GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: בנוסח המקורי שלה כפי שהוצע על-ידי הממשלה נאמר כדלקמן: "היו חמישה בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה או יותר, רשאית המועצה לקבוע כי יחולו כללים שונים מהאמור בסעיפים 63א(ג) ו-63א1".
אתי בנדלר: חבר הכנסת שי העלה כאן שתי בעיות.
אתי בנדלר: ראשית, מדוע על חמישה בעלי רישיון?
אתי בנדלר: מדוע שאנחנו מחכים שיהיו לפחות חמש חברות חדשות?
אתי בנדלר: האם זה לא מוזגם לדרוש זה?
אתי בנדלר: ודבר שני אגב אותו דיון, הסתבר שהנוסח הזה יכול להתפרש כך שאם יש כבר חמישה בעלי רישיונות, המועצה רשאית לקבוע כללים לגבי שידורי חדשות לכל בעלי הרישיון החל מבעל הרישיון הראשון, ובעצם לאיין את כל הכללים שהמחוקק הראשי קבע בחקיקה.
אתי בנדלר: ביקשת ממני להכין איזשהו תיקון לנוסח, ומה שאני מציעה בהתאם להנחיות שלך, חבר הכנסת שי, הוא כדלקמן.
אתי בנדלר: אני אקרא את הנוסח שאני מציעה, ואני אזכיר מה הם השינויים: היו שלושה בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה או יותר – במקום חמישה – רשאית המועצה באישור ועדת הכלכלה של הכנסת – מנשה, עוד לא קפצת – לקבוע כי לגבי בעל רישיון נוסף המבקש זאת, יחולו כללים שונים מהאמור בסעיפים 63א(ג) או 63א1, ובלבד שקבעה חלופה ראויה להשקעה של הסכום הקבוע בסעיף 4 לתוספת השנייה.
נחמן שי: שהוא 50 מיליון או משהו כזה, לא?
אתי בנדלר: 40 ומשהו.
אתי בנדלר: היום הוא עומד אולי על 50 ומשהו.
מנשה סמירה: אנחנו רוצים לעכל את הנוסח.
אתי בנדלר: אני אקריא ואסביר מה הנוסח.
אתי בנדלר: כיוון שמדובר כאן על סמכות לקביעת כללים חדשים בנוגע לשידורי חדשות, אז קודם כל מדובר כאן על כך שיש לפחות שלושה בעלי רישיונות לשידורי טלוויזיה.
אתי בנדלר: דהיינו, יש כבר שלוש חברות חדשות שפועלות.
אתי בנדלר: ואז המועצה תהיה רשאית לקבוע באישור ועדת הכלכלה שלגבי שידורי חדשות של בעל רישיון נוסף – דהיינו, מהחברה הרביעית ואילך – בתנאי שאותה חברה באמת ביקשה את זה, זאת אומרת, זה לא שהמועצה תחליט מיוזמתה לקבוע עקרונות חדשים לגבי שידורי חדשות, היא יכולה לקבוע משהו אחר, כללים אחרים לגבי שידורי חדשות.
אתי בנדלר: אבל, בכסף הנחסך, וזה כדי לשמור על התחרות, כדי שלא יצא ששלושה בעלי הרישיונות הראשונים צריכים להשקיע סכום מסוים לעניין שידורי חדשות, והחברה הרביעית או החמישית, כל מי שתבקש, לא תצטרך להשקיע את הסכומים האלה, וזה מה שאומרת הסיפא, מר סמירה, המועצה תצטרך גם לקבוע חלופה ראויה לשימוש באותם כספים, ולא פשוט לחסוך את הכספים האלה לבעלת הרישיון.
אתי בנדלר: חבר הכנסת שי יצא.
אתי בנדלר: אני לא יודעת – זה בעצם מה שהוא ביקש.
נגה רובינשטיין: אני רוצה לדבר על תכלית הצעת החוק.
נגה רובינשטיין: הצעת החוק במקטע של הרישיונות מטרתה היא להגביר את הפלורליזם.
נגה רובינשטיין: החשיבות של הגברת הפלורליזם והפחתת הריכוזיות היא לא בתחום של הז'אנר התחתון דווקא.
נגה רובינשטיין: היא בדיוק בתחומים שבהם הביטוי יש לו ערך ייחודי וערך מוסף כמו בתחום החדשות.
נגה רובינשטיין: ולכן, ההסדר שמוצע על-ידי הממשלה שמכוון לקראת חמישה בעלי רישיונות כאשר ברור לנו שלא יהיו מחר בבוקר חמישה בעלי רישיונות, וגם סביר להניח שבשנת 2014 לא יהיו חמישה בעלי רישיונות, הוא נראה לנו הסדר שמאוד חשוב לשמר אותו.
נגה רובינשטיין: והעובדה שמתבקשת הקלה, ואפשרות שלא לשדר במסגרת של חברת חדשות כבר כאשר יש שלוש חברות עם שלוש חברות חדשות, נראית לנו הדרך הלא נכונה.
נגה רובינשטיין: אם רוצים להקל על חברות, על חברות חדשות, אפשר להקל עליהן בתחומים שהם לא ז'אנר עליון, והם לא בתחומים של חדשות, הם לא בתחומים של תעודה, אלא בתחומים אחרים.
נגה רובינשטיין: ודווקא במקום שבו אמור לבוא לידי ביטוי הערך הנוסף של הרישיונות, הגברה של הפלורליזם, לבוא ולהחליש את הצעת החוק, זה נראה לנו הסדר לא נכון.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אולי אתה לא בעד הגברת התחרות והקטנת הריכוזיות - זה מה שנראה לי.
אופיר אקוניס: אם אתה גם בסעיף הקודם בולם אותנו, וגם בסעיף הזה בולם אותנו, לא צריך את כל החוק.
אופיר אקוניס: לא צריך, אנחנו יכולים להשאיר את כולם אותו הדבר.
אופיר אקוניס: לתת לשיח השמאלי והשמאל הקיצוני לדבר בינו לבין עצמו, ואף אחד לא ייכנס יותר – כלום, הכול אותו הדבר.
אופיר אקוניס: כולם חושבים אותו הדבר, נכון?
אופיר אקוניס: אין מחשבות אחרות בחברה הישראלית.
אופיר אקוניס: זה בדיוק מה שקורה.
אופיר אקוניס: וכשיש עיתון חדש, אז יש הצעות חוק בולשביקיות לסגור אותו.
נחמן שי: אבל, אני לא בעד.
נחמן שי: מה אתה רוצה ממני?
נחמן שי: אני התנגדתי לפגוע.
אופיר אקוניס: אז או שהתפיסה היא תחרות חופשית ופתיחה, או שהיא הקטנה.
אופיר אקוניס: או שאנחנו סובייטים, או שאנחנו לא.
נחמן שי: אני בעד תחרות.
נחמן שי: במדינת ישראל היה תהליך כזה, ועכשיו פתאום התעוררו כמה אנשים ואמרו שמסתבר שהתחרות הזאת הולידה בסופו של דבר חצי מהדרך תוצאה הפוכה – מהתחרותיות נעשתה ריכוזיות.
נחמן שי: לפני שאנחנו נלך אותה דרך בנושא הזה, קודם נפזר את הכול, ואז נגיע מסקנה שצריך לרכז את זה, אז אני אומר שנעשה את זה בצורה מדורגת, ויותר חכמה – זה הכול.
נחמן שי: אני לא צריך לשמוע את ההרצאות שוב ושוב על פלורליזם, כי אני הצבעתי על בעיה אחרת שאולי לא כל אחד בחדר הזה מכיר אותה, וזה שכאשר אתה צריך לעשות חמש או שש מהדורות חדשות ביום אז אתה הופך את החדשות עד לקורקבן שלהם.
נחמן שי: זה לא פלורליזם, זה השחתה של חדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה חדשות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חדשות זה יכול להיות גם כאשר נכנסה אליי ציפור לחצר ואכלה אורז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקרה קראתי את זה.
נחמן שי: אני אמרתי שכשיהיו לנו במדינת ישראל בעזרת השם שלושה בעלי רישיונות, ויהיו שלוש מהדורות, ותהיה המהדורה של ערוץ 1, ויהיה שם מה שהטלוויזיה החינוכית משדרת שגם זה נופל במשפחת חדשות/אקטואליה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה איכפת לך?
נגה רובינשטיין: אבל, חלק ממאפיין של בעל רישיון, ערוץ ברודקאסט, זה קיומן של חדשות.
נחמן שי: תסלחי לי, זו תפיסה מרובעת מאוד שאומרת שברודקאסט צריך שיהיה לו חדשות ובידור, וספורט וכן הלאה.
נגה רובינשטיין: זה תפיסת חוק הרשות השנייה.
נחמן שי: תסתכלי על עולם יותר מגוון שבו מחר התקשורת היא שילוב של האינטרנט, וכן הלאה.
נגה רובינשטיין: אז בוא נסתכל גם על חוק התקשורת, על הטלוויזיה הרב-ערוצית באותן עיניים.
נחמן שי: העולם נעשה יותר ויותר מגוון, והווריאציות יותר גדולות.
נחמן שי: לא צריך לקבוע שיש שלוש רגליים או ארבע רגליים לזכיין ברודקאסט שהן: חדשות, ספורט וכו'.
נחמן שי: יש כבר וריאנטים, יש גיוונים של זה.
נחמן שי: יכול להיות שהוא ישדר רק אקטואליה, יכול להיות שהוא ישדר מבזקים.
נחמן שי: אפשר לחשוב.
נחמן שי: לכן, ביקשתי לשמור על גמישות.
נחמן שי: אני עוקב אחרי ההצעה הזאת, ואני קורא אותה.
נחמן שי: אני חושב שהיא מבטא יפה את הרעיון של גמישות, והליכה מדורגת.
נחמן שי: אני בעד.
נחמן שי: תאמין לי, אני עברתי את כל המסלול הזה גם לכיוון של הביזור, וגם עכשיו.
נחמן שי: מה הממשלה אומרת?
נחמן שי: עשינו כל כך הרבה ביזור שעכשיו אולי כדאי בכל זאת להחזיר את זה לרגולאציה.
נחמן שי: בדיוק אותו תהליך צריך לקרות עם התקשורת, בדיוק אותו הדבר – זה הכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אתה אומר שלא צריך חדשות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני היום לא מבינה אותך.
אופיר אקוניס: אתי, כדי שלא תהיה פה הבעיה של מה שהיה קודם, תסבירי לנו עכשיו כדי שכולנו נבין, מהו המעמד החקיקתי של הסעיף הזה.
אתי בנדלר: יש הצעה כפי שהיא באה לידי ביטוי בהצעת החוק.
אתי בנדלר: חבר הכנסת נחמן שי מציע תיקון לאותו סעיף.
אתי בנדלר: לכן, מצביעים קודם על הצעתו לתיקון.
אתי בנדלר: אם הצעתו לתיקון מתקבלת, מצביעים על הנוסח - זה הנוסח שיתקבל של הסעיף, כי זה לא פסקה (1).
אתי בנדלר: אם הצעתו איננה מתקבלת, הצעתו הופכת להסתייגות, ואז מצביעים על הנוסח הממשלתי.
אופיר אקוניס: עכשיו אני מצביע, מספיק.
אופיר אקוניס: אי אפשר פה עם הדבר הזה.
אופיר אקוניס: עכשיו מצביעים על ההצעה לתיקון של חבר הכנסת שי.
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – 2 נמנעים - אין הצעתו של חבר הכנסת שי לתיקון לא נתקבלה.
אופיר אקוניס: ההצעה הזאת נפלה.
אתי בנדלר: הסתייגות חבר הכנסת שי?
אופיר אקוניס: אתה רושם הסתייגות.
נחמן שי: כן, ברור.
אופיר אקוניס: כלומר, ההצעה עכשיו היא כהצעת הממשלה.
אתי בנדלר: עכשיו אתה מצביע על הצעת הממשלה.
קריאה: עם התיקון שהקראת?
אופיר אקוניס: התיקון שלו הופך להסתייגות.
אתי בנדלר: עכשיו מצביעים על הצעת הממשלה כפי שהיא בנוסח הצעת החוק – פסקה (51).
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצידי שיהיה חדשות ב- - -
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, אנחנו רואים עין בעין את התפיסה הזאת.
אופיר אקוניס: אדוני, האם אתה רוצה להגיד משהו?
אופיר אקוניס: בואו נצביע, אני פשוט רוצה לאשר את זה, חבל.
ניצן חן: כמי שערך חדשות הרבה מאוד שנים אני אומר לך שלפני שמאריכים חברת חדשות רביעית וחמישית, אם באמת התכלית זה הגיוון והפלורליזם, צריך להעמיד פה על שולחן הוועדה את העניין הזה של חדשות בסגנון אחר בכבלים ובלווין, כשכל התפיסה החדשותית שלהם היא שונה.
ניצן חן: כל פעם שהנושא הזה בא לדיון זה מתמסמס באיזשהו מקום.
ניצן חן: זה חלק אינטגראלי מהדיון הזה.
ניצן חן: חברת חדשות חמישית לא מייצרת גיוון ופלורליזם, היא עלולה גם לייצר more of the same.
אופיר אקוניס: האם FOX לא ייצרה שינוי בשיח הליברל-דמוקראטי בארצות הברית?
אופיר אקוניס: בוא נדבר רק בליברל-דמוקרטי.
אופיר אקוניס: אף אחד לא יעשה challenge על השלטון הדמוקרטי.
אופיר אקוניס: כולם יכתבו: אובאמה גאון, אובאמה צודק, קלינטון גאון, פורד גאון, קרטר גאון – כולם גאונים.
אופיר אקוניס: אף אחד לא יביא לידי ביטוי את השיח הרפובליקני.
אופיר אקוניס: מזל של ארצות-הברית שיש שם גיוון בשיח, תאמין לי.
ניצן חן: אין שום סיבה שלא יהיו חדשות בכבלים ובלוויין.
ניצן חן: ברוב מדינות העולם יש חדשות בכבלים ובלוויין.
אופיר אקוניס: אני אומר לך - אין עמדת ממשלה.
ניצן חן: אבל, אתה מחכה לעמדת הממשלה הזאת כבר עשר - - -
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מבקשים להרים את הכפפה, ולהביא בשבוע הבא נוסח חקיקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, הייתם צריכים לעשות את זה לפני חודש וחצי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי דה-ז'ה-וו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם הלכו להביא עמדה, ולא באו עם עמדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה העמדה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם שוכחים מה שמבקשים מכם.
אופיר אקוניס: לא הביאו.
אופיר אקוניס: בואו נשאל את משרד התקשורת.
אופיר אקוניס: הגברת רובינשטיין, בבקשה.
נגה רובינשטיין: משרד האוצר.
אופיר אקוניס: למה משרד האוצר?
נגה רובינשטיין: כי משרד האוצר מוביל את תיקון החקיקה הזה.
לאה ורון: יהודה פה, לא?
אופיר אקוניס: לא, יהודה הלך.
אתי בנדלר: אני רק מזכירה לנציגי האוצר דווקא, ההצעה לאפשר חדשות בכבלים ובלוויין, ככל שתתקבל הצעה שכזאת, מקומה בחוק התקשורת בזק ושידורים.
אתי בנדלר: האוצר עומד על כך שהתיקון לחוק התקשורת בזק ושידורים יתקיים במקביל וביחד עם התיקון לחוק הרשות השנייה.
אתי בנדלר: בין אם הצעת האוצר תתקבל, ובין אם תתקבל החלטת הוועדה בדבר פיצול, הוועדה מתי שהוא תגיע לדיון בחוק התקשורת.
אסי מסינג: אם יש פיצול אז בשלב הזה לא מגיעים לחוק התקשורת.
אתי בנדלר: אז בשלב הבא.
אופיר אקוניס: מר מסינג, העיר הערה חשובה.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, חבר הכנסת שי, אם אינני טועה כולנו הצבענו בעד הפיצול.
אופיר אקוניס: לא ביטלנו ולא מחקנו את חלק ב'.
אופיר אקוניס: אתם מתייחסים לזה כאילו הכנסת ביטלה את חלק ב', ומחקה אותו.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לסיים את חלק א', ולהעביר את שוק התקשורת במדינת ישראל, ובעיקר להסדיר את ה-DTT, וכמובן לעבור משיטת הזיכיונות לשיטת הרישיונות.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, גם אמרתי את זה בישיבה שבה פיצלנו, כדי פשוט לסיים עם זה.
אופיר אקוניס: אתם מתייחסים לפיצול כאילו הפרק הזה נמחק.
אופיר אקוניס: הוא לא נמחק, הוא פשוט פוצל.
אופיר אקוניס: יהיה דיון נפרד בחלק ב', ואני מתחייב לקיים אותו.
לאה ורון: אם אפשר לשאול את נציג האוצר לגבי עמדת הממשלה בנושא שידורי חדשות על-ידי הכבלים והלוויין.
לאה ורון: האם יש עמדה בנושא?
קריאה: יהיה דיון ב- - -
לאה ורון: מה זאת אומרת, יהיה דיון?
נגה רובינשטיין: לתשומת הלב, היום הכבלים והלוויין יכולים לשדר חדשות באמצעות מפיק ערוץ עצמאי.
נגה רובינשטיין: להבנתי, מה שהכבלים והלוויין מבקשים כאן זה אפשרות שהם יעשו את זה, ועם פרסומות, להבנתי.
קריאה: אכן, זו ההצעה.
קריאה: שתהיה אופציה כזאת - - -
דנה נויפלד: זה משהו אחר לגמרי, זה משהו חדש.
אופיר אקוניס: זה לא קשור עכשיו, זה נושא חדש.
ניצן חן: לא, אדוני היושב ראש, זה לא נושא חדש.
דנה נויפלד: בכל הכבוד, זה נושא חדש.
אופיר אקוניס: משרד המשפטים אומר לך שזה נושא חדש, למה אתה אומר שלא?
ניצן חן: אז אני עומד דום.
ניצן חן: בכל הכבוד, ערוץ חדשות הוא אחד מחמשת הערוצים הייעודיים שהממשלה קבעה.
לאה ורון: אל תפריעו, תאפשרו למר ניצן חן לדבר.
לאה ורון: מה זה?
ניצן חן: אדוני היושב ראש, גם אם דבריי אינם דברי טעם, לא יכול להיות ועדה פרלמנטארית ויושב ראש הוועדה הזאת יבקש במשך מספר ישיבות עמדת ממשלה, וכל פעם בנימוק כזה או אחר - - -
אופיר אקוניס: מסכים, בזה אתה צודק.
מיכל רפאלי כדורי: ופתאום זה נהיה נושא חדש.
מיכל רפאלי כדורי: איפה הייתה הממשלה חודשיים?
ניצן חן: יש הבדל של שמיים וארץ אם מפיק ערוץ עצמאי מייצר חדשות כמו שהוא מייצר ערוץ אוכל או ערוץ בריאות, או שיש חברת חדשות של הוט ויס, כמו שזה קיים בחברות כבלים ולוויין בכל העולם?
ניצן חן: למועצת הכבלים והלוויין יש אפשרות היום בחוק בלי שינויי חקיקה, בלי כלום, לייצר ערוץ חדשות ייעודי שהמודל שלו הוא מודל פרסום, כמו שקיים ערוץ 9, כמו שקיים ערוץ 24.
ניצן חן: לכן, אין שום סיבה שכאשר דנים בחברת חדשות רביעית וחמישית לערוץ ברודקאסט שלא תעלה על השולחן גם האופציה הזאת לעשות את השינוי - - -
קריאה: זה ממה לא אותו הדבר.
אופיר אקוניס: משרד האוצר יענה.
אסי מסינג: ראשית, אין ספק שזה נושא חדש שלא הועלה בדיון במסגרת הצעת החוק, בטח ובטח בסימן א' שפוצל – עניינו חוק הרשות השנייה.
אסי מסינג: עניין שידורי חדשות בשידורי כבלים ולוויין לא רלוונטי למעבר מזיכיונות לרישיונות.
אופיר אקוניס: נכון, אני מסכים.
אסי מסינג: ולכן, ככל שיהיה מקום לדון בעניין הזה בכפוף להסתייגות שלנו שמדובר בנושא חדש, הדיון יהיה במסגרת חוק התקשורת.
יהודה סבן: גם ברמה הכלכלית יש קושי מאוד גדול להתייחס לעניין הזה עכשיו, משום שזה מאוד תלוי במכלול הכולל של הרפורמה.
יהודה סבן: למשל, אם יאושרו פרסומות לכבלים וללוויין יכול להיות שיכולה להיות בעייתיות מסוימת עם החדשות, כי אז אנחנו נצטרך לשאול את עצמנו האם החדשות האלה גם משדרות פרסומות או לא, וכהנה וכהנה שאלות שיכולות לעלות.
יהודה סבן: לכן, אנחנו חושבים שזה ממש לא הזמן לדון בזה.
אופיר אקוניס: זה לא הזמן, אבל אנחנו ביקשנו עמדת ממשלה.
אופיר אקוניס: אגב, אני מסכים איתכם, גם עם הייעוץ המשפטי של משרד האוצר, וגם עם הייעוץ המשפטי של משרד המשפטים, וגם עם הייעוץ של הוועדה – אנחנו לא כאן.
אופיר אקוניס: אבל, ביקשנו, ואמר בצדק ניצן חן שלפני חודשיים או שלושה ביקשנו עמדת ממשלה מסודרת.
אופיר אקוניס: מה כל כך קשה להבין את זה?
יהודה סבן: אני אומר – הממשלה מתנגדת להצעה הזאת כל עוד שלא תתבהר לחלוטין תמונת המצב של מכלול הרפורמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-2014.
אופיר אקוניס: לא, מתי שהיא תתברר.
מיכל רפאלי כדורי: האם זוהי גם עמדת משרד התקשורת, או רק של האוצר?
נגה רובינשטיין: אנחנו ממשלה כאן.
אופיר אקוניס: רבותי, אנחנו צריכים להצביע עכשיו על הסעיף כהצעת הממשלה.
אופיר אקוניס: הצבענו רק על חבר הכנסת שי.
אופיר אקוניס: פסקה (51), מי בעד?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים - אין פסקה (51) אושרה.
אופיר אקוניס: אפשר להתחיל עם נושא הגנות ינוקא.
לאה ורון: זהו כבר לא הסעיף של חבר הכנסת שאמה משהצביעה הוועדה על נושא של הרביזיה, ופתחה את זה שוב.
לאה ורון: אנחנו חוזרים לסעיף, וזה הכול.
אתי בנדלר: אסי, פסקה (41), התקבלה בקשה לדיון מחדש.
אתי בנדלר: תסביר את זה מחדש, בבקשה, והוועדה תחליט.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, הצבענו על פתיחה של הסעיף.
אתי בנדלר: התקבלה הבקשה לדיון מחדש.
אתי בנדלר: אני מציעה שתגיש את זה שוב.
אתי בנדלר: אני לא יודעת אם יש צורך לקרוא את זה שוב, כי ההקראה היתה.
אתי בנדלר: הסעיף אושר כהצעת הממשלה.
אתי בנדלר: חבר הכנסת שאמה הגיש בקשה לדיון מחדש.
אתי בנדלר: הבקשה נדונה, והתקבלה.
אתי בנדלר: אשר על כן, הפסקה פתוחה, דנים בה מחדש.
אסי מסינג: למיטב זכרוני, הרביזיה היתה לגבי הגנת הינוקא בלבד, לא על כל הסעיף.
אופיר אקוניס: נכון, לא על הכול.
לאה ורון: רק על הנושא של הגנת ינוקא.
אתי בנדלר: אם אינני טועה, מדובר על סעיף קטן (א2).
אסי מסינג: עמוד 20.
אסי מסינג: סעיף 62ג רבא עניינו הוצאה שנתית למימון הפקה ורכישה של תוכניות, והוא מתייחס להתאמה הנדרשת במצב שבו יהיו בעלי רישיונות.
אסי מסינג: הסעיף הקטן (א2) פסקה (1) מדבר על כך שבעל רישיון חדש יהיה רשאי במהלך השנתיים הראשונות החל במועד תחילת תוקפו של הרישיון לשדר מחצית מהיקף השידורים הקבוע לגביו בתוספת השנייה.
אסי מסינג: מדובר בהגנת ינוקא שניתנה לערוץ 10 בעבר, ומוצע לתת אותה לבעל רישיון כשהדיון יתמקד כאן האם לתת אותו לבעל רישיון שיזכה, אם יזכה במכרז לשידור בערוץ 2 או בערוץ 10.
אסי מסינג: למיטב זכרוני, זה היה הדיון.
אסי מסינג: אנחנו הסברנו את עמדת הממשלה שהגנת הינוקא אינה קשורה לשאלת הזכייה במכרז.
אסי מסינג: אלו שני דברים שאין ביניהם קשר.
אסי מסינג: התוצאה של אי החלת הגנת הינוקא למי שזוכה במכרז, משמעותה הפיכת המכרז לבעל רישיון חדש ללא כדאי, ולא רציונאלי, והיא למעשה יכולה לפגוע בהוספה של בעל רישיון נוסף.
אופיר אקוניס: ולמה שנתיים דווקא?
אסי מסינג: זה מה שהיה נהוג עד היום.
נגה רובינשטיין: למשל, גם ערוץ 10 קיבל את זה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, מ-2002.
נגה רובינשטיין: כן, ואף מעבר לזה - הרבה הקלות.
אופיר אקוניס: ואחר כך היו ההקלות, אחר כך עברו תיקוני חקיקה.
אופיר אקוניס: אנחנו בהגנות ינוקא למפעילים חדשים גם אם יזכו במכרז להפעלת הערוץ שלהם על הצ'אנלים הידועים כ-10 ו-22.
אופיר אקוניס: היתה על זה רביזיה.
נחמן שי: אולי אפשר להסביר.
נגה רובינשטיין: הכלל שקבוע בהצעת החוק שלבעל רישיון חדש תהיה הקלה בשנתיים הראשונות בקשר לסוגה עילית בהיקף של 50%, כמו שניתן בעבר לערוץ 10.
נגה רובינשטיין: היתה כאן רביזיה שככל שאותו בעל רישיון חדש מתמודד על המותג 2 ו-10 וזוכה באחד משני המותגים האלה, הקלת הינוקא לא תחול עליו.
נגה רובינשטיין: עמדת הממשלה היא שיש להתנגד.
נגה רובינשטיין: אנחנו נסביר עכשיו למה.
נגה רובינשטיין: מכיוון שזהו למעשה חסם.
נגה רובינשטיין: אם אנחנו רוצים באמת שתהיה תחרות אמיתית על המותג, ותהיה אפשרות לכל גורם להתמודד במכרז הזה, ושלכל אחד תהיה אופציה שווה להיכנס למשחק הזה, אז גורם חדש צריך לקבל את ההקלה בין אם הוא מתמודד על המותג הזה, ובין אם לא.
נגה רובינשטיין: המשמעות של הטלת קנס בגובה של 50 מיליון שקל במשך שנתיים, היא יצירת תמריץ שלילי להתמודדות על המותג, ובכלל כניסה לתחום הרישיונות.
נגה רובינשטיין: אנחנו מבינים למה ערוץ 2 ו-10 תומכים בהטלת הקנס הזה.
נגה רובינשטיין: למה מי שמעז ומתמודד על המותג שנקרא 22 והמותג שנקרא 10, מוכן להוציא כסף ולהתמודד ולסכן את עצמו במהלך המכרז בשביל להעלות ערוץ חדש על אף כל הרגלי הצפייה שקיימים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חדש, אבל הוא מתמודד על 10 ועל 2.
נגה רובינשטיין: לא, הוא מתמודד על מותג שהוא אולי מותג שהוא קיים, אבל ערוץ עצמו הוא ערוץ חדש.
נגה רובינשטיין: את הערוץ עדיין צריך לבנות מההתחלה.
קריאה: זה רק מחזק את דברנו מה השווי של 2 ו-10.
אופיר אקוניס: רק רגע, זה הרי הוויכוח הגדול.
אופיר אקוניס: תנו לה.
נגה רובינשטיין: מה שמעוניינים בעלי הזיכיונות היום - 2 ו-10 - זה להטיל קנס, ואני אסביר למה זה קנס.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אותה הקלה שזכה לה, למשל, ערוץ 10 כשהוא נכנס להתמודד רק מול ערוץ 2 - לא מול ערוץ 2 וערוץ 10, ואולי קשת ורשת בתור בעלי רישיונות, וערוץ 10 בתור בעלי רישיונות - מה שעכשיו אותם בעלי זיכיונות שכבר זכו להקלות ולהטבות האלה מבקשים למנוע את ההקלה במהלך שנתיים בלבד מבעלי רישיונות חדשים.
נגה רובינשטיין: משמעות הדבר הזה היא שיהיה לבעל רישיון חדש הרבה פחות כדאי להיכנס לתחום של שידור באמצעות רישיון, ובטח בהתמודדות על המותג.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם ערוץ 2 וערוץ 10 מתמודדים בעצמם על 2 ו-10, האם גם משלמים?
נגה רובינשטיין: לא, מכיוון שהם בעלי רישיונות קיימים כבר.
נגה רובינשטיין: ערוץ 2 פועל משנת 92, וערוץ 10 פועל כבר עשר שנים.
נגה רובינשטיין: לכן, אין סיבה שהם יקבלו הקלות ינוקא.
אופיר אקוניס: ערוץ 2 פועל מסוף 93.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי יש קצת בעיה בכלל בכל הנושא של ינוקא כי אני חושבת ששוק זה שוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לתחרותיות יש איזושהי נשמה משלה, וכבר נתנו לערוץ 10 את הינוקא שהוא לא יוצא ממנה, נשאר באינפנטיליות, ולא התכוונתי למשהו רע, אלא בקטע החיובי של הדבר שהוא לא גדל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו אתם רוצים לעשות עוד אחד כזה, ועוד אחד.
נגה רובינשטיין: לא, אנחנו מציעים את זה לשנתיים במידה מוגבלת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, למה הוא צריך לקבל ינוקא אם הוא זכה ב-2 ו-10?
אופיר אקוניס: 10 ו-22 הנוכחיים אם יזכו במכרז, וימשיכו להפעיל - חברת ישראל 10 תפעיל את ישראל 10, לא תזכה בינוקא.
אופיר אקוניס: אבל, אם תבוא קבוצה חדשה לגמרי, חדשה לגמרי- - - אגב, מה יקרה מקבוצות - - - יזכו ב-10?
דנה נויפלד: לא, בעל רישיון חדש יש הגדרה - - -
אופיר אקוניס: לגמרי, רישיון חדש לחלוטין.
נגה רובינשטיין: מי שאין לו ניסיון, מי שלא נמצא כבר בשוק 17 שנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, אני חדשה ואני ניגשת לרישיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתמודדת על 2 ו-10.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זכיתי ב-2 או ב-10, ואני מקבלת גם ינוקא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם זכיתי ב-2 ו-10?
נגה רובינשטיין: את זכית כי שילמת, והכסף ששילמת הולך להפקות מקור, מתחלק בין כולם באותן הפקות מקור.
נגה רובינשטיין: זכית כי תיקנת את עצמך ברמה הכלכלית, כי על אף שאת חדשה ואין לך קהל לקוחות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם 2 ו-10 יכולים גם להתמודד על - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם הם גם משלמים על זה?
נגה רובינשטיין: יש כאלה שהם חדשים בתחום, ואין להם מפרסמים, ואין להם ניסיון.
משה דנון: הם מקבלים הרגלי צפייה ברורים, הם מקבלים את האצבעות של 22 בכפתור בשלט.
משה דנון: קל להם.
אופיר אקוניס: יוסי ורשבסקי, בבקשה.
אופיר אקוניס: אחר כך חבר הכנסת שי שמשהו לא מובן לו.
יוסי ורשבסקי: גברת רובינשטיין, ברשותך, אני רוצה להסביר לך כמה דברים, ובמה את שוגה.
יוסי ורשבסקי: ראשית, כשערוץ 10 הלך למכרז הוא התמודד מול גוף קיים.
יוסי ורשבסקי: הוא לא קיבל אפיק שידור קיים, אלא הוא התמודד מול אפיק שידור מאוד חזק.
יוסי ורשבסקי: בגלל זה הוא קיבל הגנות ינוקא.
יוסי ורשבסקי: אני רוצה לחדד את מה שאמר מוש דנון.
יוסי ורשבסקי: אני חושב שעוצמות האפיק הן בהחלט מספיקות לכ מי שמתמודד עליו.
יוסי ורשבסקי: הלוא למה רוצים להתמודד עליו?
יוסי ורשבסקי: כי יש לו עוצמה.
יוסי ורשבסקי: למה הולכים לשלם כל כך הרבה כסף על המכרז?
יוסי ורשבסקי: תשקיע את הכסף הזה בערוץ חדש, תקבל הגנות ינוקא, ותשקיע בערוץ חדש.
יוסי ורשבסקי: אני מדבר כרגע על ערוץ 2, למשל, ואני חושב שנתתי את הדוגמה הזאת בפעמים הקודמות - עוצמת מותג אדירה.
יוסי ורשבסקי: אם תיקחו את הטקסים האחרונים שנערכו, גם טקס יום הזיכרון, וגם טקס יום השואה, אותו טקס בדיוק שודר.
יוסי ורשבסקי: רבותי, תנו לכל אחד - לא לי - לשדר ערוץ 2.
יוסי ורשבסקי: באופן אוטומאטי יש לו רייטינג יותר גדול מערוץ 2 שילך לערוץ 44.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את כל הדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מבינה למה את צריכה לתת לו את 22 או את 10, וגם לתת לו - - -
נגה רובינשטיין: הוא מקבל הגנת ינוקא כי הוא חדש, וזה לא משנה על מה הוא מתמודד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אין דבר כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לעשות סעיף שאומר שאם הוא זכה ב-2 ו-10 אין לו הגנת ינוקא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא עשה לא 2 ו-10 יש לו.
נגה רובינשטיין: אבל, הגנת ינוקא לא נובעת מהמותג.
אופיר אקוניס: אומרת חברת הכנסת ברקוביץ, ובמידה די גבוהה של היגיון, שהגנת הינוקא במירכאות היא כבר זה שהם יושבים על צ'אנל 2 או על צ'אנל 10.
אופיר אקוניס: אני מבין מה אומרת הממשלה, אבל יש בזה באמת סוג של היגיון.
אופיר אקוניס: לכן, את מציעה להחריג את 2 ו-10.
אתי בנדלר: למה זה יביא?
אתי בנדלר: זה יביא לכך שאף בעל רישיון חדש לא יתחרה על המותג.
משה דנון: לערך הכלכלי יש פתרון.
משה דנון: יש היגיון גדול מאוד בבקשה לעשות הצעת ינוקא, ואני רוצה לחדד את מה שאמרתי קודם.
משה דנון: ההיגיון הגדול בהצעת ינוקא הוא להגביר את התחרות.
אופיר אקוניס: אתי, אני חושב שבחדר הזה יש קונסנזוס שלם, גדול מאוד ונרחב, שמפעיל חדש צריך לקבל הגנת ינוקא לשנתיים.
אופיר אקוניס: אבל, לא כשהוא על 10 ו-2.
משה דנון: אבל, עדיין גם כאן יש בעיה במכרז.
אתי בנדלר: כדי להנציח את האחיזה של - - -
קריאה: זיכיון לנצח, הם רוצים את המותג לנצח, למתנה.
יוסי ורשבסקי: איזה מתנה?
יוסי ורשבסקי: הולכים למכרז.
אסי מסינג: - - - תן להם את זה מתנה - - -
דנה נויפלד: תודה רבה.
דנה נויפלד: זה כלל ידוע, וזו לא פעם ראשונה בתחום התקשורת שמכניסים שחקנים חדשים, ונותנים להם בשביל לעודד אותם, בשביל ולתת להם את הדחיפה הראשונית.
דנה נויפלד: זה כולה שנתיים.
אופיר אקוניס: בסדר, זה אין בעיה.
אופיר אקוניס: טלי, דווקא בעניין הזה אנחנו קיבלנו את עמדתכם.
אופיר אקוניס: אנחנו מבינים אותה.
אופיר אקוניס: לא לגמרי כי עוד לא הצבענו.
אופיר אקוניס: אבל, הדיון הזה הוא קשה.
אופיר אקוניס: לדעתי, זהו הסעיף הכי קשה.
אופיר אקוניס: בעצם באים ואומרים לכם, דנה, שהגנת הינוקא היא כבר בזה שהם על הצ'אנל של 2 או 10.
קריאות: לא, אין שום הגנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז שלא יתמודדו על 2 ו-10 אם זה לא ינוקא.
אתי בנדלר: כדי להנציח את האחיזה שלהם בערוצים האלה?
אתי בנדלר: כל מטרת הצעת החוק זה לעורר תחרות.
דנה נויפלד: לכניסה לערוץ 2, למספר 22, וערוץ 10 באפיקים האלה יש מחיר כניסה – זה ה-bid.
דנה נויפלד: כולם יעמדו בישורת אחת על אותה נקודה וישימו כסף.
דנה נויפלד: עצם הקבלה של אפיק 22, או אפיק 10, יש לה תו מחיר.
דנה נויפלד: מי שיציע את המחיר הגבוה ביותר הוא זה שיוכל להיכנס.
דנה נויפלד: כבר לזכייניות הקיימות יש יתרון נוסף.
דנה נויפלד: חוץ מהכסף הזה, הן כבר פועלות בשוק, הן מכירות את השוק.
דנה נויפלד: יש להן הסכמים, יש להן טאלנטים, יש להן ספקים, ועדיין יש להן את זה.
קריאה: והן עדיין מפסידות מיליונים.
דנה נויפלד: - - של-22 ו-10 תהיה אפשרות לשחקנים חדשים בכלל לבוא, לגשת להתמודד - תשלמו אותו הדבר, תשלמו יותר - צריך לתת להן איזושהי דחיפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לענות לך.
אופיר אקוניס: תני לה לסיים את הטיעון.
אופיר אקוניס: את רשומה.
דנה נויפלד: המפתח לדלת הכניסה של האפיק צריך לעלות כסף, זה ה-bid.
דנה נויפלד: כולם ישלמו אותו הדבר.
דנה נויפלד: בעל רישיון חדש בין אם הוא יושב בערוץ 22, בין אם הוא יושב בערוץ 10, ובין אם הוא יושב בערוץ 444, בלי קשר, הוא מקבל את ההטבה.
דנה נויפלד: לשנתיים מוגבלות הוא עושה חצי מכמות התוספת השנייה.
דנה נויפלד: זה הכול, זה מוגבל, זה תחום.
דנה נויפלד: זה לתת לו דחיפה קטנה כדי שהוא יוכל להיכנס יותר טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, מה שאת אומרת נשמע מאוד הגיוני כי שנתיים זה באמת לא הרבה זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק שאצלנו שנתיים יהיו עוד שנתיים.
דנה נויפלד: זה תלוי בכנסת.
אופיר אקוניס: סליחה, זה הגיע לכנסת אחרי שאתם לא הצלחתם להתמודד.
אופיר אקוניס: לא אתם, הרשות השנייה, סליחה.
אופיר אקוניס: הרשות השנייה גלגלה את זה לכנסת.
נגה רובינשטיין: צריך להבין שמה שקורה כאן זה מתן רישיון לנצח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית הנפלאה שלנו, מעולם לא היה לי איתך ויכוח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זוהי הפעם הראשונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להסביר, כי אני חושבת שאולי אני מבינה משהו בצורה לא טובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדרך כלל, אני מסכימה איתך בכל דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשדנה והגברת רובינשטיין והיועצת המשפטית מדברות על כל אלה שייכנסו לשוק החדש, יש לי תחושה כאילו אנחנו על איזשהן עמותות מסכנות שאין להן כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד רגע אני אקח טישו ואתחיל לבכות על בעל הרישיון החדש שנכנס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא יחליט אם הוא נכנס כי יעשו לו את השנתיים האלה, או לא.