GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל חסון: תסיימי את ההערות.
אתי בנדלר: קודם תצביע על סעיף 4.
לאה ורון: על סעיף 4 עם התיקונים.
ישראל חסון: אנחנו מצביעים על סעיף 4 עם כל התיקונים שנעשו בו.
ישראל חסון: ה צ ב ע ה סעיף 4 עם התיקונים שנעשו בו – אושר פה אחד
אתי בנדלר: סעיף אחרון:
ישראל חסון: ה צ ב ע ה הסעיף אושר פה אחד רבותיי, אנחנו מאשרים את כל החוק.
ישראל חסון: אישרנו את הכנת הצעת החוק – עם התיקונים ועם השינויים - לקריאה שנייה ושלישית.
ישראל חסון: אני אומר לכם שאנחנו מסיימים כאן ואני חושב שחשוב לומר תודה לאנשים שהשקיעו כאן הרבה שעות טובות כדי לנסות לפתור בעיה.
ישראל חסון: אם כן, קודם כל, תודה לכל מי שהשקיע עם הרבה רצון טוב.
לאה ורון: בראש ובראשונה לעורך דין ארז קמיניץ.
ישראל חסון: אני מודה לכולם.
ישראל חסון: באמת מודה לכולכם.
ישראל חסון: אני חושב שכל ההערות מכל כיוון שהיו, היו הערות בונות והדיון היה מפרה.
ישראל חסון: לא כולנו יצאנו עם מלוא תאוותנו בידינו, אבל זה הטוב ביותר שניתן היה להציג ולשמור עדיין על איזושהי התנהלות לטעמי תקינה שתאפשר פתרון של הבעיה הזאת.
ישראל חסון: הרבה תודה לכולכם ובהצלחה.
אופיר אקוניס: אנחנו פותחים גם את השבוע הזה בהצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התש"ע-2009, ובינתיים זה כבר הפך ל-2010.
אופיר אקוניס: בסוף הישיבה הקודמת אני ביקשתי מהממשלה, מאנשי האוצר, לרכז את העמדה הסופית והאחידה של משרדי הממשלה.
אופיר אקוניס: קרי, של משרדי: האוצר, התקשורת והמשפטים, וקיבלתי דרך העיתונות הכלכלית תשובה.
אופיר אקוניס: אגב, זה בהחלט דבר בלתי תקין בכל ממשל נורמאלי, ובכל מקום שבו ממשלה רוצה למשול, וכנסת צריכה לחוקק, לקבל תשובות דרך העיתונים.
אופיר אקוניס: אבל, הבנתי את התשובה.
אופיר אקוניס: משרד האוצר הודיע שהוא לא מתכוון להעביר נוסח חדש, אלא אם כן יתקנו אותי אנשי האוצר, או המשפטים או/ו התקשורת.
אופיר אקוניס: ובכן, כפי שאתם שומעים, כולם שותקים שתיקה מהדהדת.
אופיר אקוניס: סלח לי, לא העברת.
אופיר אקוניס: אני לא קיבלתי שום נוסח.
אופיר אקוניס: האם חבר הכנסת אפללו קיבל?
אופיר אקוניס: חבר הכנסת וקנין?
אופיר אקוניס: אין שום נוסח שהעברתם מאז שנעלנו את הישיבה ב-26 באפריל.
אופיר אקוניס: ולכן, אנחנו פשוט נחוקק את החוק הזה, נמשיך ונעבוד עליו כפי שחברי הכנסת מוצאים לנכון, ולא כפי שהממשלה מוצאת לנכון, או פקידי הממשלה מוצאים לנכון, כי אני עדיין לא הבנתי מהי העמדה האחידה של הממשלה.
אופיר אקוניס: אנחנו נעסוק היום בבעלויות צולבות בחברת החדשות, ואם נספיק גם בהגנות ינוקא.
אופיר אקוניס: כל זה פחות או יותר עד השעה 12:00.
אופיר אקוניס: ואם נספיק עוד דברים, נקדם את חלק א' של החוק.
אופיר אקוניס: מנהלת הוועדה, האם חבר הכנסת שאמה שלח מכתב?
לאה ורון: כן, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: התקבל מכתב, יפה.
לאה ורון: חבר הכנסת שאמה הודיע לי גם בעל-פה, וגם היום הוא גיבה את ההודעה בעל-פה גם בכתב, שהוא מושך את בקשתו לרביזיה בנושא פיצול החוק.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, אנחנו צריכים להביא את הפיצול למליאת הכנסת.
אופיר אקוניס: כדי שהיא תאשרר את מה שכבר החלטנו לפצל את שני החלקים.
אתי בנדלר: אני שומעת עכשיו שהגיע מכתב מחבר הכנסת שאמה.
אתי בנדלר: אני אשתדל עוד היום להניח את הבקשה לפיצול על שולחן המליאה.
אופיר אקוניס: מר סבן, בבקשה.
יהודה סבן: בעקבות שאלתך בדיון הקודם פנינו לשר האוצר.
יהודה סבן: החלטתו חד משמעית היתה לדבוק בסיכום כפי שהוא הבין אותו בינו לבין שר התקשורת לבין יושב-ראש הוועדה.
יהודה סבן: כפי שאנחנו מבינים אותו, לא נכחנו גם בכל הדיונים, אבל כפי שאנחנו מבינים שהצעת החוק שהעברנו לפני כשבועיים וחצי תואמת באופן מלא את הסיכום בין שר האוצר לבין שר התקשורת, לבין יושב-ראש הוועדה – כך אנחנו הבנו אותו.
יהודה סבן: אם יש מחשבות אחרות אז אולי צריך להתקיים דיון ברמה הזאת שבו יהיה דיון כולל, שוב, על כל רכיבי הרפורמה, וניתן יהיה לקבל החלטות מחדש.
יהודה סבן: אבל, אנחנו בדקנו עם שר האוצר, וזו בהחלט עמדתו.
אופיר אקוניס: האם מה שאתה אומר לוועדה הוא שהממשלה מבקשת לקיים דיון מחדש?
אופיר אקוניס: אנחנו לא בממשלה, אנחנו בכנסת.
אופיר אקוניס: החוק הזה הוא עכשיו בידנו, הוא לא בידי הממשלה.
אופיר אקוניס: אם הממשלה רוצה לשנות את עמדתה, זו זכותה.
אופיר אקוניס: האם אתה מודיע לנו את זה?
יהודה סבן: לא, אני אומר - - -
אופיר אקוניס: יפה, אתה לא מודיע.
יהודה סבן: רגע, אני אסביר בפירוט.
יהודה סבן: אם הוועדה מחליטה לעשות שינוי כל כך משמעותי בהצעת החוק הממשלתית, ואני מזכיר שכשהמצגת הראשונית הוצגה כאן לפני כשמונה חודשים גם על ידינו, גם על-ידי שר התקשורת, וגם על-ידי הרשות השנייה, הובהר שכל הרכיבים קשורים זה בזה.
יהודה סבן: גם הרישיונות וגם שני החלקים האחרים תלויים זה בזה.
יהודה סבן: ודאי שאם יש שינוי כל כך משמעותי אנחנו נצטרך לחזור לשרים.
אתי בנדלר: בשינוי כל כך משמעותי, האם אתה מתכוון לפיצול?
יהודה סבן: פיצול, קל וחומר.
יהודה סבן: אבל, גם שינוי משמעותי בשני הרכיבים האחרים מחייב אותנו לפחות לחזור ל - - -
לאה ורון: למה הכוונה בשני הרכיבים האחרים?
יהודה סבן: החבילה הצרה והפרסומות.
יהודה סבן: ודאי ששינוי משמעותי בשניהם, וקל וחומר פיצול - - -
אתי בנדלר: הוא אומר, גם בהנחה שלא מפצלים את החוק, אם רוצים להכניס שינויים - - -
לאה ורון: איזשהו שינוי כלשהו?
יהודה סבן: לא, לא - זה לא מה שאמרתי.
לאה ורון: אז אולי תבהיר את דבריך.
יהודה סבן: אם עושים שינוי מהותי בשני הרכיבים האלה של החבילה הצרה והפרסומות, או הרישיונות.
יהודה סבן: אבל, אני מבין שאין כאן תכנון ל-.
יהודה סבן: וקל וחומר במצב שבו הוועדה מחליטה לפצל בין שלושת חלקי הרפורמה, אנחנו נצטרך לחזור לשרים ולקבל את החלטתם, או אפילו גם לממשלה.
יהודה סבן: אנחנו נצטרך לחזור לשרים, ויכול להיות שהם יחליטו שהם גם צריכים לחזור לממשלה.
יהודה סבן: ברור שלקיים דיון, לפחות בעיניי, רק על רכיב אחד של הרפורמה זה יכול להיות מאוד מאוד בעייתי.
יהודה סבן: צריך לבחון את ההשלכות של זה גם על שוק הטלוויזיה הרב-ערוצית, גם של הטלוויזיה המסחרית, גם על הצופים וכו' וכו'.
אופיר אקוניס: כפי שאמרת, לפני כשבעה-שמונה חודשים אנחנו באמת התחלנו את הדיון.
אופיר אקוניס: אבל, חבר הכנסת הסיקו מסקנות.
אופיר אקוניס: ראשית, חברי הכנסת הצביעו בעד פיצול.
אופיר אקוניס: אני אומר לך, וזה כרגע העובדה.
אופיר אקוניס: הוועדה הזאת פיצלה כבר את החוק.
אופיר אקוניס: עכשיו מליאת הכנסת אמורה לאשרר את החלטת הוועדה - זה דבר ראשון.
אופיר אקוניס: ולמה עשינו את זה?
אופיר אקוניס: כי הגענו למסקנה שאני חושב שהיא נבונה, לקדם את הרישיונות ולעבור משיטת הזיכיונות המיושנת לשיטת הרישיונות, ובתוך חלק א' אנחנו החלטנו להוסיף ל-DTT ערוצים, וגם בזה הגענו למסקנה בוועדה הכלכלה ברוב גדול, ובכך בעצם במידה רבה לתת תשובה של חברי הכנסת להצעת הממשלה לחבילה צרה, ובעצם לתת לציבור הצרכנים, מר סבן, תחליף ראוי לרעיון שלכם לחבילה צרה.
אופיר אקוניס: כי רוב חברי הכנסת הסיקו כאן בחודשים האחרונים, אם אינני טועה, שחלק ב' של החוק הוא הרבה יותר בעייתי, והרבה יותר מסובך בראייה רחבה מחלק א'.
אופיר אקוניס: כלומר, אנחנו חשבנו, ואנחנו עדיין חושבים - ועובדה שגם הרביזיה הוסרה אתמול - שאפשר לקדם את חלק א', לסיים אותו, להביא אותו להצבעה, ולדון בחלק ב' בנפרד, כשהיא באמת שאלה כבדת משקל גם החבילה הצרה, וגם הפרסום בכבלים ובלוויין.
אופיר אקוניס: בהנחה שמערכת עידן פלוס של הרשות השנייה תורחב, ואני מניח מבלי להתחייב שתהיה כאן הרחבה של המערכת הזאת, כי כך חושבים רוב חברי הכנסת, בעצם ציבור הצרכנים מקבל מענה ברור ומובהק למה שאתם מכנים חבילה צרה, שמשרד האוצר הפך לאיזה דגל שהוא לא יורד ממנו, והפך אותו באמת לאיזשהו נושא דרמטי ביותר של חלק ב' לפחות של החוק.
אופיר אקוניס: לכן, אנחנו חושבים - ואני חוזר על מה שכבר החלטנו - שנכון יהיה להמשיך בחלק א', לסיים את חלק א', להביא אותו לחקיקה לקריאה השנייה והשלישית, ולדון מייד אחריו בחלק ב'.
אופיר אקוניס: אתם יכולים לבוא ולומר שאתם תומכים בעמדתכם הראשונית כפי שהצגתם כבר בממשלה הקודמת.
אופיר אקוניס: אבל, לעשות את זה פשוט בנפרד.
אופיר אקוניס: זו עמדתנו.
אופיר אקוניס: אחר כך אם הממשלה תרצה להסיק מסקנה, ולמשוך את החוק, תעשה כפי שהיא מבינה.
אופיר אקוניס: אבל, הכנסת היא סוברנית להחליט החלטות עצמאיות, לא לפי הממשלה – לפעמים כן, לפעמים לא.
יהודה סבן: להבנתנו ה-DTT אינו מהווה תחליף לחבילה הצרה.
יהודה סבן: אני חושב שהסברנו את זה בצורה די מפורטת.
יהודה סבן: כתבו את זה וגם אמרו את זה כאן ארגוני הצרכנים.
יהודה סבן: לצערי, קולם של הצרכנים נשמע פה בקול יחסית עמום - זה לגבי החבילה הצרה.
יהודה סבן: שנית, ברור שהפיצול והשארת המודל של הרישיונות זה שינוי מאוד משמעותי בהצעת החוק.
יהודה סבן: אנחנו נצטרך לחזור לשרים, להציג בפניהם את המורכבויות.
יהודה סבן: ואנחנו אומרים מראש, אין ספק, או לא ברור כלל שהעברת מודל הרישיונות הוא דבר שנכון לציבור כשהוא עומד רק בפני עצמו.
יהודה סבן: זו נקודה שלהבנתנו חייבים לבחון אותה.
יהודה סבן: נצטרך לחזור לשרים, ולקבל את ההחלטה שלהם.
אופיר אקוניס: טוב, יפה.
אופיר אקוניס: לגבי העמדה הצרכנית - אחת המסקנות העיקריות כאשר דנו פה במשך למעלה מחצי שנה במערכת עידן פלוס וה-DTT, אל מול החבילה הצרה – ואגב, לא היה פה דיון מעמיק מאוד בחבילה הצרה ובפרסום בכבלים ובלוויין, מכיוון שפשוט טכנית לא הגענו לחלק ב' - אנחנו חושבים שההרחבה של ה-DTT היא בהחלט תחליף מצוין לחבילה הצרה.
אופיר אקוניס: מבחינה צרכנית, ודאי.
אופיר אקוניס: עוד אפילו עולה על החבילה הצרה.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, זו היתה עמדתם של רוב מוחץ של חברי הוועדה.
אופיר אקוניס: כל אחד שיושב פה בצד הזה של השולחן גם הציע הצעות אופרטיביות איזה ערוצים.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, גם מנהלת הוועדה יכולה להקריא.
אופיר אקוניס: לא כרגע, כי אנחנו לא עוסקים בזה.
אופיר אקוניס: אבל, היא רשמה בצורה מסודרת איזה ערוצים רואים חברי הכנסת כאינטרס צרכני, ואינטרס ציבורי כתוספת ל-DTT.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, את ביקשת להעיר משהו.
אופיר אקוניס: לאחר מכן נחזור לחלק א', ונתחיל להתכנס לסיכומים כדי להביא אותם להצבעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רציתי להתייחס למשרד האוצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה אומר ששר האוצר סיכם את זה עם שר התקשורת, וזה מה שאתה יודע - - -
יהודה סבן: ועם יו"ר הוועדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועם יו"ר הוועדה, אז יש פה משהו קצת תמוה בעיניי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעבר לזה שכולם יודעים את דעתי שאם עושים רפורמה אז כולם צריכים להיות בפנים, כולל רשות השידור, כולל אינטרנט, כולל סלולאר, ואם לא - אז אני אישית לא רואה מה הסיבה לקשר בין רישיונות לבין החבילה הצרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני כשבועיים-שלושה שבועות היה לי ראיון ברדיו 100FM, ובמקרה התראייני דקה אחרי שהתראיין שר האוצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר האוצר אמר בפירוש בראיון שלו שהוא הולך לבדוק בשנת 2014 - לא עד שנת 2014, אלא בשנת 2014 - את נושא ההשפעה של הרישיונות.
יצחק וקנין: האם הוא נביא?
יצחק וקנין: האם הוא יהיה שר האוצר בתקופה הזאת?
יצחק וקנין: אני לא יודע מה יהיה מחר, אתה רוצה שאני אדע מה יהיה ב-2014?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומר לך, מחר יהיה יום שלישי בוודאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מכל מקום, אני ביקשתי ממר בן בסט להקליט את הקטע הספציפי הזה, ואני מבקשת מהסדרן לחלק את החבילה הזאת של התחייבות שר האוצר.
אופיר אקוניס: היא יכולה להקריא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה להקריא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה שהוא יחלק את זה לחברי הוועדה על מנת שהם ישמעו את מה שהוא יתחייב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שלפני שהוא נותן ריאיון כדאי שהוא ייפגש מידי פעם עם שר התקשורת כדי שיהיה ביניהם איזשהו שיתוף פעולה יותר פורה.
אלי אפללו: גם בגלובס, דרך אגב.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב, כמובן הכוונה כאן היא לחלק ב' שאנחנו פיצלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אדם בא ואומר שלא, אז אני אומרת ששר האוצר, אותו שר אוצר – אני לא יודעת, אולי אתה חושב שזה ביבי, אבל אני מבינה שיובל הוא זה שהיה בריאיון.
אופיר אקוניס: השמות הוא שמות רשמיים.
אופיר אקוניס: אנחנו לא משתמשים בשמות ביבי ויובל, אלא בשמות ראש הממשלה ושר האוצר.
אופיר אקוניס: אנחנו פשוט בדיון רשמי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, אתה צודק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה ששר האוצר זה לא בנימין ביבי נתניהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא שר על, אבל ד"ר יובל שטייניץ שר האוצר הוא זה שהתראיין.
אופיר אקוניס: בואי נהיה עניינים לגבי הכינויים.
אופיר אקוניס: הבנו, אז יש פה ציטוטים של שר האוצר.
אלי אפללו: אולי גם צריך לתת לו כדי שגם הוא יקרא.
אופיר אקוניס: אני יכול להקריא את זה, זה לא כזה דבר דרמטי.
אופיר אקוניס: האם אתה מכיר את זה?
יהודה סבן: - - - ששמענו.
יהודה סבן: אבל, אנחנו דיברנו עם שר האוצר, וזו העמדה.
אופיר אקוניס: מה העמדה?
אופיר אקוניס: בואו נשמע את העמדה, ונחזור לחקיקה של חלק א'.
יהודה סבן: העמדה שהוא אמר לנו בשני נושאים גם של החבילה הצרה וגם לגבי הפרסומות שהוא עומד מאחורי הסיכום שלו גם עם יו"ר הוועדה וגם עם שר התקשורת.
יהודה סבן: להבנתנו, הסיכום הוא שהבדיקה לפרסומות תתבצע עד שנת 2014, ולא תיפגע סמכותו של שר התקשורת שיוכל לאשר פרסומות גם קודם לכן.
אופיר אקוניס: אז אנחנו חוזרים לוויכוח מהישיבה הקודמת.
יהודה סבן: שוב, אנחנו בדקנו עם שר האוצר, וזו העמדה שהוא הציג לנו.
יהודה סבן: בדקנו שוב גם עם שר התקשורת, וזו העמדה.
יהודה סבן: אני נכחתי - אמרתי את זה גם בדיון הקודם - בדיון עם שני השרים, והם אמרו את זה בצורה מפורשת ללא כחל וסרק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אתה רוצה שנשמע את הקטע הזה?
אופיר אקוניס: לא חשוב, כי אנחנו לא דנים בזה כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשמוע את זה – פשוט התחייבות של שר האוצר כאשר נשאלה השאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הקשבתי לראיון.
אופיר אקוניס: האם את מבקשת שנשמיע את זה?
אופיר אקוניס: אז נשמיע את זה.
אופיר אקוניס: האם אפשר להשמיע את הדבר הזה כדי לפתור את הבעיה הזאת?
אופיר אקוניס: אני אומר לכם שאנחנו לא דנים כרגע בדבר.
אופיר אקוניס: אנחנו לא בית משפט.
אופיר אקוניס: ביקשה חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ להשמיע, למרות שאני הודעתי שאנחנו לא עוסקים בזה, אלא בחלק הראשון, ואנחנו מייד בתוך דקות ספורות נגיע אליו.
אופיר אקוניס: היא ביקשה, אז בבקשה נשמיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המראיין הוא בן בסט שיושב פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הראיון עם שר האוצר שהושמע בוועדה:
מראיין: יובל, במסגרת הרפורמה המובלת על ידי משרד התקשורת ומשרד האוצר, נעשו שתי עבודות כלכליות: אחת על ידי משרד התקשורת, והשנייה על ידי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
מראיין: משתי העבודות הללו עולה כי במידה ואתם תאפשרו פרסומות בכבלים ובלוויין, ייגרם לשוק התקשורת נזק כלכלי משמעותי שעלול ליצור כאוס בשוק, ולפיטוריהם של אלפי עובדים – 10,000 עובדים רק מהכבלים והלוויין.
יובל שטייניץ: אנחנו רוצים לבצע רפורמה מקיפה בשוק התקשורת, ולא לפגוע בשום פנים ואופן בתקשורת המקומית, בתקשורת העברית הכתובה, המודפסת, האינטרנטית, הרדיו והטלוויזיה.
יובל שטייניץ: ואנחנו נהיה מספיק זהירים כדי לבצע את הבדיקות הראויות, ולא להביא לפגיעה או לקריסה.
יובל שטייניץ: לכן, ההצעה שלנו היא שתיערך בעתיד בדיקה.
מראיין: מה זה בעתיד?
יובל שטייניץ: בעתיד, בשנת 2014, בדיקה שבעקבות הבדיקה, בדיקה של שוק הפרסומת, התפתחות שוק הפרסומת, תהיה - - -
מראיין: ב-2014, ולא עד 2014 כמו שהיתה הצעה?
יובל שטייניץ: בעקבות הבדיקה תהיה הערכה מחדש האם אפשר להכניס פרסומות לכבלים, או לא.
מראיין: ב-2014, אתה אומר.
יובל שטייניץ: זו ההצעה שהגענו אליה ערב הפסח, ואני מקווה שהיא תעבור בקרוב בוועדת הכלכלה.
מראיין: אז קודם כל, בישרת פה בשורה מאוד חשובה, ואולי קצת מרגיעה.
מראיין: אז אני רוצה להבהיר עוד פעם בצורה ברורה - לא עד 2014, אלא בשנת 2014 תיערך בדיקה של שוק הפרסום, וההיתכנות הכלכלית של חבילה צרה.
מראיין: בשנת 2014.
מראיין: אני שמח לשמוע את זה.
יובל שטייניץ: זו היתה הצעת הפשרה.
יובל שטייניץ: היא הצעת פשרה סבירה בעיניי.
יובל שטייניץ: נתתי לה את ברכתי.
יובל שטייניץ: אני מקווה שבקרוב היא תעבור בוועדת הכלכלה.
אופיר אקוניס: האם את רוצה להוסיף משהו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להוסיף רק נקודה אחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא סתם הבאתי את הדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוזרת על עצמי, ואני כנראה אחזור על עצמי כמו תוכי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר לתת לערוצים מסחריים להיות במצב של חוסר ודאות כי קושרים את זה למשהו ואני מבינה שאף אחד לא רוצה לקשור את זה בכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היה לי חשוב מאוד להגיד את זה.
אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך, חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ.
אופיר אקוניס: כידוע לך, אנחנו לא עוסקים עכשיו בחלק ב'.
אלי אפללו: אבל, זה לא יהיה קשור.
אופיר אקוניס: לא, משרד האוצר אומר שהוא קושר בין שני הדברים.
יהודה סבן: קיבלתי עכשיו עדכון על כך שאנחנו נפעל למשיכת הצעת החוק.
אופיר אקוניס: יפעלו למשיכה.
אופיר אקוניס: בסדר, זו זכותה של הממשלה.
אופיר אקוניס: אנחנו יכולים לסיים את חלק א' בינתיים.
לאה ורון: ממי קיבלת את העדכון?
יהודה סבן: הבוס שלי שבדק.
אלי אפללו: תגיד בשמות מי הבוס שלך.
אלי אפללו: אני לא יודע מי זה.
יהודה סבן: מר ערן פולק.
אופיר אקוניס: אה, מר ערן פולק.
אופיר אקוניס: תשמע, תקשיבו טוב, אתם לא קובעים.
אופיר אקוניס: ערן פולק הוא לא שר האוצר, מה כל כך קשה להבין את זה?
אופיר אקוניס: אני שאלתי אם שר האוצר הודיע.
אופיר אקוניס: כששר האוצר יודיע לנו – אולי כדאי להזמין אותו לישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: מר סבן, עם כל הכבוד, ערן פולק לא שר האוצר.
אופיר אקוניס: יגישו את מועמדותו באחת מהרשימות לכנסת התשע-עשרה.
אופיר אקוניס: ייבחר - יטיל עליו ראש הממשלה או לא יטיל עליו, ואז נדע.
כרמל שאמה-הכהן: שר לא חייב להיות חבר כנסת, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: נכון, צודק חבר הכנסת שאמה.
אופיר אקוניס: שר המשפטים איננו חבר כנסת.
אופיר אקוניס: אני מודה לך, אכן כן.
אופיר אקוניס: אז בכלל לא צריך לחכות לכנסת התשע-עשרה, הוא יכול לעשות את זה גם מחר.
אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים.
אופיר אקוניס: אתי, בבקשה.
אופיר אקוניס: אנחנו בבעלויות צולבות.
אתי בנדלר: אני רק רוצה לקרוא את הסעיף התקנוני המדבר על סמכותה של הממשלה לחזור בה מהצעת החוק.
אתי בנדלר: דן בכך סעיף 132 לתקנון הכנסת, והוא אומר כדלקמן: "(א) כל עוד לא נתקבל החוק בקריאה השלישית, רשאית הממשלה בכל שלב של הדיונים בוועדה, או במליאת הכנסת, לחזור בה מהצעת החוק כולה, אם על-ידי הודעה בכנסת" – זאת אומרת, באופן ששר מודיע על כך במליאה – "ואם על-ידי הודעה בכתב ליושב-ראש הכנסת.
אתי בנדלר: אחר כך ישנה הפרוצדורה מה קורה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, כמובן ההודעה שלך היא הודעה לכל היותר על כוונה של הממשלה לעשות כן.
לאה ורון: הוא אמר: נפעל למשיכת הצעת החוק.
אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו עוסקים בחלק א' של החוק, והנושאים שהיו במחלוקת.
אופיר אקוניס: אני מקווה שנגיע לפתרון של רובם.
אופיר אקוניס: אני לא יודע אם נספיק היום, אבל לפחות נתקדם.
אתי בנדלר: הנושא הבא הן פסקאות (37) ו-(38) להצעות החוק שהוועדה דילגה עליהן.
אתי בנדלר: פסקה (37) מבקשת לתקן את סעיף 58 לחוק - - -
אופיר אקוניס: רגע, מנהלת הוועדה מפנה אותנו למקום המדויק.
לאה ורון: בנוסח הצעת החוק כפי שהיא עברה בקריאה הראשונה במליאת הכנסת, מדובר בעמוד 468.
לאה ורון: בנוסח שהפצנו אתמול שהעביר אלינו משרד האוצר זה עמוד 19 באמצע.
אתי בנדלר: דילגנו על פסקאות (37) ו-(38).
דנה נויפלד: זה לא בעלויות.
אתי בנדלר: זה לא הבעלויות, אני מסכימה איתך.
אתי בנדלר: אבל, זה קשור לריכוזיות בתחום התקשורת, כולל הערות והצעות שהועלו במהלך הדיון בפסקאות אלה.
אתי בנדלר: עו"ד אסי מסינג, אנחנו מדברים על הגדרה של הפקה עצמית.
אתי בנדלר: תקרא שוב את הפסקה ותסביר אותה, בבקשה.
אסי מסינג: "פסקה (37) בסעיף 58, בהגדרה "הפקה עצמית" אחרי "לשידורי טלוויזיה" יבוא "בעל רישיון לשידורי טלוויזיה" ואחרי "שבעל זיכיון" יבוא "או שבעל רישיון"; (38) בסעיף 62א רבא - (א) בסעיף קטן (א), במקום "בעל זיכיון לא יתקשר" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה לא יתקשר" ובמקום "עם בעל זיכיון אחר" יבוא "עם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה אחר או עם בעל רישיון לשידורי טלוויזיה אחר"; (ב) בסעיף קטן (ג) - (1) ברישה, אחרי " 51(ג) " יבוא " 51 א רבא (י)"; (2) בהגדרה "בעל זיכיון", במקום ""בעל זיכיון"" יבוא ""בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה"", במקום "בעל זיכיון אחד" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה, אחד" ואחרי "בבעל זיכיון" יבוא "כאמור"; (3) אחרי ההגדרה "בעל זיכיון" יבוא: ""בעל רישיון לשידורי טלוויזיה" - לרבות בעל עניין בו, ולרבות תאגיד בשליטתו של בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, אחד או יותר, או של בעלי העניין בבעל הרישיון כאמור, יחד או לחוד.";
אתי בנדלר: תסביר את זה כדי לרענן את הזיכרון, למרות שאני מזכירה הוועדה כבר קראה את זה, וניתנו את הסברים.
אסי מסינג: אנחנו לפחות בהצעה כאן דיברנו על תיקונים שהם למיטב זיכרוני תיקונים טכניים, בטח לגבי סעיף 58, גם 62א.
אסי מסינג: שני הסעיפים מתקשרים.
אסי מסינג: אחד, בסעיף 58 יש הגדרה של הפקה עצמית, ומה שהותאם כאן את העובדה שיהיה שידורים באמצעות בעל רישיון.
אסי מסינג: סעיף 62א רבא מדבר על איסור התקשרות שבעל זיכיון עם בעל זיכיון אחר.
אסי מסינג: סעיף קטן (א) עושה את ההתאמה.
אסי מסינג: הסעיפים האלה מתייחסים היום לאפשרויות של התקשרות בין בעלי זיכיון באותו ערוץ טלוויזיה, וכמו שהוסבר בפעם הקודמת כשהיה דיון, מאחר ולא יהיו יותר בעלי רישיון שישדרו באותו ערוץ, אז ממילא העניין הזה לא רלוונטי.
אסי מסינג: עלו טענות שונות בוועדה, למיטב זיכרוני, בכל מה שקשור לאפשרויות בסיטואציות מסוימות של שיתופי פעולה בין בעלי רישיונות שונים.
אופיר אקוניס: בבקשה, הערות.
ורד אשכנזי: אני ורד אשכנזי משידורי קשת.
ורד אשכנזי: אני רוצה לחזור ולחדד את מה שנאמר פה.
ורד אשכנזי: אנחנו הערנו על זה לפני מספר רב של חודשים.
ורד אשכנזי: הסעיף הזה מקשה עלינו ומגביל אותנו מלעשות שיתופי פעולה שיש בהם איזשהו הקשר תוכניתי, כמו מה שנעשה בעניין האולימפיאדה, או כל מיני שיתופי פעולה מהסגנון הזה כשאנחנו חוברים לרשת, לדוגמה.
ורד אשכנזי: ההגדרה בו לבעל עניין היא יחסית רחבה, ולא רק מקשה עלינו לעשות שיתופי פעולה עם זכיין באותו ערוץ, אלא היא גם מקשה עלינו לעשות שיתופי פעולה עם עוד מפיקים שיש להם קישור לזכיין אחר, כמו למשל, JCS.
ורד אשכנזי: אנחנו מבקשים בסעיף הזה לתת לנו הקלה, ולאפשר לנו לעשות את ההתקשרויות האלה ולהתקשר ללא צורך בכל המנגנון והפרוצדורה המסובכת, כי לפעמים זה באמת לטובת הצופה, כמו שנעשה באולימפיאדת חורף שבה שידרנו אולפן משותף ביחד עם רשת.
אופיר אקוניס: דנה, האם יש לך פתרון?
דנה נויפלד: קודם כל, לעניין ספורט - למיטב הבנתי, אלא אם כן דורון יתקן אותי, סעיף (ב) נותן מענה.
דנה נויפלד: לכן, כאשר יש אירוע כזה של ספורט כמו שאת מדברת עליו, אז - - -
ורד אשכנזי: אני צריכה לקבל אישורים.
נגה רובינשטיין: ברור שכפוף לאישור.
אופיר אקוניס: של מועצת הרשות השנייה.
אופיר אקוניס: מצוין, אז יש פתרון.
קריאה: והממונה על ההגבלים.
דורון אבני: אבל, צריך כן לתקן נקודה אחת בהקשר הזה.
דורון אבני: הסעיף הזה אכן מאפשר שיתופי פעולה היום בין שני זכיינים בערוץ 2, כפי שצוין.
דורון אבני: אבל, הוא למשל לא מאפשר שיתוף פעולה בין ערוץ 2 לבין ערוץ 10.
דורון אבני: גם למועצת הרשות השנייה אין שום סמכות לאשר שיתוף פעולה מהסוג הזה.
דורון אבני: לכן, כאשר אנחנו עוברי לעידן של רישיונות ממילא בטל המצב של שני גורמים משדרים באותו ערוץ, ואז אנחנו נשארים רק עם החלופה שלפיה אי אפשר להתיר שום שיתוף פעולה בין בעלי רישיון.
אופיר אקוניס: האם באופן גורף אי אפשר להתיר שיתוף פעולה?
דורון אבני: באופן גורף.
אופיר אקוניס: האם אין איזה מנגנון שכן מתיר?
אופיר אקוניס: תקבע מנגנון כלשהו.
אתי בנדלר: אולי צריכים לקרוא את סעיף קטן (ב) שמאפשר שיתופי פעולה.
אתי בנדלר: הרעיון של לאפשר שיתופי פעולה בין זכיינים באותו ערוץ הוא, ואני קוראת מתוך סעיף קטן (ב) מתי המועצה רשאית להפעיל בכלל את שיקול דעתה ולאפשר את זה: "אם שוכנעה כי יש חשיבות בהבטחת רצף תכני ושידורים בין יחידות השידור של בעלי הזיכיון, כולם או חלקן.
אופיר אקוניס: איפה ההפניה?
אתי בנדלר: אני קוראת את זה מתוך החוק הראשי.
אתי בנדלר: אז זה דבר אחד, ככל שמדובר בזכיינים באותו ערוץ אמרו:
אתי בנדלר: אם יש חשיבות בקיום רצף של התכנים, אז נאפשר את שיתוף הפעולה.
אסי מסינג: זה לא רצף, בסיטואציה הזאת אין רצף.
אסי מסינג: אם כבר רלוונטי - הסיפא פה.
אתי בנדלר: בסיפא של אותו סעיף נאמר: "וכן רשאית היא במקרים מיוחדים לאשר התקשרות כאמור" – שוב, התקשרות כאמור זה בין שני זכיינים באותו ערוץ – "בשים לב לחשיבותה וייחודיותה של ההפקה או הרכישה המשותפת".
אתי בנדלר: השאלה היא האם יש מקום להרחיב את זה לשיתופי פעולה בערוצים - - -
אופיר אקוניס: ניתנה דוגמה של אולימפיאדת החורף.
נחמן שי: מה הבעיה עכשיו?
נחמן שי: היה להם פתח מסוים בנסיבות מסוימות.
נגה רובינשטיין: נכון, אבל כאשר הם משדרים באותו ערוץ.
אתי בנדלר: לא ל-10 ולרשת, או ל-10 ולקשת, כי הרעיון הוא פלורליזם בתכנים.
אתי בנדלר: אבל, אומרים כשיש צורך באותו ערוץ אז מאפשרים.
נגה רובינשטיין: כשמשדר ברצף שבעה ימים בשבוע יש איזשהו צורך בשיתוף פעולה.
נגה רובינשטיין: הרציונאל הזה לא מתקיים באותו אופן כאשר פועלים בשני רישיונות נפרדים, ובשני ערוצים נפרדים.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אותו רצף שנדרש בערוץ אחד, כמובן שלא נדרש בשני ערוצים.
נגה רובינשטיין: השאלות התחרותיות הן הרבה יותר בעייתיות.
נגה רובינשטיין: השאלה היא למה נדרש שיתוף פעולה שכזה שלא נעשה בעבר בין ערוץ 2 ו-10, למשל?
נגה רובינשטיין: למה הוא יידרש בין רשת וקשת בעתיד אם יהיו להם רישיונות נפרדים?
אופיר אקוניס: מר סמירה, בבקשה.
אופיר אקוניס: מהו המנגנון שמייחד, אם יש כזה?
אופיר אקוניס: מה קורה במצב ושתי בעלות רישיון מבקשות שידור משותף?
אופיר אקוניס: בעיניי זה יכול להיות נדיר ביותר.
מנשה סמירה: אומנם לא יהיו יותר שני גופי שידור בתוך אותו ערוץ.
מנשה סמירה: אבל, הבקשה יש לה כן מקום.
מנשה סמירה: יש מקום להשאיר אותה באופן מסוים עם קריטריונים, ולאפשר לרשות השנייה לקבוע כללים מיוחדים במקרים מיוחדים בין שני בעלי רישיונות, בין שני ערוצים.
מנשה סמירה: אני אסביר גם למה ואיך.
מנשה סמירה: זה לא נכון שעיקרון אחד היה של רצף שידורי בתוך שבעה ימים בין בערוץ שיש בו – זה כבר מתייתר, אין בזה צורך.
מנשה סמירה: העיקרון השני – על מנת להבטיח שהציבור בישראל יזכה לקבל אירועים מסוימים שעלותם גבוהה ביותר ושערוץ אחד לא יקנה את הזכויות ולא יפיק אותן לבד, ואנחנו רוצים למנוע מצב שיהיה צורך לראות אותם רק באמצעות ערוצי pay.
מנשה סמירה: לדוגמה, משדרי ספורט מאוד יקרים, אולימפיאדה, או דברים מהסוג שערוץ ברודקאסט לבד לא מעז להרים אותו בגלל העלויות הכבדות – הסיכון, התחרות – אזי יש משדרים, יש אירועים בסדר גודל ארצי שראוי ונכון לאפשר לברודקאסטרים לשדר אותם, להביא אותם לציבור חינם אין כסף בעלויות משותפות.
אופיר אקוניס: מציע מנכ"ל הרשות השנייה מנגנון שבו הוא יאפשר את זה.
מנשה סמירה: לאפשר במקרים מיוחדים כן שיתופי פעולה בין ערוצים על מנת להבטיח שברודקאסטרים ישדרו אירועים מסדר גודל שברודקאסטר לבד לא ירים אותם, וכדי שהם לא יזלגו לערוצי pay.
מנשה סמירה: לדוגמה, אולימפיאדה שהעלות היא מאוד גבוהה.
מנשה סמירה: שיתוף פעולה בין ברודקאסטרים יכול להבטיח שהציבור יזכה לראות אותם חינם אין כסף.
מנשה סמירה: אפרופו, אנחנו עובדים גם בעתיד לשיטות טכנולוגיות חדשות.
מנשה סמירה: כלומר, יש מקום לאפשר את זה במסורה על-ידי קביעת כללים וקריטריונים, והרשות השנייה תבחן כל מקרה לגופו, והממונה על ההגבלים.
מנשה סמירה: ומי שהעיר פה על הממונה על ההגבלים, יש גם ממונה על ההגבלים שיבדוק את ההגבלים בכל מקרה.
אלי אפללו: אני חושב שהוא צודק.
אופיר אקוניס: רק אל תציע ועדה בראשות שופט.
אופיר אקוניס: בכל דבר מציעים עכשיו ועדה בראשות שופט.
נחמן שי: כאילו עכשיו יש לנו קבוצה חדשה שנקראת בעלי רישיונות מסחריים ללא תשלום, מול בעלי זיכיונות או בעלי רישיונות בתשלום.
נחמן שי: זו חלוקה חדשה.
מנשה סמירה: חבר הכנסת שי, הציבור רוצה לראות את זה חינם.
מנשה סמירה: למה הוא צריך לראות את האולימפיאדה ב-pay?
נחמן שי: אז ערוץ אחד מבעלי הרישיונות - - -
מנשה סמירה: נמצאים פה גופי השידור.
מנשה סמירה: וראה איזה פלא, בשנים האחרונות ערוץ ברודקאסט אחד מתקשה מאוד להפיק ולשדר אירועים בסדרי הגודל האלה.