GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוה ראובני: בעל הזיכיון יגיש לרשות הממונה, לצורך הבדיקות האמורות בתקנת משנה (ג), לא יאוחר מ-45 ימים לאחר שנדרש לעשות כן, את מלוא הנתונים והתחזיות לענין פעילויות הגבייה והאכיפה, לרבות עלויות, הכנסות מאכיפה והיקף סרבנות התשלום.
חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על זה שפיצוי והחזר הוצאות זה לא אמור להיות מקור הכנסה ורווח לזכיין, אלא רק לכסות את עלויות הגבייה.
חוה ראובני: הרשות הממונה עוקבת, והזכיין חייב לתת לה את הנתונים, ולהמליץ בפני השר על שינויים בסכומים האלה, בהתאם לממצאים.
אתי בנדלר: הערה לתקנת משנה ד: אני מציעה להוסיף: לא יאוחר מ-45 ימים לאחר שנדרש לעשות כאן, ובכל 1 באפריל לגבי השנה שהסתיימה ב-31 בדצמבר של השנה החולפת.
אתי בנדלר: דהיינו אני רוצה שהרשות הממונה תערוך בדיקה שוטפת מדי שנה, לוודא שבאמת לא מדובר כאן על מקור להכנסות נוספות, בחסר.
חוה ראובני: אין לנו התנגדות.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 13?
אופיר אקוניס: סעיף 13 אושר.
חוה ראובני: 14.
חוה ראובני: הודעת בעל זיכיון לרשות הרישוי
אופיר אקוניס: אחרי חמש נסיעות?
חוה ראובני: זה מה שקובע החוק, סעיף 4ב.
חמד עמאר: אחרי יום אחד תשלחו כבר?
אודי אדירי: אין פה אופציה חוקית לנסוע ולשלם אחרי, כלומר אתה אמור או להיות מנוי או לשלם בכניסה.
אודי אדירי: זה חמש פעמים שנכנסת, ובחרת לא לשלם.
אודי אדירי: זה לא כמו כביש 6, שהצטבר לך.
אודי אדירי: זה שיש שם בוטקה, אתה מתעלם ממנו ונוסע.
חמד עמאר: חמש נסיעות, זה נראה לי מעט מדי.
אופיר אקוניס: גם אני חושב כך.
יהודה דורון: אני רוצה להזכיר פה משהו חשוב.
יהודה דורון: אני לא מדבר על הנכים שיהיו פטורים, אני מדבר על נכים שיהיה להם קושי – אין להם כיסא גלגלים, והם לא יהיו פטורים, שלא ייווצר מצב, שאנחנו לוקחים רגליים של אדם, כי אדם כזה לא יוכל לנסוע בתחבורה ציבורית, וצריך לחשוב איך מגנים על אותם נכים, שלא לוקחים להם את רשיון הרכב, כי זה הרגליים שלהם.
חוה ראובני: בכביש הזה, בניגוד לכביש 6, אין מצב שמקבלים חשבון ואז משלמים.
חוה ראובני: מי שרוצה להשתמש בכביש הזה, ונכה שצריך להשתמש בכביש הזה, והוא תלוי כל כך ברכב – או שיירשם מראש; הרישום לא כרוך בדבר – לא בעלויות ולא בזמן, ודרך האינטרנט, דרך הטלפון או בבוטקה בכניסה לכביש הוא יכול להירשם.
חוה ראובני: או ישלם בבוטקה, ואנחנו מדברים על מישהו שמפר באופן שיטתי, חמש פעמים הוא נסע באופן לא חוקי, בניגוד לחוק, בלי לעשות הסכם.
יהודה דורון: צריך למצוא דרך לא להעניש את אותו אדם נכה, שזה הרגליים שלו.
יהודה דורון: את לא לוקחת לאדם בריא את הרגליים.
יהודה דורון: צריך למצוא ענישה אחרת.
שמעון יאיר: יש כאלה עם כיסא גלגלים, שהם פטורים.
יהודה דורון: אלה שהם לא עם כיסא, הם לא פטורים, אבל יכול להיות מצבו קשה, ואני רוצה למצוא דרך, שהוא לא ייענש, אחרת הוא לא יוכל לתפקד.
אתי בנדלר: בנושא הזה אני חייבת לומר שאל"ף, הנושא הזה, בגין כמה נסיעות ניתן יהיה לעכב חידוש רשיון רכב, נקבע בחקיקה הראשית.
אתי בנדלר: היו על כך הרבה מאוד ויכוחים.
אתי בנדלר: בהצעת החוק, נדמה לי, דובר על שתי נסיעות, ובסופו של דבר דובר על חמש נסיעות.
אתי בנדלר: עניין שני, תקנה 14 עניינה בהודעת בעל הזיכיון לרשות הרישוי, אבל לא ניתן לבצע את זה מבלי שנמסרת הודעה גם לבעלים הרשום של רשיון הרכב, וזה בא לידי ביטוי בתקנה 15, לכן כדאי לראות את כל התמונה בנושא הזה, שקצת מרככת.
אופיר אקוניס: אז תקראי, בבקשה.
חוה ראובני: 15.
חוה ראובני: המצאת הודעה בדבר אי חידוש רשיון
חוה ראובני: הודעה לפי תקנת משנה (א), תישלח 90 ימים לפחות לפני מועד החידוש -
חוה ראובני: מטעם רשות הרישוי - בדואר רגיל.
חוה ראובני: על המצאת ההודעה יחולו הוראות תקנה 5(ב) ו-(ג), בשינויים המחויבים.
חוה ראובני: דהיינו אנחנו מדברים על מצב שכאשר בעל הזיכיון, נוצר מצב שבו הוא זכאי לעכב רשיון רכב, הוא מודיע אל"ף לרשות הרישוי, ובי"ת, גם הוא וגם רשות הרישוי מודיעים לבעל הרכב בהתרעה של 90 יום מראש, כך שהאדם עוד יכול לעשות כל צעד שהוא רוצה, כולל לנסות להאריך מועד, לערעור, כולל לשלם, והכתובות – זה מוסדר.
אתי בנדלר: השאלה, מדוע מטעם רשות הרישוי זה יהיה בדואר רגיל ולא בדואר רשום?
חוה ראובני: זו הודעת גיבוי.
חוה ראובני: רשות הרישוי לא שולחת – לא היא מטילה את הסנקציה.
אתי בנדלר: ואם הוא לא קיבל?
אתי בנדלר: מדובר בדבר מאוד רציני.
חוה ראובני: הוא מקבל אחד בדואר רשום, והניסיון הוא שדווקא דואר רגיל מגיע יותר טוב.
אתי בנדלר: הפנה את תשומת לבי עו"ד ניר ימין, שלפי החוק, זה צריך להישלח על ידי שניהם בדואר רשום – תראי את סעיף 4ב לחוק.
אתי בנדלר: תודה, ניר.
אתי בנדלר: בתקנה 6, כאן זה תוקן – או המנוי הודיע עליו לבעל הזיכיון לאחר חתימת ההסכם בדרך שנקבעה בו.
אתי בנדלר: אני חושבת שצריך לעשות את אותו תיקון גם כאן.
אתי בנדלר: לכן בתקנה 15ג צריך לעשות: המען שמסר לבעל הזיכיון בהסכם או שמסר לו לאחר חתימת ההסכם.
חוה ראובני: בסדר, לתקן בהתאמה לסעיף 6(1).
אופיר אקוניס: מי בעד 14 ו-15?
חוה ראובני: 16.
חוה ראובני: מועדים לערעור
אתי בנדלר: הנושא הזה, מיום שניתנה ההחלטה, מה קורה אם ההחלטה ניתנה במעמד צד אחד?
אתי בנדלר: למה לא מיום שהודע?
חוה ראובני: יכול להיות מיום שהודע.
אתי בנדלר: צריכים לראות מה הנוסח הנכון בתקנות סדר הדין.
אתי בנדלר: בנוסח שמקובל בתקנות סדר הדין.
אתי בנדלר: צריך גם לראות אם אין סעיף בקשר להארכת מועדים בנושא הזה.
אתי בנדלר: תקנות סדר הדין האזרחי לגבי הארכת מועדים, להפנות לעניין הזה?
אתי בנדלר: גם לגבי הארכת מועדים; אם מישהו היה חולה, חס וחלילה.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 16, בתיקונים שדובר עליהם?
אופיר אקוניס: נמשיך, 17.
חוה ראובני: 17.
חוה ראובני: איסור כניסה לנתיב מהיר
חוה ראובני: (1) רכב שאינו רכב מנועי;
חוה ראובני: (3) אופנוע אשר מחובר אליו רכב צדי, טרקטור, מכונה ניידת, רכב איטי, רכב מחובר, נתמך ותלת אופנוע כהגדרתם בתקנות התעבורה, התשכ"א - 1961 5 (להלן – תקנות התעבורה);
כרמל שאמה-הכהן: מה ההסבר המקצועי לגבי אופנוע שנפח מנועו אינו עולה על 125- -
חוה ראובני: אלה כלי רכב קטנים ואיטיים יחסית.
כרמל שאמה-הכהן: מותר להם לנסוע בכביש מס' 1?
כרמל שאמה-הכהן: אז למה לא בכביש בנתיב המהיר?
חוה ראובני: בעבר אכן אופנועים קטנים היו אסורים בנסיעה במהירות העולה על .
חוה ראובני: האיסור הזה בטל, והם רשאים לנסוע.
חוה ראובני: יחד עם זאת, הם מאוד קטנים, יותר איטיים, ומה שנוסע פה זה הרבה מאוד אוטובוסים, לכן אנחנו רואים את זה גם מבחינה בטיחותית כבעייתי.
חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן על נתיב אחד, אמנם רחב קצת, אבל בלי אפשרויות עקיפה.
כרמל שאמה-הכהן: איך זה נהוג בעולם?
חוה ראובני: בעולם אפשר למצוא מודל לכל דבר.
חוה ראובני: בעבר הקבוצה הקטנה היתה 50 סמ"ק.
כרמל שאמה-הכהן: אופנוע של 125 נוסע די מהר.
חמד עמאר: יכול לנסוע 90?
חוה ראובני: יכול להגיע טכנית ל-90.
חוה ראובני: יחד עם זאת, בכל מקרה, וזה נהוג, אנחנו לעתים מתמררים כבישים ספציפיים, ואוסרים עליהם כניסה של האופנועים האלה בלי קשר - בתמרור, לא בחקיקה.
חוה ראובני: זה החלטה של רשות התמרור.
כרמל שאמה-הכהן: יש עוד נתיב בארץ שהנסיעה אסורה עליהם?
חוה ראובני: אנשי רשות התמרור לא נמצאים פה.
חוה ראובני: אני לא יודעת להשיב על השאלה הזאת.
חמד עמאר: הוא מגיע ל-90?
חמד עמאר: כמה המהירות המותרת בנתיב המהיר?
ניצן יוצר: השאלה היא לא מה הוא יכול, אלא מה הוא נוסע בפועל.
ניצן יוצר: בפועל הוא נוסע לאט.
יצחק זוכמן: אנחנו מצד אחד מחייבים את הזכיין, שהנסיעה בנתיב תהיה לפחות .
יצחק זוכמן: להכניס כלי רכב שנוסעים פחות- -
כרמל שאמה-הכהן: 125 נוסע עכשיו בכביש 1 פחות מ-?
אודי אדירי: זו הקטגוריה הכי נמוכה.
אודי אדירי: אין ספק שבתוך הקטגוריה הזאת יש כלים יותר חזקים וכלים פחות חזקים.
אודי אדירי: כרמל שאמה: כמה כאלה קטנים הם באחוזים מתוך האוכלוסייה של ה-125?
חוה ראובני: אנחנו לא סופרים אותם כך יותר, מזה שלוש שנים.
חוה ראובני: אין קטגוריה כזו מזה שלוש שנים, מתחת ל-125.
חוה ראובני: וממילא אפשר לתמרר איסור כניסה.
כרמל שאמה-הכהן: בכביש 6 הם נכנסים?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין למה לפגוע בהם.
חוה ראובני: השיקול הבטיחותי – זה נתיב יחיד, ששימושו העיקרי הוא של אוטובוסים.
חוה ראובני: היחס בין היתוש הזה לפיל- -
כרמל שאמה-הכהן: השימוש העיקרי זה אוטובוסים?
חוה ראובני: אנחנו מדברים על נת"צ, שיתרת הקיבולת שלו היא לרכבים שמשלמים.
חוה ראובני: זה קודם כל נת"צ.
כרמל שאמה-הכהן: הזכיין, התוכנית העסקית שלו בנויה על אוטובוסים?
חוה ראובני: נתיב מהיר, הקונספט הוא נתיב לתחבורה ציבורית, שככל שיש בו קיבולת פנויה, רכבים אחרים יוכלו להשתמש בה תמורת תשלום.
חוה ראובני: לכן יהיו שם מאות אוטובוסים ביום, ועל נתיב יחיד.
כרמל שאמה-הכהן: ומה האינטרס של אוטובוסים לנסוע שם ולשלם?
חוה ראובני: הם לא משלמים.
חוה ראובני: המדינה משלמת.
יצחק זוכמן: כל הייעוד של הנתיב בראש ובראשונה הוא לתחבורה ציבורית.
כרמל שאמה-הכהן: אז בואו נגדיר את זה: 125 ומעלה.
חוה ראובני: אבל כבר שלוש שנים אין קטגוריה כזו, ואנחנו לא יודעים לזהות אותם.
כרמל שאמה-הכהן: 125 כן יכולים לנסוע.
חוה ראובני: התוצאה תהיה, שזה ייעשה בדרך אחרת - על ידי הצבת תמרור.
ניצן יוצר: בנתיב הזה מי שקובע את המהירות שבו הנתיב מתקדם זה הרכב האיטי ביותר.
ניצן יוצר: צריך לסלק רכבים שהם איטיים מדי.
ניצן יוצר: אנחנו מעוניינים שהנתיב ייסע לפחות ב-, אחרת אין רמת שירות עודפת, אז צריך להימנע מלאפשר לרכבים איטיים להיכנס.
כרמל שאמה-הכהן: למה לחשוד שאופנועים נוסעים פחות מ-70?
כרמל שאמה-הכהן: אני כל הזמן שומע שהאופנועים נוסעים מהר מדי.
ניצן יוצר: הבעיה היא שמספיק שפעם ברבע שעה ייכנס אופנוע אטי כדי שהנתיב כל הזמן יעבוד מתחת למהירות המינימלית.
כרמל שאמה-הכהן: למה אתם לא אוסרים בנתיבי אילון?
ניצן יוצר: שם אפשר לעקוף.
ניצן יוצר: זה המקום היחיד שבו יש נתיב אחד לאורך .
כרמל שאמה-הכהן: יש אפשרות להתיר ל-125 לנסוע, ולהשאיר סמכות לשר בלי לחזור אלינו, אם מבחן המעשה יראה שהם מטרד, להפסיק את ההיתר הזה?
אופיר אקוניס: אני מציע כך, יש כמה סעיפים שאנחנו מבודדים.
אופיר אקוניס: עוד מעט יש ישיבות סיעה, ולא נהוג שאנחנו מקיימים פה ישיבות אחרי 14:00 בימי שני, לכן את סעיף 17 אפשר לאשר מ-1 עד 3, ולבודד כרגע את סעיף 4, לבדוק את הבדיקות במשרד התחבורה ולחזור.
יצחק עובד: הנושא של סעיף 18, של הפטורים, עוד לא הוסדר, ולכן יכול להיות שאנחנו בבעיה, אבל חלק מרכבי הביטחון שלנו זה רכבי אבטחה, לרבות אמבולנסים, מעל 3.5 טון.
יצחק עובד: השאלה, אם ההגבלה של ה-3.5 טון היא גורפת, בלי שנסדיר את הפטורים בסעיף הבא?
יצחק עובד: כי גם 3.5 טון זה לא רכב איטי.
יצחק עובד: עד לפני שלוש שנים היו רכבים של 4 טון.
יצחק עובד: אנחנו מבקשים שרכבי הביטחון שלנו, פינוי פצועים, פיקוד עורף, דברים כאלה- -
יערה למברגר: סעיף 5 לחוק נתיבים מהירים מכיל סעיפים מסוימים, מחוק כביש ארצי ישראל, ולמיטב זיכרוני, הסעיפים שהוכנו מחוק כביש ארצי לישראל הם סעיפים שנוגעים לרכבי ביטחון ורכבי הצלה ואמבולנסים וכדומה.
חוה ראובני: דיברתי לפני הישיבה הקודמת עם עו"ד עמרי שגב, והסברתי לו שהתקנות האלה אינן התקנות שעוסקות בפטור של צה"ל, אלא בתקנות אחרות.
חוה ראובני: זה תקנות אחרות, שנחקקות על ידי שר התחבורה בהסכמת שר הביטחון, באישור הממשלה, ולא על השולחן הזה.
יצחק עובד: אבל אז הסעיף הזה מגביל אותנו, כי אז לכאורה יש פטור במסגרת תקנות החוק, אבל כלי רכב של 4 טון לא יוכלו להיכנס.
יערה למברגר: סעיף 9 בחוק כביש ארצי לישראל, שהוחל לפי סעיף 5 על חוק נתיבים מהירים, שמדבר על איסור מניעת כניסה, ואומר, למשל: על אף הוראות סעיף (א) לא יגבה בעל זיכיון אגרה ולא ימנע שימוש בכביש האגרה ובחלק ממנו אם הורה לו זאת מפקד מרחב של משטרת ישראל עקב התרחשות אירוע חירום – זה דוגמה של משטרת ישראל ואירוע חירום.
יערה למברגר: יש סעיפים נוספים.
חוה ראובני: סעיף 9ג אומר ששר התחבורה ושר האוצר בהסכמת שר הביטחון ושר המשטרה – שר לביטחון פנים כיום – ובאישור הממשלה יקבעו הוראות באשר לשימוש בכביש האגרה או בחלק ממנו על ידי רכב של צה"ל, של שירות הביטחון הכללי ושל משטרת ישראל כשהם בתפקיד, לרבות תשלום בעד האגרה - אלה תקנות אחרות, שייתנו הסדר ספציפי לכלי רכב של צה"ל.
חוה ראובני: זה לא על השולחן פה.
אופיר אקוניס: עו"ד ראובני צודקת, אני חושב.
אופיר אקוניס: אם אני לא טועה, עסקנו בזה בישיבה שלא הייתם פה.
אופיר אקוניס: אני שאלתי על רכבי ביטחון, אם איני טועה, בישיבה הראשונה.
חוה ראובני: זה דובר.
אופיר אקוניס: אני מקווה ששוכנעתם.
אופיר אקוניס: אנחנו מבודדים את 4, ונקבל תשובה מוסמכת מרשויות התמרור ומכל הגורמים המקצועיים שמשרד התחבורה ייוועץ בהם, ויחזרו אלינו לישיבה הבאה כדי שנכריע בעניין הזה.
אופיר אקוניס: את סעיף 17 נאשר.
כרמל שאמה-הכהן: כן, בעד.
אופיר אקוניס: סעיף 18.
אופיר אקוניס: אני מזכיר שדיברנו בישיבה הקודמת, להכניס גם את הרכב הדו גלגלי וגם את רכבי הנכים.
חוה ראובני: 18.
חוה ראובני: פטור מתשלום אגרה
חוה ראובני: (1) אוטובוס, למעט אוטובוס זעיר פרטי, כהגדרתם בתקנות התעבורה;
חוה ראובני: 5) ק"ת התשכ"א, עמ' 1425.
חוה ראובני: (3) רכב המופעל על ידי בעל זיכיון או מי מטעמו לצורך תפעול הנתיב המהיר; (4) רכב שבו שלושה נוסעים לפחות בנוסף לנהג, אשר עבר במיתקן ביקורת, במקום שאישרה הרשות הממונה; בפסקה זו, "מיתקן ביקורת" – מיתקן שנועד לספירת הנוסעים ברכב;
חוה ראובני: (6) רכב שנסיעתו בנתיב המהיר נמשכה, בנסיבות שאינן באחריות בעל הרכב, יותר מן הזמן שנקבע בטור ג' לתוספת השניה.
חוה ראובני: אני כאן מוסיפה, שר התחבורה לשאלת הוועדה שהועלתה, ביקשה לקבל הוראות ספציפיות משר התחבורה בעניין אופנועים- -
שמעון יאיר: אופנועים ונכים.
שמעון יאיר: מה עם הנכים?
חוה ראובני: שר התחבורה תומך בפטור לאופנועים.
חוה ראובני: לגבי רכבי נכים, עמדתנו היא גם כן, שרכבי נכים שרשאים לנסוע בנת"צים, מה שקוראים הלוחית הכחולה, תו כיסא גלגלים, שמוסדרים בפקודת התעבורה כרשאים לנסוע בנת"צים, גם הם יהיו.
שמעון יאיר: תפרט את זה.
אופיר אקוניס: יש לך הנוסח פה?
חוה ראובני: אבל גבולות הגזרה זה אותם כלי רכב שמנויים בתוספת העשירית, אם איני טועה, לפקודת התעבורה כזכאים לנסוע בנת"צים, ורכב דו גלגלי למעט אלה שהיה ויוחלט- -
אופיר אקוניס: יש לנו עוד את סעיף 4, נטפל בו.
חוה ראובני: על השאלה של ה-17(4) בכפוף למה שיוחלט שם – רק אופנועים שרשאים לנסוע יהיו פטורים, וצריך להחליט.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית של הוועדה, תנסחי בבקשה.
אתי בנדלר: הם יציעו נוסח.
אודי אדירי: קודם כל, בדקנו את הנושא, וחשוב להבין על מה מדברים פה.
אודי אדירי: אני אתייחס לרכב הדו גלגלי.
אודי אדירי: לאחר שלמדנו את זה לעומק, לבקשת הוועדה, להערכתנו, לא ניתן לאפשר נסיעה בפטור מתשלום רכב דו גלגלי, ואפרט את הסיבות.
אודי אדירי: קודם כל, לא מדובר כאן במספר זעום של כלי רכב.
אודי אדירי: כלי רכב דו גלגליים, שנוסעים בנתיב הזה ספציפי, ונספרו לאחרונה, מדובר על קרוב ל-1,800 כלי רכב דו גלגליים ביום.
כרמל שאמה-הכהן: עוזר השר אמר לי בבוקר 4,000.
אודי אדירי: אני ממשרד האוצר.
אודי אדירי: הדבר הזה הוא מאוד משמעותי ביחס לקיבולת הנתיב – מדובר על בין רבע לשליש מקיבולת הנתיב, כלומר ברגע שניתן לאופנועים לנסוע חינם, מן הסתם, כולם ייסעו בנתיב המהיר, כי אין סיבה שלא; בין שליש לרבע מהקיבולת של הנתיב תיתפס, וכשאני מוריד את האוטובוסים, שהם בעדיפות ראשונה, למעלה משליש מקיבולת הנתיב תיתפס על ידי אופנועים.
אודי אדירי: המשמעות היא ירידה משמעותית בכמות כלי הרכב הפרטיים שיכולים להיכנס בנתיב, פגיעה ביעילות של הנתיב, העלאה במחיר הנסיעה בנתיב לרכב הפרטי, כי מחיר הנסיעה הוא פונקציה של המהירות, ואופנועים ישפיעו עליה באופן משמעותי.
אודי אדירי: מעבר לזה, מדובר על העברת תשלומים בסדר גודל מאוד גדול מהמדינה לזכיין כל שנה; יכולים להגיע לסדר גודל של 10 מיליון שקלים, יכולים גם יותר, תלוי במחיר הצל שיהיה בגין האופנועים האלה, ולדעתנו, העברה גם שלא בצדק, כי התועלת של האופנועים בנסיעה בנתיב היא שולית, כי אופנועים, בסוף התמרון שלהם בנתיב רגיל יותר טובה מרכב פרטי, גם במגבלות החוק.
אודי אדירי: לכן לא רק שזה תשלום גבוה לזכיין כל שנה, רובו גם לא לצורך.
אודי אדירי: לכן אנחנו חושבים שאין מקום לאפשר לאופנועים לנסוע בפטור מתשלום בנתיב המהיר.
אודי אדירי: זה פעם אחת.
אודי אדירי: לאור בקשת הוועדה ומדיונים שקיימנו עם משרד התחבורה ועם לשכת השר, אנו חושבים שאפשר לדבר על מחיר שונה לנסיעת אופנוע, ואסביר את הרציונל - פעם אחת לאור בקשת הוועדה, ופעם שנייה, אפשר להבין ולטעון שאופנוע תופס פחות מקום מרכב פרטי, ולכן יש אולי מקום לתעריף יותר נמוך, וזה כן ישמור על הרציונל הכלכלי, שהוא החשוב כאן, שמי שנוסע בנתיב משלם.
אודי אדירי: לכן ברגע שהנתיב גדוש, ואנחנו לא רוצים את האופנועים נוסעים שם סתם, כי הנתיב מאוד גדוש, אז בעל האופנוע יראה מחיר, ויעשה את השיקול שלו כשיקול נכון.
כרמל שאמה-הכהן: על איזה מחיר אתה מדבר?
אודי אדירי: אפשר לדבר על הנחה משמעותית ביחס להנחת הרכב הפרטי.
אופיר אקוניס: אנחנו נאמץ את עמדת שר התחבורה.
אופיר אקוניס: תודה על שנתת לנו את עמדת משרד האוצר.
אודי אדירי: מכיוון שהתקנות האלה בהסכמת שר האוצר, אני מבקש לבדוק אם נרצה למשוך את התקנות.
אופיר אקוניס: תודיע לנו בישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: את סעיף 18 נאשר עכשיו עם סעיפים 7 ו-8.
אתי בנדלר: לגבי פסקה 5, איך יידע הנהג שיש לו עוד שני נוסעים, אם הוא פטור או לא פטור?
אתי בנדלר: איך הוא יודע כמה נוסעים על הכביש באותה עת?
ניצן יוצר: השילוט יודיע את הרכבים הפטורים.
אופיר אקוניס: נצביע, מצוין.
אופיר אקוניס: 18 אושר.
אופיר אקוניס: 7 ו-8 – הסמכנו את היועצת המשפטית, ובישיבה הבאה יש כמה נושאים פתוחים.
אמנון כהן: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.
אמנון כהן: הנושא: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מסירת מידע ביחס לשירותי התחבורה הציבורית), התש"ע-2009, של חברי הכנסת שלי יחימוביץ, יריב לוין ושי חרמש.
אמנון כהן: אני מבין שהצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ב-20 בינואר והיה כבר דיון ראשון ב-3 בפברואר, אבל אז התברר שיש הרבה דברים שצריך עוד לעבוד עליהם.
אמנון כהן: עודכנתי על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה שהמצעים ישבו עם משרדי הממשלה השונים וניסחו משהו בגדול, שעליו תיכף נדבר.
אמנון כהן: בשלב זה ניתן למציע החוק, חבר הכנסת לוין, להגיד לנו מה אומרת הצעת החוק בגדול.
אמנון כהן: אחר כך נראה לאיזה הבנות הגעתם, נשמע את משרדי הממשלה ואפשר יהיה להתקדם.
אמנון כהן: בבקשה, אדוני.
יריב לוין: אומר בקצרה, כדי לא לחזור על דברים שנאמרו בישיבה הקודמת.
יריב לוין: התכלית של הצעת החוק היא הנגשת שירותי התחבורה הציבורית לכלל הציבור.
יריב לוין: נהוג היה אולי לחשוב שהנגשת שירותי תחבורה ציבורית אומרת תחנה קרובה, נוחות הגעה וכלי רכב שקל לעלות עליו.
יריב לוין: אבל, בעינינו לפחות, ההנגשה היא במידה רבה היא היכולת של אדם בכלל לדעת שקיים השירות, איך הוא יכול להשתמש בו, באילו שעות ובאילו תעריפים.
יריב לוין: המטרה של הצעת החוק הזו היא להסדיר את כל הסוגיה של נגישות המידע בנושא של התחבורה הציבורית לכלל הציבור הרחב.
יריב לוין: להצעה שני נדבכים עיקריים :
יריב לוין: האחד, הקמת מרכז מידע מאוחד של כל מפעילי התחבורה הציבורית, לרבות רכבות, אוטובוסים ומוניות שירות בקטעים מסוימים, שבו ירוכזו כל הנתונים, הן הנתונים הגולמיים באשר לקו – תדירותו, מועדי הנסיעה, מחירים וכן הלאה - והן נתונים מתעדכנים בזמן אמת על עיכובים ושינויים; הנדבך השני הוא הצבה של שילוט בתחנות, חלקו נייח, לא אלקטרוני, של מפות ותוכנית הקו וחלקו שילוט אלקטרוני שיאפשר מידע בזמן אמת למי שעומד בתחנה, מתי אמור להגיע האוטובוס ואם יש עיכובים.
יריב לוין: זה הרעיון הכללי.
יריב לוין: העקרונות מוסכמים ומשרדי הממשלה, לשמחתי, נתנו לנו כתף אמיתית כדי לקדם את העניין הזה.
יריב לוין: עכשיו נשארה הירידה לפרטים, שצריכה להסדיר את האופן הטכני שבו הדברים יבוצעו, את קצב הביצוע שלהם ובחלק מהנוסעים – בעיקר בכל מה שקשור בהצבת השילוט – את החלוקה המדויקת של העלויות בין הגורמים השונים שמעורבים בעניין הזה.
יריב לוין: זה מצבנו נכון לעכשיו.
אמנון כהן: משרד התחבורה, בבקשה.
חוה ראובני: אנחנו כמובן תומכים.
חוה ראובני: נעשתה עבודה של תיאום, הועבר על-ידינו נוסח לוועדה שמתייחס לשאלות שהיו טעונות דיון ועמדתנו לגביהן.
חוה ראובני: כשנקרא נוכל להיכנס לעוביים של הפרטים.
אמנון כהן: מישהו רוצה להגיד כרגע משהו או שתתייחסו תוך כדי הקראת החוק?
שמעון מויאל: אני מדבר כרגע באופן כללי.
שמעון מויאל: הצעת החוק נראית כמוכוונת לתחבורת אוטובוסים, לבעיות שקשורות בתחבורה של אוטובוסים.
שמעון מויאל: אני לא מבין למה הרכבת שורבבה להצעת החוק הזאת.
שמעון מויאל: אם קוראים סעיף סעיף, גם מבחינה מהותית וגם מבחינת הדברים שהצעת החוק רוצה להסדיר, זה לא רלוונטי לרכבת כהוא זה.
אמנון כהן: תחבורה ציבורית.
שמעון מויאל: הכול ציבורי, אבל לרכבת קיים מערך מידע, קיים מוקד, קיים שילוט וכרגע אנחנו נמצאים בעיצומו של פרויקט של העברת מידע בזמן אמת לתחנות הרכבת בשילוט אלקטרוני.
נחמן שי: אבל מדובר על תמונה כוללת, של כל מערכות התחבורה הציבורית.
שמעון מויאל: הסעיפים של הצעת החוק לא רלוונטיים לרכבת.
אמנון כהן: נגיע לסעיפים ואיפה שתהיה לך בעיה תגיד לנו.
יריב לוין: מה שאתה אומר מתואם עם המנכ"ל שלך?
יריב לוין: הייתה פגישה של ועדת הכלכלה עם מנכ"ל הרכבת – היה לנו סיור ברכבת בראשית הקדנציה - והוא עצמו אמר לנו: אחת הבעיות הקשות ביותר שלנו זה חוסר התיאום בין הרכבת לבין השירותים שהולכים אל ומהתחנות, העובדה שאדם לא יודע מתי יש לו אוטובוס שמסתנכרן עם הרכבת.
יריב לוין: עכשיו אתה בא ומציג עמדה כזאת.
אמנון כהן: הוא מתכוון שמבחינתו הרכבת מסודרת, אבל אנחנו רוצים סינכרון כללי.
יריב לוין: בוודאי, זה כל הרעיון.
אמנון כהן: אדם יוצא מהבית, יודע מתי יש לו רכבת, אוטובוס.
בן בדרי: אני מבקש בשם ארגון מוניות השירות לפטור אותנו מכל השתתפות במימון.
אמנון כהן: כשנגיע.
בן בדרי: כל חברות האוטובוסים זוכות לסובסידיות ואנחנו לא נוכל לעמוד בזה.
אמנון כהן: בסדר.
אמנון כהן: דורון סער, אתה רוצה לדבר לפני הקריאה?
דורון סער: אני בעל אתר פרטי, שהוא מאגר המידע הכי שלם שקיים היום לתחבורה ציבורית בישראל.
דורון סער: הוא כבר קיים כמה שנים, וחלק גדול מהאנשים שנוסעים בתחבורה ציבורית כבר מכירים אותו.
דורון סער: אנחנו אוספים את כל המידע הקיים ומפרסמים אותו בחינם לציבור.
דורון סער: זה אתר מסחרי לחלוטין.
דורון סער: אנחנו טוענים שברגע שהמידע זמין, מעצם זה שהמידע כבר מפורסם על ידי החברות, אז את החלק של ההנגשה לציבור ב כל הצורות האפשריות השוק הפרטי כבר יעשה ואין צורך במימון ממשלתי.
דורון סער: זה גם לא סותר, כלומר גם אם יוחלט ליצור מאגר ממשלתי אין סיבה למנוע מכל שרוצה להשתמש במידע הזה לכל מיני צרכים.
דורון סער: אין בזה שום דבר סודי.
יריב לוין: כמה שלטים התקנת עד היום בתחנות אוטובוס?
דורון סער: אני לא מדבר על השלטים, אני מדבר על מאגר מידע ומערכת לציבור.
דורון סער: שלטים אלקטרוניים חייבים להיות ומודיעין טלפוני מישהו צריך לאייש.
יריב לוין: ומה יהיה על השלט אם אין מאגר מידע שיספק לו את האינפורמציה?
דורון סער: נתונים זה דבר אחד, מאגר מידע ומערכת לציבור לשם קבלת נתונים - - -
יריב לוין: אז יהיה מאגר נתונים ויהיו שלטים, רק את אתר האינטרנט יפעיל עצמאי.
אמנון כהן: תודה רבה.
אמנון כהן: בבקשה, גברתי.
מיכאל בן-ארי: הצעת החוק המקורית לא ביקשה להטיל עול על הרשויות המקומיות ולאור הנוסח החדש פנינו שוב למנכ"ל משרד הפנים וביקשנו את עמדתו.
מיכאל בן-ארי: עמדת מנכ"ל משרד הפנים היא שאין מניעה שהחשמל יסופק על-ידי הרשויות המקומיות - משמע, העלות החודשית בשקלים.
מיכאל בן-ארי: באשר להתקנת השלט והקמת תשתית החשמל, אין מניעה שהרשויות המקומיות יבצעו זאת.
מיכאל בן-ארי: עם זאת, המנכ"ל מבקש להדגיש שהרשויות ישופו על-ידי משרד התחבורה או גורם תקציבי אחר מאחר שמדובר בעלות מאוד-מאוד כבדה.
יריב לוין: כמה עולה שלט כזה?
מיכאל בן-ארי: זה תלוי בגודל השלט.
יריב לוין: בהנחה שמספקים לכם את השלט, מביאים לכם את הכול וכל מה שאתם צריכים לעשות זה לתקוע את העמוד עם הזנת החשמל.
מיכאל בן-ארי: אין לנו נתונים בקשר - - -
יריב לוין: אז איך אתם יכולים להגיד שזו עלות מאוד גבוהה כשאין לכם נתונים?
מיכאל בן-ארי: להקים תשתית של חשמל זה עלות מאוד-מאוד גבוהה.
יריב לוין: מה זה "מאוד-מאוד גבוהה"?
יריב לוין: מאה שקל או 10,000 שקל?
מיכאל בן-ארי: אתן לך דוגמה.
מיכאל בן-ארי: עיריית תל אביב מסרה שבשבילה להקים עמוד זה 40,000 שקלים.
מיכאל בן-ארי: אלה הנתונים שעיריית תל-אביב מסרה.
יריב לוין: ואת בדקת את הנתונים?
יריב לוין: בכל הכבוד, יש דברים שבעיניי לא יכולים להיות.
יריב לוין: אני חושב שיש אינטרס לרשויות המקומיות, שהתושבים שלהן יוכלו להשתמש בתחבורה ציבורית כמו שצריך ויש בטח אינטרס לשר הפנים, שמייצג בדיוק את האוכלוסייה שמשתמשת בשירותים האלה, שהדבר הזה יעבוד, אין לי ספק בזה.
יריב לוין: יכול להיות שזה עולה המון, אני לא יודע, אבל הייתי מצפה שאם אתם באים לכאן עם עמדה תבדקו, כי אנחנו בדקנו ומהבדיקה שלנו עולה שלשים עמוד פשוט עולה 800 שקלים ולא 40,000 שקלים.
יריב לוין: זה נשמע קצת יותר הגיוני.
מיכאל בן-ארי: מהבדיקה שמשרד התחבורה ביצע בקשר לפיילוט זה הנתונים שהוא קיבל, שמדובר בעלות של 40,000 שקלים.
יריב לוין: וזה נשמע לכם סביר?
יריב לוין: לא השלט, רק העמוד.
יריב לוין: את השלט מספקים לכם.
יריב לוין: העירייה לא מממנת את השלט, היא רק שמה את העמוד.
מיכאל בן-ארי: אנחנו חושבים שאין מניעה שהרשויות יבצעו את העבודה, וככה זה חוסך את האגרה של היתרי הבנייה וכדומה.
מיכאל בן-ארי: מבחינת משרד הפנים, הרשויות יבצעו גם את זה, גם את ההתקנה של השלט וגם יממנו את החשמל הרציף.
מיכאל בן-ארי: מדובר בעלות לא מבוטלת – אלה גם הנתונים שמסר משרד התחבורה בדיון הקודם - מדובר ב-40 שקלים לשלט בחודש.
אמנון כהן: עורכת דין נועה בן-אריה, בבקשה.
נועה בן-אריה: זה בשלטים הישנים.
נועה בן-אריה: בשם מרכז השלטון המקומי, אנחנו מבקשים להבהיר שלא נהיה מוכנים לשאת בעלויות העודפות.
נועה בן-אריה: זו עלות שלא הוטלה על השלטון המקומי לא נוכל שתוטל עליו מעכשיו, בוודאי ובוודאי בעת הזו.
נועה בן-אריה: עלויות החשמל שנאמרות כאן היום, גם אם אנחנו הולכים על העלות הנמוכה ביותר מתייחסות לעמוד פשוט, לתאורה בשעות מצומצמות, בטווח זמן מצומצם ולא בשדרוג התשתית ובהצבת תשתית חשמל ל-24 שעות ולשלטים רציפים למסירת מידע, בהתאם למה שמפורט בהצעת החוק.
נועה בן-אריה: העלות הזאת תשתנה משמעותית, ולכן לא נהיה מוכנים לקבל על עצמנו את הנטל הכלכלי גם לנושא מימון עלויות החשמל, ובעניין הזה אנחנו מסתייגים מעמדת משרד הפנים.
יריב לוין: אני חושב שאולי הכי טוב שנציג משרד האוצר יציג.
יריב לוין: בנינו משהו שמחלק את הנטל ומטיל על הרשויות המקומיות מינימום שבמינימום.
אמנון כהן: בבקשה, משרד האוצר.
מיכה פרלמן: בהמשך לחלוקת האחריות בין ההקמה של התשתית לבין אספקת השלטים והמידע שצריך לעבור לשלטים האלה, הצעתנו הייתה שהעיריות ייקחו על עצמן את העלות של הקמת התשתית הזאת.
מיכה פרלמן: בהרבה תחנות אני לא בטוח שזה כרוך בעלות כי יש עמודי תאורה ותשתית קיימת, לא ברור שזה צריך לעלות כל כך הרבה.
מיכה פרלמן: בכל מקרה, רק הרשות המקומית יכולה לגעת בתחנות האלה מבחינה חוקית, רק היא יכולה להקים בתחומה ולכן יש לה גם את ההשפעה הכי ישירה על העלויות.
מיכה פרלמן: מבחינתנו, היא צריכה לקחת את העלויות האלה על עצמה.
מיכה פרלמן: אנחנו, משרד האוצר ומשרד התחבורה, נתקצב את השלטים עצמם ונספק אותם.
אמנון כהן: כלומר, התשתית היא על העיריות והשלט אתם ומשרד התחבורה תממנו.
אמנון כהן: מי יממן את האחזקה השוטפת - חשמל?
מיכה פרלמן: גם העיריות, זה חלק מהתשתית.
מיכה פרלמן: אבל אם המכשיר מתקלקל, זה משהו שאני לא מצפה שהעירייה תדע לעשות; אם הוא מלוכלך – זה במסגרת האחריות הכוללת על התחנה ואת זה העירייה תעשה.
מיכאל בן-ארי: ואם הוא נשבר או נגנב?
מיכה פרלמן: יש ביטוח שכלול בעלות השלט.
אתי בנדלר: תגדיר שוב את הסוגים השונים של התחזוקה.
אתי בנדלר: איך אתה מציע שזה יתחלק?
אתי בנדלר: תחזוקה יש כל מיני.
אתי בנדלר: אם מישהו השליך אבן וניפץ, אז זה משרד האוצר, אבל אם זה מלוכלך זה הרשות, אז אני לא כל כך מבינה.
מיכה פרלמן: אני מציע שנפריד.
מיכה פרלמן: התחזוקה השוטפת: חשמל, ניקיון והדברים האלה – זה העירייה.
מיכה פרלמן: מעבר לזה, יש דברים שכלולים במחיר המכשיר עצמו, כולל ביטוח.
מיכה פרלמן: אני לא סגור לגמרי אילו דברים הוא מכסה.
מיכה פרלמן: אשמח אם ידידי, מר יהודה אלבז ממשרד התחבורה, ייתן סקירה על העניין.
מיכה פרלמן: אבל כל מה שכלול במחיר הזה הוא עלינו, הוא כלול במחיר ובביטוח עצמו.