GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוחנן פלסנר: את כל הנושא הזה צריך להחריג מהחוק, להסתפק ב-DTT.
אופיר אקוניס: אני מסכים איתך, חבר הכנסת פלסנר.
הרצל עוזר: זה כי לוקחים בחשבון שהחבילה הצרה תהיה כל כך הרסנית שהפרסום כבר לא יעזור לה כנראה.
אופיר אקוניס: מר עוזר, אני אמרתי פה בישיבה, והצעתי את זה גם לממשלה, שהרחבה של מערכת ה-DTT שאני מעריך שתהיה פה, מייתר את החבילה הצרה.
אופיר אקוניס: זו היתה עמדתי.
אופיר אקוניס: הממשלה מתנגדת בצורה נחרצת לדבר הזה.
קריאה: כבוד יושב-ראש הוועדה, אנחנו בגורלם של שני משרדים שלא יכולים לסכם ביניהם מה היה אתמול בפגישה בערב.
יוחנן פלסנר: אבל, אדוני היושב ראש, הסיכום שאתה טוען שהגעת אליו מנוגד למה שאמרת הרגע, אלא אם כן לא הבנתי את הסיכום.
אופיר אקוניס: שום דבר לא מנוגד, הכול באותו מתווה.
אופיר אקוניס: אגב, לגבי העניין הזה של ה-DTT אין הסכמה ביני לבין הממשלה.
אופיר אקוניס: אני אמרתי לממשלה שגם פה בוועדת הכלכלה יש רוב להוספת ערוצים.
אופיר אקוניס: הממשלה אומרת - אם אינני טועה, עדיין דבקה בעמדתה – לא להוסיף אפילו ערוץ אחד לתוך אותו מערך שידורים בשם "עידן".
אופיר אקוניס: אבל, יש פה היתכנות פוליטית.
יוחנן פלסנר: האחריות שלנו היא לא להפר את כל היציבות בשוק הזה.
אופיר אקוניס: אולי נאזן.
אופיר אקוניס: אולי נמצא איזון בין ה-DTT לבין החבילה הצרה.
יצחק וקנין: אופיר, לאורך כל הדרך, ואני יושב בוועדה הזאת כבר הרבה זמן, בדיונים בנושא הזה היתה התנגדות של האוצר.
יצחק וקנין: מר פרננדס ישב פה, ואמר את הדברים בצורה חמורה ביותר.
יצחק וקנין: התקיימו הצבעות, והצבענו נגד הוספת ערוצים ל-DTT.
יצחק וקנין: אני אומר פה שוב, לא היתה פה שום בדיקה כלכלית של כל המערך הזה שמציעים אותו.
יצחק וקנין: מציעים פה דבר שאף אחד לא יודע מה התוצאה הסופית וההשלכות לפחות על אותן חברות הכבלים שמשדרות היום.
יצחק וקנין: לכן, אני אומר – לו היו מביאים פה איזה עבודה מסודרת, והיו אומרים לנו שבמידה ואנחנו הולכים לחבילה צרה הפגיעה תהיה כך וכך, וכשאנחנו מוסיפים עוד ערוצים - ואני אומר שיכולה להיות פה סיטואציה שבהצבעה יהיה פה רוב של חברי כנסת שיצביעו להוספת ערוצים - זו החלטה פוליטית, למרות שבפעמים הקודמות הנושא הזה נפל בהצבעות, אני לא בטוח - - -
אופיר אקוניס: אתם הצבעתם על הוספה?
יצחק וקנין: כן, ואנחנו התנגדנו.
יצחק וקנין: היתה הצבעה שמית לפני שלוש שנים.
יצחק וקנין: בדיון הזה היתה התנגדות כי האוצר אמר יותר מזה – במידה והנושא של הוספת ערוצים יעבור, הוא מושך את כל החוק.
יצחק וקנין: קחו את הפרוטוקולים.
אופיר אקוניס: הוא לא אמר את זה הפעם.
יצחק וקנין: אני זוכר את המילים שאני אמרתי כבר בדיון הראשון.
יצחק וקנין: רבותי, האוצר אמר את זה.
יצחק וקנין: אני מוכן להפוך את ההצבעה שלי אם אני טועה.
יצחק וקנין: יותר מזה, אמרתי את זה לאורך כל הדרך, יש פה השלכות כלכליות על קרוב ל- 10,000 עובדים שאולי הקול שלהם אולי נאלם, לא שומעים אותם.
יצחק וקנין: יושבים פה המנכ"לים או עובדי חברה שהם מדברים.
יצחק וקנין: אבל, רבותי, יש פה בעיה רצינית מאוד ומישהו צריך לתת עליה את הדעת, עם כל הכבוד לרצונות הפוליטיים שלנו שאנחנו רוצים להעביר פה איזה החלטה.
יצחק וקנין: אף אחד מאיתנו פה לא מקבל אפילו איזה דף נייר לגבי ההשלכות של הדבר הזה.
קריאה: רשות השנייה עשתה עבודה שמראה שפרסומות בכבלים ובלוויין, כולל חבילה - - - הרס של הכבלים - - -
יצחק וקנין: עזוב את הפרסומות.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך לגבי הפרסומות.
יצחק וקנין: אני מודיע לך – אם תשאל את חברות הכבלים אם הן מעדיפות פרסומת או חבילה צרה, הן יגידו לך שהן מוותרות על הפרסומות.
אופיר אקוניס: הן אמרו את זה פה.
יצחק וקנין: הן יגידו לך את זה גם לגבי הוספת ערוצים.
יצחק וקנין: באותו מטבע הם יגידו, כי הם מבינים מה ההשלכות הכלכליות.
קריאה: ויש כבר עבודה שנעשתה.
קריאה: אבל, עכשיו לקחו את הקטע שאמרנו שאנחנו מוכנים לוותר על הפרסום ואמרו: אוקיי, על הפרסום תוותרו, ואת החבילה הצרה תקבלו.
יצחק וקנין: רבותי, לי אין טלוויזיה בבית.
יצחק וקנין: אני אומר לכם, אתם תתייאדו מהעולם, אתם תתייאדו לבד, זה לא יעזור.
קריאה: לא לבד, עוזרים לנו פה.
אופיר אקוניס: הבנו שהיתה הצבעה.
אופיר אקוניס: יש לחבר הכנסת אפללו הערה.
יצחק וקנין: הוא היה מרכז הקואליציה.
אלי אפללו: היתה הצבעה, ובאופן עקרוני האוצר אמר:
אלי אפללו: אם זה יעבור את חמישה הערוצים, אנחנו מושכים.
אלי אפללו: אי אפשר לעשות את זה, זה לא כלכלי.
אלי אפללו: אין אפשרות, חברות הלוויין יתמוטטו.
אלי אפללו: כל מה שאמרו אמרו.
אלי אפללו: איך עכשיו מתהפכים עכשיו בשנייה?
אלי אפללו: הרי כולנו בטוחים שאם יהיה ערוץ אחד מעבר לזה - - -
יצחק וקנין: אופיר, אני זוכר עוד משהו.
יצחק וקנין: נתנו לנו גרף פה, ואמרו: אני לא יודע אם הקיבולת של ה-DTT היום יכול בכלל לקלוט כל ערוץ.
יצחק וקנין: גם את זה אמרו.
אופיר אקוניס: טיפלנו בזה בישיבה הקודמת.
אופיר אקוניס: אבל, היה אפשר להכניס.
אופיר אקוניס: אפשר, זה השתנה בינתיים.
אופיר אקוניס: הגענו לדור חדש, לדור רביעי.
אופיר אקוניס: הטכנולוגיה מתפתחת כל יום.
אופיר אקוניס: הטכנולוגיה מקדימה אותנו.
אופיר אקוניס: אנחנו בדרך כלל לא מצליחים להדביק אותה.
אלי אפללו: הערוץ החינוכי כמעט נכנס בפעם שעברה.
אלי אפללו: הוא כבר עמד על סדר-היום, וזה כבר היה מונח להיכנס.
אלי אפללו: אם כבר פותחים אז פותחים לעוד כל מיני ערוצים.
אופיר אקוניס: יש פה בקשה חדשה.
יצחק וקנין: הייתי מכניס גם את ערוץ ההידברות.
אופיר אקוניס: יפה, קיבלנו בקשה היום גם מערוץ ההידברות.
אופיר אקוניס: האם תיקי וידס נמצאת פה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזור על מה שאמרתי לפני הפגרה שלפי מה שאני שומעת כרגע אנחנו הולכים בצעדי ענק לפלטפורמה שלישית במדינת ישראל, וטוב שנדע את זה, כי עוד ערוץ נכניס, ועוד ערוץ נכניס, ועוד ערוץ נכניס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שנית, אני לא מבינה מדוע האוצר שכל כך דוגל בהפרטות, בליברליזם וכו', אחרי שאנחנו חושבים על קבלת DTT, ויש DTT, לחשוב כרגע גם על פיקוח על החבילה הצרה לכבלים ולוויין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה מדוע בכלל אנחנו צריכים להתערב בדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא לחם, וזה לא חלב, וזה לא שבלעדיו אין מה לעשות במדינת ישראל שאנחנו צריכים לחייב את הכבלים והלוויין לתת חבילה צרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה ואני פשוט לא מבינה את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נהיה פה סלט נוראי מכל דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קופצים מנושא לנושא, מנושא לנושא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתם מלכתחילה לא לדבר על זה, ואנחנו כבר שעה מדברים רק על זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אנחנו עושים הפרדה בין חלק א' ל-ב', או לא עושים הפרדה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אנחנו עושים לא הבנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו שעה כבר מדיינים רק על כבלים ולוויין, ורצינו לדבר בכלל על טלוויזיה מסחרית.
אופיר אקוניס: אסי, יש לך עוד נקודות.
אופיר אקוניס: אסי מציג כאן שורה של שינויים וחידושים שנכנסו בחודשיים האחרונים – זה הכול.
אופיר אקוניס: בתוך זה הגענו לעניין הזה.
יוחנן פלסנר: אני רוצה להתייחס להיבט נוסף.
יוחנן פלסנר: הרי חבילה צרה, הבנו שיש כאן בעייתיות.
יוחנן פלסנר: היבט נוסף הוא חובות עבר, וממה שהבנתי מהסיכום שהוא הציג – ויתור ההתניה על סגירת חובות העבר כדי לעבור לרישיון.
יוחנן פלסנר: נותנים איזה תקופה ואחר כך ישללו את הרישיון.
יוחנן פלסנר: כולנו יודעים שאף אחד פה לא ישלול רישיון.
יוחנן פלסנר: יכולים הרי באותה מידה לחכות, ולעבור לרישיון בסוף תקופת הזיכיון ב-2015, אם לא רוצים לסגור את החובות.
יוחנן פלסנר: אבל, גם לוותר על זה, וגם לחשוב שמישהו פה ישלול רישיון - זה לא רציני.
יוחנן פלסנר: אני לא מבין מי ייצג איזה אינטרס כאשר החליטו את ההחלטה הזאת, אלא אם כן לא הבנתי נכון.
אסי מסינג: אני דיברתי על הפרה זניחה, לא דיברתי על הפרות אחרות.
ערן פולק: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת את נושא חבילה צרה, ומה אנחנו מציעים לעומת הצעת החוק המקורית.
ערן פולק: ראשית, כל הנושא של מערכת "עידן פלוס", DTT, פלטפורמה נוספת כפי שכונתה פה, זה לא מה שאנחנו עליו מדברים, לא בהצעת החוק המקורית ולא בשינוי.
ערן פולק: נושא ה-DTT עלה בדיוני הוועדה, הוא לא מופיע בהצעת החוק.
ערן פולק: ההרחבה שלו לערוצים נוספים לא מופיעה בהצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הופיע ב-2004, אם אני לא טועה.
קריאה: הערבי, כן.
אופיר אקוניס: מופיע.
ערן פולק: ההרחבה שעליה דובר בוועדה לערוצים כמו 9 ו-24 וערוצים נוספים לא הופיעה בהצעת החוק המקורית.
ערן פולק: היא לא מופיעה בהצעה שאנחנו שמים הרגע על השולחן.
ערן פולק: ככל שאני יכול לייצג את עמדת הממשלה, הממשלה לא תומכת בהצעה.
יצחק וקנין: מה יקרה אם זה יעבור?
יצחק וקנין: האם אתה תגיד כפי שאמר מר פרננדס שאתם מושכים את החוק?
ערן פולק: אני לא יודע מה אמר מר פרננדס.
ערן פולק: אני אומר שעמדת הממשלה היא - - -
יצחק וקנין: אתה מייצג את עמדת האוצר, לא?
יצחק וקנין: איזה עמדה אתה מייצג?
יצחק וקנין: זה קריטי.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת וקנין, עמדת הממשלה בעניין הזה היא ברורה.
אופיר אקוניס: אה, לגבי האם הוא מושך?
אלי אפללו: זאת השאלה.
אופיר אקוניס: לא אמרו, לא נאמר.
יוחנן פלסנר: בעניין הזה כמו ביתר העניינים, עמדת הממשלה היא לא ברורה.
אופיר אקוניס: יש לך לדבר באי-אמון בשעה ארבע, תכין את כל שלל אמירות השפר שלך.
אתי בנדלר: למרות שאני מעולם לא ייצגתי את הממשלה, אני יכולה להצהיר כאן בשם הממשלה: הם לא ימשכו.
אלי אפללו: זאת שאלה רטורית.
יצחק וקנין: חבר'ה, זה היה נחרץ.
יצחק וקנין: היום זה כבר מגמגם, ומפה אני מודאג.
אתי בנדלר: ודבריי לא הוכחשו, שימו לב.
אופיר אקוניס: לא, הממשלה לא אומרת את זה.
אופיר אקוניס: הממשלה לא אומרת את זה – שאם יש תוספת של ערוצים למערכת השידור של עידן היא מושכת.
אתי בנדלר: לא, להיפך.
אתי בנדלר: הם לא ימשכו.
אופיר אקוניס: נו, יפה.
אלי אפללו: בניגוד לכל מה שאמרו בפעם שעברה.
אופיר אקוניס: אבל, זה היה בכנסת הקודמת ובממשלה הקודמת.
אלי אפללו: הציגו לנו גם למה?
אלי אפללו: כי זה הורג את הערוצים.
אלי אפללו: מה השתנה?
אופיר אקוניס: השינוי הוא במשיכת החוק.
אופיר אקוניס: על זה שואל יושב-ראש הקואליציה לשעבר.
אופיר אקוניס: בפעם הקודמת הממשלה אמרה לך שיימשך החוק אם יוסיפו ערוצים.
אופיר אקוניס: הפעם הממשלה אומרת חצי ממה ש-.
אופיר אקוניס: כן, זה מה שאתה אומר.
אופיר אקוניס: אתה אומר שאתם מתנגדים להכנסת ערוצים, אבל לא אומר שאתה מושך את החוק.
ערן פולק: נכון.
קריאה: זה לא שינוי בעמדה.
אלי אפללו: זה לא שינוי בעמדה, אבל - - -
אופיר אקוניס: לא, זה כן שינוי.
אופיר אקוניס: יושב-ראש הקואליציה לשעבר אומר לך שנאמר לו על-ידי הממשלה שמושכים את החוק.
אלי אפללו: הציגו את זה שזה הורס את הכבלים.
אופיר אקוניס: לגבי החבילה הצרה – ערן רצה להבהיר משהו.
ערן פולק: צריך להבין על מה מדובר.
ערן פולק: הצעת החוק המקורית מציעה חבילה צרה מאוד מוגדרת למספר ערוצים מדויק, ספור, עם אלמנט מאוד משמעותי של פיקוח.
ערן פולק: חברות הכבלים והלוויין הביעו בדיונים הראשונים שהיו בוועדה התנגדות לנושא הזה.
ערן פולק: גם דובר על סוגיות שהעלתה חברת הכנסת שמאלוב לגבי האם הממשלה רוצה לפקח, לא רוצה לפקח.
ערן פולק: הפשרה ששר האוצר הציע פה היא פשרה שמסתכלת על ההיבט הצרכני שאגב לא עלה פה בדיון.
ערן פולק: דאגו לחברות ולרווחים, ולמשכורות של חברות הכבלים והלוויין.
ערן פולק: לא עלה הנושא הצרכני כרגע בדיון.
ערן פולק: ומה ששר האוצר ביקש להציע -שתהיה אופציה לחברות הכבלים והלוויין להציע מיוזמתן חבילה צרה רחבה יותר, מוזלת, שתהווה תועלת צרכנית משמעותית.
ערן פולק: זו ההצדקה לקיומה של הרפורמה כולה – התועלת הצרכנית.
ערן פולק: בחבילה הזאת שהיא לא מפוקחת על-ידי מחירים, אם השרים ייווכחו שהחבילה הזאת היא חבילה שמביאה תועלת צרכנית הם יוכלו לדחות את - - - החבילה הצרה בשנה כל פעם.
ערן פולק: זה מה שמוצע.
ערן פולק: זו פשרה שמצד אחד מקלה מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה בשנה כל פעם?
הרצל עוזר: אף אחד פה לא מבין למה צריך.
הרצל עוזר: אולי תתחילו בלהסביר למה צריך, כי אף אחד לא מבין.
הרצל עוזר: לא נעשתה עבודה רצינית, לא הסברתם.
הרצל עוזר: בואו תסבירו.
רון אילון: העבודה היחידה שנעשתה בתחום הזה על-ידי הממשלה קובעת שהסיבה שמחירי חבילת הבסיס במדינת ישראל גבוהים בכ-10% מהמקובל בעולם - וזה מחירי חבילת הבסיס בלבד - זה היעדר פרסום בכבלים ובלוויין, חובת הפקות מקור, וגודל האוכלוסייה.
רון אילון: הסיבה השלישית – הממשלה מנסה לעשות מאמצים.
רון אילון: אבל, לא מצליחה.
רון אילון: שתי הסיבות הראשונות זה הכול בידי הממשלה.
רון אילון: אם אתה רוצה להוזיל מחירים ולטפל בטובת הצרכן, בבקשה.
רון אילון: תוריד חובת הפקות מקור ותפתח פרסום.
רון אילון: רבותי, זה דוח שהממשלה כתבה, לא הכבלים והלוויין.
רון אילון: אנחנו נשמח להציג אותו כאן.
רון אילון: משום מה מסתירים אותו מעיניכם.
רון אילון: אבל, יועץ של הממשלה כתב אותו.
רון אילון: חתומים עליו משרד האוצר ומשרד התקשורת.
רון אילון: מתי הדוח הזה יצא?
רון אילון: לפני שלושה חודשים.
יוחנן פלסנר: אתה רוצה לוותר על הפקות מקור, או שאתה ממחיש את האבסורדיות?
רון אילון: ממחיש את האבסורדיות של קבלת ההחלטות.
רון אילון: אין שום צורך בתיקון החקיקה הזה.
רון אילון: הסמכות נתונה היום בידי שר התקשורת לבדוק את חבילת הבסיס.
רון אילון: לא אנחנו יצרנו את חבילת הבסיס, שר התקשורת יצר אותה.
רון אילון: הוא רוצה לתקן אותה?
רון אילון: שיתקן אותה.
רון אילון: הפרסומת בכבלים ובלוויין בידי שר התקשורת.
רוברט טיבייב: לא הבנתי על איזה דוח מדובר.
רון אילון: אשמח להפיץ לכם אותו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערן, ממתי האוצר כל כך דואג לצרכנים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשעשו היטל מים לא דאגו לצרכנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פתאום עכשיו אתם דואגים לצרכנים?
אופיר אקוניס: לא הבנו את העמדה בדיוק, גם לא בנושא פרסום בכבלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לא הבנתי מה זה אומר שכל שנה ידחו את זה.
אופיר אקוניס: יש הצעה אלטרנטיבית ליועצת המשפטית.
אופיר אקוניס: האם את רוצה להגיד אותה במשפט אחד?
אופיר אקוניס: היא נשמעת יותר רציונאלית.
אופיר אקוניס: אני מבקש מהממשלה לשקול אותה.
אופיר אקוניס: תציג אותה בבקשה – לעניין החבילה הצרה.
אתי בנדלר: בעניין הכבלים והלוויין, התיקון לחוק התקשורת כפי שהוצע בהצעת החוק, וכפי שהוסבר כאן בהצגת העקרונות הכלליים, חיוב הכבלים והלוויין בחבילה צרה מחד גיסא, והאפשרות לכלול בשידוריהם פרסומות כדי לפצות אותם במידת מה על אובדן ההכנסות כתוצאה מהחיוב להציע לצרכנים חבילה צרה.
אתי בנדלר: בסיכומים כפי שהוצגו כאן
אתי בנדלר: בפני הוועדה בעצם מנתקים את הקשר בין החיוב לשדר חבילה צרה לבין האפשרות לכלול בשידורים פרסומות, באופן שברירת המחדל לגבי כל אחת משתי ההצעות האלה היא שונה.
אתי בנדלר: בעוד שלגבי החיוב לשדר חבילה צרה כפי שאנחנו שומעים כאן, החוק המוצע על-ידי הממשלה יהיה שהם יהיו חייבים לשדר חבילה צרה.
אתי בנדלר: ומה זה חבילה צרה?
אתי בנדלר: זה - - -
רוברט טיבייב: רק שאלה אחת – אם אפשר.
רוברט טיבייב: זאת אומרת, זה הרחבת DTT על חשבון יס והוט.
אתי בנדלר: לא, אולי אני אקדים שתי מילים.
אתי בנדלר: אני אזכיר שוב כדי לחדד את הדברים.
אתי בנדלר: יש שני נושאים שונים: נושא ה-DTT, ונושא החבילה הצרה בכבלים ובלוויין.
אתי בנדלר: נושא ה-DTT זה שידור פתוח, קרקעי, לווייני, לכלל הציבור שלא צריך, לא חייב להיות, או פטור מהצורך להיות מנוי לכבלים וללוויין, ויוכל לקלוט באמצעות ממיר קטן בביתו חבילה צרה של שידורים – זה ה-DTT.
רוברט טיבייב: בואו נעשה סדר?
רוברט טיבייב: האם ה-DTT זה חבילה צרה?
אתי בנדלר: אני אנסה להבהיר את זה.
אתי בנדלר: זה מה שניסיתי לומר – החבילה הצרה וה-DTT אלה שני נושאים שונים לחלוטין.
אתי בנדלר: ה-DTT היא חבילה של ערוצים שניתן לקלוט אותה מהאוויר בלי שתהיה מנוי על הכבלים והלוויין.
אתי בנדלר: כל ההצדקה לנושא של ה-DTT הוא האפשרות לקלוט מספר מצומצם של ערוצים בלי שתהיה מנוי על הכבלים והלוויין.
אתי בנדלר: איזה ערוצים נכללים בחבילה הזאת?
אתי בנדלר: באופן מקרי אלה אותם ערוצים שבהצעת החוק מוצע לחייב את הכבלים והלוויין, בין היתר, להציע לכל מי שכן רוצה להיות מנוי על הכבלים ועל הלוויין לרכוש חבילה צרה שבחבילה הצרה הזאת בהתאם למוצע יהיו אותם ערוצים שהם כלולים גם ב-DTT, פלוס ערוצים נוספים.
אתי בנדלר: אבל, אלו שני נושאים שונים.
אתי בנדלר: תעזבו כרגע את ה-DTT.
אתי בנדלר: בקשר ל-DTT יש הצעה לשנות את המוצע בהצעת החוק כאן, ולהרחיב את החבילה המוצעת במסגרת ה-DTT כך שיש כמה הצעות.
אופיר אקוניס: למנהלת הוועדה יש את ההצעות של כל אחד ואחד מחברי הכנסת כאן – מה הציעו, איזה ערוצים הציעו להכניס.
אופיר אקוניס: עמדת הממשלה היא שהיא לא מסכימה להכניס אפילו עוד ערוץ אחד.
אופיר אקוניס: זה הכול, זה נורא פשוט.
אופיר אקוניס: לאה ורון: אבל, שמענו שהיא גם לא תמשוך את הצעת החוק.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבייב, ובניגוד לכנסת הקודמת היא לא תמשוך את ההצעה.
אתי בנדלר: אם אנחנו עוזבים את ה-DTT בצד, ועוברים להצעת החוק שמתייחסת לחוק התקשורת כרגע שכאמור בהצעת החוק המקורית כללה שני אלמנטים: ראשית, חיוב הכבלים והלוויין להציע חבילה צרה.
אתי בנדלר: שנית, אפשרות לכלול פרסומות בכבלים ובלוויין, כששתי ההצעות האלה בעצם מבחינת התפיסה היו קשורות אחת לשנייה.
אתי בנדלר: אומרת עכשיו הממשלה – במסגרת הסיכומים שנעשו, ובמילת אגב אני אולי אומר שהסיכומים האלה כמובן זה סוג של תיקון שמוצע על-ידי הממשלה.
אתי בנדלר: אבל, כפי שהוועדה רשאית להכניס כל שינוי בכל הצעת חוק ממשלתית – אם כך, תחליטו חברי הוועדה – היא יכולה גם כמובן להכניס שינויים גם בסיכומים שמוצגים בפני הוועדה.
אתי בנדלר: אני מציעה להמשיך לכרוך את שני השינויים אחד בשני.
אתי בנדלר: דהיינו, כפי שמוצע על-ידי הממשלה שהפרסומות יותרו רק אם השרים יחליטו על כך, ובאישור הממשלה, ולאחר התייעצות עם מועצת הכבלים והלוויין, ואישור ועדת הכלכלה, כך גם לגבי החבילה הצרה.
אתי בנדלר: אני חושבת שאותה ברירת מחדל, כיוון שהנושאים כרוכים אחד בשני, צריכה לחול גם לגבי החבילה הצרה.
אתי בנדלר: דהיינו, שאם השרים ישתכנעו כי חברת יס או חברת הוט אומנם מציעות חבילה צרה ראויה, ניתן יהיה לחייב אותן לשדר חבילה צרה עם מספר ערוצים שיקבעו, ולאפשר להן לכלול פרסומות בשידוריהן.
אתי בנדלר: זאת באישור הממשלה, באישור המועצה לשידורי כבלים ולוויין, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתי, אבל למה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לעשות את זה כשיש היום אינטרנט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשיש היום אפשרות - - -
אתי בנדלר: האם את שואלת למה חבילה צרה בכלל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה ההתערבות הזאת הבוטה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לקחתם DTT, הוצאתם ערוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך לעשות את זה?
אתי בנדלר: אני לא מתווכחת לגבי עצם הרעיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, אני כבר מבולבלת.
אתי בנדלר: כי זו מהות הצעת החוק הממשלתית שחברי הכנסת יכולים לקבל אותה או לא לקבל אותה.
אתי בנדלר: אבל, אם מחליטים בכל זאת ללכת על חבילה צרה, שזה יהיה עם אותה ברירת מחדל כמו לגבי ה- - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה ההחלטות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם את מדברת רק על כבלים והלוויין?
אופיר אקוניס: החבילה הצרה – כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, מכך התחלנו את הפגישה הזאת.
אופיר אקוניס: החבילה הצרה – על זה יש ויכוח כרגע על סמכויות של השרים שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם מישהו חושב בכלל להחליט על חבילה צרה בנפרד, ופרסום בנפרד?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתי בנדלר כן, זו ההצעה בפני הוועדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שדווח בתחילה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המוח שלי לא קולט את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, כדי שאנחנו לא נשב פה שעות על גבי שעות, האם אפשר לבקש שבדיון הבא משרד האוצר, משרד המשפטים, משרד התקשורת, יביאו החלטה משותפת ביניהם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצידי, שישבו מהבוקר עד הלילה.
קריאה: זה מה שעשינו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שעשיתם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי פה ארבע החלטות שונות, על מה אתה מדבר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחד מדבר – הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השני מדבר – השרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש לזמן לפה את כל האנשים שאמורים לנהל את העסקים שלהם, כולל אנחנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לשמוע את אי ההתאמות בין כל המשרדים האלה זה בזבוז זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שישבו ביניהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצידי שייסעו לסוף שבוע, ויבואו עם החלטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש החלטה נקיים ישיבה של הוועדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אין החלטה לא נכנס את הוועדה.
אופיר אקוניס: זה רעיון לא רע.
נגה רובינשטיין: בואו רגע נבודד את שאלת אי התיאום בין משרדי הממשלה לנקודה שהיא - - -
אופיר אקוניס: סליחה, רק לקחת בחשבון שכל עניין הזיכיונות והרישיונות שהוא גם כן באיזושהי בלימה מסוימת – הממשלה מתעקשת לא לפצל את החוק, ואני מבין שיש כאן חברי כנסת שחושבים שלא לפצל את החוק.
אופיר אקוניס: זה פשוט בולם את הזיכיונות, וזה מזיק לכמה מהזכייניות.
אופיר אקוניס: הייתי אומר כמעט לכולן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי פתרון טוב לזה, אני אגיד לך את זה.
אופיר אקוניס: אומרת מנהלת הוועדה – אני גם ביקשתי כשהיתה פגישה אצל שר התקשורת במגדל "שלום" לפני שבועיים או שלושה.
אופיר אקוניס: ערן, אתה היית בישיבה.
אופיר אקוניס: ביקשתי מכם את העמדות, קיבלנו אותן אתמול בעשרים לאחד-עשרה בלילה.
אופיר אקוניס: זאת גם הסיבות שאת לא יכולה לעיין בהן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה מכנסים את הוועדה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לנו החלטה משותפת.
אופיר אקוניס: רצית שנבטל אותה באחד-עשרה בלילה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, יותר טוב לבטל אותה מלשמוע פה את אי ההסכמות.
קריאה: אין אי הסכמות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא - אין אי הסכמות, יש רק ארבע החלטות שונות.
נגה רובינשטיין: בוא נחדד רגע.
נגה רובינשטיין: יש כאן עמדה ממשלתית.
נגה רובינשטיין: הנקודה היחידה שלגביה נדרש תיאום בין משרדי הממשלה - וזאת נקודה אחת בלבד - היא שאלת הבדיקה הכלכלית, אם, מתי, ועל ידי מי.
נגה רובינשטיין: זה הכול.
נגה רובינשטיין: לכן, לא צריך - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, עשיתם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש עבודה שאני יודעת שנעשתה במשרד האוצר לגבי ההשלכות.
נגה רובינשטיין: לא, משרד התקשורת.
נגה רובינשטיין: בעניין הפרסום – משרד התקשורת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה היא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אנחנו לא רואים אותה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה לא פה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי עשה אותה שירים את היד?
נגה רובינשטיין: משרד התקשורת – ד"ר אסף כהן ו - - -
לאה ורון: זה הועבר לוועדה, וזה הופץ לחברי הכנסת.
לאה ורון: מאחר והנושא שוב נעשה רלוונטי אין שום בעיה להפיץ את אותם דוחות שוב לחברי הכנסת במייל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אינני טועה, כאשר הסתכלתי על זה לפני הרבה מאוד חודשים, בדוחות האלה כתוב שהשוק הזה לא יהיה בכלל אפשרי במידה והרפורמה הזאת תצא לדרך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז על מה אנחנו מדברים בכלל?
אופיר אקוניס: מר עוזר, בבקשה.
הרצל עוזר: אני רק רציתי בהערה קטנה להציג את המספרים כיוון שפה כולם מדברים, ובעצם לא הוצגו שום מספרים בפני חברי הכנסת הנכבדים, והם נדרשים להצביע.
הרצל עוזר: לכאורה מדברים על עבודה כלכלית שתיעשה, אבל לא נעשתה.
הרצל עוזר: אנחנו כן עשינו.
הרצל עוזר: לא אנחנו ישירות, שכרנו גוף חיצוני שיבדוק.
הרצל עוזר: רק לסבר לכם את האוזן – ההפסד השנתי הצפוי מהחבילה הצרה הוא 400 מיליון שקל לחברת הוט - 400 מיליון שקלים.
הרצל עוזר: אם אתם מסוגלים להבין מה המשמעות של זה – זה בערך 4,000 מפוטרים מייד כשהיא תתחיל.
הרצל עוזר: עכשיו בואו נדבר על הפיצוי שצריך לבדוק אותו בוועדות.
הרצל עוזר: הפיצוי דרך הפרסום הוא 50 מיליון שקל.
הרצל עוזר: תבינו באיזה מספרים מדובר פה, רק כדי לסבר את האוזן.
הרצל עוזר: זה לא 4 מיליון שקל, זה לא 40 מיליון שקל.
הרצל עוזר: זה 400 מיליון שקל לחברה שהרווחים שלה הם אפס.
הרצל עוזר: צאו ותחשבו מאיפה יביאו את ה-400 מיליון שקל.
הרצל עוזר: זה פשוט גזר דין מוות לחברה.
הרצל עוזר: אם מישהו חושב שפה אנחנו מהלכים אימים אני רק אזכיר שלא מזמן אחת משלוש חברות הכבלים טרם מיזוגן – חברת "תבל" - קרסה, בדיוק מהדברים האלה.
הרצל עוזר: קחו את הדברים האלה בבקשה לתשומת הלב לפני שבאים עם כל מיני הצעות לא מבוססות, לא ראויות, שלא נבדקו בצורה שערורייתית.
יוחנן פלסנר: במאמר מוסגר שווה להוסיף לטענות – ואני מקבל את העיקרון של הטענות של חברות הכבלים – אבל למה הגענו למצב שיש כל כך מעט סימפטיה?
יוחנן פלסנר: כשיש חוזים דרקוניים, והתעמרות בצרכנים, וכן הלאה, אז מגיעים למצב שאחר כך כבר יש פחות קשב לטענות שלכם, גם אם הן צודקות.
רוברט אילטוב: אבל, זה לא הדיון.
יוחנן פלסנר: בגלל זה אמרתי במאמר מוסגר.
רוברט אילטוב: אתה רוצה ליזום דיון בנושא הלקוחות, תיזום דיון.
אופיר אקוניס: אסי בכלל לא סיים את הסקירה.
אופיר אקוניס: אנחנו נעצרנו בעניין החבילה הצרה ובעניין הפרסום בכבלים ובלוויין, ויש לך עוד.
אופיר אקוניס: את העמדה לגבי מערכת "עידן" אנחנו יודעים.
אופיר אקוניס: חבילת ה-DTT, הבנו את העמדה הממשלתית.
אופיר אקוניס: רק שתדעו שבוועדה ישנם קולות אחרים, וגם ישנו רוב אחר – זה הכול, מאוד פשוט.
אופיר אקוניס: אתה יכול לעבור, למשל, להצעת
אופיר אקוניס: כם בנושא חברת החדשות שבאה לידי ביטוי באחד העיתונים הכלכליים.
אופיר אקוניס: זה בחלק א'.
אסי מסינג: לגבי חברת החדשות – אנחנו כבר הצענו בדיונים הקודמים הצעה שלהבנתי פותרת את הבעיה של חברת החדשות של ערוץ 2, והצורך לפצל אותה לשתי חברות, שאחד מהזכיינים כשהוא יהפוך להיות בעל רישיון תהיה לו חברה משלו, ההצעה הקיימת היום ושנוסח הסעיף שהוא כבר הוצבע בוועדה, מדבר על כך שניתן יהיה לרכוש שידורי חדשות לתקופה בלתי מוגבלת מגוף שמשדר שידורי חדשות, והכול בכפוף לאישור של המועצה.
אסי מסינג: ולכן, להבנתנו, הסעיף הזה מאפשר פתרון שהוא מספק את הטענה והדרישות שעלו לגבי הצורך של התאקלמות בשלוש השנים הראשונות.
אסי מסינג: מאחר והדבר לא מוגבל בכלל לזמן, מקל וחומר בשלוש השנים הראשונות, יש אפשרות לבעל הרישיון החדש שלא תהיה בבעלותו חברת החדשות, לרכוש את אותם שידורי חדשות מגוף אחר, ובכלל זה גם מבעל הרישיון, בכפוף לאישור המועצה.
אסי מסינג: האלטרנטיבה של החזקה משותפת בחברת חדשות מעלה שורה של שאלות מדיני תחרות, ומדיני הגבלים עסקיים, ואני לא בטוח שיש צורך להיכנס אליהן במידה ויש פתרון אחר שהוא מספק.
אופיר אקוניס: אבל, היתה הצעה שפורסמה, שהיא הצעה ממשלתית – אם אינני טועה – שבמשך שלוש שנים קשת ורשת שיפוצלו בשיטה החדשה, יוכלו לשדר ביחד, או עד שלוש שנים, אני לא בדיוק - - -
אסי מסינג: אז אני חושב שההצעה הזאת כפי שהסעיף כפי שהוצבע מאפשר להם את אותו הדבר, רק בלי שהבעלות תהיה בעלות משותפת.
אסי מסינג: הוא פותר את עניין הבעלות.
אסי מסינג: יוכלו לשדר יחד.
אופיר אקוניס: אחד הצדדים יצטרך לקנות מהאחר.
אופיר אקוניס: הם בחצי חצי.
נגה רובינשטיין: לאו דווקא חצי חצי.
נגה רובינשטיין: זה הסדר שוויוני כאשר בו כל החברות, כל הגורמים, יכולים לרכוש מכל ה- - - -
אתי בנדלר: לרכוש חדשות, לא לרכוש מניות.
נגה רובינשטיין: באישור של הרשות השנייה, ובתנאים שהיא תקבע.
יוחנן פלסנר: למה חשוב העניין של שידור משותף כן, ובעלות לא?
אופיר אקוניס: לא, כל אחת מהן עשויה לקבל רישיון.
יוחנן פלסנר: לא, אבל אמרת שאתה רוצה לתת להם איזה שלוש שנים - - -
נגה רובינשטיין: הוא לא אמר את זה.
יוחנן פלסנר: גם פה אין הסכמה?
אופיר אקוניס: היה פרסום.
יוחנן פלסנר: אז מה ההסכמה?
אתי בנדלר: ההסכמה היא שכל חברה, כל בעלת רישיון, תוכל לקנות חדשות מחברה אחרת.
דורון אבני: צריך להזכיר שהנושא עלה בוועדה, נדון והוצבע.
ניצן חן: אדוני היושב ראש, ברשותך אני רק רוצה להזכיר שבישיבה הקודמת אתה ביקשת מהמדינה את עמדתה לעניין הקמת ערוץ חדשות של הכבלים והלוויין - נוסף, ושלחת את המדינה להגיש מתווה.
אופיר אקוניס: האם אתה חושב שקיבלנו תשובה?
ניצן חן: אני חושב שזה חלק אינטגראלי מהדיון עכשיו.
רון אילון: אני מצטרף לעניין הזה.
רון אילון: אני חושב שאם כבר עושים סדר חדש בשוק התקשורת, אין שום סיבה שכבלים ולוויין לא יהיו גם בעלי ערוץ חדשות.
אופיר אקוניס: במשותף.
אופיר אקוניס: אתם ביקשתם עמדה מהממשלה על ערוץ משותף, לא ביקשתם על ערוצים נפרדים.
רון אילון: נכון.
רון אילון: גם "קשת" ו"רשת" במשותף.
רון אילון: משותף זה לא מילה גסה.
רון אילון: עוד ערוץ חדשות בישראל זה לא רע, זה טוב.
אופיר אקוניס: לא אמרתי שזו מילה גסה.
אופיר אקוניס: האם יש לכם תשובה?
אלי אפללו: השאלה שלי היא דווקא להוט ויס.