעיף 7(ה) בלבד.
ישראל חסון: מה זה ייצור עצמי?
ישראל חסון: מהי ההגדרה של ייצור עצמי?
אפרת אביאני: זאת שאלה שגם עלתה בהקשר הזה.
קריאה: ייצור עצמי זה ייצור שנצרך במשק עצמו.
אתי בנדלר: חשוב שהתשובה שלך תישמע בקול רם.
עמיר פרץ: דקה הפסקה, בבקשה.
רוברט טיבייב: כפי שהבנתי, לפי התקנון אסור להם להתייחס בוועדה, אז אני אעשה לעשות את זה.
רוברט טיבייב: מדובר במשלחת של אנשי עסקים מוולוגראד.
רוברט טיבייב: אגב, הנושא מאוד מעניין אותם כי הם גם מייצגים את מגדלי הבקר.
רוברט טיבייב: כמובן שאני אעביר להם את כל החומר.
רוברט טיבייב: הנושא הוא מאוד מעניין.
רוברט טיבייב: כנראה שהם ירצו כמה פגישות עם נציגים שונים, ונעשה זאת בשמחה.
רוברט טיבייב: תודה רבה לוועדה.
ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אני שאלתי שאלה מה זה נקרא ייצור עצמי, צריכה עצמית?
איציק בן דוד: צריכה עצמית היא אותה כמות חלב שהיא גם כן על פי התקנות, על פי ההוראות שקיימות היום, היא מוגבלת, שמיועדת לשימושו של בעל המשק ובני משפחתו.
איציק בן דוד: זה אותה כמות חלב שלא מיועדת לשיווק למחלבה.
איציק בן דוד: היא לא מיועדת לשיווק למחלבה.
איציק בן דוד: החלב מעובד, ונצרך על-ידי בני המשפחה.
ישראל חסון: נניח ואני בעל בית מלון כמו "מצפה הימים".
איציק בן דוד: אין לו מכסה.
איציק בן דוד: הוא צריך להיות קודם כל בעל מכסה.
ישראל חסון: אני מגדל עכשיו לשימוש עצמי.
ישראל חסון: מה זה השימוש העצמי שלי?
איציק בן דוד: שימוש עצמי מוגדר במושב לצריכה של המשפחה, ובקיבוץ זה יכול להיות לצריכה של כל חברי הקיבוץ שבגין מספרם ניתנה הרי המכסה לקיבוץ.
ישראל חסון: אני בכוונה שואל את השאלה, אני לא סתם מתחכם איתך.
ישראל חסון: מאחר ואתה הולך עכשיו למיזמים חקלאיים-תיירותיים, אתה מפתח את הנושא הזה, תסביר לי מה זו ההגדרה.
שייקה דרורי: ישראל, יש לנו הגדרה מדויקת עם מספרים - עשינו אותה עם תנועת המושבים, התנועה הקיבוצית - מהי הכמות הנורמאלית לצריכה עצמית למשפחה או לקיבוץ.
שייקה דרורי: לגבי נושא של תיירות, מלון כזה או אחר, ויש אחד כזה בישראל – יש לו מכסת - - -.
שייקה דרורי: הוא מדווח, הכול בסדר.
ישראל חסון: אני לא שואל עכשיו עליו, אני שואל ברמה העקרונית.
שייקה דרורי: באופן עקרוני יש לנו הגדרות מדויקות, והם מדווחים, דרך אגב.
שייקה דרורי: הקיבוצים, למשל, מדווחים.
שייקה דרורי: יש לנו לפעמים ויכוחים איתם לא קטנים.
שייקה דרורי: לקיבוץ לביא יש גם בית מלון.
שייקה דרורי: אסור לו להעביר חלב או מוצריו לבית המלון.
קריאות: הוא יכול במסגרת המכסה.
קריאות: זה על חשבון יצרן אחר.
שייקה דרורי: הרעיון הוא פה אך ורק במקרה הזה לא להיכנס לקטנות.
שייקה דרורי: זאת אומרת, שאם למשפחה יש רפת מותר לה ליהנות, לעשות לעצמה גבינות, או קיבוץ יוכל לעשות לעצמו.
ישראל חסון: האם יש לכם הגדרה שהיא מדויקת?
שייקה דרורי: יש הגדרה עם מספרים.
שייקה דרורי: צריך לדעת שבקיבוצים פעם היו בערך 100, היום יש בקושי 27, או משהו כזה.
שייקה דרורי: זה פשוט נסגר.
שייקה דרורי: מה לעשות?
שייקה דרורי: המחלבות הגדולות מייצרות את זה יותר יעיל, הרבה יותר יעיל.
אפרת אביאני: רק כדי להשלים את התמונה – בסעיף 11(ב)(1) נקבעה סמכות השר להתקין תקנות גם לעניין ייצור ושיווק לצריכה עצמית.
אפרת אביאני: אני מניחה שההגדרות שקיימות היום בנהלים של מועצת החלב ישמשו בסיס להגדרות שיהיו בתקנות לעניין הזה.
ישראל חסון: אני חושב שהדבר הזה חייב להופיע בהגדרות לחוק, משום שאם זה לא מופיע בהגדרות אנחנו משאירים את זה - - -
אתי בנדלר: חבר הכנסת חסון, אני חושבת שאתה קולע.
אתי בנדלר: אני רוצה להפנות להגדרה שאושרה כבר – מה זה שיווק בכלל בסעיף 1.
אתי בנדלר: שיווק זה סחר, לרבות העברה לאחר בכל דרך מדרכי העברה של בעלות וחזקה.
אתי בנדלר: דהיינו, ככל שמדובר על כך שיש מחלבה לקיבוץ מסוים, לצורך העניין הזה, הוא לא סוחר עם מישהו אחר, אז יכול להיות שזה צריכה עצמית אם הוא צורך את זה גם בבית הארחה שלו.
אתי בנדלר: בוא נאמר שפרשנות כזאת היא לא פרשנות בלתי אפשרית על ידי בתי משפט.
אתי בנדלר: לכן, ייתכן שיש מקום לשנות את ההגדרה של שיווק, ולראות גם שיווק במסגרת עצמית לצריכה של אחרים גם כן שיווק – אינני יודעת.
אתי בנדלר: על כל פנים, ככל שמדובר בצריכה עצמית שאיננה נכנסת להגדרת שיווק, לדעתי היא מותרת, ואני לא רואה איך אפשר להגביל אותה.
עמיר פרץ: אבל, זו צריכה עצמית שהופכת לשיווק בסוף.
אתי בנדלר: בתנאי שהיא עונה להגדרת שיווק, ושיווק כפי שהוא הוגדר זה רק העברה לאחר.
עמיר פרץ: אז יש פה בעיה.
אתי בנדלר: או שזה מסחר, ואין כאן מסחר.
אתי בנדלר: ברגע שאני מעבירה את זה לעצמי אני לא סוחרת עם עצמי.
עמיר פרץ: אבל, את מעבירה את זה כדי לייצר מוצרים אחרים, ואחר כך - - -
אתי בנדלר: לא, אנחנו מדברים על צריכה עצמית.
אתי בנדלר: למשל, בבית הארחה.
עמיר פרץ: אתה לא מתכוון שהוא מכין גבינה לבני המשפחה שלו.
אתי בנדלר: אבל, הם מגבילים את זה, ואני לא בטוחה שיש - - -
קריאה: לא, זו לא צריכה עצמית.
קריאה: צריכה עצמית זה צריכה עצמית.
עמיר פרץ: האם אתה רוצה להגיד לי שעכשיו אתם מתעסקים בשאלה מי יכין את הקוטג' לבן הבית?
עמיר פרץ: זה דרך מאוד מתוחכמת.
ישראל חסון: זה סעיף שנועד לסתום פרצה, כי אחרת אוסף את כל העודפים, את כל המכסות, ומייצרים אחלה מחלבה.
ערן אטינגר: הסעיף הזה נועד להחריג את אותם מקרים שאנשים מייצרים לעצמם באופן אמיתי, ולא מתחשבנים עם זה.
ערן אטינגר: מצד שני, ברגע שמדובר בהיקפים לא מבוטלים, הרי המכסה נקבעת בהתאם לצפי הצריכה של כלל הציבור, וברגע שמדובר לא בצריכה עצמית, אלא למשל לצורכי תיירות, אני בספק האם זה לא צריך להיות חלק מהמסחר.
ערן אטינגר: זה לא אסור, רק אומרים: זה רק חלק מהמכסה שלך – זו כל האבחנה.
ערן אטינגר: באופן עקרוני, אם אנחנו נתיר את זה, ומחר נמצא בהיקפים גדולים ייצור על-ידי בתי מלון ובתי הארחה אז זה משליך על קביעת המכסה.
ערן אטינגר: אין איסור לייצר כמובן ולשווק להם.
ישראל חסון: אני כבר קודם רציתי להגיד לך, גם לגבי ההערה הקודמת שלי, קח כלל, איפה שאתה לא מסכים איתי, תעצור, תחשוב איפה אתה טועה.
ישראל חסון: אני אומר לך – אם אתה לא מחדד את הדבר הזה, אתה יוצר פרצה.
ישראל חסון: ההגדרה פה צריכה להיות הגדרה מאוד ברורה, ומאוד חדה.
ישראל חסון: כי, בסדר – זה ברור לי ולך מה פירוש המילים ייצור עצמי, או צריכה עצמית.
ישראל חסון: אבל, לפעמים עצמי זה הגדרה מאוד רחבה.
ערן אטינגר: אז אנחנו נציע הגדרה לצריכה עצמית.
אתי בנדלר: ואז זה יחייב גם שינוי של שיווק.
ישראל חסון: אפשר להיכנס ולקנות במרכולים.
ישראל חסון: מצד שני, אני מכיר מקומות שבהם באו ושחטו דברים גם בגלל שזה לא ענה בדיוק להגדרה.
ישראל חסון: לא צריך להשאיר את זה לאינטרפרטציה.
עמיר פרץ: האם הצריכה העצמית זה רק לצורך חישוב המכסה, רק לפטור מהמכסה?
עמיר פרץ: למה אתם מסבכים את העסק פה?
עמיר פרץ: אם יש לכם איזו הגדרה משפחתית שזה אחוז מסוים מצריכה, תוסיף לו את 2% האלה, ותגמור את העניין.
עמיר פרץ: למה אנחנו צריכים להתעסק עם העניין הזה?
עמיר פרץ: יש לו מכסה של 5,000 ליטר וזה משפחה אחת.
עמיר פרץ: אם יש לכם קריטריונים להגדיר כמה זה צריכה עצמית של משפחה, תן לו תוספת ובזה נגמור את העניין אחת ולתמיד.
עמיר פרץ: למה אנחנו כל פעם מתעסקים?
עמיר פרץ: מרגע שהחוק יצא לדרך, כל בעל מכסה ידע שהמכסה הזאת כוללת את הצריכה העצמית, נקודה.
ערן אטינגר: למעשה, אתה מציע פתרון אחר.
קריאה: רוב היצרנים לא משתמשים לצריכה עצמית, זה בשוליים.
קריאה: רובם לא משתמשים בחלב מהרפת, הוא לא מפוסטר.
קריאה: רוב האנשים לא משתמשים בזה.
קריאה: לכן, זה השוליים, לא העיקר.
קריאה: לכן, אם מישהו בשוליים משתמש לבני משפחתו – זו הכוונה.
קריאה: היום זה מוגדר בכללים מאוד ברורים.
עמיר פרץ: כמה זה באחוזים יחסי מהמכסה הכוללת?
קריאה: בגלל זה צריך להגדיר את זה בבירור.
עמיר פרץ: שלום לך, אדוני היושב ראש.
עמיר פרץ: אני מאוד מודה לך.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת עמיר פרץ, אני מודה לך.
אופיר אקוניס: אגב, אני שאלתי את כל הגורמים פה אם יש הסכמות.
אופיר אקוניס: אמרו לי כולם: כן, יש הסכמות.
אופיר אקוניס: אני מגלה פה שאין כלום, שום דבר, עד לרגע זה, חוץ משני סעיפים.
אופיר אקוניס: לפחות תגידו את האמת.
רחמים אליהו: אופיר, תלוי את מי שואלים.
אופיר אקוניס: את כולם שאלתי.
אופיר אקוניס: לפני שקבענו את ה-17 במאי, שזה היום, שאלתי את כולם האם יש הסכמות, האם מתקדמים כדי שנוכל לרוץ?
ישראל חסון: אופיר, מה אתה רוצה מהם?
ישראל חסון: הם בסדר.
ישראל חסון: יש להם את כל ההסכמות.
ישראל חסון: אנחנו שאלנו שאלות.
אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף 8 – איסור השמדת חלב במכסה וחלב עודף.
אפרת אביאני: "8.
אפרת אביאני: איסור השמדת חלב במכסה וחלב עודף - לא ישמיד אדם חלב במכסה או חלב עודף אלא בהיתר מאת ועדת המכסות או אחד מחבריה שהיא הסמיכה לעניין זה.
אפרת אביאני: " סעיף פשוט - זה בעצם מנגנון שמאפשר למועצה לפקח על כמויות החלב.
אפרת אביאני: אז אם יושמד חלב וועדת המכסות לא תדע אז זה בעיה במידע.
אופיר אקוניס: האם יש הערות לאיסור השמדת החלב במכסה וחלב עודף?
אופיר אקוניס: באופן כללי, אתם מאוד שקטים היום – גם רוני, וגם - - -
קריאות: אנחנו עוד לא קיבלנו מכסות.
אופיר אקוניס: לא, אני אומר לא על הסעיף הזה בהכרח.
אופיר אקוניס: אני פשוט רואה את שניכם מולי שם שקטים.
אתי בנדלר: אני לא זוכרת שלוועדת המכסות יש סמכות לתת הוראות מה לעשות עם חלב עודף.
אפרת אביאני: יש בתקנות כל מיני הוראות שהמועצה נותנת בעיקרון לעניין טיפול בחלב, בחומרי גלם חלביים, וכל הנושא של חלב עודף.
אפרת אביאני: זה הכול בסעיף 11(ב).
אפרת אביאני: זה לא ועדת המכסות, זה המועצה.
אופיר אקוניס: על הוועדה עצמה אנחנו דנים, נכון?
אופיר אקוניס: דילגנו על ההרכב שלה.
לאה ורון: רגע, מה קורה עם סעיף 8?
אופיר אקוניס: סעיף 8 – אם אין הערות, אפשר להצביע ולאשר אותו.
אופיר אקוניס: בקשה, מי בעד?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 8 אושר.
אופיר אקוניס: הסעיף אושר, הלאה.
אפרת אביאני: "9.
אפרת אביאני: מס על העברת מכסה - על תמורה המתקבלת אצל יצרן שהעביר את מכסתו, במלואה, ליצרן אחר, לפי סעיף 6(ו), עד לגובה שיקבע השר, יחול מס בשיעור של 10%.
אפרת אביאני: " אני אתן למר איציק בן דוד להסביר את הסעיף הזה.
איציק בן דוד: על פי הבנות עם רשות המסים, ועל מנת לעודד את מגמת ההתייעלות בענף, ולעודד יצרנים שחושבים שאין באפשרותם לגדול, ושניהול משק החלב הוא כבר קצת כבד עליהם, למכור את מכסתם.
איציק בן דוד: על מכירת המכסה – זו זכות שמעוגנת בתקנות – או פדיון המכסה, יחול מס מקסימאלי של 10% בלי שום קשר לרמת המס השולי של היצרן.
איציק בן דוד: לא בנוסף.
איציק בן דוד: אם המס השולי של יצרן מסוים בעיסוקיו המשקיים או האחרים הוא נניח 36%, על הפעולה של פדיון המכסה, שוב, על מנת לעודד התייעלות - - -
אלי אפללו: אני מסכים לכל מה שמטיב אותם.
אתי בנדלר: יש לי שאלה.
אתי בנדלר: הרי ועדת המכסות קובעת את המכסות, ונקרא לזה המכסות האישיות לצורך העניין הזה, אני מניחה שתוך מבט על מצרכים של כלל היצרנים.
אתי בנדלר: נתנו ליצרן מסוים מכסה של 100, לצורך העניין הזה, ואז הוא קונה מכסות מיצרנים אחרים, ובפועל יוצא שהוא בעל מכסה של 200, ואם המועצה היתה מחלקת את זה היא לא היתה נותנת לו 200, כי זה לא מאפשר גם לבעלי מכסות אחרות להתמודד על אותה מכסה שהיצרן המוכר רוצה להעביר.
אתי בנדלר: מה התשובה לעניין הזה?
איציק בן דוד: קודם כל, כל נושא ניוד המכסות שהוא מתקיים כיום בסקטור המשפחתי הוא מוגבל.
איציק בן דוד: יש הגבלה קודם כל על גודל המכסה של יצרן בודד, ומכאן משורשרת גם גודל ההגבלה על מכסת שותפות.
אתי בנדלר: אני לא מדברת על מכסת שותפות.
אתי בנדלר: אני מדברת על יצרן בודד שרוצה למכור את מכסתו.
ישראל חסון: עד איזה גובה היא ההגבלה?
איציק בן דוד: - - - 600,000 –800,000 ליטר זה - - -
ישראל חסון: של הניוד.
איציק בן דוד: לא, הניוד זה סיפור אחר.
ישראל חסון: מהי ההגבלה?
איציק בן דוד: היום יצרן לא יכול לקנות יותר מ-50,000 אלף, נכון?
שייקה דרורי: למעשה, 40,000.
ישראל חסון: כמה זמן זה כבר כך?
איציק בן דוד: זה מאז שמיסדנו את נושא "המכרזה" כמנגנון לניוד מכסות.
איציק בן דוד: הגבלנו את גובה המכסה, את כמות החלב שיצרן בודד יכול לקנות מאותה מכירת מכסה.
שייקה דרורי: יצרן בודד יכול לקנות עד 40,000 ליטר, ויצרן באזור פיתוח א' לפי הגדרות הממשלה יכול לקנות עוד 25% יותר.
שייקה דרורי: זאת אומרת, כשמישהו מוכר מכסה של 500,000 הוא לא מוכר אותה למי שהוא רוצה.
שייקה דרורי: יש מנגנון למי הוא מוכר, יש הגבלה לכמות.
שייקה דרורי: ולכן, זה מתחלק להרבה.
ישראל חסון: אופיר, אני שאלתי שאלה.
ישראל חסון: בכל הקטע הזה של ניוד מכסות, והרשאה לניוד מכסות, איך חוות השקמים הגיעה לכך שבתחום חלב צאן היא מחזיקה 10% מהמכסות הארציות?
איציק בן דוד: ניוד המכסות בחלב בקר הוא שונה מניוד המכסות הזה.
ישראל חסון: אדוני, האם זה מופיע פה בכללים?
ישראל חסון: אני רוצה לדעת, האם זה מופיע?
ישראל חסון: איפה ההפרדה?
שייקה דרורי: ישראל, אנחנו קודם כל מדברים על רגולציה שיש עד היום.
שייקה דרורי: עד היום הרגולציה של הבקר זה מתחלק.
שייקה דרורי: ברגולציה של הכבשים למעשה נתנו חופש.
שייקה דרורי: מי שרוצה מוכר למי שהוא רוצה.
שייקה דרורי: זה ייפסק בימים הקרובים.
שייקה דרורי: אנחנו כבר העברנו הצעה.
שייקה דרורי: היו לנו כבר כמה שימועים.
אופיר אקוניס: האם נקיים עכשיו דיון על חוות השקמים?
ישראל חסון: אתה לא מקיים דיון על חוות השקמים.
ישראל חסון: אבל, מאחר ואתה מאשר פה כללים, ומאחר וחלק מהדברים זה די צילום מצב, אז עכשיו אני שואל אותך.
ישראל חסון: כשאתה בא ומאשר עכשיו מכסות ניוד, נוצרה מציאות מסוימת שבה התרכזו 10% מכמות ייצור חלב לצאן אצל אדם פרטי אחד.
ישראל חסון: האם זאת המגמה שאתה רוצה?
ישראל חסון: עכשיו שייקה אומר: הכללים האלה נעצרו, ושונו.
ישראל חסון: אבל, את התשובה הזאת היית חייב לקבל.
שייקה דרורי: אנחנו מדברים על מס ממכירה בשביל לעודד מכירה.
שייקה דרורי: אנחנו לא מדברים על הכללים.
ישראל חסון: בסדר, אבל אני שאלתי אותך שאלה על הכללים.
ישראל חסון: אם ישנה אופציה לרכז 10%, אז אני רוצה שיהיה מס של 60.
שייקה דרורי: היתה אופציה.
שייקה דרורי: משק הבקר הוא 1,400 מכסות, משק הכבשים הוא 52 מכסות.
שייקה דרורי: זה משהו אחר לגמרי, וזה גם כללים אחרים לגמרי.
קריאה: והמס הוא על המוכר, ולא על הרוכש.
אופיר אקוניס: רחמים, הערה קצרה.
אופיר אקוניס: אנחנו מאוד קצרים בזמן.
רחמים אליהו: הוא אמר שנותנים לכל יצרן לרכוש כמות של 40,000.
רחמים אליהו: אבל, השותפויות.
רחמים אליהו: אם יש חמש שותפויות - וזה באמת רק אחד, השותפות זה רק הפיקציה - נותנים לו לקנות חמש מכסות – 5 כפול 40.
רחמים אליהו: זה לא חמישה אנשים, זה פיקציה.
רחמים אליהו: הוא כותב לי במכתב כאן, שייקה, שזו פיקציה.
שייקה דרורי: אני חוזר ואומר, זה לא קשור לסעיף הזה.
רחמים אליהו: אני לא מתנגד, להיפך.
רחמים אליהו: אני בעד זה, אבל שיחולק ל- - -
אופיר אקוניס: סליחה, תודה רבה.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 9?
אתי בנדלר: רגע, אני מחכה לתשובה, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: טוב, הסעיף כבר אושר.
ערן אטינגר: התשובה היא שעל פי הכללים של מועצת החלב יש הגבלות על המכסה המקסימאלית שיצרן מחזיק.
ערן אטינגר: הוא לא יכול לקנות ללא סוף גם במצב הנוכחי.
ערן אטינגר: והכללים של מועצת החלב שהיום הם נקבעים מכוח הצו, יעוגנו בתקנות לפי סעיף 11.
ערן אטינגר: התשובה לשאלה היא שיצרן לא יכול לקנות ללא סוף, אם זו היתה השאלה שלך.
אופיר אקוניס: זה ברור, הוא גם אמר את זה.
אופיר אקוניס: שייקה דיבר על המכסות.
אופיר אקוניס: סעיף 9 אושר.
אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף ועדת ערר.
אופיר אקוניס: תקראי אותו עד הסוף, ותסבירי אותו, בבקשה.
אפרת אביאני: " ועדת ערר – (א) הרואה את עצמו נפגע מהחלטה של ועדת המכסות רשאי לערור עליה לפני ועדת הערר בתוך 45 ימים מהיום שנמסרה לו ההחלטה.
אופיר אקוניס: רגע, בנוסח שלי כתוב 30 יום.
אפרת אביאני: אנחנו שינינו את זה ל-45 ימים בהתאמה לפרק הזמן בחוק בתי דין מינהליים בסעיף 22.
אופיר אקוניס: 45.
אפרת אביאני: נכון, מיום שנמסרה לו ההחלטה.
אפרת אביאני: "(ב) ועדת הערר תהיה בת שלושה חברים, והם: (1) מי שכשיר להיות שופט של בית משפט שלום, שימנה שר המשפטים, והוא יהיה יושב ראש הוועדה; (2) שני חברים שימנה השר, האחד מבין עובדי משרדו והשני מתוך רשימה שהגיש לו הארגון המייצג את רוב היצרנים.
אופיר אקוניס: איזה שר?
אופיר אקוניס: שר המשפטים.
אפרת אביאני: השר זה שר החקלאות.
אופיר אקוניס: את אומרת משפטים, היא אומרת חקלאות.
אופיר אקוניס: לא כתוב.
אתי בנדלר: (ב)(1) זה שר המשפטים, (ב)(2) השר זה שר החקלאות לפיתוח הכפר.
אופיר אקוניס: זה צריך להיות כתוב.
אתי בנדלר: זה כתוב, יש הגדרה של שר.
אופיר אקוניס: טוב, אז זה גובר – בסדר.
אפרת אביאני: "(ג) על ועדת הערר יחולו הוראות חוק בתי דין מינהליים, התשנ"ב-1992 .
אפרת אביאני: (ד) על החלטת ועדת הערר ניתן לערער לבית המשפט לעניינים מינהליים.
אפרת אביאני: " הסעיף די מדבר בעד עצמו.
אפרת אביאני: מדברים פה על מנגנון לערעור על החלטות של ועדת המכסות.
אפרת אביאני: זה מנגנון מקובל.
אתי בנדלר: ותוך כמה זמן ניתן יהיה לערער לבית המשפט?
אפרת אביאני: לפי חוק בתי משפט לעניינים מינהליים.
אתי בנדלר: האם אתה בטוח שיש שם מועד בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים להגשת ערר?
אתי בנדלר: תבדוק את עצמך.
ערן אטינגר: קודם כל, זה ערעור.
ערן אטינגר: אנחנו ממסדים פה ועדת ערר, ולגביה אנחנו קובעים 45 ימים.
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על ערעור על החלטת ועדת הערר לבית המשפט לעניינים מינהליים.
אתי בנדלר: אני לא בטוחה שיש מועד, תבדוק את זה.
ערן אטינגר: התשובה שלי היא שאם אין מועד אז אין מועד במובן הזה שההחלטה הזאת כמו כל החלטה מינהלית ראוי שיחוק עליה חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, על סט הכללים שקובע בו.
אתי בנדלר: אתה לא עונה לשאלה שלי.
אפרת אביאני: זה סעיף שנוסח בהתייעצות עם משרד המשפטים, וכל ההערות לעניין המועדים הן באישור של הרפרנטית לעניין הזה במשרד המשפטים, ולכן לא ציינו את המועדים, כי זהו באמת נוסח שהוא מקובל כנראה, ועונה לכל השאלות.
אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אני מבקשת שככל שהוועדה תחליט לאשר עכשיו את סעיף 10, אם יסתבר לי שאין לפי חוק בתי משפט לעניינים מינהליים מועד להגשת ערר, ניתן יהיה לפתוח את סעיף קטן (ד) כדי לעגן בו גם מועד.
אופיר אקוניס: בסדר, תבדקי את זה.
אופיר אקוניס: אז אנחנו נצביע על הכול.
אופיר אקוניס: תבדקי, ואם תצטרכי תפתחי את הסעיף הזה.
אתי בנדלר: כדי שלא יהיה צורך בבקשה לדיון מחדש.
אופיר אקוניס: לא שמעתי, אף אחד לא מעיר על סעיף 10.
קריאה: אין הערות.
אופיר אקוניס: אין הערות על סעיף 10.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אפללו, חבר הכנסת כהן, אנחנו מעמידים את סעיף 10.
יעקב בכר: אנחנו מניחים ש-(ב)(2) הסופי יהיה כפוף למה שהגדרנו קודם בתיקון מהו ארגון יציג.
אופיר אקוניס: זה ברור, הכול ישתרשר לזה.
אופיר אקוניס: הממשלה ביקשה להביא.
אופיר אקוניס: הערה נכונה ונבונה, ואתה צודק, וכך יהיה.
אופיר אקוניס: רבותי, אנחנו נאשר את סעיף 10, אנחנו נעמיד את זה להצבעה.
ערן אטינגר: בהמשך להערה של יעקב בכר, אני מציע לתקן כרגע את - - -.
ערן אטינגר: כדי שנוכל ליישם את אותה הגדרה שנקבע לארגון יציג לכל אורך החוק, אנחנו נוסיף הגדרת ארגון יציג.
ערן אטינגר: ולכן, פה ב-(10)(ב)(2) - - -
אלי אפללו: אם אתה כותב ותבקש להכניס מה תהיה ההגדרה, על זה יש מחלוקת.
ערן אטינגר: אני רוצה לבקש – ב-10(ב)(2) כתוב הארגון המייצג את רוב היצרנים.
ערן אטינגר: אם הוועדה מצביעה על הנוסח הזה, היא לא מאפשרת להחיל פה את ארגון יציג שנקבע לגבי כל החוק.
ערן אטינגר: אני מציע לכתוב פה ארגון יציג, ואנחנו נקבע ארגון יציג, וזה יהיה רלוונטי לכל.
אתי בנדלר: כדי להבהיר שוב - מה שמציע עו"ד אטינגר, וזו הצעה מאוד נבונה, שבסעיף קטן (ב)(2) יהיה: שני חברים שימנה השר, האחד מבין עובדי משרדו, והשני נציג הארגון היציג.
אופיר אקוניס: נו, בסדר.
אתי בנדלר: בניגוד למה שכתוב כאן.
אופיר אקוניס: שזה מתוך רשימה שהגיש לו הארגון.
אתי בנדלר: במקום זה, כן.
אופיר אקוניס: בסדר, אוקיי.
אתי בנדלר: והשני נציג הארגון היציג.
אלי אפללו: כשאנחנו עוד לא יודעים מה זה ארגון יציג.
אתי בנדלר: אנחנו עדיין לא יודעים מה זה ארגון יציג.
אופיר אקוניס: אנחנו נחזור לזה, בסדר.
קריאה: נסכים לזה.
אופיר אקוניס: תסכימו, בקשה – אני מקווה.
אופיר אקוניס: אנחנו לא נתחיל בסעיף 11.
אופיר אקוניס: רבותי, סעיף 10, מי בעד?
אלי אפללו: בהסתייגות הייתי אומר או ארגון יציג - - -.
אלי אפללו: יש לי הערה.
רחמים אליהו: אופיר, אנחנו חוזרים למה שהתווכחנו לגבי מי הנציגים.
אופיר אקוניס: אל תדאג, זה יותאם לסעיף 3, אם אינני טועה.
אופיר אקוניס: אנחנו נפתח אם יהיה צורך, נשרשר את זה.
אלי אפללו: אז דיברנו אולי על ארגונים יציגים נוספים, ופה אתה - - -
אופיר אקוניס: אנחנו נפתח אם יהיה צורך.
אופיר אקוניס: אני אומר, אמרתי גם לפרוטוקול, אנחנו נתאים את זה בדיוק לסעיף 3 עליו אין הסכמה.
אופיר אקוניס: איזה סעיף זה היה?
אופיר אקוניס: 5.
אופיר אקוניס: סעיף 3 זה עניין אחר.
רחמים אליהו: 5(ב).
אופיר אקוניס: כן, אתה צודק, 5(ב).
אופיר אקוניס: יותאם לסעיף 5(ב).
אופיר אקוניס: סעיף 10(ב)(2) יותאם לסעיף 5(ב).
אתי בנדלר: כן, אבל כרגע הנוסח יהיה: והשני נציג הארגון היציג.
אופיר אקוניס: נכון, בדיוק.
אופיר אקוניס: עכשיו, מי בעד?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 10 אושר.
אופיר אקוניס: אני מאשר את סעיף 10.
אופיר אקוניס: רבותי, אנחנו חייבים לסיים כאן.
אופיר אקוניס: אנחנו לא נצליח להמשיך מסעיף 11 ואילך.
אופיר אקוניס: אני מבקש שני דברים לישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: קודם כל, להגיע להסכמות אמיתיות, לא וירטואליות, כדי שנתחיל לקדם את הדבר הזה.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לסיים.
אופיר אקוניס: לקראת חג השבועות לא נספיק, אבל שיהיה לכם חג שמח.
אופיר אקוניס: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה שמכונסת כאן ביום שלישי בשעה הזאת לפנים משורת הדין לכבוד יום ירושלים – היום חל ערב יום ירושלים ומחר הוא יום ירושלים.
אופיר אקוניס: בוועדה הזאת הקדשנו זמן רב מאוד לדיון בנושא ירושלים, לענייני התחבורה של ירושלים, עם כל הצער שבדבר.
אופיר אקוניס: לצערי אני אומר את זה בכאב, מבלי להרוס את חגיגת היום שבו אוחדה מחדש העיר וחזרה לריבונותו של העם היהודי, כפי שהיה צריך להיות, למעט 19 שנים שהיתה תחת כיבוש ירדני והרבה מאוד שנים שלא היתה תחת ריבונות בכלל.
אופיר אקוניס: כתל-אביבי אני סבור שאי אפשר שלא להרגיש את הטרגדיה של השנים האחרונות, והיא באמת טרגדיה, בתחום התחבורה בירושלים.
אופיר אקוניס: קודם כול, העיכוב המביך בכל הקשור לרכבת הקלה, אבל לא רק הוא.
אופיר אקוניס: קשה ביותר גם בעיית הרכבת הכבדה שלא מגיעה לכאן במהירות ובכך פוגעת בכלכלה של ירושלים, פוגעת בצמיחה, וחבל.
אופיר אקוניס: הדברים באמת מצערים.
אופיר אקוניס: בנושא התקשורת, בחדר הזה התעקשנו שלא להביא לקריאה שנייה ושלישית את החוק שמאריך את הזיכיון של חברת "ישראל 10", כלומר של ערוץ 10, עד אשר לא יתחייבו, כפי שהחוק מחייב אותם מלכתחילה רק שהם לא קיימו אותו לצערנו במשך שנים רבות.
אופיר אקוניס: קבענו שהם לא יקבלו ארכה נוספת כל עוד לא יגיעו לירושלים בשנתיים הקרובות ויעבירו עליה את מרכז הפעילות שלהם בתחום חברת החדשות, ההפקות וגם העסקה של ירושלמים צעירים בחברת "ישראל 10".
אופיר אקוניס: אלה שני תחומים שעסקנו בהם באופן ספציפי מאוד שנוגעים לירושלים.
אופיר אקוניס: נתבקשנו גם בתחילת מושב החורף לאפשר את קיום הפיילוט של הרכבת הקלה.
אופיר אקוניס: העלינו את זה על שולחננו במהירות, פינינו לטובת זה סדר יום שנקבע כבר, התמקדנו רק בזה ואישרנו את הבקשה.
אופיר אקוניס: אני מבין שהפיילוט יצא לדרך אבל עלול להיווצר עיכוב בהפעלה של הרכבת הקלה עצמה.
רוברט אילטוב: ראש העירייה לא היה צריך להשתתף בדיון?
אופיר אקוניס: ראש העירייה היה צריך להשתתף בדיון אך בשעה 14:32 התקשרו אליי מלשכתו ונאמר לי שהוא לא יוכל להגיע לדיון.
אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד שזה מצער אותי, למרות שאני שמח על נוכחותו של ממלא מקומו וגם של המנכ"ל ושל אחרים מעיריית ירושלים.
אופיר אקוניס: לדעתי נכון היה שהוא יגיע לדיון כזה, כי הוא דיון מספיק חשוב, בעיקר בוועדה שמקדמת בפועל עניינים הקשורים בירושלים.
רוברט אילטוב: באתי לכאן לכבד אותו.
אופיר אקוניס: גם אני באתי לכבד אותו, אבל הוא לא כיבד אותך, ואני מצטער על כך, אני מוכרח להגיד.
אופיר אקוניס: בעיניי זה לא סביר.
אופיר אקוניס: אבל לשאלתך, זאת התשובה.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור למר כחלון בבקשה.
קובי כחלון: ברשותך, נבקש ממר דורון שורר להציג את המצגת.