GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רננה שחר: חובה להחזיק, ולנהל ספר עזר, אחד או יותר, הכולל הוראות והנחיות לעניין אופן ביצוע ההדרכה, נוהלי עבודה, אבטחת איכות, והוראות נוספות שקבע השר, וכן חובה לעדכן את ספר העזר האמור ולהפיצו לנוגעים בדבר וחובה לפעול בהתאם לספר העזר המעודכן כאמור; בתקנות לפי פסקה זו רשאי השר לקבוע סוגי הוראות בספר העזר הטעונות אישור מראש מאת המנהל.
איתי עצמון: האם יש דרישה לגבי ניסיון מקצועי או ותק, או שאת זה תקבעו בתקנות?
רננה שחר: זה קיים בסעיף 42(ב), שם נאמר כי חובה להעסיק כוח אדם בעל ניסיון וכשירות מתאימים.
רננה שחר: הניסיון והכשירות של המדריך הראשי או המדריכים בבית הספר קבועים בתקנות הטיס מכוח סעיף 42(ב)(2).
לאה ורון: למה סימן ב' נקרא "הדרכה לתפקידי עובד טיס" ולא בית ספר לעובדי טיס?
לאה ורון: למה החלק של סימן ב' לא סמוך להוראות הכלליות לגבי בתי הספר?
לאה ורון: המבנה פה לא ברור לי.
רננה שחר: סימן ב' מתייחס לבית ספר להדרכה, סימן ג' מתייחס לחברות התעופה.
לאה ורון: כתוב פה "הדרכה לתפקידי עובד טיס" ולא בית ספר להדרכה.
לאה ורון: גם שאת קוראת את הכותרת את לא יודעת שכל הסימן עוסק בבתי הספר.
רננה שחר: סעיף 15 עוסק גם בהדרכה לפי תוכנית הדרכה.
רננה שחר: באופן כללי, סימנים ח' ו-ט' הם סימנים כלליים, שחלים על כל הסימנים הקודמים.
יערה למברגר: ההוראות הכלליות בסימנים ח' ו-ט' חלות לא רק על ההדרכה.
יערה למברגר: אנחנו דנים בכל סוג של רישיון.
יערה למברגר: סימנים ח' ו-ט' מוסיפים תנאים כלליים שחלים על הכל.
איתי עצמון: אולי צריך להפוך את זה.
לאה ורון: אולי תבקשו את אישורו של יו"ר הוועדה, לשקול שוב את הסדר של הסימנים, על מנת שיהיה איזשהו הגיון ברציפות של קריאת החוק.
איתי עצמון: בשלב הנוסח יש לנו פרורגטיבה מלאה לעשות את זה, בהתייעצות עם נציגי הממשלה.
לאה ורון: תסתכלי ממבט מלמעלה, ותחשבי האם זה הגיוני.
רננה שחר: זה לא פשוט לעשות סדר בכזה חוק.
יצחק וקנין: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 14 אושר
רננה שחר: סעיף 15: לא ידריך אדם לתפקידי עובדי טיס, אלא אם כן מתקיים אחד מאלה: (1)
רננה שחר: ההדרכה מתבצעת במסגרת בית ספר למקצועות התעופה שניתן רישיון להפעלתו לפי סעיף 13, ובהתאם לתכנית הלימודים שאישר המנהל כאמור בסעיף 13(א)(1); (2)
רננה שחר: ההדרכה מתבצעת במסגרת תכנית הדרכה שאושרה בידי המנהל; לעניין זה רשאי השר לקבוע את התנאים לאישור תכנית הדרכה בידי המנהל, לרבות בעניינים המנויים בסעיפים 13(א) ו-41, ככל שהם נוגעים לעניין, לקבוע את ההליכים לקבלת אישור כאמור, וכן לקבוע תנאים, הגבלות וחובות שיחולו על מבצע הדרכה כאמור, לרבות בעניינים המנויים בסעיפים 14 ו-42.
יובל לוטן: אנחנו מתנגדים לאופן שבו מנוסח הסעיף הזה.
יובל לוטן: אני העליתי את זה גם בדיון שנערך עם הציבור, ולצערי לא רק שלא צומצם אלא אף הורחב פה האיסור.
יובל לוטן: הסעיף הזה מטיל איסור על הדרכה, למעט אותם תחומים ספציפיים המנויים פה למטה.
יובל לוטן: האיסור הזה מאוד רחב.
יובל לוטן: בהגדרה של עובדי טיס מדובר על הדרכה במגוון שלם של נושאים.
יובל לוטן: אנחנו מתנגדים לאיסור הזה.
יובל לוטן: אנחנו חושבים שצריך לנסח את זה בצורה הפוכה.
יובל לוטן: אם רת"א סבורה שצריך להדריך בנושאים אלה ואחרים, היא צריכה להטיל חובה להדריך באותם נושאים.
יובל לוטן: לא נכון להטיל איסור על הדרכה בנושאים אחרים.
יובל לוטן: אם אנחנו בחברת אל-על רוצים לקיים הדרכה, שהיא נחוצה ומתאימה לעובדי טיס וטייסים, לפי הסעיף הזה כפי שהוא מנוסח אסור לנו לעשות את זה.
יובל לוטן: קודם היה איסור על בית הספר, ועכשיו מדובר באיסור על כל אדם.
איתי עצמון: האם אתם רוצים לצמצם את הרשימה.
רננה שחר: ניתן להציע, שבהגדרה של הדרכה לתפקידי עובדי טיס בסעיף 11 נכתוב שזאת הדרכה שנקבעה בתקנות.
רננה שחר: באמת כל ההדרכות הן הדרכות הנקבעות בתקנות.
מייקי אברהמי: אין פה איסור.
יצחק וקנין: יש לו הערה הגיונית.
יצחק וקנין: הוא לא מתנגד לאותם דברים שאתם חושבים שהם חשובים מאוד בחומר הלימוד.
יצחק וקנין: הוא מדבר על סיטואציה בה החברה תרצה להרחיב את הלימוד בנושאים אחרים מעבר לנושאים שאתם קובעים בתוכנית ההדרכה.
רננה שחר: הפתרון שלנו: בהגדרה של מה זה הדרכה לעובדי טיס, יהיה כתוב הדרכה שנקבעה בתקנות.
רננה שחר: את התוכנית הזו יהיו חייבים לאשר על ידי מנהל רת"א.
רננה שחר: הדרכות בנושאים אחרים וולונטריים לא יכללו בסעיף הזה.
יערה למברגר: בכל מקרה זו הדרכה לעובדי טיס.
יערה למברגר: זה לא שיש איסור לעשות עכשיו יום עיון בנושא חוק הטיס.
יובל לוטן: זה לא מה שכתוב פה.
יובל לוטן: פה כתוב: לא יעשה.
יובל לוטן: אני רוצה לתת דוגמא.
יובל לוטן: נניח שאני מדריך טייס בסימולאטור, וכתוב ברשימת התרגילים שצריך לעשות לו תרגיל מסוים, ואני רוצה להוסיף עוד אלמנט לתרגיל על מנת לאמן אותו ברמה יותר גבוהה.
יובל לוטן: לפי הסעיף הזה, זה אסור.
יובל לוטן: קשה לדעת איפה הגבול הזה עובר.
יובל לוטן: זה לא מעשי וזה לא יעבוד.
מייקי אברהמי: זה לא אסור.
מייקי אברהמי: אתה פשוט לא מקבל קרדיט על זה.
רננה שחר: בתקנות יש חובות הדרכה מאוד מפורטות.
רננה שחר: מה שיש בתקנות, וזה גם נובע מהאמנה, חייבים לאשר על ידי רת"א.
רננה שחר: גם את השינויים והרחבות חייבים לאשר על ידי רת"א.
רננה שחר: אם רוצים להרחיב את הסימולאטור, מגישים את זה לאישור רת"א.
רננה שחר: אני מציעה, שזה יחול רק על הדרכות שקבועות בתקנות.
רננה שחר: כך הדרכות שהן אקסטרה לא יצטרכו להיכנס לגדר הסעיף הזה.
איתי עצמון: איך אתה רוצה לנסח את זה: הדרכות בנושאים שקבע השר?
רננה שחר: "הוראות עיוניות או הדרכה מעשית, לרבות באמצעות מתקן הדמיה, שנקבעה בתקנות".
איתי עצמון: ההדרכה או הנושאים.
רננה שחר: בנושאים.
איתי עצמון: את מתכוונת לנושאים.
יצחק וקנין: אני מציע, שתמצאו ניסוח שיהיה מקובל על כל הגורמים.
יצחק וקנין: זה לא מסובך.
יצחק וקנין: הם סך הכל מבקשים להרחיב דבר שהוא חיובי.
אשל חפץ: אני רציתי להעיר הערה כללית לשינוי, שאמרת שעשית אותו באופן גורף: במקום בית ספר למקצועות תעופה, עובדי טיס.
אשל חפץ: האם זה אומר שאתם לא תפקחו על כל מקצועות התעופה האחרים?
אשל חפץ: אני מדבר על כל הרמפה מסביב למטוסים: מתדלקים, נהגים הדוחפים את המטוסים – אנשים שיש חשיבות מכרעת לכך שההתנהגות שלהם תהיה מפוקחת.
אשל חפץ: זה משפיע על בטיחות הטיסה.
אשל חפץ: האם אתם אומרים שכל החבר'ה האלה עובדים בצורה חופשית ללא פיקוח?
רננה שחר: אני אבדוק את זה.
רננה שחר: הסעיף הזה אינו מיועד להם.
רננה שחר: יש כללי רשות שדות התעופה לעניין הכשרות של המתדלקים וכו'.
רננה שחר: לא נקבע עד כה מכוח חוק הטיס, למיטב ידיעתי וזכרוני.
אשל חפץ: אבל ברגע שאמרתם "מקצועות טיס", זה אפשר לכם להחליט אם אתם רוצים לפקח על תחומים מסוימים או לא.
אשל חפץ: היום צמצמתם והוצאת מהסמכות שלכם את הדבר הזה.
רננה שחר: זה לא צמצום.
בועז חטיבה: יש לנו עוד הערה על סעיף 15.
בועז חטיבה: אנחנו נעלה אותו בישיבה הבאה.
יצחק וקנין: אני רוצה לסכם את הישיבה.
יצחק וקנין: על סעיף 15 אנחנו לא מצביעים.
יצחק וקנין: תביאו ניסוח לישיבה הבאה.
יצחק וקנין: אתם יושבים בישיבות ביניכם, וזה נושא פרי.
חמד עמאר: שלום לכם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.
חמד עמאר: הנושא – תקנות להסדרת הפיקוח על כלבים, תיקון, התש"ע -2009.
חמד עמאר: קיבלנו מכתב משר החקלאות ב-15 לדצמבר, 2009.
חמד עמאר: פותחים את הנושא לדיון.
לאה ורון: אני רוצה להודיע לוועדה שב - 13 בינואר, 2010 העביר שר החקלאות ופיתוח הכפר גם דיווח על פי תקנות להסדרת הפיקוח על הכלבים – יבוא והחזקה של כלבים מסוכנים, התשס"ה-2004 והוא מוסר לוועדה כי בשנת 2009 ניתן רישיון ליבואם של 17 כלבים מסוכנים, ודווחו למרכז הרישום 1,450 מקרי תקיפה, מתוכם 67 מקרי תקיפה של כלבים המוגדרים ככלבים מסוכנים.
לאה ורון: הדיווח המפורט מצוי במזכירות הוועדה, ובכך התקיימה חובת הדיווח של משרד החקלאות לוועדה.
אפרת אביאני: אני ממשרד החקלאות.
אפרת אביאני: אני אומר כמה מילים על הצורך בהתקנת התקנות.
אפרת אביאני: התקנות, לפי ה החוק להסדרת הפיקוח על הכלבים, בעצם מסדירות את הפרטים של רישום כלבים במרכז הרישום הארצי של כלבים שהוקם מכוח החוק העיקרי, ובאופן ספציפי התיקון העיקרי שאנחנו מבקשים לבצע זה תיקון בתקנה 17 שמדברת על פרטים של בעל הכלב, שיהיו גלויים לעיון הציבור.
אפרת אביאני: בעיקרון, מאגר המידע הזה מאפשר לציבור לאתר פרטים של בעל כלב, אם נמצא כלב משוטט – אפשר לקחת אותו לרופא וטרינר, לסרוק את השבב שלו, כי היום כל הכלבים מסומנים בשבב, לפי החוק, וכשנכנסים למאגר הרישום באינטרנט, להקיש את מספר השבב ובאופן הזה לאתר את בעל הכלב.
אפרת אביאני: הפרטים שכרגע הם גלויים לפי התקנות הם שם בעל הכלב וכתובתו, כשמראש, תוקף תקנה 17 נקבע לשנתיים, כאשר התקנות האלה הותקנו בהתחלה, כי רצינו לבחון האם הפרטים של שם בעל הכלב והכתובת שלו הם פרטים מספיקים לצורך איתור בעל הכלב.
אפרת אביאני: כשהשנתיים הלאה הסתיימו הגענו לכאן לוועדת הכלכלה וביקשנו להאריך את תוקף התקנה, בעצם – לקבוע אותה לצמיתות, אבל בישיבות הקודמות של ועדת הכלכלה עלתה השאלה אם לא צריך שגם מספר הטלפון של בעל הכלב יהיה מפורסם, ובאמת הסתבר לנו שהרבה כלבים שהיו רוצים שמספר הטלפון יופיע במרכז הרישום, יהיה מפורסם, כדי שאם כלבם ילך לאיבוד, ניתן יהיה לאתר אותם בקלות.
אפרת אביאני: אבל אז עלתה סוגיה של הגנת הפרטיות, כי למעשה יש כאן מאגר מידע שכולל פרטים אישיים על ציבור די רחב של כלבים, ויכול להיות שלא כל בעלי הכלבים יהיו מעוניינים בכך שמספר הטלפון שלהם יהיה מפורסם.
אפרת אביאני: לכן גיבשנו פה הסדר שאומר שבשלב הראשון רק שם בעל הכלב וכתובתו יהיו מפורסמים, והחל מעוד שנתיים גם מספר הטלפון של בעל הכלב יהיה מפורסם, אבל, במהלך התקופה הזו של שנתיים, כל בעל כלב יוכל לפנות בכתב למרכז הרישום ולבקש שמספר הטלפון שלו לא יפורסם, ואנחנו נוכל להסתיר אותו, ובנוסף, גם אחרי התקופה של השנתיים, כל בעל כלב יוכל לבקש הסתרה של מספר הטלפון שלו באמצעות הרופא הוטרינר שבאמצעותו הוא חיסן את הכלב.
אפרת אביאני: זאת אומרת, כל המערכת של הרישום בעצם מבוססת על דיווחים של רופאים וטרינריים פרטיים שחיסנו את הכלב, דיווחים שלהם לרופא וטרינר ברשות המקומית, ודיווח של רופא וטרינר ברשות המקומית למרכז הרישום.
אפרת אביאני: זאת אומרת, גם אחרי השנתיים האלה בעל כלב שיהיה מעוניין בהסתרה של מספר הטלפון, יוכל או לפנות בכתב למרכז הרישום או לבקש את ההסתרה באמצעות המנגנון הזה של הדיווחים של הרופאים וטרינריים.
אפרת אביאני: זה, בגדול, התיקון המרכזי שאנחנו מבקשים לעשות.
אפרת אביאני: בנוסף, אנחנו מבקשים לעשות תיקון עקרוני לגבי דרכי מסירת הודעות.
אפרת אביאני: בעצם, לפי החוק העיקרי, הרופאים הוטרינריים ברשויות המקומיות הם אלה שמפעילים את החוק, הם אלה שמיישמים אותו, הם אלה שנותנים רישיונות.
אפרת אביאני: הם יכולים לקבוע תנאים ברישיונות, ובמסגרת ההפעלה של הסמכויות שלהם לפי החוק הם גם צריכים למסור הודעות לבעלי הכלבים.
אפרת אביאני: ובתקנות יש כל מיני הסדרים של מסירת הודעות והם היו מפוזרים ולא אחידים, ולכן אנחנו מציעים לקבוע הסדר אחיד של מסירת הודעות.
אפרת אביאני: כשנגיע להקראת התקנות אנחנו נפרט.
אפרת אביאני: אלו התיקונים.
אפרת אביאני: יש עוד היבט של חובת בעל כלב לבדוק את אמיתות הפרטים במרשם.
אפרת אביאני: זה תיקון קטן, כיוון שבעצם כל הפרטים במאגר הרישום מבוססים על דיווחים, בצורה כזו משורשרת כפי שתיארתי ולפעמים, בדרך, יש אי דיוקים, אז אנחנו מטילים חובה על בעלי כלבים לוודא שהפרטים שמופיעים עליהם במרכז הרישום - -
חמד עמאר: בתקנה 6?
אפרת אביאני: נכון.
אפרת אביאני: בתקנה 6, בתקנה 170ב) שאנחנו מבקשים להוסיף את חובתו של בעל כלב לוודא שהפרטים שמופיעים עליו הם נכונים ומלאים, פשוט כדי להבטיח שהנתונים במרכז הרישום יהיו אמיתיים, ובאמת – יוכלו - -
חמד עמאר: אני מציע, אם אין הערות, שנתחיל בהקראה, ותוך כדי נדון בכל - -
איתי עצמון: תסבירו, ואז נשמע הערות לגופה של כל תקנה.
אפרת אביאני: תקנות להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון), התש"ע– 2010
איתי עצמון: זה תיקון טכני, אני מבין.
אפרת אביאני: זה תיקון של מחיקה של הסדר קונקרטי של מסירת הודעות שאחר כך יוחלף בהסדר הכללי.
אפרת אביאני: בגלל התיקון הכללי אנחנו רוצים למחוק את כל ההסדרים הפרטניים.
חמד עמאר: יש הערות?
חמד עמאר: אני מאשר.
איתי עצמון: תוכלי להסביר מה בעצם תיקנתם כאן?
אפרת אביאני: תקנה 14 שאנחנו מבקשים לתקן זו בעצם התקנה שמעגנת את הסדרי הדיווח: מה בעל כלב חייב לדווח לרופא וטרינר עירוני או מוסמך, ומה הרופא הוטרינר הפרטי צריך לדווח לרופא הוטרינר העירוני ומה הרופא הוטרינר העירוני צריך לדווח למרכז הרישום.
אפרת אביאני: אז בעצם, מכיוון שאנחנו מכניסים פה גם את ההיבט של מספר הטלפון אנחנו צריכים להכניס את הנושא הזה של בקשת בעל כלב להסתיר את מספר הטלפון לתוך השרשרת של הדיווחים, כשבעוד שנתיים, כשאותו אדם יבקש להסתיר את מספר הטלפון שלו, תהיה חובה להעביר את הדיווחים האלה הלאה, מכוח התקנות.
אפרת אביאני: זה, בעצם, מה שאנחנו עושים.
אפרת אביאני: אומר לי ד"ר בוריס יעקובסון, הרשם של המרכז הארצי לרישום כלבים שבעצם על יסוד הדיווחים האלה נבנה בסיס הנתונים במאגר הארצי לרישום כלבים.
אפרת אביאני: אז מאד חשוב שזה יעוגן בתקנות, גם העניין הזה של מספר הטלפון.
איתי עצמון: יש כאן תיקון נוסף, בתקנה 2(3)(ב), "העברת הטלפון לאחר ופרטי בעל הכלב החדש".
איתי עצמון: האם תוכלי להסביר מה בעצם הסיבה לתיקון ומדוע צריך למסור את פרטי בעל הכלב החדש כי הרי מי שיקבל כלב לרשותו בכל מקרה יחויב, מתוקף היותו בעל כלב, למסור את כל הדיווחים.
אפרת אביאני: אז כיון שכל המערכת מבוססת על דיווחים של כל הצדדים המעורבים, לפעמים קורים מצבים שאדם מעביר את הכלב שלו למישהו אחר ואותו אדם לא פונה לרשות המקומית ולא מדווח שבעל הכלב עבר למישהו אחר, אבל היה לנו מקרה ממש לאחרונה של כלב שנשך.
אפרת אביאני: ניסינו לאתר את הבעלים, בדקנו במרכז הרישום, במרכז הרישום הופיע הבעלים הקודם.
אפרת אביאני: הוטרינריים העירוניים יצרו קשר עם הבעלים הקודם, הבעלים הקודם אמר שהכלב לא אצלו, הוא העביר אותו לאחר, והוא גם אמר שהוא דיווח על זה לרשות המקומית אבל לא מסר מי הוא האחר הזה, ולכן אנחנו חושבים שצריך, גם כאשר מדווחים על העברה לאחר, לתת לפחות פרטים מינימאליים לגבי אותו אחר.
חמד עמאר: מי שמעביר את הכלב.
אפרת אביאני: מי שמעביר את הכלב צריך גם להגיד למי הוא העביר אותו.
איתי עצמון: אני מציע אולי בכל זאת לתחום כאן מה הפרטים.
איתי עצמון: דיברתם על פרטים מינימאליים - -
אפרת אביאני: שם וכתובת, אלה הפרטים שאנחנו צריכים.
אפרת אביאני: בשלב הזה אנחנו חושבים שלא צריך למסור את מספר הטלפון כי זה באמת עניין של אותו אדם שמקבל את הכלב להחליט אם הוא רוצה שמספר הטלפון שלו יהיה גלוי או לא, אבל מבחינת חובתו של מי שהעביר את הכלב – אם הוא ימסור שם וכתובת של הבעלים החדש, זה יספק.
איתי עצמון: זאת אומרת, אם אני מבין נכון – תחול חובה על מי שמעביר כלב לאחר, לברר את השם והכתובת של מי שהוא מעביר אליו את הכלב.
אבי שפירא: אני נציג איגוד הרופאים הוטרינריים ברשויות.
אבי שפירא: לנושא הסתרת מספר הטלפון – הסעיף ההוא שהוא סעיף טכני בעצם, קשור לסעיף 17 ולכן אני כבר מעלה את זה עכשיו.
אבי שפירא: כל הנושא הזה של דיווח האם אני מעוניין להסתיר את מספר הטלפון או לא – יוצר סרבול ועלויות על השירותים הוטרינריים העירוניים .
אבי שפירא: מה שבעצם נדרש מאתנו, בתור שירותים וטרינריים עירוניים, בעקבות הדבר הזה, לעשות הסבה של כל התוכנות שלנו, וכתוצאה מזה גם, כמובן – גם הרופאים הפרטיים שמדווחים אלינו, שזה מעגל שלם, יצטרכו לעשות הסבה.
אבי שפירא: אפשר לבוא ולהגיד שאם הטעם היה מוצדק, אז אולי באמת העלות אכן שווה את העניין, אבל כשבודקים למה בכלל מתבקשים לעשות את השינוי הזה, רואים שאולי הטעם הוא לא כזה מוצדק.
אבי שפירא: למה הכוונה?
אבי שפירא: - הבעיה היא לא בהכרח האם פרסום הטלפון הוא הפרה של חופש המידע או לא.
אבי שפירא: הבעיה היא קודם כל - -
איתי עצמון: הזכות לפרטיות, אתה מתכוון.
אבי שפירא: זכות לפרטיות.
אבי שפירא: הבעיה היא קודם כל האפשרות שניתנת במאגר המידע לחפש פרטים של בעלי כלב לא רק לפי שבב.
אבי שפירא: היום- החוק, מה הוא אומר?
אבי שפירא: – ניתן לחפש פרטים של בעל כלב לפי מספר שבב, או לפי שם בעליו, או לפי מספר תעודת זהות שלו.
אבי שפירא: כלומר, אני, בתור בעל כלב, לא רק שזה אינטרס מובהק שלי כבעל הכלב שהטלפון שלי יופיע, אבל עכשיו הכניסו אותי למלכוד.
אבי שפירא: אם עכשיו אני ארצה לחשוב על טובת הכלב, אני אגיד – כן, אני אפרסם את פרטי הטלפון שלי, אבל מה?
אבי שפירא: אני לא רוצה שאנשים יקלידו את שמי, ויקבלו את כל פרטיי – טלפון, כתובת, כמה כלבים אני מחזיק, וכו'.
אבי שפירא: כלומר, קודם כל צריך להגביל את הסעיף שבו מדובר, מה החיתוך שבעצם מתבצע במאגר המידע שפתוח לציבור.
אבי שפירא: החיתוך צרך להיות, וזה מה שצריך להיות – ונדמה לי שזה סעיף 16 - -
איתי עצמון: ההערה שלך לא רלבנטית כאן.
איתי עצמון: מהסעיף המהותי נובעים התיקונים האלה, אבל ההערה - -
חמד עמאר: בוא נעיר את ההערה בתקנה עצמה, כשנקרא את התקנה.
אבי שפירא: אם יהיו שינויים בסעיף 17 שאני מדבר עליו - -
חמד עמאר: יש עוד הערות?
איה פרי: אני מאגודת צער בעלי חיים בתל אביב.
איה פרי: רציתי להעיר הערה שאני חושבת שזה קצת יורת חשוב ממספרי הטלפון – פשוט, מאגר השבבים לא תמיד מעודכן.
איה פרי: שקודם כל ידאגו שבאמת מאגר השבבים יהיה מעודכן כמו שצריך כי בהרבה מהמקרים מקלידים מספר שבב של כלב, ואין פרטים במאגר השבבים – לא שם הבעלים, לא שם הכלב, לא שום דבר.
איה פרי: בלתי אפשרי למצוא את הכלב, וצריך לעשות עבודת תחקיר, להתקשר למשווק השבב או לחברת השבבים האחרת, הם לא יודעים למי הם סיפקו, או שהוטרינר עובד עם עמותה מסוימת, וזה בלתי אפשרי למצוא את הבעלים של הכלב.
איה פרי: אני חושבת שזה קצת יותר חשוב מאשר להכניס את מספר הטלפון.
איה פרי: שקודם כל ידאגו שהמאגר יהיה מסודר כמו שצריך.
חמד עמאר: אני חושש שזו לא הערה למה שהקראנו עכשיו, זו הערה כללית, מה שאמרת.
אפרת אביאני: אני יכולה להגיב להערה, אם יש צורך.
חמד עמאר: אין צורך.
חמד עמאר: קודם כל – נאשר – עם התיקון.
חמד עמאר: נמשיך בקריאה.
אפרת אביאני: גם פה – מדובר במחיקה של הסדרי מסירת הוראות פרטניים שעכשיו אנחנו מבקשים להחליף אותם בהסדר כללי לגבי אופן מסירת ההודעות.
חמד עמאר: מאשר, נמשיך.
חמד עמאר: את יכולה להסביר?
אפרת אביאני: בעצם הוטרינריים העירוניים, הרופאים הוטרינריים ברשויות המקומיות צריכים למסור כל מיני הודעות לפי החוק הזה.
לאה ורון: קודם כל אנחנו עוסקים בדרכי מסירת המידע.
אפרת אביאני: נכון, אבל אנחנו רוצים ליצור הסדר אחיד לגבי דרכי מסירת מידע.
אפרת אביאני: זה הסדר אחיד שמפנה את הרופאים לכתובת שמופיעה במרכז הרישום או למסירה אישית, כאשר ההסדר של מסירה אישית יכול להיות גם לאדם מבני משפחתו, שנחזה להיות בגיל 18 – כמו ההסדרים הכלליים שיש בחקיקה אחרת.
אפרת אביאני: זה הסדר מאד דומה.
אתי עצמון: האם תוכלי להסביר על איזה דיווחים או הודעות אתם מדברים?
אתי עצמון: כלומר, על מה תחול אותה תקנה שאתם - -?
אפרת אביאני: זה הכל מופיע בתקנות - -
לאה ורון: כן, אבל אתם מצויים בתוך החומר וצריך להסביר לוועדה מה התקנה ומה אתם מעוניינים להוסיף עליה או לשנות, וכו'.
אפרת אביאני: למשל – בסעיף 15(ד) – "נרשם כלב במרכז הרישום ככלב מסוכן, יודיע על כך הרופא הוטרינר העירוני לבעליו של הכלב".
אפרת אביאני: למשל, אם כלב רשום במרכז הרישום יש חובה על הרופא הוטרינר העירוני להודיע על זה לבעל הכלב.
אפרת אביאני: איך הוא מודיע?
אפרת אביאני: – בדרך הזו.
אפרת אביאני: הסדר אחר – 15(א) "הובא לידיעתו של הרופא הוטרינר העירוני מידע שלפיו הכלב הפך להיות כלב מסוכן או מידע על התנהגות תוקפנית או על נשיכה ...." – הוא צריך לדווח על כך לבעליו של הכלב בתוך שני ימי עבודה.
אפרת אביאני: גם את ההודעה הזו הוא צריך למסור בדרך שאנחנו רוצים לקבוע עכשיו.
בוריס יעקובסון: אני הרשם הכללי, גם אם מאיזושהי סיבה נמצא כלב – הרשות המקומית מצאה כלב משוטט וכלאה אותו, ועל פי החוק היא יכולה אחרי 10 ימים או להעביר אותו או להרדים אותו, או לתת למישהו אחר, היא צריכה לעשות דיווח אחיד ולמצוא את בעליו של הכלב, ולהגיע אליו.
בוריס יעקובסון: השינוי הגדול ביותר בכך בא מהסיבה הזו.
אפרת אביאני: את זה החרגנו, דווקא את זה.
אפרת אביאני: את זה הוא צריך להודיע בטלפון.
בוריס יעקובסון: אם הוא יכול.
בוריס יעקובסון: אם הוא לא תופס, הוא גם צריך להודיע בכתב.
אתי עצמון: לכאורה זה לא חל, אתם החרגתם את זה.
אפרת אביאני: את המקרה הספציפי הזה דווקא החרגנו, כי ההודעה הזו צריכה להיות מאד מהירה, כי אם לא מוצאים את בעל הכלב מהר, תוך 10 ימים יש לוטרינר העירוני להעביר אותו הלאה.
אפרת אביאני: אז דווקא דרכי מסירת ההודעות הרגילות לא מתאימות פה, אלא צריך טלפון, או דרך יותר - -
שושי גולדברג: לא הבנתי את הנקודה.
שושי גולדברג: במקרה שהרשות המקומית מאתרת כלב – החובה עליה רק דרך הטלפון?
שושי גולדברג: זו ההחרגה?
אפרת אביאני: בטלפון או בכתב.
אפרת אביאני: אבל הדרך למסירת הודעות שאנחנו קובעים עכשיו- כתבנו: "דיווח או הודעה שיש למסור לבעליו של כלב לפי החוק, למעט הודעה לפי 14 (ו).
שושי גולדברג: אבל למה – במה החשיבות פחותה של כלב ש - -
אפרת אביאני: זו לא חשיבות פחותה, ההפך, ולכן הדרך של דואר רשום לא מתאימה.
חמד עמאר: הם רוצים לדווח ישירות, בטלפון, וזה בגלל ש - -
שושי גולדברג: אז זה אומר שאחרי 10 ימים יש וידוא שבעל הכלב יודע, או שרק דרך הטלפון ניסו - -
אפרת אביאני: אנחנו לא משנים את ההסדר לגבי כלב משוטט.
אפרת אביאני: לגבי כלב משוטט- רופא וטרינר עירוני צריך לעשות את מה שהוא יכול כדי למסור את ההודעה לבעל הכלב תוך 10 ימים.
אפרת אביאני: ולכן הסיפור הזה של דואר רשום לא מתאים כאן, לכן החרגנו.
אבי שפירא: אני מציע לגבי הרשויות המקומיות – כלב שאבד, במקום המילה "או" שיהיה – "ו".
אבי שפירא: – יש מקרים שבאים כלביות פרטיות והם הנציגים של הרופאים – יש להם אינטרס, אולי במרכאות, להחזיק את הכלב קצת יותר, ואז הם יבחרו את דרך ההודעה שלוקחת קצת יותר זמן.
אבי שפירא: כלומר, אם יש לי אפשרות להודיע בטלפון או בכתב, יש סיכון מסוים שאותם בעלי כלביות יודיעו בכתב.
אבי שפירא: זה 3-4 ימים עד שזה מגיע.
אבי שפירא: אני מציע, ואני לוקח את זה עלינו כרופאים ברשויות – אני אומר, אין לנו בעיה לעמוד בזה.
אבי שפירא: ההנחיה צריכה להיות גם בטלפון וגם בכתב.
אבי שפירא: אנחנו נעשה את המאמצים בשני מישורים.
איתי עצמון: אתה מדבר על תקנה 14 עכשיו?
איתי עצמון: התיקון כרגע הוא לא של תקנה 14.
איתי עצמון: להפך, החריגו - -
חמד עמאר: הוא רוצה בתיקון הזה שיהיה גם בטלפון וגם בכתב.
אפרת אביאני: בתקנה 14(ו)(1) הוא מבקש לתקן – שבמקום "או בכתב.
אפרת אביאני: .." יהיה: "...ובכתב".
אבי שפירא: יצטרכו לבצע שתי פעולות – גם בטלפון וגם בכתב.
לאה ורון: אתה מדבר על אותה תקנה שהמשרד החריג, 14(ו) (1)?
לאה ורון: או שאתה מדבר בתקנה 16 בשורה השניה, שייאמר: "...
לאה ורון: ימסרו אישית ו/או יישלחו בכתב".
אבי שפירא: גם וגם, בשתיהן.
בוריס יעקובסון: כדי לשמר תיעוד.
בוריס יעקובסון: זה גם טוב להם שיש תיעוד שיצא מכתב, כי אז, אם את זוכרת היה טלפון - -
אפרת אביאני: -לדעתי זה מטיל - - מוגבר על הרופאים ברשויות המקומיות גם למסור אישית וגם לשלוח - -
איתי עצמון: הסוגיה שהועלתה כאן מתקשרת למה שרציתי לשאול: איך ייקבע מתי ימסרו אישית ומתי בדואר רשום?
אפרת אביאני: יש מועדים בתקנה 14 לגבי כל מיני דיווחים.
אפרת אביאני: סליחה, אי מועדים.
אבי שפירא: תסליחה – אני חוזר בי.
אבי שפירא: בתקנה 16 שזה יישאר "או".
אבי שפירא: הכוונה היא להחרגה, שיהיה גם וגם.
אתי עצמון: עדיין השאלה שלי בעינה עומדת – מתי מוסרים אישית ומתי שולחים בדואר רשום?
אתי עצמון: אפרת אביאני:
אתי עצמון: אני חשבתי שהנכון הוא להשאיר את זה למה שנוח לרופא - -
איתי עצמון: אבל יש לכך השלכות, כי הודעה שנמסרה אישית, יראו אותה כנתיקבלה במועד המסירה, והודעה בדואר רשום יראו אותה כניתקבלה בתוך שבוע.
איתי עצמון: מדובר כאו, אני מזכיר, על שורה ארוכה של דיווחים: על אי קיום תנאי מתנאי הרישיון, לשלוח טופס רישיון חדש, ביטול רישיון, דיווח על כלב מסוכן – כלומר, יש כאן רשימה ארוכה.
אבי שפירא: לגבי ביטול רישיון וכו' – יש תנאי להגיב, הרבה מאד זמן להגיב – 30 יום.
אבי שפירא: אין דחיפות כזו גדולה.
חמד עמאר: לכלב מסוכן אין דחיפות?
אבי שפירא: - - יש לו זמן לערער, וכו'.
אבי שפירא: הזמן שנקבע בחוק.
אבי שפירא: אם אני החלטתי על כלב ככלב מסוכן, יש לו משך זמן שהוא יכול לערער - -
אפרת אביאני: למשל – בתקנה 15(א) יש קביעה בתקנות שזה צריך להיות תוך שני ימי עבודה.
אפרת אביאני: אז במסגרת הזו כמובן שמסירה אישית היא הכלי הנכון כי הוא צריך לדווח תוך שני ימי עבודה, אבל במקום אחר, שלא כתוב מועד - -
איתי עצמון: אבל את מבינה שמהנוסח של התקנה כפי שאת הצגת אותה, יש למי שמחויב למסור את הדיווח שיקול דעת רחב להחליט אם הוא רוצה אישית או בדואר רשום.
איתי עצמון: אני לא כל כך מבין לפי מה - -
אפרת אביאני: יש לו שיקול דעת רחב יותר מעבר לדרך משלוח ההודעות.
אפרת אביאני: הוא יכול לקבוע תנאים ברישיון, הוא יכול לבטל רישיון – הוא זה שמפעיל את החוק.
אפרת אביאני: בעצם, הרופאים הוטרינריים ברשויות המקומיות הם אלה שמפעילים את החוק.
איתי עצמון: אבל כתבתם כאן "או""או" – ולא ברור לפי מה.
אפרת אביאני: לטעמנו זה לא נושא שצריך להכריע בו בתקנות, ובאמת אפשר להשאיר אותו לשיקולו של הרופא הוטרינר העירוני.
אפרת אביאני: זה פשוט כלי עבודה שלהם ואנחנו צריכים לתת להם את הכלים לעבוד אתם.
איתי עצמון: אז אולי להוסיף כאן – לפי דחיפות העניין, או משהו כזה, או איזושהי הוראה שמנחה את שיקול הדעת אני לא רוצה להשאיר את זה פרוץ.
איתי עצמון: אולי נוסיף- לפי דחיפות - -
אפרת אביאני: לפי הדחיפות וסוג ההודעה, כי נוקטים פה בלשון הודעה.
חמד עמאר: אם מקובל עליך, אז אין בעיה.
אפרת אביאני: שיקול הדעת נשאר, רק שהרופאים הוטרינריים ברשויות צריכים לשקול את הדחיפות של המקרה.
אפרת אביאני: אם המקרה דחוף, הם צריכים למסור את ההודעה בדרך שהיא יותר מהירה, ואם הוא פחות דחוף, הם יכולים למסור בדרך –
שושי גולדברג: ומציאת כלב משוטט?
אפרת אביאני: נשאר – בטלפון או בכתב.
חמד עמאר: מה הכוונה שלכם במסירה אישית?
אפרת אביאני: מסירה אישית, כמו שמוסרים כתבי בית דין.
לאה ורון: זאת אומרת, להגיע אלי הביתה?
אפרת אביאני: מסירה ביד.
לאה ורון: לא טלפון ולא מייל.
לאה ורון: פשוט להגיע הביתה.
אפרת אביאני: מסירה אישית, כן.
איתי עצמון: שאלה נוספת – האם מסירה לבן משפחה היא מסירה אישית?
איתי עצמון: איפה זה כתוב?
אפרת אביאני: "אין אפשרות למצוא את בעל הכלב – תימסר ההודעה לאחד מבני משפחתו.
אפרת אביאני: .." –זה הסדר שנלקח מתקנות - - שזה הסדר מקובל.
שושי גולדברג: אז אם אפשר להוסיף גם את הנושא של כלב משוטט, שהדיווח יהיה טלפוני ו - -
איתי עצמון: אני שוב רוצה להסביר, יש פה, אולי, איזשהו בלבול - מדברים על תקנה 14.
איתי עצמון: תיקון תקנה 14 לא עומד כרגע על סדר היום.
איתי עצמון: לא נוגעים, בעצם, בהסדר ההוא.
איתי עצמון: הוא נשאר אותו הדבר, אלא אם כן משרד החקלאות רוצה לתקן את ההסדר הזה.
חמד עמאר: לא מופיע בפנינו 14- אנחנו לא דנים --
אפרת אביאני: אנחנו מסכימים, אם הוועדה - -
חמד עמאר: אנחנו יכולים לאשר כש - -
איתי עצמון: מה התיקון?
אפרת אביאני: בתקנה 14(ו)(1) - לבעל הכלב, במקום "...או בכתב" – "...ובכתב".
איתי עצמון: במקום "או" יבוא: "ו".
איתי עצמון: אז נוסיף – תיקון לתקנה 14 .
איה פרי: בקשר להשאיר את זה לשיקול דעת, בכתב ובטלפון – אני חושבת שזה צריך להיות באותו יום, אם לא משיגים, כי לפעמים, עד שהמכתב יוצא, עד שמשיגים – הכלב נרקב במכלאה.
איה פרי: אני חושבת שזה צריך להיות באותו יום שהכלב מגיע למכלאה, בין אם עירונית ובין אם של עמותה.
איתי עצמון: את מתכוונת – לא שני ימי עבודה.
איתי עצמון: כתוב "לא יאוחר משני ימי עבודה".
אבי שפירא: אם הכלב מגיע ביום שישי או בשבת, אף אחד ברשות מקומית לא יכול להתחייב שיישב מישהו ליד הטלפון.
איה פרי: אז- "ביום העבודה הראשון".
אבי שפירא: אי אפשר להתחייב במאה אחוז לעניין של באותו רגע.
איתי עצמון: כתוב גם – "בהקדם האפשרי ולא יאוחר משני ימי עבודה".
חמד עמאר: זה מספק.
חמד עמאר: אני מאשר את תקנה 4 וגם את התיקון לתקנה 14.
אפרת אביאני: אני ממשיכה בקריאה:
חמד עמאר: הערות?
אבי שפירא: אני חוזר להערתי הקודמת – אם יאפשרו לאנשים למנוע גילוי מספר טלפון בסיטואציה הנוכחית, הרבה אנשים יסרבו לגלות את מספר הטלפון שלהם, ולו רק בגלל שאפשר למצוא אותו לפי שם ותעודת זהות.
אבי שפירא: מה שיקרה בסופו של דבר, בפועל, אחוז גדול של אנשים - -
חמד עמאר: היום מחויבים במספר טלפון?
אבי שפירא: היום לא מחויבים.