GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: זה חל מההנהלה ומטה או מהעובדים ומעלה?
צבי גרסון: מאחרון העובדים.
אופיר אקוניס: על כולם.
צבי גרסון: אני לא בטוח שזה חל על אלה עם החוזים האישיים.
אופיר אקוניס: - - - עם החוזים האישיים?
קריאה: כל מי שבהסכמים הקיבוציים.
מוטי שקלאר: כל מי שבהסכם הקיבוצי.
אופיר אקוניס: ובחוזים האישיים?
מוטי שקלאר: יש קריטריונים איך יהיו החוזים האישיים.
מוטי שקלאר: אנשים ש- - - בהסכם הקיבוצי אתה יכול לזרוק אותם- - -
אופיר אקוניס: החוזים האישיים זה בעיקר טאלנטים?
צבי גרסון: בכל מקום שעושים רפורמה מוסיפים שכר לעובדים, זה המקום היחיד שבו הורידו שכר.
אופיר אקוניס: אז פשוט תיכנסו לשיחות.
אופיר אקוניס: תאמין לי, כצופה בערוץ הראשון וכמי שעומד על כבודכם בכל פורום וגם מאזין ל"קול ישראל"- -
אילן גילאון: הם ממחזרים היום פחות מערוץ 10.
אופיר אקוניס: אז עוד יותר היא הנותנת.
אופיר אקוניס: אבל גם בפורומים בחוץ שתמיד מנסים לחבוט ברשות השידור אני עומד על כבודכם.
אופיר אקוניס: באמת, אנחנו רוצים בטובת
אופיר אקוניס: כם אז כולם צריכים להתחיל להתגמש – ההנהלה, אתם – ולהגיע לסיכום.
צבי גרסון: הסכמנו לוויתורי שכר- -
אופיר אקוניס: צבי, תודה.
אופיר אקוניס: האם לטכנאי הטלוויזיה יש מה להוסיף?
אופיר אקוניס: אין נציג של טכנאי טלוויזיה.
אופיר אקוניס: אבל צבי אמר שרוח הדברים דומה.
אופיר אקוניס: אורן, אתה רצית להתייחס, נכון?
אורן משה: אני מעדיף שברק יתייחס קודם.
ברק שטרוזברג: עם כל הכבוד הרב שאני רוחש לצבי, ואני רוחש לו כבוד, הדיון שלנו הוא לא איתו.
ברק שטרוזברג: רק באנדרסטייטמנט אני אומר שהדברים שהוא אמר אינם מדויקים.
ברק שטרוזברג: בכל מקרה, כשיושבים עם הממונה על שכר וממונה על תקציבים ועם יושב ראש ההסתדרות בישיבה שנערכה 12 שעות.
ברק שטרוזברג: היא נערכה 12 שעות מכיוון שהרזולוציה הייתה מאוד ממוקדת, וישבו עשרות ישיבות הכנה לקראת הישיבה הזאת כדי להבין איפה הפערים, כך שיהיה ברור מה סוכם ומה לא סוכם אחר כך, וסוכמו דברים.
ברק שטרוזברג: לכן אני לא רואה את עצמי מידיין עכשיו עם צבי האם מקובל עליו מה שעופר עיני סיכם או לא, כי בעיניי מה שסוכם, סוכם.
צבי גרסון: לא זה היה הסיכום.
אופיר אקוניס: יש פרוטוקול לדבר הזה?
צבי גרסון: יש בעיה של פרשנות על הסיכומים.
אופיר אקוניס: אבל נכתב פרוטוקול, ברק?
ברק שטרוזברג: כן.
צבי גרסון: אני לא חושב שהבעיה- - -
ברק שטרוזברג: אני לא הפרעתי לכם.
ברק שטרוזברג: בכל מקרה אנחנו יושבים בעיקר מול העיתונאים מאחר שכרגע יש עניין טכני עם יושב ראש האגף לאיגוד מקצועי שצריך להיכנס לתפקידו בהסתדרות ב-1 במאי.
ברק שטרוזברג: אלה הסכמים מאוד מורכבים ומאוד קשים, ואנחנו מבלים איתם ימים שלמים.
ברק שטרוזברג: אני מעריך שבסופו של דבר אנחנו נגבש טיוטות של הסכמים בעניין העיתונאים, ואני מעריך שבסופו של דבר זה יקרה גם עם ההסתדרות כי לדעתי, לא ייפתחו סיכומים שיושב ראש ההסתדרות מסכם.
ברק שטרוזברג: יחד עם זאת בהיבט הציבורי, איך משרד האוצר מסתכל על בעיות מאוד קשות של חריגות שכר ברשות השידור וגוף שהוא לא מאוזן, בסופו של הליך אנחנו נחליט – אם נראה שהדברים לא מתגבשים בזמן סביר אני מניח שנגבש חלופות אחרות.
ברק שטרוזברג: אני לא רוצה לחשוב שזה יקרה כי אנחנו באמת משקיעים המון משאבים כדי שהדבר הזה יקרום עור וגידים, אבל יחד עם זאת חשוב שיהיה ברור שאם זה לא יקרה אנחנו נפנה לממשלה ונפעל בסמכויות של הממונה על השכר ובסמכויות אחרות כדי שהגוף הזה יהיה מאוזן.
ברק שטרוזברג: אין דרך אחרת.
ברק שטרוזברג: 100 מיליון שקל גירעון בשנת 2010 בסוף יצטרכו להתאזן בין אם תהיה רפורמה ובין אם לא תהיה.
ברק שטרוזברג: אם תהיה רפורמה, והיא אמורה להיות עד סוף החודש כמו שסוכם עם יושב ראש ההסתדרות.
ברק שטרוזברג: אז כנראה זה לא יקרה, וזה יידחה לתקופה קצרה.
ברק שטרוזברג: אבל אם בסופו של דבר נראה שהדברים נפתחים, מה שלא בהכרח פסול שיקרה, לצערם של כולם, אז נגבש חלופות.
ברק שטרוזברג: החלופות יכולות להיות החל בזה שהממשלה תקבל החלטה, על-פי סמכותה בחוק התקציב שהגוף הזה יפעל בצורה מאוזנת, ואז זה אומר שהנהלת הרשות צריכה לעשות צעדים לאזן את הגוף הזה מבחינה תקציבית, כלה בטיפול בחריגות השכר, וכל מה שצריך הוא שהגוף הזה ברמה הציבורית יפעל.
אופיר אקוניס: גם אתם מקצים מסגרת זמן מסוימת?
אופיר אקוניס: אני אגיד לך למה אני מתעקש על מסגרות זמן.
אופיר אקוניס: אי אפשר, חייבים.
אופיר אקוניס: אני מסכים שאין תאריכים קדושים, וזה משפט נבון, אבל כבר צריך להגיע להחלטות.
אופיר אקוניס: בעניין הזה אני מסכים איתך.
ברק שטרוזברג: סיכמנו עם יושב ראש ההסתדרות שעד סוף חודש אפריל אנחנו גומרים את ההסכמים.
ברק שטרוזברג: זה כנראה לא יקרה, ושיהיה ברור, אנחנו מגבשים אלטרנטיבות.
ברק שטרוזברג: אנחנו לא סוגרים את הדלת- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם לא ניגשים כבר עם האלטרנטיבות?
צבי גרסון: כבר ניסו את האלטרנטיבות לפני חודשיים – לקצץ בשכר לעובדים.
ברק שטרוזברג: הגוף הזה פועל היום בגירעון של 100 מיליון שקל.
ברק שטרוזברג: אם אנחנו לא מגיעים להבנות עם העובדים, מישהו יצטרך לממן אותם, או שהולכים לקיצוצים ברשות השידור.
ברק שטרוזברג: לא להביא עובדי קבלן, אלא לקצץ בדברים.
אופיר אקוניס: הבנתי שעד סוף אפריל זה לא יקרה, אבל מכיוון שחג השבועות מתקרב ועוברים בין ערב פסח לשבועות בערך 50 יום- -
מוטי שקלאר: 49 יום.
אופיר אקוניס: אז אולי כדאי שתקציבו זמן ותחליטו שעד ערב חג השבועות אתם מסיימים.
ברוך אסקרוב: ספירת ה"אומר", ב-א'.
אופיר אקוניס: אני לא רוצה לדבר על ל"ג בעומר כדי שלא יבערו, לכן הלכתי על ערב חג השבועות.
אופיר אקוניס: צבי, גם אתם צריכים- -
צבי גרסון: אנחנו מוכנים לשבת יומם ולילה, אבל שיזמנו אותנו.
ברק שטרוזברג: עם כל הכבוד, הדיאלוג שלי הוא לא עם גרסון.
ברק שטרוזברג: הדיאלוג שלנו הוא עם הרמות הכי גבוהות של ההסתדרות שלא פנויות לזה.
אופיר אקוניס: תתחילו לקבוע מסגרות זמן, זה מה שאני מציע.
קריאה: הן נמצאות.
אופיר אקוניס: אחת כבר לא עובדת.
ברק שטרוזברג: מה אתה מציע?
ברק שטרוזברג: שנגיד להסתדרות שלא עמדו במסגרות הזמן כי יש להם בעיות טכניות, אז עכשיו אנחנו לא ממשיכים לשבת איתכם?
אופיר אקוניס: זה לא נובע רק מזה, זה נובע מעוד פערים.
ברק שטרוזברג: אני מאוד מצטער, ככל שזה תלוי בהבנות שהושגו עם עופר עיני, אין פערים.
ברק שטרוזברג: אם ההסתדרות תגיד אחרי שנתַנו הרבה מאוד שעות באותו יום שהיא רוצה לפתוח את המשא ומתן, אנחנו במקום אחר.
ברק שטרוזברג: עם כל הכבוד לגרסון, מבחינתנו מעבר לניואנסים המשפטיים- -
צבי גרסון: "גמישות ניהולית".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל פעם כשאתה פה אתה מדבר על "גמישות ניהולית", ועד עכשיו לא קיבלת תשובה לגמישות ניהולית?
אופיר אקוניס: מר גרסון, האוצר אומר לך שהוא עובר לפעילות חד צדדית.
צבי גרסון: בסדר, זכותו לעשות מה שהוא רוצה.
צבי גרסון: אני לא רוצה את זה.
צבי גרסון: אני חושב שהדרך מהרפורמה - -
ברק שטרוזברג: אני באמת אומר, שעם כל הכבוד לו, הוא לא הכתובת.
אופיר אקוניס: נכון, הבנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא מייצג את העובדים.
ברק שטרוזברג: מי שמייצג את העובדים זה יושב ראש ההסתדרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא לא עובד ברשות השידור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיין יש פה אנשים שעובדים שם.
צבי גרסון: סליחה, ברק, מי שמייצג את העובדים זה אני.
צבי גרסון: הוא המסגרת הבירוקרטית שלנו.
צבי גרסון: יושב ראש ההסתדרות לא מייצג את העובדים, אני מייצג אותם.
ברק שטרוזברג: אני אשמח מאוד שתגיד את זה לעופר, שהוא לא מייצג את העובדים.
צבי גרסון: אין לי שום בעיה להגיד לו את זה, זאת האמת.
קריאה: צביקה, כבר אמרת.
ברק שטרוזברג: בהנחה שיהיו הסכמים כמו שאנחנו מצפים, יש נגזרות של ההסכמים האלה שיצטרכו להגיע לוועדה הזאת שבהם נצטרך לשנות את החוק.
ברק שטרוזברג: אני לא מדבר על כל שינויי החקיקה שאני תומך שצריכה לבוא כמקשה אחת עם כל הסיפור, אבל יש ניואנסים בחוק רשות השידור, בעיקר בסעיף 24 שעל דעת הצדדים, בעיקר עם ההסכם עם העיתונאים יצטרכו לבוא, ואנחנו באמת מקווים שהוועדה תעזור לנו בזה.
אתי בנדלר: מה זה סעיף 24?
דנה נויפלד: סעיף על העסקת עובדים.
דנה נויפלד: יש גם תיקון לסעיף 24 במילא.
אילן גילאון: צבי, אתם ייפיתם את כוחה של ההסתדרות?
צבי גרסון: ודאי.
צבי גרסון: אין אדם יותר מתאים מעופר עיני שהייתי רוצה שייצג אותי- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מתקן את מה שאמרת קודם.
צבי גרסון: אני לא מתקן.
צבי גרסון: אני אמרתי שהוא קשוב אלינו, הוא ישמע מה אנחנו רוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם הוא מייצג אותך, למה אתה- -
צבי גרסון: אבל הוא לא הסכים לדברים שברק אומר, לא ירדנו לרזולוציות כאלה.
צבי גרסון: הוא לא יכול להיכנס לדברים שקשורים למבנה הנדסה, הוא לא יכול להיכנס לעניין של מבנה תעסוקה- -
אילן גילאון: כל מה שסוכם בין ההסתדרות לבין ברק מקובל עליכם?
צבי גרסון: בוודאי.
אילן גילאון: אז במה המחלוקת?
צבי גרסון: המחלוקת זה לא במסגרת, אלא מה שבתוך המסגרת.
אילן גילאון: שעוד לא הגיע לדיון.
צבי גרסון: עוד לא דנו על זה בכלל.
אילן גילאון: ברק, יש נושאים נוספים שלא הגיעו לדיון?
ברק שטרוזברג: מה שלא בא דיון חודד והוסכם.
אילן גילאון: - - -
ברק שטרוזברג: עם כל הכבוד לצבי, הוא לא היה בחדר, הוא לא בפורום מקבלי ההחלטות ברמה הזאת, ועם כל הכבוד לו, זה שהוא בא לכנסת לדבר זה לא אומר שהוא פקטור בדיון בכלל.
צבי גרסון: אני לא פקטור- -
אופיר אקוניס: ברק, סליחה.
אופיר אקוניס: הוא מייצג – כמה טכנאים יש?
אופיר אקוניס: ברק לא יכול לפסול אותו.
צבי גרסון: כולנו הבנו אחרת את הדברים.
צבי גרסון: ברק מבין אחרת את הדברים, ואין לי שום בעיה עם זה, אנחנו צריכים לשבת וללבן את זה.
צבי גרסון: אני בטוח שנגיע לזה.
אופיר אקוניס: ברק, אתה לא יכול לפסול את מר גרסון.
אופיר אקוניס: הוא נבחר על-ידי 130 טכנאים ברדיו, והוא בוודאי מייצג.
אופיר אקוניס: אתם הסמכתם את ההסתדרות לנהל את המשא ומתן- -
ברק שטרוזברג: אין להם הסמכה.
צבי גרסון: ההסתדרות לא דנה- - -
אופיר אקוניס: אין לנו בעיה עם ההסתדרות- -
ברק שטרוזברג: זה קשור לזה שהשר שלי יקבל החלטה, ותהיה לי טענה נגד העניין הזה.
צבי גרסון: - - - אחד זה מבנה הנדסה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מדבר על זה כבר אלף פעם מאז שהוא פה – "מבנה הנדסה", "גמישות ניהולית"- -
צבי גרסון: - - - היא שמעה.
צבי גרסון: מבנה תעסוקה, סל עבודה.
צבי גרסון: זה הכול, זה מה שנשאר.
אילן גילאון: למה אי אפשר לדבר על זה, אני לא מבין.
צבי גרסון: התחלנו לדבר על זה, וזה היה דו-שיח של חירשים.
צבי גרסון: הביאו לנו שוב את טאסק, ואנחנו לא מוכנים.
צבי גרסון: אני מוכן לשבת לדבר מבוקר עד ערב.
אילן גילאון: ניתן לך - - - לך ולך, אבל קודם כול, דבֵּר.
צבי גרסון: בכל זמן אנחנו מוכנים לדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מוכרחה להגיד לכם שאני מרגישה שאני מבזבזת את הזמן שלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת התחושה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה מה אני עושה פה.
אופיר אקוניס: לכן אנחנו לא ניכנס לפרטי המשא ומתן פה, זה ברור כשמש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כאילו הזמנו אותם לנתינת דין- -
אופיר אקוניס: לא, דיון מעקב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כך אני מרגישה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקדימה, מי שלא יודע, החלפתי את רמון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בפועל אני מבינה שאנחנו מדברים בדיוק על אותם הדברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדבר היחיד שאפשר לעשות הוא שאתה, ברק, תקבע בפניך תאריך שאנחנו נקבל בוועדה, מתי אתה פונה לחלופות, כי אם לא תעשה את זה לא תהיה שום התקדמות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעבר לזה אני לא מבינה מדוע אנחנו קושרים את הרפורמה עכשיו עם החוק החדש, כי זה אומר שלא תהיה רפורמה כי אתה יודע בדיוק מה אומר החוק החדש הזה.
אופיר אקוניס: דנה וגם נציג משרד ראש הממשלה אמרו שהם בדיונים על החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האוצר אמר בוודאות- -
אופיר אקוניס: הם קושרים, בסדר, הם לא יחליפו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז שהאוצר יגיד אם הוא רוצה רפורמה או לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתה רוצה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד להם.
אורן משה: לא נציג משרד ראש הממשלה ולא נציגת משרד המשפטים שללו את הקשר בין הצעת החוק לרפורמה.
אורן משה: אני התחלתי מהמטרה שלנו.
אורן משה: המטרה שלנו ברפורמה היא להבריא את רשות השידור ולהבטיח שההבראה הזאת תימשך לאורך זמן.
אופיר אקוניס: אז יש הסכמה מוחלטת.
אופיר אקוניס: גם צבי מסכים.
אורן משה: אנחנו רואים בחוק כלי שמגדיל את הסיכויים של ההתמשכות של ההישגים של הרפורמה.
אורן משה: אני באוצר לא הרבה שנים, אבל אני כשאני באתי ולמדתי אותה סיפרו לי על הרפורמה של 2004, שהייתה פרישה של עובדים, והאוצר שם כסף, והנה, חזרנו לנקודה הזאת.
אורן משה: אז לא היה חוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסלח לי בבקשה, אני רוצה לשאול שאלה.
אורן משה: לנו לא היה חוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שרציתי לשאול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי מלכתחילה אמרתם שאם לא יהיה חוק, לא תהיה רפורמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מטפל בזה כבר כמה שנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי למה לא הוגש חוק באותו זמן במקביל להתחלת הרפורמה- -
אופיר אקוניס: לא היה חוק.
אופיר אקוניס: ב-2004?
אופיר אקוניס: החוק, לדעתי, חוקק ב-2007-8
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה, לפני שנה, לפני שנתיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא הגשתם חוק במקביל לרפורמה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בעצם עכשיו כשיש עכשיו התקדמות ברפורמה אתם אומרים שעכשיו צריך את החוק, שזה אומר בעצם שחבל על כל הרפורמה.
אופיר אקוניס: בסדר, אנחנו לא בטוחים שצריך לקשור.
אורן משה: התשובה הראשונה שלי היא שאם יש מסקנה מהדהדת מ-2004 היא שזה שאתה מממן פרישה של עובדים זה ממש לא מבטיח הבראה של גוף וצריך לחשוב גם יום אחרי שהעובדים פרשו איך מקבעים מצב בריא בהסכמת ההנהלה ובהסכמת העובדים המיוצגים על-ידי מי שמייצג אותם, וכמובן, בהסכמתנו כגורם מממן.
אורן משה: לגבי השאלה השנייה שלך על החוק.
אורן משה: החוק כבר עבר בקריאה ראשונה, ולכן היועצת המשפטית שאלה בנוגע לדין הרציפות.
אורן משה: התחלפה ממשלה, והממשלה החדשה החליטה שהיא רוצה לדון בחלק מסעיפי החוק.
אורן משה: לא פסלו את העניין של קידום הרפורמה במקביל לקידום חוק, לא פסלו את הקשר החזק מאוד בין שני הדברים – יש פשוט סוגיות שאנשים רוצים לשבת ולדבר עליהן מחדש.
אורן משה: זה מה שמעכב את העניין.
אורן משה: אני לפחות בטוח שכשהדברים יבשילו, ובאמת אפשר יהיה להתקדם הלאה צד רלוונטי יידע איך הוא מזרז את התהליכים בגזרה שלו, לרבות הנחת קידום החקיקה והקידום שלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כמו להגיד: "אם היו לסבתא גלגלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, אני מצטערת, זה מה שאני שומעת.
דני זקן: אופיר, רק הערה.
דני זקן: אנחנו מעכבים עכשיו את הרפורמה.
דני זקן: ב-13:00 יש לנו ישיבה בתל-אביב בעניין הזה.
אופיר אקוניס: באיזה עניין?
אופיר אקוניס: עם העיתונאים?
דני זקן: כן.
דני זקן: אז ברשותך.
מוטי שקלאר: תן לו לדבר כדי שיוכל ללכת.
אופיר אקוניס: מי משתתף?
אופיר אקוניס: עם מי הפגישה?
דני זקן: בינינו לבין האוצר.
דני זקן: גם ההנהלה שותפה ועורכי הדין.
אופיר אקוניס: בין ועד העיתונאים לבין האוצר.
אופיר אקוניס: אתה רוצה להגיד משהו?
דני זקן: רציתי להיות אופטימי קודם, אבל התחיל פה הבלגן.
דני זקן: אנחנו עדיין אופטימיים.
דני זקן: ההתקדמות איתנו בערב החג בעצם סגרה את כל סיפור מבנה ההסכם, לא מבנה הרשות.
דני זקן: צריך לצקת בו את התוכן.
דני זקן: התחלנו בזה, והחגים עיכבו, ולמעשה, אנחנו יושבים על זה רק השבוע ברצינות.
דני זקן: לכן זה לא ייגמר השבוע, אבל יש לזה פוטנציאל להסתיים.
דני זקן: אתמול ישבנו מ-18:00-9:00, והיום אנחנו יושבים מ-13:00 עד מאוחר בערב, ואני מניח שבתוך ימים נוכל להגיע לסגירה לפחות בנושא הסכם השכר.
דני זקן: יש עדיין דברים שהם קצת בעייתיים, לדוגמה משהו שהקפיץ אותי אתמול, וזה לא דווקא הסכם שכר: דורשים מאתנו להבטיח שלא נעשה שום דבר, ושיהיה שקט תעשייתי כמעט בכל דבר ועניין לעד.
דני זקן: זאת אומרת לא נוכל לצאת לשום מאבק איגודי וועדי בשום נושא.
דני זקן: זה כמובן, דבר שאי אפשר לקבל, אבל אני מניח שנוכל להתגמש איתם.
דני זקן: בנושאים הכספיים יש פערים מסוימים שפשוט לא הובהרו, ואנחנו סוגרים אותם.
דני זקן: למעשה, עכשיו יושבים היועצים שלנו ושל האוצר וסוגרים את הפרטים הטכניים, אז אני מקווה שזה יסתדר.
דני זקן: בעניין החוק, הרפורמה תלויה בו במידה רבה, אבל זה לא חייב לקרות ביום החתימה, כך שזה יכול לקרות בחודשים הקרובים.
דני זקן: שווה לבדוק אם ההצעה הפרטית שהיא למעשה העתק ההצעה הקודמת של חוק רשות השידור שהגיש נחמן שי- -
אופיר אקוניס: זה ברור שלא.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת יוליה ברקוביץ' המגישה נמצאת פה, והיא מבינה קצת.
אופיר אקוניס: אם הממשלה דנה בחוק הממשלתי של עצמה ועוד לא החליטה מה היא עושה איתו, אז בוודאי היא לא תיתן תמיכה לחוק הפרטי שכתוב כמו החוק המקורי בדיוק.
אופיר אקוניס: זה ברור לנו מראש.
דנה נויפלד: מאוד חשוב לי להשלים בשבילכם.
דנה נויפלד: זה כמו להשוות את התהליך לכיסא.
דנה נויפלד: אנחנו נגרום לכך שלכיסא יהיו שני רגליים ולא ארבע.
דנה נויפלד: הוא אולי יעמוד, אבל הוא לא יהיה יציב, והוא לא ישמש ככיסא, והוא לא יעזור לשום דבר שאנחנו מחפשים.
דנה נויפלד: לכן הקשר הזה הוא קריטי כי אנחנו רוצים שהרפורמה הזאת תהיה מלאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאוד ברור.
דנה נויפלד: זה לא אומר שצריך להשלים את החקיקה ביום - - - בשביל שזה יבוא ביחד- -
אופיר אקוניס: מצוין, הערה חשובה.
דנה נויפלד: - - אבל התהליך חייב להתחיל ולבוא לפני הכנסת ולסיים אותו.
אופיר אקוניס: אז במשרד ראש הממשלה ייכנסו לאנרגיות קצת יותר פעילות בעניין הדיונים.
אופיר אקוניס: אני ממליץ להם פשוט, התיק נמצא עכשיו אצל ראש הממשלה.
אופיר אקוניס: האמירה של דנה חשובה, ובעיניי גם נכונה ומשלימה את האמירה של דני זקן.
אופיר אקוניס: זה לא חייב להיות באותו יום.
דנה נויפלד: האוצר רוצה לראות שכשהוא שם הרבה מאוד כסף על הרפורמה הזאת יש תהליך שלם שלפחות התחיל.
דנה נויפלד: נכון, אורן?
אורן משה: בוודאי.
דנה נויפלד: זאת אומרת הוא לא מתנה את זה בכך שהרפורמה תושלם.
דנה נויפלד: אבל חשוב לדעת שזה חלק- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ברור לגמרי, אין פה ויכוח.
אופיר אקוניס: זה לא היה ברור קודם.
אופיר אקוניס: קודם זה היה לינקייג' מובהק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם עכשיו זה לינקייג' מובהק.
דנה נויפלד: הלינקייג' הוא מובהק, אין פה שאלה.
דנה נויפלד: השאלה היא רק לגבי עיתוי הסיום של הליך החקיקה.
דני זקן: אני רק אגיד תודה רבה.
דני זקן: רק לפני שהגענו להסכמות היה הסיפור של הקיצוצים והמשבר.
דני זקן: אנחנו יצאנו למאבק על מה שהגדרנו כשידור ציבורי ורשות השידור הרבה מאוד בהרבה מאוד סיוע גם בהפגנה שהשתתפתם בה.
דני זקן: ירדו מהרעיון של הפרטה, ובאמת הלכו לכיוון.
דני זקן: גם משרד ראש הממשלה וגם האוצר עזרו בעניין הזה, ואני אמרתי קודם דברים אופטימיים.
דני זקן: לגבי המבנה: אנחנו נותנים גם את ההערות שלנו.
דני זקן: אני מבין שטאסק עומד על הפרק בעיקר מסיבות טכניות, כי הוא זה שאושר, ולאשר משהו אחר זה קצת יותר מסובך- -
אופיר אקוניס: אומץ לא במלואו.
אופיר אקוניס: כך אמרו נציגי הוועד המנהל וגם מנהל הרדיו.
דני זקן: ההתרשמות שלי היא שזה לא יהיה המכשול.
דני זקן: היו קצת אקורדים צורמים פה גם קצת מצד מוטי – ואני שומע את זה גם מההנהלה בימים האחרונים בכלל וגם מצד ברק.
דני זקן: בסך הכול זה איום, להזהיר אותנו.
דני זקן: אני מבין שזאת טכניקת משא ומתן, ועשו את זה גם בינואר-פברואר, קיצצו הרבה מאוד שעות נוספות – אבל זה איום.
דני זקן: אנחנו מאוד לא אוהבים את העניין הזה.
דני זקן: ברק מדבר פה על גירעון של 100 מיליון שקלים.
דני זקן: רשות השידור איבדה 1.3 מיליארד בגלל הקיצוץ באגרת רשות השידור, וזה לא באשמתה.
דני זקן: אז שאף אחד לא יבוא אלינו בטענות.
דני זקן: נכון, צריך לקבוע דד-ליין, ואני בטוח שמבחינתנו לפחות זה ייסגר עד אמצע חודש מאי, אבל חבר'ה, הקיצוצים האלה זה לא רק עניין של "לא פר", אלא זה עניין של גועל נפש אפילו.
אופיר אקוניס: סע בזהירות.
דני זקן: תודה.
מוטי שקלאר: בעיקר בעקבות דברים שאמר דני אני רוצה לומר שנוצרה כביכול תחושה שהישיבה עם ההסתדרות הייתה ישיבת מסגרת, ולכן אנחנו כל כך נתקלים בבעיות מול רזולוציות כאלה ואחרות.
מוטי שקלאר: הישיבה עם עופר עיני הייתה ברזולוציה גבוהה ביותר.
מוטי שקלאר: אחרי כל הסכם הגדרנו איפה יש גמישות ניהולית ואיפה אין גמישות ניהולית- -
צבי גרסון: אז תביאו לנו את זה.
צבי גרסון: למה אנחנו לא יודעים על זה?
מוטי שקלאר: תן לי רגע לדבר, מספיק כבר, צביקה.
צבי גרסון: אנחנו לא יודעים על זה.
מוטי שקלאר: תפסיק להשתלט פה על הדיונים כל הזמן.
צבי גרסון: אתה אומר דברים- -
אופיר אקוניס: צבי, זה לא אתה הולך, רק העיתונאים הולכים למשא ומתן, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי בגלל זה אתה לא יודע, כי אתה לא שם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי תלך?
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים להתחיל.
אופיר אקוניס: בניגוד למה שחשבתם בתחילת הישיבה אני דווקא כן אופטימי יותר.
צבי גרסון: גם אני אופטימי, אבל לא דיברו עם עיני על רזולוציות כאלה.
אילן גילאון: אתה מרשה לי לקבל את רשות הדיבור?
אילן גילאון: ויתרתי למאן דהוא.
אופיר אקוניס: נכון, הוא ויתר לדני שהיה צריך לצאת.
אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת גילאון.
אילן גילאון: הפרנסה שלי בנויה על לקיחת מיקרופון, ואני מוותר עליו.
אילן גילאון: אני מבטיח לכם שאני לא אגיד את המילה "רזולוציה" אפילו פעם אחת.
אילן גילאון: אני אתחיל מהנושא כמה רגליים יהיו לכיסא בתור מומחה לרגליים וגם בתור אחד שיכול להגיד את כל האמת על רגל אחת, לא מכיוון שהוא יודע את כל התורה ואת כל האמת, אלא מסיבות אחרות, וגם את הכיסא הזה אפשר לייצב על רגל אחת.
אילן גילאון: אני לא אוהב דברים חד צדדיים, מטבע הדברים; אני לא אוהב לשמוע: יש לנו חלופות, אין לנו חלופות.
אילן גילאון: אני יודע שכאשר עושים רפורמה יש רצון רב לתקן את כל החוליים בבת אחת ולהבריא בבת אחת מהכול.
אילן גילאון: פעם באו ללוי אשכול ואמרו לו: אנחנו רוצים לעבור לחמישה ימי עבודה בשבוע.
אילן גילאון: אז הוא אמר:
אילן גילאון: קודם כול נעבור ליום אחד, אחרי זה ליומיים, אחרי זה לשלושה ונמשיך.
אילן גילאון: אני לא מציע לאמץ את זה.
אילן גילאון: בהחלט נכון מה שאת אומרת, שצריך לבנות לטווח רחוק, אבל צריך להבין שגם בהבראה הזאת צריך לעשות בלי מתים ובלי פצועים קשה, ובסופו של דבר אנחנו עדיין רשות השידור שבדרך כדי להגיע לתוצאה הרצויה.
אילן גילאון: אני רוצה רשות ציבורית הכי חזקה שיכולה להיות, אבל גם במקום כזה יש אנשים שעובדים, והא בהא תליא.
אילן גילאון: לדעתי, גם פגיעה במבנה או פגיעה ביכולת ההתאגדות של העובדים – אני יותר מרחיק לכת, אני לא רוצה לעשות רברס אצלכם – לדעתי, הסכם קיבוצי חייב לחול על כולם ולא הסכמים אישיים, אבל זה בגלל שאני מיושן, לא בגלל שאני מתקדם.
אילן גילאון: גם אני יוצא יותר אופטימי כמוך.
אילן גילאון: לעומת הטון שהיה בישיבה הקודמת, לדעתי, יש כאן התקרבות מסוימת.
אילן גילאון: אם התקדמנו עד כדי כך הדיון על המסגרת שדיברנו עליה, ואתה מציין אותו הוא דיון לגיטימי כי הוא נוגע ליחסי עבודה ולזכויות עובדים.
אילן גילאון: אז אני מבין שיש אנשים שהורגלו במשך 60 שנה לתנאים מסוימים, וזה לא בסדר, וזה לא יעיל.
אילן גילאון: אבל פונקצית היעילות לא הייתה אף פעם הפונקציה העליונה בכל דבר.
אילן גילאון: אנחנו צריכים לעשות את זה באופטימום שאפשר, ויעבור דור ויבוא דור.
אילן גילאון: לכן אם מה שנשאר אלה דברים שלא סוכמו, וכאן אני מבין שזה מה שהיה באינסטנציה מאוד עליונה עם עיני, מוטי, גם מקובל עליך, ואין לך בעיה עם זה.
אילן גילאון: הבנתי שיש מספר נושאים שלא דובר עליהם, וכמו שאני שומע אותם אני מבין שהם לגיטימיים למסגרת העבודה, ושנית אפשר להגיע גם לגשר בטונים הרבה פחות סקפטיים מהפעם הקודמת.
אילן גילאון: לכולנו, ובטח למנכ"ל, חשוב להציל את המערכת הזאת במקסימום רצון טוב שאפשר לייצר.
אילן גילאון: אז בואו נפסיק להשתמש במילים "יש לנו חלופות" ודברים חד צדדיים כאלה ואחרים, אני לא אוהב אותם.
אילן גילאון: שומה עלינו להגיע להסכמת כולם, ושכולם גם ייצאו מבסוטים.
אילן גילאון: זה יעלה קצת יותר כסף, אני יודע, אבל זה התפקיד שלנו, אופיר.
אילן גילאון: אנחנו צריכים לעזור לזה.
אילן גילאון: ברור לי לגמרי שהרפורמה הזאת תלויה בעניין של ההקצאה שלנו ושל ההסכמה שלא יהיו פצועים והרוגים.
אילן גילאון: זה בכיוון הזה ובטון הלא מתלהם שהיה קודם.
אילן גילאון: אני לא מסכים לדעתך, יוליה, להכין את האופציות.
אילן גילאון: מה זאת אומרת?
אילן גילאון: מה יקרה, חס וחלילה?
אופיר אקוניס: זה אמר ברק, לא יוליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע בדיוק מה אני אומרת.
אופיר אקוניס: אני מרגיש שהם לא יצטרכו.
אופיר אקוניס: שמענו את הדברים של ברק, חבר הכנסת גילאון.
אופיר אקוניס: אני ממש זהיר בעניין הרפורמה של רשות השידור, אבל הפעם נדמה לי שאנחנו מתקרבים.
אילן גילאון: אתם - - - כל הזמן.
אילן גילאון: מתחייבים.
אופיר אקוניס: תמיד אל תתחייב על הכול, אבל חלק, ודאי אפשר.
אופיר אקוניס: המנכ"ל, בבקשה, ואחר כך פרופ' פולק שנרשם בתחילת הדיון.
מוטי שקלאר: זה רגעי חסד.
מוטי שקלאר: אני מסכים עם חבר הכנסת גילאון – יש פה רגעי חסד שלא יחזרו.
מוטי שקלאר: אם העסק הזה יקרוס כתוצאה מאי הבנות בסעיפים קטנים – חלון הזדמנויות לא נפתח כל פעם מחדש.
מוטי שקלאר: זה לא עניין של חלופות.
מוטי שקלאר: להערכתי, אם האוצר לא ייתן כיסוי לגירעון של 100 מיליון השקלים האלה, וזה יהיה רק באמצעות הרפורמה אנחנו נהיה בבעיה קשה.
מוטי שקלאר: הראיה של הרצון הטוב היא שהאוצר ואנחנו הסכמנו להפסיק עם הקיצוצים אחרי הישיבה עם עופר עיני.
מוטי שקלאר: סוכם שיורדים מכל הקיצוצים שנעשו.
מוטי שקלאר: כלומר הייתה נקודה אופטימית שאנחנו הולכים לקראת רפורמה ואין צורך יותר בקיצוצים.
מוטי שקלאר: לגבי טאסק קראנו בעיון רב מה נאמר בהחלטת הוועד המנהל.
מוטי שקלאר: היא מאפשרת בהחלט שפיל רחב בכל מה שקשור למבנה הארגוני.
מוטי שקלאר: זה דבר שאנחנו צריכים לסגור, ואני כמעט לא רואה בזה בעיה, נגיע להבנות.
מוטי שקלאר: אני מקווה שהדברים של צביקה הם לא ניסיון לחזור אחורה.
מוטי שקלאר: אני אומר בצורה גלויה שאני חושש מזה.
צבי גרסון: אני רוצה ללכת קדימה.
אופיר אקוניס: יופי, טוב מאוד.
אופיר אקוניס: פרופ' פולק ואחריו אריה שקד.
אלי פולק: הקישור בין חוק רשות השידור לבין הרפורמה הוא קישור לא נכון.
אלי פולק: שני הדברים עומדים על הפרק, אסור להכפיף אותם זה בזה.
אלי פולק: נכון שהסכמי השכר והסכמי העבודה שייחתמו יהיו באיזשהו מקום כפופים גם למה שיהיה בחוק, ואולי אפילו טוב שכך, משום שברגע שהם ייחתמו כשיבואו לחוקק את החוק יצטרכו לקחת את הדברים האלה בחשבון.
אלי פולק: אבל אסור לקחת חוק רשות שידור שחיכה 40 שנה לתיקונו ולהכפיף אותו ללוח זמנים שתלוי בנושאים בין עובד למעביד ואינם נושאים מהותיים שקשורים לעתיד רשות השידור בתור גוף שידור ציבורי.
אלי פולק: נדמה לי שהבעיה הקשה ביותר שנמצאת בחלל הדברים היא לא הנהלת רשות השידור של היום.
אלי פולק: הנהלת רשות השידור הנוכחית פועלת בלי המוסד הציבורי שאמור להנהיג אותה- -
אופיר אקוניס: אלי פולק: - - וכל עוד המוסד הציבורי הזה לא קיים אני לא מבין מה המשמעות של חתימה על הסכם כלשהו בין ההנהלה לבין העובדים משום שאם אין יושב ראש רשות שידור ואין הנהלה ציבורית, בין שזה מועצה ובין זאת מליאה, זה כרגע לא מעניין, אבל אם הדבר הזה לא קיים אני לא מבין מה המשמעות של ההסכמים.
אופיר אקוניס: אני גם רוצה להזכיר שיש בג"ץ נגד כל התהליך הזה של התנועה לאיכות השלטון שמנסה לומר לממשלה ולרשות השידור שהם לא יכולים לחתום היום על הסכמים שיחייבו מועצה שלא נבחרה משום שהיום אין ניהול ציבורי לגוף שצריך להיות מנוהל על-ידי הציבור ולא על-ידי אנשים שמונו לתפקיד, וטובים כמה שלא יהיו.
אופיר אקוניס: לכן הדבר החשוב ביותר שניתן לעשות כדי לקדם רפורמה זה למנות את ההנהלה הציבורית החדשה, את המנהיגות הציבורית החדשה לרשות השידור, וזה ייתן מענה לבג"ץ שעומד נגד רשות השידור, וזה ייתן גם מנהיגות הדרושה כדי לקבל החלטות קשות ככל שיהיו.
אופיר אקוניס: בעניין הזה נשמע ממשרד ראש הממשלה איפה הדברים עומדים, אנחנו לא יודעים: מינוי ועד מנהל, יושב ראש ועד מנהל ומליאת רשות השידור.
אופיר אקוניס: הדבר לא הובא לממשלה הנוכחית מעולם.
אורן גלעד: בימים הקרובים יש כוונה להגיע להחלטה איך אנחנו מבצעים את זה – האם זה יהיה ניסיון כמו יושב ראש או משנה או את כל המליאה.
אורן גלעד: יש כמה מסלולים, ובימים הקרובים מאוד צפויה להתקבל החלטה.
אופיר אקוניס: אני מקווה שעד הישיבה הבאה כי אנחנו נמשיך לעקוב וגם נתכנס עוד לפני חג השבועות.
אופיר אקוניס: אריה שקד, בבקשה.