GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: לא אכפת לנו, זה יוצר פעילות כלכלית.
גלעד ארדן: האם בעוד עשרים שנה יגלו שהרבה דיבור בסלולר גורם סרטן – בסדר, אז תהיה ועדת חקירה, וידונו אחורה, האם המדיניות הזו שאפשר יהיה כמה שיותר תכנים ולראות טלוויזיה ווידאו ולשחק משחקי מחשב, ועוד מעט נעשה קפה דרך הסלולר, האם זה הדבר הנכון לעתיד המדינה?
גלעד ארדן: משרד האוצר חושב שכן, כי זה מביא הרבה הכנסות, זה גם יוזיל את המחירים של עוד יותר, ואפשר יהיה להשתמש עוד יותר דקות – אנחנו בסך הכול המדינה השנייה בעולם בחדירה; יש לנו 7 מיליון אזרחים- -
גלעד ארדן: בסדר, ו-9 מיליון מכשירים, כולם פה יושבים במסעדה, יושבים אחד מול השני, מדברים בסלולר ובאוטובוס - כיף חיים, אין בעיה, נמשיך בזה, אני לא בא עכשיו פה לעשות מהפכה, כי אין בכוחי לעשות אותה, אז אני נאלץ במסגרת כללי המשחק הקיימים להגיד לכם מה אנחנו חושבים במשרד להגנת הסביבה, מה כן ומה לא.
גלעד ארדן: אומרים לכם, ואתם שמעתם את זה כאן, שריבוי אנטנות סלולריות גורם לפחות קרינה למשתמש.
גלעד ארדן: אני חותם על זה בשתי ידיים.
גלעד ארדן: גילוי נאות – אני גם עבדתי בחברת פרטנר לפני למעשה מעשור, והייתי אפילו מייצג אותה בוועדות תכנון ובנייה ומסביר את הנקודה הזו, כי מה לעשות - כמה שיש יותר אנטנות סלולריות ברשות מקומית או באזור מסוים, המכשיר הזה, שנמצא צמוד למוח של כולנו, וכמה שתרחיק אותו מהראש, הקרינה יורדת בריבוע; המרחק מהמשתמש זה הדבר המשמעותי ביותר.
גלעד ארדן: כמה שהוא צריך להתאמץ פחות ולחפש פחות אנטנה בקרבת מקום, עצמת השידור שלו היא פחותה יותר, ולכן היא חושפת את המשתמש לעצמת קרינה נמוכה יותר מהמכשיר, וזה הדבר הבעייתי ביותר.
גלעד ארדן: האם זה אומר שעכשיו צריך לתקוע אנטנות מתחת כל עץ רענן או בכל מרפסת, ולא משנה מה תהיה קרבתה למי שחשוף, וצריך לזכור – לזה אתה נחשף רק כשאתה מדבר; כשיש מקור קרינה קבוע, קרי אנטנה שמשדרת – פי כמה מהמכשיר, העצמה של האנטנה הממוצעת, יעקב?
קריאה: פי 100.
גלעד ארדן: האנטנה הזו משדרת 24 שעות וחושפת כל מי שנמצא בטווח שלה לעצמות קרינה.
גלעד ארדן: אז נכון, יש תקנים מסוימים, שנקבעים על פי ידע עכשווי, שקובעים מרחקי בטיחות מסוימים, שאני השר שאמון על קביעת אותם מרחקים, ואלו הם נציגיי לצורך העניין.
גלעד ארדן: זה עדיין לא אומר – וגם בית המשפט העליון אמר את זה בימים האחרונים – שתקן זה חזות הכול.
גלעד ארדן: ההמלצות של ארגון הבריאות העולמי זה לצמצם ככל שניתן את החשיפה של הציבור לקרינה הזו, ולכן אחד הדברים המשמעותיים ביותר אצלנו במשרד להגנת הסביבה זה היכולת שלנו גם לפקח, ואני לא אמר את זה סתם באוויר, לפקח על כך שביום שהותקנה אנטנה, הוצגו לנו, כמובן, הנתונים שלה, וניתן האישור, אבל עם השנים קורים דברים; לפעמים חברה סלולרית מוסיפה שם מגברים ושוכחת לעדכן אותנו, קורים כל מיני דברים, והמדינה לא יכולה לתת צ'ק פתוח לחברות הסלולר, להציב אנטנות איפה שהן רוצות, באלפי דירות מגורים במדינת ישראל, ושאני אתחיל לנסות, ומישהו יאמין באמת שעם השניים ורבע תקנים שיש לי במשרד, ניתן באמת יהיה לפקח שכל האנטנות האלה, שלפני X שנים עדיין להם היתר, הן עדיין משדרות בדיוק באותה עצמת קרינה, לא עלה כמות המשתמשים, לא הוסיפו להם מגברים, לא דבר ריאלי לצפות לו.
גלעד ארדן: לכן אותם מתקני גישה אלחוטיים, שגם להם, לצערי, חברות הסלולר עושות הטעיה – מציגות אןתם כמתקנים קטנים כאלו; זה אנטנה קטנה, מה אתם דואגים?
גלעד ארדן: שטויות – מג"א ואנטנה רגילה, אותו דבר בדיוק, אותה עצמת קרינה.
גלעד ארדן: גרוע מכך; מבחינתנו, מג"א היא יותר גרועה מבחינת פליטת הקרינה שלה, כי היא הרבה פחות ממוקדת, היא קטנה יותר, לכן הקרינה שלה מתפזרת על פני טווח גדול יותר והרבה פחות ממוקד, אבל מבחינת עצמת הקרינה, זו בדיוק אותה עצמת קרינה.
גלעד ארדן: אמר כאן גם, ואני גם לא מסכים לאמירה הזאת של מנכ"ל משרד התקשורת, אבל שוב – אני נאלץ לפי העמדות של רוב חבריי בממשלה, אומר מנכ"ל משרד התקשרות: באימה הציבורית שיש היום מאנטנות אי אפשר יהיה להכניס מפעיל סלולרי נוסף, וחייבים אותו, אני מזכיר, כדי שתהיה תחרות ונוכל להשתמש יותר ויירדו המחירים וכו', אבל זה, כפי שאמרתי, לא בדיון הזה – לא יהיה מפעיל רביעי נוסף.
גלעד ארדן: אני רק רוצה להזכיר, שיש לנו היום שלושה מפעילים במדינת ישראל, שמשרתים את רמת החדירה בין הגבוהות בעולם, והקימו כמעט 8,000 אנטנות סלולריות במדינת ישראל בדיוק באותה שיטה, בלי מג"אות, באותה שיטה תכנונית, שבה יש שקיפות לציבור, מאפשרים לציבור להתנגד להקמת האנטנה, ובסופו של דבר הוועדה המקומית לתכנון ובנייה מכריעה, וגם אם היא מכריעה נגד, יש עדיין אפשרות ללכת לוועדת ערר, והרבה פעמים ועדות הערר גם הופכות את ההחלטה של הוועדה המקומית.
גלעד ארדן: נכון, זה תהליך ארוך יותר.
גלעד ארדן: נכון, זה תהליך שלפעמים עולה כסף.
גלעד ארדן: יספרו לכם חברות הסלולר שהן נאלצות להחזיק מחלקות שלמות של קשרי קהילה, שתורמות ברשות המקומית לכל מיני פרויקטים כדי לרכך את דעת הקהל, הן נמצאות במגעים שוטפים עם הרשויות – נכון מאוד, אבל זה בהחלט מצריך גם מנהיגות מקומית מצד ההנהגה המוניציפאלית, לעמוד מול התושבים באומץ, ולהגיד להם - ואני פה עומד יחד עם הרשות המקומית - להגיד להם: כן, יותר אנטנות זה פחות קרינה למשתמש, ותיקחו על אחריותכם, אם אתם תכריעו נגד.
גלעד ארדן: מצד שני, גם בוא לא נשכח את הרמה התכנונית; זה לא אומר שאפשר לתקוע אנטנה בכל מקום, גם אם יש אלטרנטיבות פחות מכוערות או אלטרנטיבות שיש מרחקים פחות קרובים לדירה הקרובה ביותר.
גלעד ארדן: לכן מכל הסיבות האלו אותו מסלול מקוצר של פטור בהיתר, שגם מקשה עלינו לפקח, כי המסלול המקוצר הזה, שלא עובר דרך הוועדה המקומית, גם בדרך כלל אותם מג"אות מותקנות בדירות מגורים פרטיות, ולכן לנו מאוד קשה כמשרד להגנת הסביבה ללכת ולהיכנס לבדיקות פתע לאלפי בעלי דירות פרטיים, ואני בטח לא אחזיק אצלי במשרד 4,000 מפתחות של דירות פרטיות שיש בהן מג"אות, ואתחיל להיכנס, ואחרי זה להיות חשוף לתביעות, שנעשה איזה נזק בדירת מגורים פרטית.
גלעד ארדן: זה מאוד מקשה על האכיפה ועל הפיקוח.
גלעד ארדן: אלא מה, אומרת המדינה: הכי חשוב לנו זה להכניס מפעיל רביעי.
גלעד ארדן: אמרנו: בסדר.
גלעד ארדן: אתם רוצים מפעיל רביעי?
גלעד ארדן: אנחנו מוכנים לגביו לעשות הקלות משמעותיות, ומה שזכור, לטעמנו, שלא כחוק, אבל אם עכשיו מעגנים את זה ומכשירים את זה חוקית, אז מה שזכור, כחוק, שלוש החברות הראשונות, שבשנתיים האחרונות מקימות מג"אות בפטור מהיתר, אנחנו מוכנים להסכים שהמפעיל הרביעי, כדי שהוא יצליח להיכנס, לתת לו את אותה הגנת ינוקא, את אותם תנאים שלהם זכו החברות הקיימות, אבל בשני תנאים: אחד, שהחברות הקיימות לא ימשיכו עם התופעה הזו, שגם מקשה על הפיקוח שלנו, וגם מביאה לתוצאות רעות ברמה הסביבתית, כי יכול להיות שלכל המג"אות האלה יש אלטרנטיבות פחות גרועות ברמה הסביבתית.
גלעד ארדן: ודבר שני, והוא אולי המהפכני ביותר – לצערי, הוא לא מעוגן כאן בתקנות, ואני חושב שהוועדה צריכה לדרוש- -
אופיר אקוניס: אם אתה תמשיך עוד הרבה, אנחנו פשוט נהיה כלואים פה.
גלעד ארדן: המשפט האחרון הוא שהדבר הכי חשוב, בעינינו, זה לתקן את הנזק במדיניות שעשו הממשלות, כי מה שקרה במדינת ישראל זה דבר הזוי: יש לכם שלוש חברות סלולר, ולכל אחת מהחברות האלו יש אלפי האנטנות שלה.
גלעד ארדן: כי כך התפתח שוק הסלולר, זה גם שוק שהלך ותפח, והיה מפעיל ראשון ואחרי זה שני ושלישי, ולא היו תקנים למשרד התקשורת ללוות את התהליך שהיה צריך לאכוף על החברות הקיימות, לאפשר לאחרות לעלות עליהם.
גלעד ארדן: הרי אתה לא תעשה כביש אחד לנשים וכביש לגברים וכביש לדתיים.
גלעד ארדן: במדינה נורמלית - ועכשיו עוד חברה.
גלעד ארדן: לא יהיו פה 12 אלף מוקדי קרינה שיחשפו את הציבור, ויחייבו את המדינה ללוות 12 אלף אנטנות.
גלעד ארדן: ההיגיון אומר שצריך לכפות על החברות הקיימות להקים תרנים משותפים.
חמד עמאר: -
גלעד ארדן: זה לא צריך להיות בחוק; צריך להתנות לאוצר תקנון של 30 תקנים למשרד התקשורת, של מהנדסים ושל אנשי כלכלה, שיעברו אנטנה-אנטנה, ולא יקבלו את התירוצים של החברות הקיימות, שהם כבולים בהסכמים, ושיש להם בעיה הנדסית, כי הם לא רוצים לעזור למתחרה, ותהיה מינהלת שיתוף אתרים אמיתית עם כלים למשרד התקשורת, שתאפשר לעשות שיתוף אתרים במדינת ישראל.
גלעד ארדן: ואז נהיה מוכנים גם מעבר ל-40 אחוז במג"א למפעיל הרביעי.
אופיר אקוניס: אני מבקש, קודם כל משרדי הממשלה – לא יודע, בתיאום היועץ המשפטי אולי, יגבשו את הנוסח המוסכם, כי אנחנו – חבר הכנסת וקנין יצא בינתיים, אבל הוא עלה על זה- -
דנה נויפלד: זה הנוסח המוסכם.
אופיר אקוניס: שעל מנת שהוועדה לא תידרש לעסוק במחלוקות שבין המשרדים מסביב לשולחן הזה, וזה מה שקרה פה היום, אני מודיע שאנחנו נתכנס להמשך דיון רק לאחר שתקוים חובת ההתייעצות עם המועצה הארצית לתכנון ובנייה, ואנחנו מודיעים שכל עוד ועדת הכלכלה לא תסיים את דיוניה בתקנות, אנחנו מבקשים או קוראים ליועץ המשפטי לממשלה לא להסכים למתן צו הביניים בעתירה שהוגשה בנושא, שמשמעותה בפועל היא ביטול הפטור מהיתרי בנייה הקבוע בחוק.
אופיר אקוניס: שלום לכם, צהריים טובים.
אופיר אקוניס: אנחנו בישיבה שנייה להיום של ועדת הכלכלה.
אופיר אקוניס: ביקשתי לזמן את הישיבה הזאת כדי לדון בדמי הקישוריות.
אופיר אקוניס: יש ויכוח בעברית איך אומרים את המילה קישוריות.
אופיר אקוניס: זה יהיה בהתייעצות עם האקדמיה ללשון העברית.
אופיר אקוניס: עד הקביעה הסופית, כל אחד ירגיש חופשי לומר את הדברים בעברית שלו.
אופיר אקוניס: אדוני שר התקשורת, ביקשתי לזמן את הדיון בדמי הקישוריות בעקבות פרסומים, או בעקבות החלטה שלך, על הורדה די גדולה בתחום הזה.
אופיר אקוניס: במדינת ישראל 7,5 מיליון אזרחים, ואנחנו עם כמעט יותר מ-9,5 מנויי סלולאר, או מחזיקי מכשירים סלולאריים.
אופיר אקוניס: אנחנו בשיעור חדירה של 130%, וזה שיעור מהגבוהים בעולם.
אופיר אקוניס: אם מצרפים לזה את דקות הדיבור של הישראלים אז גם הוא הגבוה ביותר בעולם, אם אינני טועה, לבד מארצות סקנדינביה, אדוני השר, חיינו שנים רבות במונופול בתחום הטלפוניה הסלולארית.
אופיר אקוניס: שנים רבות היית צריך להיות מאוד עשיר כדי להחזיק מכשיר פלאפון.
אופיר אקוניס: לאחר מכן התחרות גדלה, והיה דואפול.
אופיר אקוניס: השאלה הנשאלת עכשיו – ואני יודע שגם משרד התקשורת וגם משרד האוצר עוסקים בשאלה הזאת – היא האם קיים כשל שוק בתחום הסלולארי, והאם קיים טריאפול בשוק הזה?
אופיר אקוניס: אני חושב שכאשר המדינה מזהה כשל שוק היא צריכה לפעול.
אופיר אקוניס: אדוני שר התקשורת, בוודאי תיכף נשמע את עמדתך בעניין הזה.
אופיר אקוניס: בגדול אמרתי את זה גם למנהלי החברות הסלולאריות בימים האחרונים כאשר התחיל להתקיים איתם דו-שיח בעקבות ההודעה שלנו מסוף השבוע שעבר על הישיבה הזאת – שאני מטבע הדברים בעד הגברת התחרות.
אופיר אקוניס: עשינו פה את הטלפון הווירטואלי, את המפעיל הווירטואלי, ואני מקווה שנשמע ממך גם דיווח איפה הדבר עומד.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, אישרנו את זה בישיבה אחת של שעתיים וחצי בתחילת יוני שנה שעברה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, עוד מעט שנה.
אופיר אקוניס: אני מקווה שבקרוב נראה גם שהוא עובד.
אופיר אקוניס: זה הגברת התחרות, והגברת התחרות מביאה להורדת מחירים.
אופיר אקוניס: אם אתם עם משרד האוצר מזהים כשל שוק בעניין הזה, ומחליטים להתערב, אני חושב שזה נבון וכך צריכה להתנהג מדינה, וכך צריכה להתנהג רגולציה, גם בכלכלה חופשית.
אופיר אקוניס: גם היא צריכה להיות באיזשהו סוג של מסגרת.
אופיר אקוניס: אדוני שר התקשורת, אתה תפתח בכמה מילים.
אופיר אקוניס: אנחנו כמובן ניתן גם לנציגי החברות הסלולאריות שהגיעו לכאן לומר את דברם, לחברי הכנסת.
אופיר אקוניס: אני מקווה שנצליח למצות את הדיון.
אופיר אקוניס: אם לא – נקבע דיון המשך.
אופיר אקוניס: שר התקשורת, בבקשה.
משה כחלון: תודה רבה, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אורחים.
משה כחלון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך באופן מיוחד על הדיון.
משה כחלון: בתחילת הדיון חשוב לי לציין שהישיבה הזאת לא באה כתחליף לשימוע, כי אני רואה פה כבר אווירה של שימוע – השלכות, הוצאות.
משה כחלון: אם כן, זה לא במקום השימוע.
משה כחלון: שימוע הוא תהליך שיתבצע במשרד התקשורת.
משה כחלון: אנחנו נתנו לחברות 30 יום להגיב מיום רביעי, נדמה לי.
אסף כהן: יום שלישי.
אופיר אקוניס: 30 יום מיום שלישי שעבר.
משה כחלון: 30 יום, כשה-30 יום האלה נגזרו גם מכך שבדקנו שב-2004 היתה תופעה דומה של הורדת דמי הקישוריות, וגם אז נתנו להם 30 יום.
משה כחלון: כלומר, הזמן הוא נגזר.
משה כחלון: הוא לא תלוש.
משה כחלון: לקחנו אותו מאיזשהו מקום.
משה כחלון: לאחר שהודעתי פה מראש שזה לא בא כתחליף לשימוע אני גם רוצה לומר מטבע הדברים שאנחנו בתהליך של שימוע.
משה כחלון: אני מבקש לא להיעלב אם לא נוכל להשיב פה תשובות כי זה לא שימוע פורמאלי.
משה כחלון: אנחנו נכבד את הוועדה, ואני חושב שהיא גם ראויה לכבוד הזה.
משה כחלון: כל מה שנוכל לומר – נאמר.
משה כחלון: הגיע לפה גם כל הצוות הבכיר של משרד התקשורת.
משה כחלון: אבל, יהיו אולי כל מיני שאלות מסחריות, או סודות מסחריים, שלא נוכל כרגע לחשוף אותם.
ישראל חסון: אז בשביל מה הדיון?
ישראל חסון: מה מטרת הדיון?
אופיר אקוניס: כפי שאמר שר התקשורת, הדיון לא מחליף את השימוע.
אופיר אקוניס: הנושא עלה על סדר היום הציבורי ביוזמתו המבורכת – אני אומר לך, ואמרתי את זה גם לראשי החברות – של שר התקשורת.
אופיר אקוניס: הדבר הזה בא לסייע לצרכנים.
אופיר אקוניס: אנחנו ועדה צרכנית שמפקחת על משרד התקשורת.
משה כחלון: על הממשלה, ואפילו על משרד התקשורת.
אופיר אקוניס: ואפילו על משרד התקשורת.
ישראל חסון: אני שואל את השר, אז מה מטרת הדיון?
אופיר אקוניס: אתה תשמע עד סוף הישיבה, ותראה שיש לה מסקנות.
אופיר אקוניס: אם אתה רוצה, אתה לא חייב.
אופיר אקוניס: אגב, בישיבה הקודמת נשארת עד הסוף, והיא היתה הרבה פחות מרתקת.
משה כחלון: חבר הכנסת חסון הרבה יותר חרוץ ויעיל ממה שהוא מציג.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו באים עכשיו להקשיב, ולא להשמיע.
אופיר אקוניס: האם התחיל התהליך של השימוע?
משה כחלון: נתנו, הם צריכים להגיב.
משה כחלון: אנחנו ממש בעיצומו של השימוע.
משה כחלון: על כל פנים, במספר מילים אני אסביר במה דברים אמורים.
משה כחלון: הנושא ידוע, כל מי שיושב פה סביב השולחן מכיר אותו.
משה כחלון: אני ממש לא אאריך.
משה כחלון: ראשית, באמירה כללית – אין פה מאבק אישי, לא ביני לבין החברות, לא בין המשרד לבין החברות.
משה כחלון: לדעתי, ודאי אין בכלל מאבק אישי.
משה כחלון: אין מאבק בכלל – לא אישי, ולא לא אישי.
משה כחלון: יש פה פעולה שהיא מתבקשת.
משה כחלון: מדובר בדמי קישורית.
משה כחלון: כדי להבהיר, מדובר בהשלמת שיחה כאשר מתקשרים מחברה לחברה, מ-052 ל-054.
משה כחלון: המקטע הזה נקרא קישורית.
משה כחלון: המקטע הזה הוא מקטע מונופוליסטי, כלומר שרק 052 יודעת לחבר אותי ל-054, ולא מקטע של זמן אוויר רגיל.
משה כחלון: זאת אומרת, אני לא יכול לומר לחברה מסוימת: על שיחה רגילה בתוך הרשת שלך את תגבי X.
משה כחלון: אני לא יכול לפקח כי אנחנו בשוק חופשי, ואנחנו לא מפקחים על מחירים - על הרקע הזה שאם אותו אדם לא רוצה את החברה הזאת, הוא יכול לחברה אחרת.
משה כחלון: פה הוא לא יכול לקבל את השירות הזה של העברת השיחה משום חברה, רק מאותה חברה.
משה כחלון: ולכן, זה מונופוליסטי, ומכיוון שזה מונופוליסטי אנחנו החלטנו כן לפקח עליו.
אופיר אקוניס: ב-2004 התהליך הזה כבר התקיים כששר התקשורת דאז החליט על הפחתת דמי הקישוריות.
אופיר אקוניס: אסף, אתה היית במשרד אז.
אופיר אקוניס: היה שימוע, ואני מבין שתוצאות השימוע היו שהחלטתם והורתם לחברות הסלולאריות להוריד את דמי הקישורית.
אופיר אקוניס: עכשיו אתם חושבים שזה עדיין לא מספיק, ורוצים להוריד עוד.
לאה ורון: כבר אז דובר שההליך של הפחתת הקישוריות יהיה הדרגתי.
משה כחלון: יהיה הדרגתי וייבחן מעת לעת.
משה כחלון: לפני כשנה לקחנו חברה מאוד ידועה, מקצועית ורצינית, בשם NERA שבדקה את עלות הקישוריות.
משה כחלון: המסקנות שהיא העבירה אלינו שזה בערך פי 6 ממה שצריך להיגבות.
משה כחלון: המשרד קיבל את ההמלצות, העביר אותן לחברות לתגובה.
משה כחלון: אנחנו כרגע מנסים לשמוע את תגובת החברות.
משה כחלון: ההחלטה הסופית תתקבל לאחר השימוע.
משה כחלון: זאת אומרת, לא התקבלה כרגע החלטה, ושלא יתפרש.
אופיר אקוניס: אבל, היתה הצהרה ברורה לגבי מדיניות, וזו זכותך המלאה.
אופיר אקוניס: אני רק רוצה לומר לחברות הסלולאריות – בשביל זה קיים משרד תקשורת ושר תקשורת.
אופיר אקוניס: בשביל זה קיימים שרים, והם מבצעים מדיניות.
אופיר אקוניס: הם גם מחליטים.
אופיר אקוניס: אגב, זו החלטה שלך עם שר האוצר, או שלבד?
משה כחלון: בהסכמת שר האוצר.
אופיר אקוניס: אגב, לא שמעתי את עמדת משרד האוצר.
רוברט אילטוב: האם אנחנו באמצע שימוע עם החברות?
רוברט אילטוב: האם סיימתם?
משה כחלון: אנחנו ממש בתהליך של שימוע.
משה כחלון: כפי שאמרת בתחילה, מדיניות משרד התקשורת היא כפי שאתה אמרת בהתחלה, היכן שמזהים כשל מתערבים.
משה כחלון: איפה שלא מזהים כשל והשוק עובד טוב, אז הוא עובד טוב.
משה כחלון: כפי שאנחנו לא מתערבים בעלויות השיחה, אנחנו לא מתערבים בתחומים אחרים שאין כשל.
משה כחלון: בתחום הקישורית אנחנו חושבים שצריך לפקח על זה, ולכן התבצעה העבודה.
משה כחלון: הדבר הבא הוא התחרות כפי שאמרת.
משה כחלון: אין ספק, וזה לא סוד, שיש חסמים לתחרות.
משה כחלון: אנחנו פועלים להסיר אותם.
משה כחלון: להגיד לכם שהורדת דמי קישורית רק היא חסם לתחרות?
משה כחלון: יש חסמים נוספים, וגם שם אנחנו פועלים.
משה כחלון: אנחנו רוצים תחרות, אנחנו חושבים שתחרות היא טובה לכולם.
משה כחלון: אנחנו פועלים לשם הגברת התחרות.
משה כחלון: הדבר הבא והאחרון הוא לגבי תגובות החברות.
משה כחלון: אנחנו לא יודעים שלא נוח להם להכניס מפעילים נוספים כי ה רוצים להישאר באותו מספר שהם נמצאים.
משה כחלון: כפי שאמרת, בנושאים של מפעילים וירטואליים, יש לנו מספר בקשות של חברות רציניות.
משה כחלון: אני מניח שכשייגמר סיום השימוע – ושוב, זה לא סוד, כי מי שעוסק בענף מבין שלדמי הקישורית יש קשר ישיר, או השפעה ישירה על כך שייכנסו וירטואליים, או לא ייכנסו, אם ייכנס מפעיל נוסף או לא ייכנס - - -
אופיר אקוניס: האם יש הערכה מתי ייכנס המפעיל הווירטואלי?
משה כחלון: כן, כן.
משה כחלון: לדעתי, הוא ייכנס ביום שהוא ידע את מחיר הקישורית.
משה כחלון: כי מה שקורה הוא שהוא לא יכול לתקוע את המספר של כמה זה יעלה לו, ואז הוא לא יכול למכור.
משה כחלון: ברגע שהוא ידע את המספר הוא יעשה את הקלקולציות שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם יכול להיות מצב שאם הוא יראה שהמחיר הוא זול אז הוא לא ייכנס לתחרות?
משה כחלון: ההיפך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, כאילו אם יורידו את הקישוריות.
משה כחלון: זה משרת אותו.