GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר מעיין: בשונה מזה, בשכונות הערביות אין גבייה עבור הסלילה, אף אחד לא גובה את זה, כי כאשר לא מוציאים היתר בנייה לא משלמים עבור היטל סלילה וגם לא עבור היטל ביוב ופיתוח תשתיות, לכן אין תקציב לפתח תשתיות.
יאיר מעיין: עיריית ירושלים מתקציבה לא מפתחת את התשתיות בשכונות חדשות.
יאיר מעיין: העירייה לא פיתחה את רמות או את פסגת זאב או את גילה, הכול עושה משרד הבינוי והשיכון מכסף שהוא גובה מן הדיירים.
יאיר מעיין: למרות זאת, העירייה משקיעה מתקציבה, ובעבר היתה גם תוכנית ממשלתית, גם בשנים 1996-97 וגם בשנים 2000-2001 הממשלה הקציבה לפיתוח תשתיות במזרח העיר סדר גודל של - - -
רוברט אילטוב: למה אתם לא מפנים את השטחים החומים, היכן שיש פלישות של דיירים?
יאיר מעיין: זה תהליך ארוך ומורכב.
יאיר מעיין: בכל מקום שבו המבנה חדש יחסית אנחנו מוציאים צווי הריסה.
יאיר מעיין: אני אומר שוב, אנו פונים למוכתרים של הכפרים ומבקשים שיאתרו לנו מגרשים ואנחנו נבנה בהם.
יאיר מעיין: יש מגרש פנוי שרוצים להקים עליו, צריך עכשיו תהליך הפקעה שאורך זמן.
רוברט אילטוב: השאלה שלי אחרת.
רוברט אילטוב: למה העירייה לא אוכפת את החוק ולא מפנה את השטחים החומים?
יאיר מעיין: במגרשים שיש לנו בהם זיהוי של פלישה טרייה ובנייה טרייה, אנחנו מוציאים שם צו מנהלי ובהתאם לצורך מבצעים צווי הריסה.
יאיר מעיין: בחודשים האחרונים היתה ירידה מסוימת בהיקף הביצוע.
יאיר מעיין: בשנה שעברה ביצענו כ-120 צווי הריסה, גם במערב העיר וגם במזרחה.
יאיר מעיין: חשוב כאן שיתוף הפעולה של התושבים ושל השכונות.
יאיר מעיין: אי אפשר להגיד: "אנחנו לא משלמים", ובמקביל לטעון: "לא מבצעים לנו תשתיות, אין מדרכות".
יאיר מעיין: המכוניות חונות על המדרכות כי בנו בתים על המדרכה.
יאיר מעיין: המכוניות חונות באמצע הכביש ואז גם אי אפשר לנסוע בכביש, ואז גם הילדים הולכים באמצע הכביש כי אין מדרכה, כי לא שילמו עבורה וכי חנו על המדרכה.
יאיר מעיין: אנשים עוברים עבירות ובונים על שטחים ציבוריים.
יאיר מעיין: בעיסאוויה העירייה תכננה עם משרד התחבורה כביש עורקי שחוצה את השכונה מצד לצד, כדי שיוכלו לעלות ולרדת מצד אל צד במהירות.
יאיר מעיין: התושבים בנו, כמובן ללא היתר בנייה, על הנתיב של הכביש המרכזי הזה והיום כאשר נרצה, כבר אי אפשר לבצע אותו כי בנו בתים על התוואי של הכביש המרכזי.
יאיר מעיין: אז עבור תושבי שכונת עיסאוויה לצאת בבוקר מן הבית למרכז העיר ייקח שעה, כי חסמו את כל הדרך.
יעל ענתבי: כמו כן, יש מקומות שהעירייה מפחדת להיכנס אליהם, כמו למשל מחנה הפליטים שועפת.
יעל ענתבי: הבנייה הבלתי חוקית שם מתבצעת לאור יום, בלי שום הכרה, והעירייה מפחדת.
יעל ענתבי: היא צריכה ליווי של המשטרה.
יעל ענתבי: זה דבר שקשה מאוד לבצע.
יאיר מעיין: שאלת קודם על שיעורי הגבייה.
יאיר מעיין: צריך להבדיל בין תשלומי ארנונה שמיועדים לשירות השוטף של העירייה.
יאיר מעיין: בתשלומי הארנונה באופן יחסי שיעורי הגבייה במזרח העיר דומים לשיעורי הגבייה במערב העיר, אם כי אין לנו את המטראז'ים המדויקים כי אין היתרי בנייה, אין לנו מדידות מדויקות של הבתים, אבל זה נושא שבשנה האחרונה מקבל טיפול מעמיק מאוד.
יאיר מעיין: עוברים עכשיו את כל השכונות, גם במזרח העיר וגם במערבה, למפות אותן במדידות.
יאיר מעיין: אבל מבחינת שיעורי הגבייה מול החיוב, אם הממוצע בעירייה הוא כ-82%, השיעור דומה בשני חלקי העיר, אולי כ-1%-2% פחות במזרח העיר.
יאיר מעיין: מול הארנונה אנחנו נותנים את השירות השוטף.
רוברט אילטוב: בנוגע למסים אתה אומר שמכיוון שהם בונים ללא היתרים אתה לא יכול לגבות?
יאיר מעיין: לגבי התשתיות, המקורות למימון עלויות הפיתוח של התשתיות הם מהיטלי השבחה, מתשלום אגרות בנייה, מהיתרי בנייה, היטלי פיתוח והיטלי סלילה.
יאיר מעיין: כאשר בונים בית לא חוקי לא משלמים את כל האגרות הללו, חוסכים מאות אלפי שקלים ויש כאן אינטרס כלכלי גדול מאוד לא לשלם.
יאיר מעיין: כאשר לא משלמים אין מקורות, לא לחברת "הגיחון" לבצע ביוב ומים, לא לעירייה או למינהל לבצע את עבודות התשתית והפיתוח לבניית התשתיות לשכונה.
יאיר מעיין: לכן רואים שכונות עם בתים יפים שאין להן כביש, אין להן מדרכה, אין להן כלום, כי התושבים לא שילמו עבור זה.
יאיר מעיין: יש אפילו שכונה אחת, צור באהר, עם תב"ע בתוקף שמשרד הבינוי והשיכון רצה לשווק אותה.
יאיר מעיין: שם הוא התכוון לבצע את כל התשתיות.
יאיר מעיין: שכונה של למעלה מ-400 יחידות דיור.
יאיר מעיין: לדרישת תושבי השכונה המוכתרים ומספר ארגונים לא משווקים את השכונה.
יאיר מעיין: אולי מר משה מרחביה יפרט.
יאיר מעיין: עד שכבר יש הזדמנות לבנות שכונה גדולה של 400 יחידות דיור ברמה כפי שצריך, עצרו את השיווק.
יאיר מעיין: כפי שציין מר קובי כחלון, העירייה קידמה דרך ועדות התכנון, הן מתקציב העירייה והן מתקציבים אחרים, תב"עות למרבית השכונות במזרח העיר.
יאיר מעיין: כולן בהליכים מתקדמים מאוד, מה שלא היה בעבר.
רוברט אילטוב: יש לנו חצי שעה עד לסיום הישיבה ויש עוד נושאים שברצוננו להעלות.
טלי ניר: בקצרה אציג כמה נקודות.
טלי ניר: קודם כול, לסגן ראש העירייה, אתה מדבר על שב"חים – שוהים בלתי חוקיים.
טלי ניר: לפי מיטב ידיעתי, מי שנמצא במזרח ירושלים הם תושבי מדינת ישראל.
טלי ניר: אנחנו סיפחנו את השטח וגם את התושבים.
קובי כחלון: מ-1967 ועד היום, 70% מתושבי ירושלים המזרחית הם שוהים בלתי חוקיים.
טלי ניר: זה פשוט שקר גס.
מיכל שלם: אלה העובדות בשטח.
טלי ניר: העירייה הרי בודקת את הבעלות שלהם ויש להם בעלות על הקרקע.
רוברט אילטוב: אנחנו לא מתכוונים להיכנס כאן לוויכוח פוליטי.
רוברט אילטוב: אנחנו ועדת הכלכלה.
טלי ניר: זה לא ויכוח פוליטי.
טלי ניר: אני סותרת את הדברים שנאמרו.
טלי ניר: הם מדברים על 100 מיליון שקלים, אבל לא רואים את זה במזרח העיר.
טלי ניר: נכון שיש שתי תוכניות מער שמקודמות היטב ויפה, אבל זה לא המצב בכל מזרח ירושלים.
טלי ניר: כשמדובר על 100 מיליון שקלים, לא ברור היכן הם מושקעים.
טלי ניר: אולי בהתנחלויות במזרח העיר.
רוברט אילטוב: גברתי, הדיון בנושא הזה הסתיים.
רוברט אילטוב: את רוצה שאוציא אותך מן הדיון?
רוברט אילטוב: סיימנו את הדיון בנושא הזה.
רוברט אילטוב: לסיכום אתן רק למר נדב מרוז להתייחס לנושא התחבורתי ואז נעבור לנושאים אחרים.
רוברט אילטוב: יש לנו נושאים אחרים לדון בהם.
נדב מרוז: כמה הערות קצרות לגבי מה שנאמר.
נדב מרוז: נתחיל עם מזרח ירושלים.
נדב מרוז: ברמה הארצית תקציבים מועברים מתחום הכבישים לתחבורה ציבורית בערים השונות, ובכלל זה ירושלים.
נדב מרוז: במזרח ירושלים בשנים האחרונות יש מהפיכה.
נדב מרוז: 330 אוטובוסים חדשים נקנו בשיתוף של עיריית ירושלים ומשרד התחבורה, רפורמה עצומה בכל הנוגע למלחמה בחאפרים.
נדב מרוז: יש היום כמעט 100,000 נסיעות ביממה בתחבורה הציבורית במזרח ירושלים.
נדב מרוז: זה הרבה יותר מאשר מתקיים במרבית ערי ישראל.
רוברט אילטוב: אני מבקש שתתייחס לירושלים בכללותה ולא רק למזרח ירושלים.
נדב מרוז: זאת הנקודה הראשונה.
נדב מרוז: הרבה מאוד כסף הושקע שם.
רוברט אילטוב: אתה לא צריך להצטדק בפניה.
רוברט אילטוב: אתה נותן דיווח לוועדה.
רוברט אילטוב: תדבר על ירושלים, נקודה.
נדב מרוז: זאת לא הצטדקות.
נדב מרוז: אנחנו גאים על מה שאנו עושים.
נדב מרוז: באשר להערות על החניה, גם כאן מתנהל מהלך רחב מאוד – אפשר לדבר על כך אחר-כך – של בחינת מדיניות חניה חדשה ומקיפה בירושלים שתומכת במערך התחבורה הציבורית החדש.
נדב מרוז: זה דבר שמתקדם.
נדב מרוז: מנכ"ל העירייה וראש העירייה מקדמים אותו.
נדב מרוז: דבר שלישי, באשר להערות על הרכבת הקלה, זה גם מתחבר לנושא שמר דורון שורר הציג.
נדב מרוז: אנו בטוחים שאילו היתה פועלת רשות לתחבורה ציבורית בשנים עברו אז כל הקשר מול הזכיין המאוד-מאוד בעייתי, יש לומר, שיש לנו בירושלים, אותו זכיין בין-לאומי שנבחר במכרז, חלק מן הבעיות אולי היו נפתרות.
נדב מרוז: כאשר מדברים על דחייה בלוחות הזמנים, ועל כך דיבר חבר הכנסת אקוניס, יש לזכור שהאחריות לביצוע העבודה מוטלת על הזכיין.
נדב מרוז: זה לא קבלן אלא זכיין שנבחר ויש לו מחויבויות.
נדב מרוז: אף אחד לא מדבר על זה.
נדב מרוז: עם כל הכבוד לסקטור הציבורי ולעיריית ירושלים ---
לאה ורון: נציגי חברת "סיטי פס" הוזמנו לדיון ומצאו לנכון לא להגיע.
נדב מרוז: ייתכן שיש להם סיבות טובות מאוד מדוע להיעדר מן הדיון.
נדב מרוז: אנו רואים בהם אחראים להביא לירושלים מערכת של רכבת קלה.
נדב מרוז: אנחנו רואים בהם אחראים למצב שבו אנו שרויים בירושלים.
נדב מרוז: כאשר נמשיך ונפתח את העיר, ראש העירייה, ביחד עם משרד התחבורה, מוביל מהלך לשינוי שיטת ההתקשרויות עם קבלנים עתידיים שיבנו מערכות הסעת המונים בירושלים.
נדב מרוז: נותר לי רק להצטער על כך שנציגי "סיטי פס" בחרו להתעלם או להיעדר מן הדיון.
נדב מרוז: תודה.
רוברט אילטוב: מר שמואל צוראל, מנכ"ל התאחדות המלונות.
רוברט אילטוב: לפניו משפט אחד לסגן ראש עיריית ירושלים, מר קובי כחלון.
קובי כחלון: כשאנחנו רוצים לנבא את העתיד, עלינו לדעת קצת על העבר.
קובי כחלון: יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר אקוניס, דיבר על התקדמות הרכבת הקלה והרכבת הכבדה.
קובי כחלון: מהניסיון שלי, עקב אכילס היה נעוץ בתחום ההיתרים.
קובי כחלון: לצערי הרב, אדוני ממשרד התחבורה, כאשר אני עוקב באופן אישי אחר ההיתרים שמוגשים היום, בשנת 2010 רכבת ישראל הגישה היתרים ברמה מאוד-מאוד נמוכה, למרות שהמחוקק נתן להם את כל האפשרויות לעשות כרצונם.
קובי כחלון: לכן כדאי לפנות אליהם ולשאול אותם מדוע הם פועלים כפי שהם פועלים, עם 800 מנגנוני בקרה ואין-ספור יועצים שקונים שם ג'יפים על חשבון המדינה.
קובי כחלון: זה דבר חשוב מאוד.
קובי כחלון: לשמחתי אירעו כמה דברים בתקופה האחרונה, לאחר שהגענו לעירייה.
קובי כחלון: היתה בעיה קשה מאוד של סטטוטוריקה, לא היו שום כבישים מאושרים.
קובי כחלון: בכביש 4 דרום שצריך לחלץ את האנשים לכיוון גילה במשך 13 שנים התב"ע לא קודמה; כביש מספר 39, כביש משמעותי מאוד שצריך להביא את האנשים שבאים מקריית גת, מאשדוד ומכל הישובים האלה אל תוך העיר, לא קודם בשל סיבה כלשהי; כביש מספר 16, כאשר בסיבוב מוצא צריך להיכנס דרך ההר ולצאת בצומת גבעת מרדכי, גם לא קודם.
קובי כחלון: לשמחתי הרבה כבר חתמנו על-פי סעיף 197 לחוק התכנון והבנייה ונקדם את זה; לשמחתי הרבה ות"ל (הוועדה לתיאום תשתיות) אישרה אתמול את הרחבת כביש מספר 1 לשלושה מסלולים.
קובי כחלון: חסרים שם עוד סכומים לא גדולים וכדאי לעשות את זה בשלבים מתקדמים.
קובי כחלון: באשר לרכבת הכבדה, אנו כעירייה הסקנו ולמדנו שצריך לקדם אותה, לעזור להם אחד לאחד.
קובי כחלון: אבל האתגר שלנו כהשלמה לכל הפרויקטים הללו, שביום אחרי גם הרכבת תדע להיות אפקטיבית, כאשר משרד התחבורה יסייע לנו לקדם חניון מרכזי מתחת לרכבת הכבדה, כמו בכל ישוב בארץ.
קובי כחלון: זה אתגר גדול מאוד.
קובי כחלון: הדבר השני הוא הפעלת הרכבת הקלה.
קובי כחלון: כאן אנו זקוקים לחקיקה של הכנסת.
קובי כחלון: מכיוון שחלק גדול מתושבי ירושלים הם עובדי המדינה, המדינה מחייבת אותם להחזיק רכב כדי לקבל החזקת רכב.
קובי כחלון: גם אם משפחות בפסגת זאב לא זקוקות לשני כלי רכב, מחייבים אותן להחזיק שני רכבים.
יאיר מעיין: והכי גרוע, מחייבים אותם גם להגיע עם הרכב פיזית למשרד.
קובי כחלון: דיברנו הבוקר על כך שתמיד אפשר להחריג את ירושלים דרך תקנת ירושלים.
קובי כחלון: לא צריך לקבוע דבר רוחבי.
קובי כחלון: אם חברי הכנסת היו לוקחים את הדבר הזה ומחוקקים חוק שיאפשר לאחד מבני המשפחה לפחות לא להחזיק רכב אלא לקבל בתמורה את הזכות לנסוע ברכבת בשילוב עם האוטובוס, מן הסתם המדינה היתה מרוויחה.
קובי כחלון: ביום הפתיחה אנחנו הרי נסבסד את הרכבת כי לא יהיו מספיק נוסעים.
קובי כחלון: חקיקה מן הסוג הזה, שהיא חקיקה לתקופה מסוימת, שמתאימה רק לעובדים בירושלים ורק לתושבי ירושלים, יכולה בצורה דרמטית ובתקופה קצרה מאוד לחולל שינוי דרמטי בכל התפיסה מה זה רכבת ומה זה אוטובוס.
קובי כחלון: אם אתן למשפחה את הכרטיס הזה, ואגיד שהכרטיס הזה יהיה מוכר לה במס, אז מן הסתם בפסגת זאב לא יהיו פקקי תנועה, כי היום מחייבים את האיש ואת האישה להגיע עם שני כלי רכב אל תוך העיר.
יעל ענתבי: לאיזה שיעור מן המשפחות בירושלים יש שני כלי רכב?
קובי כחלון: לרובן.
קובי כחלון: כאשר הם עובדי מדינה הם חייבים להחזיק רכב.
קובי כחלון: כל מי שמקבל החזקת רכב חייב להחזיק ברכב.
קובי כחלון: את מבינה את הפרדוקס?
יאיר מעיין: 90% מכוח העבודה בירושלים עובדים בתחום הפקידות.
יעל ענתבי: לכמה מהם יש שני כלי רכב?
יעל ענתבי: ירושלים היא עיר ענייה מאוד.
יאיר מעיין: העלינו את העניין הזה בהקשר התחבורתי בפני הממונה על השכר במשרד האוצר וגם בפני מנהל אגף התקציבים במשרד האוצר.
יאיר מעיין: הבעיה שהחזקת רכב היא לא רכיב פנסיוני.
יאיר מעיין: אם נאפשר להגיע לעבודה בלי הרכב ולקבל החזקת רכב יוכלו לטעון בבית-דין לעבודה שזה יהיה רכיב פנסיוני.
יאיר מעיין: לכן יוצרים את הקונפליקט הזה, שמצד אחד רוצים לתמרץ לנסוע ברכבות קלות ובהסעת המונים ולא ברכבים הפרטיים, ומצד שני דווקא המדינה היא שמממנת החזקת עשרות אלפי כלי רכב כדי להגיע איתם לעבודה.
רוברט אילטוב: נבחן את הסוגייה הזאת בכנסת.
רוברט אילטוב: אני מעריך שיהיה קושי להעביר חקיקה כזאת.
רוברט אילטוב: נעבור לנושא התיירות.
רוברט אילטוב: גם זה נושא שירושלים התברכה בו, וכנראה גם בנושא הזה יש בעיות.
רוברט אילטוב: מר שמואל צוראל, בבקשה.
רוברט אילטוב: אני מבקש מכל הנוכחים לא להתפרץ ולא לדבר ללא רשות.
רוברט אילטוב: כך נהוג בוועדה, לכן אני מבקש לשמור על הסדר.
שמואל צוראל: תודה רבה.
שמואל צוראל: אני סבור שאני הולך לדבר בקונצנזוס מוחלט, אז אין בעיה.
שמואל צוראל: רוצה הגורל ונושא התיירות אולי לא שונה מן הנושא הקודם שבו דיברנו, נושא התחבורה, ואולי הוא קשור אליו בקשר חד-חד ערכי.
שמואל צוראל: האם התיירות בירושלים היא כגודלה של העיר או כיכולת הנשיאה של העיר, או התיירות בירושלים חורגת בהרבה מעבר לכלים שהעיר מסוגלת להתמודד איתם?
שמואל צוראל: צריך להבין שירושלים נושאת את גורל התיירות הנכנסת למדינת ישראל.
שמואל צוראל: בלעדיה אין תיירות נכנסת.
שמואל צוראל: תנועת התיירות הנכנסת למדינת ישראל קשורה ביכולתה של ירושלים לשאת אותה וביכולתה של ירושלים לשרת אותה, כך שהמשימה היא הרבה מעבר למשימה עירונית או מקומית.
שמואל צוראל: היא משימה לאומית, וכך צריך להתייחס אליה.
שמואל צוראל: גם התקציבים והאמצעים שהעיר ירושלים צריכה לקבל ללא שום ספק צריכים להיות שונים מיכולתה של העיר לגייס אותם בכוחותיה היא, מתוך תושביה או מתוך העסקים הקיימים בה, כי בכך תלויים כמעט כל נותני השירותים או כל המתפרנסים מתיירות בארץ.
שמואל צוראל: ירושלים משקפת תנועה של כ-90% מן התיירות הנכנסת למדינת ישראל שמגיעה לירושלים.
שמואל צוראל: לא כולה לנה בה, אבל חלק גדול ממנה לנה בה.
שמואל צוראל: מדובר על תעשיית תיירות שכרגע נראית טוב, או נראית לכאורה בשיאה.
שמואל צוראל: שיאה הוא שיא עגום למדי, שיגיע אולי ל-3 מיליון תיירים בסוף השנה.
שמואל צוראל: אבל כבר ב-3 מיליון תיירים, ציין כאן חברנו מאגודת מורי הדרך בצדק רב, אנו מתקשים להעניק לתיירים שירות מתקבל על הדעת בעיר ירושלים.
שמואל צוראל: אנו נתקלים כאן בצווארי בקבוק, שחלקם נובעים מאכסון, אבל רובם נובעים מנגישות לאתרים, מתחבורה, מיכולת להניע את התיירים בתוך העיר.
שמואל צוראל: בנושא הזה, שוב, הפתרונות הם מעבר לחובתה או לאחריותה של העירייה כלפי תושביה, הם במישור הארצי, במישור של תעשיית התיירות כולה.
שמואל צוראל: מלונות בירושלים – בירושלים פועלים כרגע כ-7,000 חדרי מלון.
שמואל צוראל: היא העיר השלישית בארץ במספר חדרי המלון שבה, לא השנייה אפילו.
קריאה: עם כוללים גם את החלק המזרחי של העיר אז יש בה 9,000 חדרי מלון.
לאה ורון: אילת במקום הראשון.
לאה ורון: מי במקום השני?
שמואל צוראל: תל-אביב רבתי.
מיכל שלם: יש בעיה של בתי-מלון בירושלים.
רוברט אילטוב: וכמה חדרי מלון צריך?
שמואל צוראל: לפי התחזית שלנו, ירושלים תהווה את צוואר הבקבוק.
שמואל צוראל: כדי לעמוד במשימה של 5 מיליון תיירים בשנה, ירושלים תצטרך תוספת של כמעט הכפלת מספר חדרי המלונות שבה.
שמואל צוראל: "הולילנד" הוא רק משל, כי זה גם מה שאירע לשטחים רבים נוספים בעיר הזאת שייעודם המקורי היה צריך להיות מלונות.
שמואל צוראל: "הולילנד" זה רק מקרה אחד שהתפרסם בציבור.
שמואל צוראל: רבים מאוד השטחים האחרים בעיר הזאת שתמוה ביותר איך קם בהם משהו אחר.
שמואל צוראל: יש מצוקת קרקעות גדולה כיום ובמאבקי הנדל"ן הקיימים קשה לראות משקיעים שייכנסו להשקעה בירושלים, אלא אם כן יינתנו להם תנאים מפליגים לטובת העניין הזה.
שמואל צוראל: אבל זה בנפשנו, כי בלי הדבר הזה לא ניתן יהיה בכלל לקיים את תעשיית התיירות של מדינת ישראל.
שמואל צוראל: לכן גם כאן נדרשת התערבות הרבה מעבר לכללים המקובלים אצלנו, של מפעל מאושר, של מענקים או של דברים מן הסוג הזה, אלא דברים שהם הרבה יותר אגרסיביים כלפי המשקיעים.
שמואל צוראל: הוזכר כאן החלק המזרחי של העיר.
שמואל צוראל: עד אוקטובר 2000, כאשר החל לצערנו משבר שעד היום אנו מלקקים את הפצעים שנוצרו בעקבותיו, במזרח ירושלים פעלו כמספר חדרי המלון במערב ירושלים.
שמואל צוראל: כרגע במזרח ירושלים חזרו שליש מחדרי המלון שפעלו שם עד לשנת 2000.
רוברט אילטוב: אתה יכול לנקוב במספרים, בבקשה?
שמואל צוראל: חסרים לפחות 3,000 חדרים במזרח העיר שלא חזרו לתפקד כמלונות.
רוברט אילטוב: כמה יחידות יש בסך הכול?
שמואל צוראל: היום במזרח ירושלים פועלים כ-2,000 חדרי מלון.
שמואל צוראל: גם במערב העיר מִתקנים גדולים וחדשים שהושקע בהם כסף ושנתקבל בהם גם סיוע ציבורי, כמו מלון "דיפלומט" לשעבר, כמו מלונות נוספים, לא שבו להיות בתי-מלון.
שמואל צוראל: הדעת נותנת שעם גידול כזה בתנועת התיירות וחוסר כזה במגרשים ובבנייה, לכאורה הביקוש להחזרת המלונות הללו לכשרות או לפעילות היה צריך להיות גבוה מאוד, ולא היא.
שמואל צוראל: הבעלים לא מוצאים עניין כלכלי לשנות את הדבר הזה.
שמואל צוראל: גם כאן צריכה להיות התערבות, או בצורה של ברירה, או בצורה של סיוע ותמריץ.
לאה ורון: מלון "דיפלומט" מאוכלס היום?
שמואל צוראל: הוא מאוכלס בעולים חדשים, מקרים קשים מאוד, כאלה שכבר לא יכולים למצוא מקום באכסניה אחרת.
דורון שורר: הוא לא מתפקד כבית מלון.
דורון שורר: סמוך לשם נמצא מלון "זוהר" לשעבר שהפך לאולפנה.
שמואל צוראל: זה דוגמה אחת, מכיוון שכמוהו יש לנו עוד מקרים.
שמואל צוראל: אנחנו רואים היום בעין אפשרות לפחות לעוד 3,000 חדרי מלון בירושלים רק בהשבה לתפקוד של מקומות שהיו בתי-מלון.
שמואל צוראל: אם אני יכול לסכם את דבריי, התיירות היא מנוע הצמיחה העיקרי של העיר.
שמואל צוראל: מעבר לעובדי שירותים ציבוריים ומעט היי-טק שיש לנו בעיר, למעשה הדבר העיקרי זה תיירות.
שמואל צוראל: לצערנו התיירות נמצאת כרגע בישורת מאוד לא סימפטית במאבק שלה על משאבי העיר.
שמואל צוראל: לא שהעירייה לא עושה את זה, להיפך, יש כאן שינוי מבורך בהתייחסות העירייה לנושא התיירות שלא היה במשך שנים, אבל העירייה ירשה מציאות מסוימת שהיא מאוד-מאוד קשה לטיפול, ובמציאות הזאת מן הראוי שירושלים תקבל העדפה מתקנת מעבר לכלים שהיא כעיר יכולה להעמיד.
רוברט אילטוב: איך ביטול הוויזות עם רוסיה השפיע על התיירות?
שמואל צוראל: יוצא מן הכלל.
אופיר אקוניס: ראיתי שלשום כתבה שבאים מברית-המועצות לשעבר להשתזף בתל-אביב.
אופיר אקוניס: קודם כול, יכולים להשתזף בתל-אביב ולעלות לירושלים, ויכולים להשתזף גם בירושלים.
שמואל צוראל: ביטול הוויזות היה צעד יוצא מן הכלל, מבורך ביותר, שהביא לתמורה יפה מאוד בתנועת התיירות מרוסיה.
שמואל צוראל: הלוואי וייעשה דבר דומה גם עם אוקראינה.
שמואל צוראל: יש בעיה אחרת שצריך לטפל בה, ולא כאן, והוא התייחסותה של מדינת ישראל לתנועה חד-יומית.
אופיר אקוניס: קיבלתי את מכתבכם בעניין הזה שהופנה אל שר התיירות ואני הייתי מכותב שם.
רוברט אילטוב: מבחינת
רוברט אילטוב: כם יש מספיק תשתית שירות לתייר מטעם העירייה ומטעם משרד התיירות?
שמואל צוראל: יש בהחלט תקציבי שיווק הרבה יותר טובים מאשר היו בעבר.
שמואל צוראל: זה עדיין לא תקציב השיווק שצריך להעמיד לעיר כמו ירושלים.
שמואל צוראל: מקובל בעולם שתקציב שיווק משקף לפחות 3% מן המחזור.
שמואל צוראל: תקציב השיווק של כל מדינת ישראל משקף היום 0.16% מן המחזור.
אופיר אקוניס: קיימנו כבר ישיבה אחת או שתיים בנושא התיירות, אבל לנושא התיירות בירושלים כדאי אולי להקדיש דיון נפרד בוועדה.
אופיר אקוניס: מכיוון שאנחנו בלחץ זמן, לא נוכל לחרוג אחרי השעה 16:00 כי המליאה נפתחת, אני מציע שנתאם מועד לישיבה מיוחדת בנושא התיירות שתתמקד בתיירות לירושלים.
מיכל שלם: ראש העירייה הציב כיעד מרכזי את נושא התיירות כמנוף לצמיחה בעיר ירושלים.
מיכל שלם: אני לא יודעת מי מכם יודע, בירושלים מבקרים היום כ-2 מיליון תיירים בשנה.
מיכל שלם: זה כאין וכאפס לעומת מספר התיירים בבירות אחרות ברחבי העולם.
מיכל שלם: לפריז מגיעים כ-50 מיליון תיירים בשנה וכך גם בערי בירה נוספות.
מיכל שלם: דיברת על 5 מיליון תיירים בשנה.
מיכל שלם: ראש עיריית ירושלים הציב יעד אגרסיבי יותר של 10 מיליון תיירים בשנה.
שמואל צוראל: אנחנו בדרך ל-10 מיליון תיירים.
מיכל שלם: אני מסכימה אתך שכדי להגיע ליעד הזה אנחנו זקוקים לתמריצים ממשלתיים.
מיכל שלם: עיריית ירושלים, בשיתוף הרשות לפיתוח ירושלים וממשלת ישראל, שוקדת בימים אלה על תוכנית "מרום", שחלק מרכזי ממנה הוא תמריצים לפיתוח התיירות.
מיכל שלם: בכל הקשור לחדרי מלון, היתה ישיבת ממשלה חגיגית ביום ראשון השבוע לרגל יום ירושלים.
מיכל שלם: נושא התיירות תפס נתח נכבד ממנה.
מיכל שלם: ביקש ראש הממשלה בתוך 8 שבועות להגיש את החלק בתוך תוכנית "מרום" שקשור לתיירות, מתוך רצון אמיתי לקדם את הנושא הזה.
מיכל שלם: מדובר שם על מאות מיליוני שקלים שהעירייה, בשיתוף הרשות לפיתוח ירושלים והממשלה רוצות, ואני מקווה שגם מוכנות, להשקיע בתיירות.
מיכל שלם: בכל הקשור לחדרי מלון מדובר על יעד, שהוצג השבוע גם בפני ראש הממשלה, של תוספת של כ-1,000 חדרי מלון בירושלים בשנה, כדי שבעשור הקרוב נוכל להתקרב ליעד שדיברת עליו.
מיכל שלם: החלטה חשובה נוספת שכדאי לציין בהקשר הזה, שקיבל ראש עיריית ירושלים עם כניסתו לתפקיד, ירושלים הפכה בעשור האחרון לקונטיינר למגורים.
מיכל שלם: רבים מן השטחים שיועדו למלונאות הוסבו למגורים.
מיכל שלם: ההחלטה הראשונה שקיבל ראש עיריית ירושלים, ביחד עם ממלא מקומו מחזיק תיק התכנון והבנייה, שלא יוסבו יותר למגורים שטחים שיועדו למלונאות.
מיכל שלם: כמה ניסיונות כאלה להסב שטחי מלונאות למגורים טורפדו.
מיכל שלם: יש כוונה לעמוד על כך ולהחזיר לשוק חדרים נוספים שהוסבו לצרכים אחרים.
מיכל שלם: תודה.
אופיר אקוניס: תראו מה קורה כאשר הורסים בית-מלון, מה עלול להיגרם, אם הבנתם אותי ...
רוברט אילטוב: דיברנו על זה.
אופיר אקוניס: בצעירותי הייתי בביקור במלון "הולילנד" והיה שם את דגם ירושלים מימי בית שני.
אופיר אקוניס: אני זוכר את המקום.
אופיר אקוניס: אני יודע שהדגם הועבר למוזיאון ישראל.
יאיר מעיין: הוא קיבל מענק ממרכז ההשקעות כאטרקציה תיירותית.
שמואל צוראל: הדגם הועבר ברווח נאה ליזמים ...
אופיר אקוניס: רשות הדיבור לגברת גלית לוי, מנהלת סניף ירושלים של התאחדות התעשיינים.
אופיר אקוניס: היא יצאה כבר.
אופיר אקוניס: בלאו הכי לא נותר לנו זמן רב לדון כעת על התעשייה בירושלים.
יאיר מעיין: אם אפשר להתייחס לתיירות.
יאיר מעיין: מר שמואל צוראל הזכיר כאן בתי-מלון שתפוסים כרגע.
יאיר מעיין: התופס העיקרי של בתי-המלון בעיר זה ממשלת ישראל, המשרד לקליטת העלייה ומשרדי ממשלה נוספים.
יאיר מעיין: אולי ועדת הכלכלה תדאג לפנות אותם עבור התיירות.
יאיר מעיין: מלון "דיפלומט", מלון "חן" ומלונות נוספים מאוישים על-ידי משרדי ממשלה.
יאיר מעיין: מלון "טירת בת שבע" נתפס על-ידי הסוכנות היהודית והקרן הקיימת לישראל.
יאיר מעיין: צריך פשוט לפנות אותם לייעוד שלהם.
יאיר מעיין: שלא נדבר על משרד החינוך שממוקם בבית-מלון "לב רן", בייעוד מלונאות מבלי שקיבל שימוש חורג ובלי לשלם היטל השבחה.
יאיר מעיין: עוד נדון בזה, אבל שיפנו את המבנים הללו לטובת בתי-מלון.
אריאלה שמידע דורון: יש במזרח ירושלים חדרים יפהפיים במצב רע מאוד שרק צריך לשפץ אותם.
אופיר אקוניס: זאת שאלה מעניינת, מי יהיה בעל הבית.
אופיר אקוניס: יהיה על זה ויכוח, מי ישפץ אותם, מי יבנה.
שמואל צוראל: יש שאלה פשוטה מאוד.
שמואל צוראל: כאשר מפעל תעשייה מחליט להחליף מכונה, ולפעמים החלפת המכונה לצורך התייעלות גורמת לפיטורי כמה עובדים כי המכונה יעילה יותר, למרבה הפלא המפעל מקבל עבור זה סיוע במסגרת חוק עידוד השקעות הון.
שמואל צוראל: בית-מלון שמשפץ כדי לחזור לכשירות ולעבוד או כדי לשפר את יכולת הקליטה שלו, ובדרך כלל כתוצאה מכך שוכר עוד עובדים כי תפוסתו גדלה, לא זכאי לזה.
שמואל צוראל: זה אחד מפלאי הכלכלה שלנו.
קובי כחלון: סיכמתי את הנושא עוד לפני שחזרת לכאן, אדוני היושב-ראש.
קובי כחלון: כשהשתת
קובי כחלון: פנו השבוע בישיבת הממשלה, ראש הממשלה אמר: תגידו מה אתם רוצים, תשאלו את היזמים מה הם רוצים.
קובי כחלון: צריך להגיש בקשה מסודרת, להביא מסמכים ולבקש.
קובי כחלון: בסך הכול הדברים הגדולים, הוולקנים ב-3,000 כדורים לדקה לא עוזרים.
קובי כחלון: אנחנו צריכים לדעת מה עוזר.
קובי כחלון: אמרתי גם לראש הממשלה שאחד הדברים ששמעתי מיזמים שאני לוחץ אותם ודוחף אותם לבנות בתי-מלון בירושלים, הם נאבקים אתי לקבל יותר מ-25% למגורים.
קובי כחלון: אמרתי לו: כתבנו בתוכנית המתאר 25% למגורים והשאר מלונות.
קובי כחלון: אגב, חשבתי שזה צריך להיות 35% למגורים, אבל הפסדתי.
אריאלה שמידע דורון: היזם לא אידיוט.
אריאלה שמידע דורון: הוא לא ישקיע את כספו במלונות.
קובי כחלון: לדוגמה, אמר לי יזם: תן לי ביטוח, שאם תהיה כאן חס וחלילה אינתיפדה אהיה מובטח.
קובי כחלון: אלה הדברים שעלינו להביא בפני הממשלה, או בפני ועדת הכלכלה.
קובי כחלון: זה העבודה שלהם, לחוקק לנו חוקים, וזה הפתרון.
אופיר אקוניס: הדיון הזה היה במסגרת חגיגות 43 שנים לאיחודה מחדש של ירושלים ועלו כאן דברים שבהחלט חייבים לקיים עליהם דיון נוסף, כמו למשל נושא התיירות.
אופיר אקוניס: לטעמי גם את נושא התחבורה טרם מיצינו, הוא נושא ענק.
אופיר אקוניס: בכל הקשור לוועדה הזאת, כפי שיודעים גם אנשי התאחדות המלונות, כאשר דברים קונקרטיים באים לפתחנו, או כאשר הממשלה מביאה בפנינו דברים או שאנחנו מעלים אותם, אנחנו מקדמים במהירות, אנחנו פותחים חסמים ופלונטרים במהירות אדירה.
אופיר אקוניס: אני עושה אפילו העדפה לנושאים שקשורים בטרגדיה התחבורתית של ירושלים שאנו עדים לה כבר כמה שנים.
אופיר אקוניס: אנו מטפלים גם כן בנושא התיירות.
אופיר אקוניס: אם יהיו הצעות קונקרטיות, אתם יכולים להציע לי ולשאר החברים בוועדה כדי שאנחנו נציע.
אופיר אקוניס: אפילו בנושא תקשורת, שבו יש שיתוף פעולה מלא עם שר התקשורת ומשרדו, גם שם נתנו עדיפות רבה מאוד לירושלים ותושביה ייהנו מכך, ואתם גם תראו את הפירות.
אופיר אקוניס: קודם כול, אני שמח על הדברים שעלו כאן.
אופיר אקוניס: בעקבות הדיון הזה נקיים דיוני המשך בנושא ירושלים.
אופיר אקוניס: תמיד תראו את ועדת הכלכלה כוועדה שדלתה פתוחה, וגם דלתו האישית של יושב-ראש הוועדה, לכל ענייני ירושלים.
אופיר אקוניס: אני מאחל לכם חג שמח.
ישראל חסון: על סדר היום הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 4) (מיזם חקלאי-תיירותי משולב) התש"ע-2010.
ישראל חסון: אנחנו סיימנו את הקראת סעיף 4 והסעיף נפתח עכשיו לדיון.
ישראל חסון: האם יש מישהו שרוצה להתייחס לסעיף 4?
אתי בנדלר: אני מציעה שתקרא קודם את הנוסח שהופיע בהצעת החוק כפי שפורסמה ואחר כך את התיקונים שאנחנו מבקשים.
איתי עצמון: אני קורא את הנוסח מתוך הנוסח שפורסם ברשומות.
איתי עצמון: הוראות מעבר.
איתי עצמון: (א) בסעיף זה – "מיזם חקלאי-תיירותי משולב" - כהגדרתו בסעיף 1 לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה.
איתי עצמון: "המינהל" – מינהל מקרקעי ישראל.
איתי עצמון: כאן נעשה את התאמת הנוסח לרשות מקרקעי ישראל.
איתי עצמון: (ג) על אף הוראות כל דין ותכנית מיתאר ארצית משולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור (תמ"א 35), ככל שיש בהן כדי למנוע את הקמתו של מיזם חקלאי-תיירותי משולב, המינהל יקנה למבקש שהמציא אישור כאמור בסעיף קטן (ב), זכות חכירה לדורות במקרקעין לשם המשך ניהולו ופיתוחו של מיזם חקלאי-תיירותי משולב.
איתי עצמון: הקניית זכות כאמור אינה טעונה מכרז, ובלבד שהמקרקעין יועדו לשימוש חקלאי בהתאם לתכנית מיתאר מחוזית כמשמעותה בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965, והמבקש הסדיר את תשלומיו למינהל בשל כל השימושים במקרקעין שנעשו עד ליום תחילתו של חוק זה.
אתי בנדלר: ברשותך אדוני היושב ראש, בהתחשב בהערות שנשמעו בישיבה הקודמת, בהמלצות שלי במסגרת חוות דעת שאני נתתי ובשיחות עם חברי כנסת, הצענו מספר תיקונים בנוסח ואני רוצה להצביע עליהם.