GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גרשון מסיקה: יגיעו לשלב מסוים בתחום מסוים, יחרימו את התקשורת.
גרשון מסיקה: זו מלחמה כלכלית נטו במדינת ישראל.
גרשון מסיקה: יכול להיות שיש לה פן פוליטי, אבל בעיקר ביסודה זו מלחמה כלכלית, ובמלחמה כלכלית צריך להשיב בצעדים כלכליים.
גרשון מסיקה: אין ספק שהצד המדיני יכול להיות, הבעיה שאצלנו מדברים ואצלם עושים.
גרשון מסיקה: בחודש ימים, אצלנו מאז הפגישה הקודמת לא נעשה שום דבר, אצלם כבר יצא צו נשיאותי, אסרו כבר ירקות, אסרו כבר את התקשורת ובעוד חודש אנחנו נישאר באותו מצב והם יאסרו עוד חמישה-שישה תחומים.
גרשון מסיקה: לכן אני חושב שצריך לעשות את זה בצורה המהירה ביותר.
גרשון מסיקה: אני חושב שאם ועדת הכלכלה, יחד עם ועדת הכספים, תורה לעצור כספים שמגיעים להם בגין ביטוח לאומי, מס ערך מוסף וכל זה.
גרשון מסיקה: ..
גרשון מסיקה: אם נתחיל בחקיקה זה יכול לקחת זמן ארוך, צריך לחפש פתרונות מהירים, ואם יהיו פתרונות מהירים, התגובה תהיה הרבה יותר אפקטיבית.
גרשון מסיקה: למשל יש מאות סוחרים שיש להם כרטיס ירוק לעבור חופשי בכל הארץ במעברים, והם הולכים ובודקים את השוק ובודקים מה לייצר ומה לא לייצר.
גרשון מסיקה: מניעה כזאת.
גרשון מסיקה: .. הם מחזיקי הכלכלה הפלשתינאית, הם יעשו את הלחץ.
גרשון מסיקה: צריכים להפעיל מנופים שהפלשתינאים יצעקו 'איי', ואז ההנהגה שלהם תצעק 'איי', תודה.
דוד רותם: אדוני היושב ראש, אילו החרם הזה היה מתחיל כחרם פוליטי, אז הייתי חושב שצריך להגיב עליו בדרך אחרת.
דוד רותם: אבל כאשר אנחנו מדברים על חרם כלכלי, פירושו של דבר שכאשר הרשות באה ואומרת, 'אני רוצה לפגוע בעצם בכלכלה ישראלית כדי לקדם את הכלכלה שלי', אני חושב שהתגובה של ממשלת ישראל צריכה להיות זהה.
דוד רותם: פירושו של דבר, אנחנו צריכים לבוא ולומר, רבותיי היקרים, או שאתם מוכנים לקנות הכל, או שאתם לא קונים כלום.
דוד רותם: אי אפשר שזה יהיה תכנית כבקשתך.
דוד רותם: דהיינו, כאשר נח לנו, אנחנו נפגע בכלכלה הישראלית, או בחלק מן המפעלים, וכאשר לא נח לנו, אנחנו לא נפגע.
דוד רותם: או באותם דברים שאנחנו רוצים לקבל מכם, אנחנו לא נפגע ולא נחרים.
דוד רותם: לכן, כמו שיש בדיני עבודה שביתת מגן, ממשלת ישראל צריכה להחליט על שביתת מגן, אנחנו צריכים להחליט... נחמן, אתה עושה ככה?
נחמן שי: אתם בקואליציה, יש לכם את הכלים.
דוד רותם: חבר הכנסת שי, אתה יודע, לפעמים אנחנו צריכים את האופוזיציה בשביל לעשות דברים טובים.
דוד רותם: לא תמיד הקואליציה עושה רק דברים טובים.
נחמן שי: גם בדיור נעזור לך.
דוד רותם: בינתיים שמתם לי שם ברז, אבל לא חשוב.
דוד רותם: בוא נאמר ככה, אני בהחלט חושב שמן הדין הוא שאנחנו נכריז על השבתת מגן ונודיע לפלשתינאים, 'רבותיי, אין דבר כזה שמה שאתם רוצים כן ומה שאתם לא רוצים, לא.
דוד רותם: או שאתם מוכנים לקנות הכל, או שאתם לא קונים כלום'.
דוד רותם: אני חושב שניסיון לעכב את העברת מס הערך המוסף והדברים האלה לרשות, זה פגיעה בהסכם פריז, ואני לא רואה את ממשלת ישראל---
אופיר אקוניס: לא, הם פוגעים בהסכם פריז.
דוד רותם: רבותיי, הם הפרו---
אופיר אקוניס: ההסכמים הופרו על ידי הפלשתינים, חבר הכנסת רותם.
אופיר אקוניס: אתה גם עורך דין ממולח, אתה יודע.
דוד רותם: זה נכון, אבל מכיוון שממשלת ישראל לא נותנת לי לייצג אותה, אז יש לי בעיה עם ה'עורך דין הממולח'.
דוד רותם: הבעיה הגדולה היא שאני חושש שבמצב הקיים ממשלת ישראל לא תרצה להפסיק את העברת הכספים, כי אז יבואו האמריקנים וטוני בלייר בטענות למדינת ישראל.
דוד רותם: יחד עם זאת, כאשר הופרו סעיפים 8 ו-9, אנחנו יכולים להגיד, בצדק ובלב שלם, 'רבותיי, אין העברת סחורות, או הכל או לא כלום'.
יהודה כהן: שמעתי פה כמעט את כל מגוון המחשבות שלי והדעות שלי, ואני כבר מלווה את זה כמעט ארבעה חודשים והמהלכים האלה הולכים לאט מדי, וכמו שאמר מר שרגא ברוש, אם לא נכה מהר, אז המצב רק יהיה יותר חמור.
יהודה כהן: אין לי ספק שבמקרו הכלכלה הישראלית לא נפגעת, אבל במיקרו, אנחנו, הקטנים בשטח, נפגעים, נסגרים ומסתבכים, ואני חושב שעל הממשלה להגן עליי.
יהודה כהן: אני נמצא באזור ברקן, לא בגלל שאני לא אזרח ישראלי, אני אזרח ישראלי, לשם שלחו אותי ושם בניתי את התעשייה שאני נמצא בה.
יהודה כהן: אם לא ישמרו עליי שם, מה כל הרעיון של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
יהודה כהן: מה הוא רוצה ממני?
יהודה כהן: זה אחת.
יהודה כהן: שתיים, ציין את זה מר גרשון מסיקה, וגם ציינו את זה בישיבה הקודמת שהיתה לפני חודש וחצי, יש הדדיות מוחלטת בין החברות הישראליות המוחרמות לבין החברות המקומיות שצמחו בשטחים.
יהודה כהן: הם גם מחרימים אותנו, הם לוקחים את מס ערך מוסף שלי, וציינתי את זה כבר בפעם הקודמת, הם מקבלים את מס הערך המוסף שלי ממדינת ישראל, ואחר כך שורפים את הסחורה שלי.
יהודה כהן: החברות גם העתיקו את כל הטכנולוגיה והידע---
דוד רותם: הם משלמים לך?
יהודה כהן: הלקוחות שלי שילמו לי, והסחורה מוחרמת אצל הסוחרים הקטנים.
דוד רותם: זה רעיון טוב, שישלמו ואחר כך ישרפו.
אופיר אקוניס: לא, חבר הכנסת רותם, הם עשו את זה למען יחסי ציבור.
יהודה כהן: לא, זה היה פעם אחת, מדצמבר אין מעבר של סחורה.
אופיר אקוניס: אתם הקמתם פורום של מפעלים?
אופיר אקוניס: אתה ייצגת את הנושא בישיבה הקודמת.
יהודה כהן: אני ייצגתי את הנושא, אנחנו לא הקמנו שום פורום של מפעלים.
יהודה כהן: אנחנו מתעסקים בעשייה, העשייה גם ככה קשה ומסובכת.
יהודה כהן: האמת שאנחנו סומכים על התאחדות התעשיינים.
יהודה כהן: מה שרציתי להגיד, אותן חברות שצמחו ברשות הפלשתינאית, שהן מספקות את התצרוכת הפלשתינאית היום, גם 40% מהתצרוכת שלהם הם מוכרים בשטח הישראלי.
יהודה כהן: זאת אומרת אני נחסם שם והם מתחזקים בתוך השטח הישראלי.
יהודה כהן: לכל ההצעות שפה נשמעו, אני מוסיף הצעה , שהיא מאוד מאוד עניינית ואפשר לאכוף אותה מהרגע להרגע; רשימה של החברות הפלשתינאיות שאין תחליף לסחורה הישראלית ברשות הפלשתינאית, עצירה מוחלטת של מעבר אליהם לתוך הארץ.
יהודה כהן: אם מסובך לעצור את כל המסחר הישראלי-פלשתינאי, בגלל כל מיני בעיות פוליטיות, לעצור את הסחורה שנלחמת בנו בתוך הארץ.
יהודה כהן: זה דבר שהוא מחויב.
יהודה כהן: בבוקר, אני כבר ציינתי את זה לפני חודש וחצי, אני נוסע בכביש 6 ואני רואה את המשאיות של המתחרה שלי נוסעות פה בארץ ומפיצות סחורה.
נחמן שי: משם?
יהודה כהן: משמה, ודאי.
יהודה כהן: דבר נוסף שקיים, ואני פונה פה לוועדה, כי יש פה נציג של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה; בנמל אשדוד, מוצרים שמחויבים בתו תקן ישראלי נחסמים.
יהודה כהן: במעבר תרקומיה מוצרים שמחויבים בתו תקן לא נחסמים.
יהודה כהן: זה עוד גורם לכך שהארץ שלנו מוצפת בסחורה ללא תו תקן, המחויבת בתו תקן, שעוברת בצורה חופשית ופוגעת בי, כתעשיין, ובטח ובטח בצרכנים הישראליים.
יהודה כהן: גם המפעלים שם לא מקבלים תו תקן והסחורה שלהם נכנסת לארץ, רק בתרקומיה.
יהודה כהן: צ'יק צ'ק, גב לגב למשאית, וזה נכנס לארץ בצורה חופשית.
נחמן שי: מה למשל?
יהודה כהן: כל מוצרי האינסטלציה והשפכים.
יהודה כהן: זה התחום שאני עוסק.
יהודה כהן: אני לא רוצה להגיד לך כל הברזים, שזה בכלל תקנים בריאותיים.
יהודה כהן: אני מעריך שיש עוד עשרות חברות כאלה.
יהודה כהן: אני ציינתי את זה גם בישיבה הקודמת, משרד התעשייה, המסחר והתעשייה לא...
יהודה כהן: אמר את זה מר גרשון מסיקה, עבר חודש וחצי ולא עשו שום דבר.
יהודה כהן: המדינה ישנה ואנחנו בוכים.
יהודה כהן: אני לא סתם אומר את זה, אנחנו בוכים.
אופיר אקוניס: אבל נשמעה אמירה של סגן שר החוץ, ולא בכדי העלינו את הדרג של---
אריה אלדד: אבל אפשר גם לעשות משהו.
סמיר מועדי: צהריים טובים, יושב הראש, חברי הוועדה.
סמיר מועדי: אני עובד במינהל האזרחי כקצין מטה לענייני חקלאות.
סמיר מועדי: אני פה גם נציג של משרד החקלאות, המנהל הכללי יוסי ביקש שאני אייצג את המשרד.
סמיר מועדי: אני מדבר על התוצרת החקלאית, כי זה תחום אחריותי.
סמיר מועדי: אני רוצה להגיד שאנחנו מודעים לזה שהפלשתינים הוציאו הנחיה עד ה-15.5 לא מאפשרים הכנסת אבטיחים ממדינת ישראל לתחום יהודה ושומרון.
אופיר אקוניס: תאריך מאוד פרוזאי.
סמיר מועדי: כי התוצרת באזור יהודה ושומרון מסתיימת ב-15.5.
סמיר מועדי: הם לא טיפשים הרי.
סמיר מועדי: אבל בלי שום קשר, אדוני היושב ראש, בהידברות כמו שצריך אנחנו פותרים את הבעיות.
סמיר מועדי: ביום חמישי האחרון, אחרי שעשיתי להם סיור באזור הערבה והראינו שבישראל יש אבטיחים, אז הבעיה נפתרה והיום ניתנו אישורים לסוחרים הפלשתינים שיכניסו אבטיחים לתחום יהודה ושומרון.
אופיר אקוניס: היום?
סמיר מועדי: היום.
סמיר מועדי: והיתה לי שיחה גם עם שר החקלאות הפלשתיני, בלי שום קשר.
סמיר מועדי: אני אומר, בסך הכל בתחום החקלאות יש שיתוף פעולה די טוב והידברות כמו שצריך, כי אל נשכח שאנחנו מדברים על אינטרס הדדי.
סמיר מועדי: פה מדובר על סחר חקלאי, מבחינתנו זה כמעט 1 ל-5 או 1 ל-6, לטובת מדינת ישראל.
סמיר מועדי: חברים, הם מכניסים לנו קרוב ל-500 מיליון ₪, אנחנו מוכרים להם מעל 2 מיליארד ₪, שתבינו את המשמעות של זה.
סמיר מועדי: לכן אני מציע, יש גם דרכים שאפשר לפתור בעיות בהידברות.
סמיר מועדי: מבחינתנו, אני חושב שזה מאוד מאוד חשוב.
אופיר אקוניס: אז אתה אומר שלמרות הצו יש סוג של הידברות?
סמיר מועדי: בתחום החקלאי, אדוני היושב ראש.
סמיר מועדי: רק לפני שלושה שבועות סיימנו סדנא בתחום טיפוח ענף הזית ביהודה ושומרון, בחיפה, וזו בעצם המדיניות שלנו במינהל האזרחי, גם במשרד החקלאות, מבחינתנו, כמה שאפשר---
אופיר אקוניס: האם זה נכון שהרשות מוציאה עובדים?
אופיר אקוניס: ואם זה נכון, איך אתם---
סמיר מועדי: אם מותר לי, כבודו, רק משיחה שהיתה לי עם שר החקלאות הפלשתיני, הבנתי שהידיעה הזאת היא לא נכונה.
סמיר מועדי: הרי הם יורים לעצמם ברגל, ללא שום ספק.
אופיר אקוניס: אומר ראש עיריית מעלה אדומים שכבר הוצע להם סכום כסף, 1,500 שקלים, אם אינני טועה.
בני כשריאל: 1,500 שקל לחודש, פלשתינאים שעובדים---
סמיר מועדי: אני לא נכנס לצד הזה כי זה לא תחום אחריותי.
יהודה כהן: בדיוק מה שציינת זה הביצוע בשטח.
אופיר אקוניס: בסדר, אבל זה לא תחום אחריותו של קמ"ט אחריות.
זאב אלקין: לא, אנחנו כאן מדברים על כך, ועל זה הוא מדבר, שאנחנו פותרים בעיות לשר החקלאות הפלשתיני, ובאותו רגע, זה נכון שזו לא אחריותו, אבל---
סמיר מועדי: לא, לא, לא.
סמיר מועדי: אני רוצה להגיד לך---
זאב אלקין: היד השנייה של הרשות פוגעת כרגע, בימים האלה, בכל מה שקורה בבקעה.
זאב אלקין: התגובה הנורמלית למצב כזה זה שבאותם מקומות ששר החקלאות הפלשתיני ממשיך לבקש, להגיד לו 'תרדו מהעובדים החקלאיים'.
אופיר אקוניס: ייתנו - יקבלו, אתה מציע.
נחמן שי: פעם היינו אומרים את זה.
אופיר אקוניס: עדיין אומרים את זה.
סמיר מועדי: היושב ראש, מבחינת הנושאים הפוליטיים, אני משאיר לכם, אבל---
אופיר אקוניס: אתה אומר שבנושא החקלאי יש הידברות.
סמיר מועדי: בפירוש, באופן כללי יש וקיים.
אופיר אקוניס: למרות הצו.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת רותם, לפני שנכנסת היו פה הצעות בתחום קיזוזי כספים שמועברים על ידי משרד האוצר, אם אינני טועה פעם בחודש, וחבר הכנסת אלדד העלה את הרעיון הזה, ואחר כך היו עוד רעיונות של נשיא התאחדות התעשיינים, לקזז מהסכום שמועבר מדי חודש לרשות הפלשתינית גם לטובת פיצוי לנפגעים בתוך התעשייה הישראלית.
אופיר אקוניס: קודם כל תגיד, מבחינה משפטית, אולי אתה יודע, כסגן ראש מינהל המכס ברשות המסים, הסכמי פריז הופרו בעצם?
אופיר אקוניס: זו הפרה של הסכמי פריז, בתוך השיח שקיימנו בשעה וחצי האחרונה?
ראובן מלצר: כן.
ראובן מלצר: בנושאים שהועלו קודם.
ראובן מלצר: קודם כל אחד העקרונות של הסכם פריז זה שיש תנועה חופשית של סחורה ואין גבולות מכס בינינו.
ראובן מלצר: כשדובר קודם שיש מעבר של סחורה למשל ללא תקן, העובדה שהנוכחות של אנשי המכס במעברים הפנימיים, בינינו לבינם, עלולה להטעות.
ראובן מלצר: אנשי המכס במעברים בינינו לבינם לא פועלים כאנשי מכס במעברים בין לאומיים.
ראובן מלצר: במעבר של סחורה מישראל לרשות, או מהרשות לישראל, אנחנו לא בודקים תקנים, מקסימום אוכפים את נושא המע"מ כשיש טעות, אבל אין ואסור שיהיו מגבלות המקשות על תנועת הסחורות בין הצדדים.
לאה ורון: גם לא תוצרת חקלאית?
לאה ורון: ישראל לא בודקת את התוצרת החקלאית שמגיעה---
אופיר אקוניס: בודקת או לא?
אופיר אקוניס: זה חייבים.
אופיר אקוניס: כשמישהו מביא אננס מביקורו בקניה, הוא חייב להיבדק, שלא יביא לכאן תולעים שיהרסו פה את התוצרת.
ראובן מלצר: יש בדיקות פיטוסניטריות שבאחריות משרד החקלאות.
אופיר אקוניס: זו בדיקה של תוצרת חקלאית בתוך הבדיקה של המזיקים העלולים לפגוע.
ראובן מלצר: יש יחידת פיקוח של משרד החקלאות ויש בדיקות של משרד החקלאות בנושא הזה, המעברים הבין לאומיים מבחינת נוכחות המכס, המכס לא בודק.
ראובן מלצר: שוב, בשונה ממה שקורה בנמלים, שהמכס בודק שיש אישור משרד הבריאות, חקלאות וכולי וכולי, אין בדיקות כאלה על פי ההסכמים.
ראובן מלצר: לשאלתך, האם יש הפרה של ההסכמים---
אופיר אקוניס: כן, כי זה בהסכם פריז.
דוד רותם: סליחה, כתוב בהסכם שאי אפשר לבדוק?
ראובן מלצר: לא רואים את התנועה בין הרשות לישראל בשני הכיוונים כיבוא או כיצוא.
ראובן מלצר: זה המצב החוקי.
אופיר אקוניס: אמר את זה נציג משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
דוד רותם: נכון, אבל אסור לייצר ולמכור בארץ גם בתוך ישראל דברים שהם בניגוד לתקן.
ראובן מלצר: אנחנו חייבים להבין בין האחריות של משרדי הממשלה השונים לבין התפקיד של המכס.
ראובן מלצר: במעבר סחורות בין הרשות לישראל ולהיפך, מבחינת החוק הישראלי זה כמו מעבר בין עפולה לחדרה.
ראובן מלצר: אין תחנת מכס שבודקת אם יש אישורי תקן או יש דברים כאלה.
ראובן מלצר: יש רשויות שונות, כמו שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בודק את נושא התקנים וחוקיות יבוא בכל חנות, או בכל מקום, גם בסמכותם לבדוק דברים כאלה.
ראובן מלצר: מכס, כמכס, לא בודק דברים כאלה, כי זה לא נחשב לגבול בין לאומי.
ראובן מלצר: בכל זאת אני רוצה להתייחס לא להיבטים, לא הפוליטיים ולא האידיאולוגיים, אלא להיבטים האופרטיביים מבחינת המכס.
אופיר אקוניס: מה הסכום שמועבר---
ראובן מלצר: זאת היתה השאלה שנשאלה על ידי מנהלת הוועדה.
ראובן מלצר: אני אתייחס למיסי יבוא, כי זה התחום שבאחריותי, זה בערך 120, 130 מיליון שקל מדי חודש, כמסי יבוא.
ראובן מלצר: יש העברות נוספות בתחום מס ערך מוסף, בעסקאות מקומיות, ומס הכנסה, שאין לי את הנתונים האלה, אבל רק במסי יבוא מדובר בסביבות ה-130 מיליון שקל.
ראובן מלצר: זה מה שהועבר בחודשים האחרונים.
ראובן מלצר: היו הקפאות וקיזוזים בעבר, של המסים האלה, ואני רוצה להבהיר.
ראובן מלצר: הקפאות היו מסיבות פוליטיות, ביטחוניות, מדיניות, על פי החלטת ראש הממשלה בימי האינתיפאדה---
אופיר אקוניס: נגיד אחרי פיגוע כלשהו, חלילה, לא עלינו, היו הודעות של ראשי ממשלה על הקפאות העברת הכספים.
ראובן מלצר: בעיקר לא כל כך על פיגוע זה או אחר, אלא למשל באינתיפאדה השנייה, או בקרבות של מנהרות הכותל, היתה החלטה של ראש הממשלה שמקפיאים את ההעברות.
ראובן מלצר: כמו שנאמר על ידי מישהו, בסופו של דבר הכספים הועברו, אבל הוקפאו לתקופה של שנה, של שנתיים.
אופיר אקוניס: זה קצת, הקפאה לשנה?
ראובן מלצר: בהחלט, זה צעד חריף שדרש החלטה בדרג הבכיר ביותר.
ראובן מלצר: יש קיזוזים, בעיקר מדובר בהחלטות של בית המשפט, כי המכס כמכס לא מחליט על קיזוז כספים, או החלטה של בית המשפט, למשל אם היתה פסיקה לגבי פיצוי לקרבנות טרור, או על חובות של הרשות כרשות כלפי, למשל, מקורות, חברת חשמל, על מים וחשמל שאנחנו מספקים ולא קיבלנו תשלום, אז מקזזים.
ראובן מלצר: שוב, לפי החלטה בדרג שר האוצר.
ראובן מלצר: למיטב זיכרוני לא היו קיזוזים בגלל אירוע ספורדי זה או אחר.
ראובן מלצר: אני לא אומר את זה כדי להגיד שאי אפשר, רק הסברתי באיזה נסיבות ובאיזה דרג צריכה ליפול החלטה כזאת.
אופיר אקוניס: מה שברור, יושב ראש מועצת יש"ע, שהכלי הזה הוא כלי שהממשלה סוברנית להחליט בו.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, מר מלצר מדבר על אירועים שבהם הקבינט המדיני ביטחוני התכנס, בעבר, והחליט כהחלטת קבינט, היום יש שביעייה, הפורום הקובע יכול להחליט ואם אינני טועה זה מה שקרה בעבר.
אופיר אקוניס: כלומר הדבר הוא אפשרי, ואתה מדבר גם על תקופות ארוכות, אתה דיברת על שנה ושנה וחצי.
אופיר אקוניס: אלה תקופות ארוכות.
אריה אלדד: יש הפרה של סעיפי הסכם פריז בנקודות האלה?
ראובן מלצר: מניעת כניסת סחורה חקלאית או תעשייתית היא לדעתי בניגוד להסכם.
ראובן מלצר: בהחרמה יש אלמנט של פגיעה.
קריאה: כתוב שאף צד לא יפגע בצד האחר.
אופיר אקוניס: הסכם פריז לא בוטל מעולם.
ראובן מלצר: אני רוצה לענות מהזווית שלנו, כאיש מכס, לשתי הצעות שהועלו.
ראובן מלצר: אחת היתה חסימת השחרורים מהנמלים והשנייה מניעת רכישות מהרשות הפלשתינית במעברי קו התפר.
ראובן מלצר: לגבי חסימה בנמלים, בלי להתייחס להיבטים פוליטיים או אידיאולוגיים.
ראובן מלצר: השתמשנו בחסימת הנמלים מציבור פלשתיני בהקשר של רצועת עזה.
ראובן מלצר: פה התייחסנו לישות עוינת, כי ברור לכם שמניעת יבוא לרשות הפלשתינית באמצעות נמלי ישראל זה לחנוק אותם מכל הכיוונים, ואני לא אומר כרגע אם זה טוב או לא טוב.
ראובן מלצר: מדינת ישראל החליטה לעשות את זה כלפי רצועת עזה, יש טענות כאלה ואחרות בעולם, אבל אנחנו עומדים בזה; פרט לדברים הומניטריים אין יבוא לרצועת עזה דרך נמלי מדינת ישראל.
אורי אריאל: המשמעות החשובה היא, יושב ראש הוועדה, שיודעים בדיוק איך לעשות את זה.
אורי אריאל: לא צריך דיונים ולא כלום, צריך לקבל החלטה.
ראובן מלצר: אבל ברגע שמדובר פה על מאבק מדיני כלכלי מוגבל בחזית יחסית צרה, ההחלטה על חסימת נמלי ישראל בפני אוכלוסיית הרשות הפלשתינית, כלומר מניעת יבוא ויצוא, וברור שזה משק שתלוי לחלוטין או בקניות מישראל או ביבוא ויצוא, זה מהלך מרחיק לכת ביותר גם מבחינה בין לאומית, גם מבחינת התוצאות כלפי האוכלוסייה הפלשתינית.
ראובן מלצר: זה דבר שמי שיחליט צריך לחשוב פעמיים.
ראובן מלצר: דבר אחד זה לעשות את זה כלפי ממשלת חמאס ברצועת עזה, דבר שני זה לעשות את זה כלפי יהודה ושומרון.
ראובן מלצר: אני חושב שצריך לקחת את זה בחשבון.
ראובן מלצר: ההצעה השנייה היתה הפסקת הקנייה של תוצרת פלשתינית לחלוטין במעברים.
ראובן מלצר: נאמר פה קודם וכמו שצריך להסביר לפלשתינים שהם לא צריכים לירות לעצמם ברגל, אני חושש מבחינה כלכלית שאנחנו לא נירה לעצמנו ברגל.
ראובן מלצר: הנתונים שהועלו על ידי חלק מהדוברים שבסחר ההדדי בין ישראל לרשות הפלשתינית, המכירות של ישראל לרשות הפלשתינית הן פי כמה וכמה וכמה גדולות יותר ממה שאנחנו קונים מהם.
ראובן מלצר: השוק הפלשתיני מבחינת המשק הישראלי זה, נדמה לי, השוק השני בחשיבותו אחרי ארצות הברית, כמדינה בודדת.
ראובן מלצר: כדי להשיג שוק, מדינה שנוכל למכור לה מה שאנחנו מוכרים היום לפלשתינאים, המשק הישראלי יצטרך להזיע מאוד קשה כדי להגיע למכירות כאלה.
ראובן מלצר: אם אנחנו אומרים להפסיק את כל הקניות מהמשק הפלשתיני, זה אומר גם להפסיק את כל המכירות למשק הפלשתיני, זה לא ייעצר שם, ואנחנו חייבים להיות מודעים.
ראובן מלצר: ההחלטה תהיה החלטה פוליטית, אבל אנחנו צריכים להיות מודעים שהמחיר הכלכלי למשק, ליצרנים הישראליים ולסוחרים הישראליים עלול להיות קשה ביותר כי אנחנו לוקחים מלחמה שהיא חשובה בהחלט לגבי התוצרת של יהודה ושומרון ועלולים להפוך את זה לנתק טוטאלי בסחר ההדדי בין הצדדים.
ראובן מלצר: הפגיעה למשק הישראלי עלולה להיות מאוד קשה.
בני כשריאל: עם מי הם יסחרו, אם לא הם לא יסחרו עם השוק הישראלי, כשכל השערים שלהם, גם הנמלים וגם שער אלנבי בידינו?
ראובן מלצר: אני לא חושב שאנחנו נוכל להגיד 'לא מוכרים', גם מבחינה בין לאומית.
בני כשריאל: 1,500 פועלים פלשתינאים עובדים במעלה אדומים, כלומר 1,500 משפחות פלשתינאיות מקבלות פרנסה במעלה אדומים בלבד, אז איפה הם יעסיקו אותם?
ראובן מלצר: בצעדים שהם נוקטים כרגע אני חושב שהשיקול הוא לא מעט פוליטי, יותר מאשר כלכלי, וזאת היתה הצעתי, לשקול טוב מאוד את המחיר הכלכלי שלנו לפני שנוקטים צעדים.
ראובן מלצר: זה כל מה שאמרתי.
אופיר אקוניס: אני מנסה להבין ממר בר בכר, או ממשרד החוץ, יש פה הפרה של הסכמי פריז?
אופיר אקוניס: לפי הדיון הזה ולפי כל מה שאני מבין, ודאי שיש.
אופיר אקוניס: או שיעבירו לנו חוות דעת מנומקת וכתובה לגבי הדבר הזה.
אופיר אקוניס: אולי מהיועץ המשפטי של משרד החוץ, גב' רביע?
אופיר אקוניס: אני ממש מבקש את זה בדחיפות, עוד לפני הכינוס של הישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: זה מסמך מחייב מן המעלה הראשונה, עליו מתבססים כל היחסים שלנו, אלא אם כן למשרד האוצר יש עמדה והדבר נבדק מבחינה משפטית, כי ברור שכאשר מר דיין, יושב ראש מועצת יהודה שומרון ועזה, מקריא את הסעיף ואומר לכם שיש פה הפרה, אז יש הפרה, מה צריך פה כל כך לקיים איזה שהוא סימפוזיון בעניין?
גבי בר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים וכמובן לשאלה הישירה שלך.
גבי בר: אל"ף, אין ספק שבהסכם פריז יש הפרה, אבל היא הפרה שבחלקה הדדית.
גבי בר: זה לא עניין שצד אחד מפר לחלוטין וצד שני עושה את הכל ככתבו וכלשונו.
אופיר אקוניס: האם החרם הוא הפרה?
אופיר אקוניס: האם הצו הנשיאותי הוא הפרה?
אופיר אקוניס: הצו של אבו מאזן.
דני דיין: זו לא הפרה של ההסכם, של תנאי הרקע של ההסכם.
דני דיין: על פיהם אתה חותם את ההסכם.
דני דיין: בהסכם עצמו לא מופיעה, למיטב ידיעתי, שאלה של חרמות באופן ישיר.
אריה אלדד: סליחה, לשרוף את התוצרת זה נקרא לפגוע בה בצורה מסוימת?
קריאה: לא, זה משהו אחר.
גבי בר: אם זה מצביע על כוונה---
אריה אלדד: מה זה מצביע על כוונה?
אריה אלדד: הם שורפים.
אריה אלדד: מה ההצטעצעות במלים?
אריה אלדד: הם שורפים תוצרת.
אריה אלדד: הם שורפים תוצרת ואתה משחק במלים.
אופיר אקוניס: הדבר נראה לי די ברור, אבל צריך חוות דעת של היועץ המשפטי של משרד החוץ וגם של משרד האוצר, לפני הישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: להניח אותה על שולחן הכנסת בהקדם, עד סוף שבוע זה.
נחמן שי: את סוגיית החרם הכלכלי ניהל משרד האוצר בשעתו דווקא, ולא משרד החוץ.
נחמן שי: אבל אנחנו חייבים, זה גם בסיס לכל הפעילות.
נחמן שי: מישהו צריך להגיד.
אופיר אקוניס: נבקש חוות דעת מהיועץ המשפטי של משרד החוץ וגם מהייעוץ המשפטי של משרד האוצר, עד סוף שבוע זה, להניח על שולחן הכנסת.
גבי בר: אני רוצה גם להתייחס לנושא של תקן שחבר הכנסת רותם, שעזב, שאל.
גבי בר: המעברים בינינו לבין הפלשתינאים הם לא מעברים בין לאומיים, הם מעברים ביטחוניים, כאשר ניתן לבדוק במסגרת המעבר אולי נתוני מס ערך מוסף ונתונים אחרים, אבל כרגע מבחינתנו לא מוצבים פקידים שעוסקים בתקן.
גבי בר: מכון התקנים לא עומד במעברים ובודק האם מוצר זה או אחר נמצא בתקן.
גבי בר: יחד עם זאת, היה וסחורה כזאת נמצאת בשווקים הישראליים, היה לנו בעבר מקרה של משקלות שנטען שהם לא עומדים בתקן ובעצם המשקל מזויף, או לא נותן את התוצאות המתאימות, אזי נעשו ביקורות במקומות הקמעונאיים שבהם נמצא מוצר זה או אחר, ואז נבדק אם המוצר עומד בתקן או לא.
גבי בר: כדי להיערך לבדיקות תקן במעברים, במעבר רציף של סחורות, זו אופרציה שכרגע לפחות, לפי מיטב ידיעתי, ואני לא עוסק בתחום התקנים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עדיין לא ערוך לה כי זו צריכה להיות היערכות שונה, כמו שיש במעברים הבין לאומיים, בנמלים באוויר ובים.
גבי בר: לכן אפשר לתקוף את הנושא הזה בסוגיה של תקן, כפי שהציג את זה הנציג של חברת ליפסקי, יחד עם זאת זה צריך להיעשות בתחום הקמעונאי, או לצורך העניין, תפיסת משאית בדרך, נטילת דוגמה, בדיקה עם אכן זה עומד בתקן או לא, וכן הלאה.
גבי בר: זאת אומרת זה איזה שהוא הליך שאפשר לעשות אותו שכרוך כמובן בהיערכות הרבה יותר מורכבת ומסובכת שמן הסתם כרוכה בעלויות תקציביות.
אריה אלדד: אם עשרה מטר אחרי המחסום עומדת עמדת ביקורת של המשרד, לא במסגרת המעבר הבין לאומי אלא כעמדת ביקורת בתחומי הקו הירוק, מה כל כך מסובך בזה?
גבי בר: זה לא מסובך, זה מחייב היערכות.
יהודה כהן: אני רק אציין שאף אחד מהרשות לא יכול לקבל תו תקן במדינת ישראל, נכון להיום, אז זה עוד יותר פשוט ממה שאתה אמרת.
גבי בר: אני רק רוצה לומר שאין אף עמדה שכזאת בתוך תחומי מדינת ישראל בשום מקום.
גבי בר: זאת אומרת זה לא קיים.
אריה אלדד: אין מקום שבו אתה מכניס למדינת ישראל מוצרים שאין להם תו תקן, כי בנמלים בודקים.
בני כשריאל: וגם מפעלים ישראלים בודקים.
בני כשריאל: מפעל ישראלי חייב לעמוד בתקן, אחרת אסור לו לשווק את המוצר שלו, עד כמה שאני מבין.
בני כשריאל: זה נכון או לא?
לאה ורון: לא, התשובה היא לא.
לאה ורון: יש חלק מהמוצרים שלגביהם יש תו תקן מחייב, ישנם מוצרים רבים שאין לגביהם תקן מחייב.
בני כשריאל: אבל מוצרים שיש להם השפעה על בריאות האדם, זה תו תקן מחייב או לא?
בני כשריאל: כמו למשל ברזי מים.
גבי בר: אני רוצה להמשיך את דבריו של מר מלצר.
גבי בר: צריך גם להבין שאנחנו בסך הכל מרושתים מול כל העולם בכל מיני היבטים כאלה ואחרים ובסופו של דבר פתיחה של אותה מלחמה, או אותו חרם כללי נגדי, מעבר לירייה ברגליים של התעשייה הישראלית בעצמה והסוחרים הישראליים שנשכרים מהסחר מול הפלשתינאים, יש לנו גם את כל המעורבות הבין לאומית, שנכנסת עמוק לדם שלנו, ושואלת שאלות, והיה ונפתח צורה כזו של החרמה.
גבי בר: ..
גבי בר: אנחנו מחויבים ל-WTO, אנחנו חברים ב-WTO.
אופיר אקוניס: אנחנו לא במצב של אפולוגטיקה, אדוני, אנחנו במצב של לייצר דעת קהל ולהסביר למה אנחנו צודקים.
אופיר אקוניס: אחד הוויכוחים העיקריים בכל 130 השנים האלה בחיים המשותפים שלנו עם הפלשתינים, זה לא להגיד למה אנחנו תמיד לא יכולים ולהיות יותר צדיקים מהאפיפיור.
אופיר אקוניס: לא אנחנו התחלנו את החרם הזה, ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה צריך להתייצב פה בצורה ברורה ולבוא ולומר 'הפלשתינים מפרים הסכמים', מפרים שיטתיים, אבל זה עניין אחר, אני לא מדבר על מדיניים וביטחוניים, וכן, אנחנו צריכים להיאבק על דעת הקהל.
אופיר אקוניס: ואם מר בלייר מגיע לאמריקן קולוני, איפה שהוא מתאכסן תמיד, אז צריך לבוא ולומר לו 'תעשה את זה', 'כשאתה נוסע עכשיו לאבו מאזן, תגיד לו שזה בלתי מתקבל על הדעת', צריך לשכנע אותם שאנחנו צודקים ולא להסביר להם למה אנחנו לא יכולים, בגלל שאנחנו באמת מדינה הרבה יותר מסודרת, לשמחתי, אגב.
אופיר אקוניס: זו דעתי האישית, זו תפיסתי בכל הסכסוך הישראלי-ערבי.
אופיר אקוניס: וברור לי שאנחנו מחויבים להסכמים יותר מהפלשתינים.
אופיר אקוניס: במקרה של הפלשתינים זה לא קשה.
גבי בר: אולי לא הובנתי כראוי.
גבי בר: מה שאני רוצה להגיד זה שכשאנחנו מחליטים לנקוט בפעולה, את הדבר הזה שאמרתי, כל ההיבטים האחרים, חייבים לקחת אותם מאוד ברצינות, בכל מערכת השיקולים כיצד פועלים.
גבי בר: אם הובנתי אחרת, אני מצטער.
אופיר אקוניס: אנחנו הרי לא נקטנו את הפעולה, אנחנו לא כינסנו את ועדת הכלכלה כי בא לנו בראש יום לבוא ולומר שאנחנו רוצים לשבור הסכמים עם הפלשתינים, או לקיים עליהם איזה שהוא חרם.
אופיר אקוניס: אנחנו מגיבים פה לפעולה מאוד חמורה, בעיניי, של הפלשתינים עצמם.
אופיר אקוניס: ודעת הקהל, קודם כל בישראל, אבל בעולם כולו, כולל חברינו וכל השותפות שלנו להסכמים בין לאומיים שחתמנו עליהם---
בני כשריאל: אזור התעשייה עטרות לגביהם זה יהודה ושומרון, שנמצא בתוך ירושלים.
דני דיין: דיברתי על כלכלה קודם, אבל לדעתי יש קשר ישיר וברור בין ההתנהגות של סלאם פיאד והצורה החלקה שבה זה עבר לו, לבין האמירה המחוצפת של סאאב עריקאת אתמול בערב.
דני דיין: לכן יש לדברים האלה גם אמירה---
אופיר אקוניס: אז הוא אמר, אמר הרבה דברים.
אופיר אקוניס: הוא יכול להגיד.
אופיר אקוניס: הוא דיבר על הקפאה מוחלטת כתנאי פתיחה למשא ומתן.
אופיר אקוניס: זה ברור כשמש שאנחנו לא מקבלים תנאים מוקדמים וודאי לא את התנאי הזה.
אופיר אקוניס: ואני אומר לך שאני, באופן אישי, גם אמרתי לראש הממשלה ואני אומר את זה בצורה מוחלטת בכל מקום פומבי, אני מתנגד להמשך ההקפאה שהיתה מוזרה, שב-26 בספטמבר פג תוקפה.
אופיר אקוניס: אני גם לא רואה מצב שישראל מסכימה לו, אבל אני לא רוצה כרגע להפוך את הדיון הכלכלי, המאוד ספציפי הזה, לדיון יותר רחב.
אופיר אקוניס: אתה הזכרת את דבריו של עריקאת, אז אני אומר לך.
בני כשריאל: אני רוצה להביא לידיעת היושב ראש וחברי ועדת הכלכלה שהמינהל האזרחי לא עומד בתיקון החלטת הממשלה לגבי בניית תעשייה ומסחר.
בני כשריאל: בפירוש בשבוע שעבר הודיעו לנו שהוא לא מאשר בוועדת החריגים שום בנייה של מסחר או מפעלי תעשייה אצלנו.
בני כשריאל: כלומר בעצם מה שעושה שר הביטחון, הוא צוחק ולועג לתיקון ההחלטה של ועדת שבעת השרים, שכן לתת למפעלי תעשייה ולמפעלים ציבוריים להיבנות.
אופיר אקוניס: בשבוע הבא אנחנו מתכנסים גם בנושא התאים הפוטו וולטאים לישיבת המשך.
אופיר אקוניס: הסוגיה של התאים הפוטו וולטאים מאוד רחבה, בכל הארץ יש בעיה וגם ביהודה ושומרון.
יוסי דגן: אני קצת מצד אחד מאוד נבוך.
יוסי דגן: אני כבר פעם שנייה כאן.