GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוה ראובני: מר יצחקי סופג כאן את האש, אבל הוא לא טיפל בזה, הוא לא היה בתפקיד אז.
לאה ורון: נכון.
לאה ורון: עסק בזה אז מר יוזנט.
חוה ראובני: המחשבה המקורית שלנו היתה שמגרשי הדרכה הם דבר טוב, שראוי שיקום ונהגים יתאמנו בהם וירכשו את הידע.
חוה ראובני: הוכן מפרט, ואז התברר שהמגרשים לא קמים, כי ההשקעה הכלכלית בהקמתם כנראה גדולה מאוד.
רוברט טיבייב: לא חשבו על זה קודם?
חוה ראובני: היזמים חששו שלא יהיו להם לקוחות.
חוה ראובני: הם אמרו: אם תבטיחו לנו את הקליינטורה, נקים.
חוה ראובני: מכיוון שנמצאו מדינות שבהן פועל מודל כזה, ומכיוון שתועלת מגרשי ההדרכה נראתה באותה נקודת זמן מול אותן מדינות כמוצדקת, זאת החשיבה שעמדה מאחורי התקנת אותן תקנות.
ישראל חסון: אם את אומרת שהבעיה היתה ישימות של הדבר הזה, זה לא הופך אותו לרעיון לא טוב.
עוזי יצחקי: זה לא רק ישימות.
עוזי יצחקי: עוד מעט נגיע לסיבות שבגינן אנו מבקשים לבטל את התקנות.
עוזי יצחקי: תאפשרו לי לסיים להציג את המצגת, ואני מבטיח לעשות את זה בקצרה.
עוזי יצחקי: נענה על כל השאלות.
חוה ראובני: ניסיתי להוסיף את הרקע כמי שטיפלה בזה בעבר.
עוזי יצחקי: אני מבקש שתתנו לי לסיים.
עוזי יצחקי: הנושא טעון.
עוזי יצחקי: אחרי שאסיים, תשאלו שאלות.
עוזי יצחקי: במקביל משרד התחבורה קידם ותמך בהקמת המגרשים, ואני לא מתחבא מאחורי שום דבר.
עוזי יצחקי: הפעולות שבוצעו, וכאן אני רוצה להדגיש ולהיות שקוף וגלוי, השקענו בזה מאמצים.
עוזי יצחקי: בלב חפץ ונפש נקייה ביקשנו לקדם את הדברים הללו והשקענו משאבים רבים.
עוזי יצחקי: יעידו על כך גם אנשים שנמצאים כאן.
עוזי יצחקי: בחנו, ולא רק עם מינהל מקרקעי ישראל.
עוזי יצחקי: במספר מקומות שבהם פורסמו מכרזים נפגשנו עם החברה הלאומית לדרכים וחיפשנו מקומות, לא רק על-ידי מינהל מקרקעי ישראל אלא בתוך מחלפים, ונבחנה גם תוכנית עם החברה הלאומית לדרכים.
עוזי יצחקי: בוועדות המחוזיות ניסינו לאתר אזורים מתאימים עם תשתית קיימת כבר.
עוזי יצחקי: פעלנו מול הוועדות המחוזיות.
עוזי יצחקי: אני אישית השתתפתי בדיונים של כמה ועדות מחוזיות, הצגתי את הנושא וניסינו לקדם אותו ככל היותר.
עוזי יצחקי: במקביל גם השקענו משאבים והכנו תוכנית-אב בפריסה ארצית של האתרים, היכן אפשר להקים וכמה אפשר להקים.
עוזי יצחקי: בדקנו וניתחנו את הפריסה הנדרשת.
אופיר אקוניס: כל זה אחרי שהותקנו התקנות?
עוזי יצחקי: כל זה אחרי שהותקנו התקנות.
עוזי יצחקי: סייענו ליזמים בתחום הסטטוטורי, גם ליווינו אותם וגם תמכנו במידע ובהדרכה.
אופיר אקוניס: כל זה היה ידוע לפני שהבאתם לוועדת הכלכלה את התקנות בשנת 2003 והוועדה הצביעה פה אחד בעד הצעתכם.
אופיר אקוניס: מה אנו צריכים לחשוב עכשיו על הצעות שמשרד ממשלתי מביא לוועדות הכנסת?
גבי בן הרוש: מה אתה מופתע?
גבי בן הרוש: זה קורה בפעם הראשונה?
אופיר אקוניס: תמיד אומרים שבעבר נתקבלו החלטות כאלה או אחרות.
אופיר אקוניס: אני אומר, לא חייבים לבוא לחיים הפוליטיים כדי להטמיע דפוסים ישנים.
אופיר אקוניס: אפשר לשנות דברים.
אופיר אקוניס: לכן אנחנו כאן, כדי שזה לא יחזור.
אופיר אקוניס: אתה מבין מה נעשה כאן?
אופיר אקוניס: אתה מבין איך המדינה התנהלה?
עוזי יצחקי: בנובמבר 2005 הבאנו לוועדת הכלכלה הצעה.
גבי בן הרוש: הייתי שותף להתנגדות בוועדת הכלכלה.
גבי בן הרוש: אבל מישהו שמע?
ישראל חסון: דרך אגב, זה לא הופך אותך לצודק.
ישראל חסון: בואו נשמע.
גבי בן הרוש: נכון.
גבי בן הרוש: כאשר דנו כאן בנובמבר 2005 אף אחד לא גיבה אותי מקצועית.
גבי בן הרוש: יש כאן יזמות עסקית פרטית, נקודה.
גבי בן הרוש: מי שיזמו את זה, אנשים בכירים במשרד התחבורה, לא נמצאים כאן היום.
ציון עופרי: זה נועד להצלת חיים.
עוזי יצחקי: בנובמבר 2005 הבאתי הצעה לוועדת הכלכלה.
עוזי יצחקי: ראיתי שאין מספיק מגרשים ולכן הצעתי שנתחיל עם ארבעה, נתחיל עם רכב כבד, נתחיל לפחות להעביר השתלמויות לחלק מן האנשים.
לאה ורון: אני מבקשת לתקן אותך.
לאה ורון: ועדת הכלכלה בדיון שקיימה ב-7 בנובמבר 2005 לא דחתה את הבקשה שלכם לפריסה של ארבעה מגרשים במקום שישה.
לאה ורון: יושב-ראש הוועדה דאז, חבר הכנסת אמנון כהן, הודיע שהוא מבקש מכם לשוב ולבדוק – מכם, מרשויות התכנון, ממינהל מקרקעי ישראל לנושא שיווק המגרשים – ולחזור לוועדה עם עדכונים נוספים על מנת שהוועדה תקבל את החלטותיה באופן מושכל.
לאה ורון: במצגת שלכם כתוב שהוועדה דחתה את התקנות.
עוזי יצחקי: בכל אופן, היא לא אישרה ארבעה מגרשים.
אופיר אקוניס: היא לא אישרה באותו מועד וביקשה שתחזרו לדיון נוסף.
ציון עופרי: הוועדה ביקשה שמשרד התחבורה יחזור אליה עם הצעה לתיקון.
ציון עופרי: אתם הייתם צריכים לבוא עם תיקון.
עוזי יצחקי: אגיב על הכול.
עוזי יצחקי: לא סתם היה אז דיון, אלא עם תיקון שהגיש שר התחבורה שטרית לנוסח התקנות, והוועדה דחתה, לא אישרה, שלחה הביתה.
ציון עופרי: היא לא דחתה.
לאה ורון: מר יצחקי, אל תשתמש בטרמינולוגיה לא נכונה.
אופיר אקוניס: אקרא לכם את נוסח החלטת הוועדה באותה ישיבה: "היושב-ראש אמנון כהן: אני נועל את הישיבה בשלב הזה, וכאשר נקבל את כל הנתונים נקיים דיון מחדש.
אופיר אקוניס: תודה רבה על השתתפותכם".
אופיר אקוניס: הוועדה לא דחתה את התקנות אלא ביקשה לקבל נתונים לקראת המשך הדיון.
עוזי יצחקי: היום אלה הנתונים.
עוזי יצחקי: יכולתי לשבת במשרד התחבורה ולחכות לשישה מגרשים בפריסה ארצית, לחכות שיגיע המשיח, אבל כפי שאמרתי, אנחנו שקופים וגלויים.
עוזי יצחקי: עשינו הערכת מצב.
עוזי יצחקי: עוד מעט אציג בשני שקפים אחרונים את הנימוקים.
עוזי יצחקי: מכיוון שהתקנות לא נכנסו מעולם לתוקף, יכולתי גם לא לבוא ולא להביא.
עוזי יצחקי: בואו נהיה שקופים גם עם האנשים שרצו לקדם ולסייע ולהשתתף בפרויקט הזה.
ישראל חסון: לא האנשים רצו, אלא הם נרתמו למאמץ של משרד התחבורה.
עוזי יצחקי: אלה הסיבות להגשת התקנות היום, ואציג אותן בקצרה כי העובדות מדברות בעד עצמן.
עוזי יצחקי: יש כאן מסקנות של צוות מקצועי, בראשות ד"ר דן מוקואס מן הטכניון, בחור רציני מאוד שלא הכרתי לפני כן.
עוזי יצחקי: הוא הגיע מטעם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ששכרה אותו.
אופיר אקוניס: בסעיף א' כתבתם: "אין תועלת בטיחותית מוכחת".
אופיר אקוניס: אז לשם מה הבאתם את זה?
אופיר אקוניס: מה שמתרחש כאן
אופיר אקוניס: כרגע הוא ממש כמו סצינה מן הסרט "תעלת בלאומילך" ולא בגלל ועדת הכלכלה או החברים כאן, ולא בגלל בעלי המגרשים או המסיעים, אלא בגלל ממשלה קודמת, בגלל מדיניות.
איתי אלון: זה ציטוט חלקי מאוד ומגמתי.
איתי אלון: אני מכיר את הדוח.
אופיר אקוניס: זה מצגת של משרד התחבורה.
אופיר אקוניס: זה לא מצגת שלנו.
לאה ורון: אם מותר לי לעזור לרגע למר יצחקי, משרד התחבורה הגיע בשנת 2003 לוועדה עם תקנות, כאשר העבודות שנעשו והכלים שהיו מונחים בפניו גרמו לו להאמין שנכון מאוד שתהיה הדרכה של נהיגה מעשית במגרשים.
לאה ורון: עם הזמן, ולזכותו של מר יצחקי, קראתי בפרוטוקול של הוועדה מישיבה שנערכה ב-14 באפריל 2008, הוא אמר אז: "המשרד אין לו עמדה סופית מקצועית ביחס לחשיבות ההשתלמות המעשית לנהיגה".
לאה ורון: בשלב כלשהו פנה משרד התחבורה לאנשי מקצוע נוספים על מנת לקבל את חוות דעתם המקצועית, ומכאן תמשיך בבקשה, מר יצחקי.
עוזי יצחקי: המסקנות המקצועיות ברורות.
עוזי יצחקי: למרבה הצער, אין תועלת בטיחותית.
עוזי יצחקי: ברוב מדינות העולם, למעט ה"אימפריה" של לוקסמבורג, לא מחייבים לימוד נהיגה במגרש.
עוזי יצחקי: גם התועלת שנצפתה, על לימוד נהיגה במגרש ההדרכה במצבים של החלקה, כפור, קרח ומים – והלוואי עלינו כאלה משקעים – לא מתאימים לבעיות הנהיגה בישראל.
עוזי יצחקי: מתברר גם שיש כאן חוסר כדאיות כלכלית.
עוזי יצחקי: אמרו: היזמים יקימו, יעשו.
עוזי יצחקי: עלות של מגרש עומדת היום על כ-30 מיליון שקל.
עוזי יצחקי: העלות של המשתלמים מול התועלת בעייתית מאוד.
עוזי יצחקי: מדברים על כ-2,000 שקלים לנהג מקצועי וכ-1,000 שקלים לנהג חדש.
ציון עופרי: המספרים לא נכונים.
עוזי יצחקי: יש אי-ודאות על ישימות הפרויקט ומחסור בקרקעות.
עוזי יצחקי: הופעתי בפני הוועדה לתכנון ובנייה בראשות מנכ"ל משרד הפנים דאז, מר אריה בר.
עוזי יצחקי: אין קרקעות.
אופיר אקוניס: באשר למחירים, אצטט ממה שנאמר ב-7 בנובמבר 2005: "עוזי יצחקי: כעיקרון על-פי מחירים שאנחנו בדקנו יעלה 445 שקלים לרכב פרטי ו-890 שקל לרכב משא".
עוזי יצחקי: זה לא כלל ביטוחים ולא כלל השכרת רכבים.
עוזי יצחקי: אם אני נהג ב"תנובה", לא אבוא עם רכב של "תנובה" ואז לא יחלקו לילדים של חבר הכנסת אקוניס חלב באותו יום, אלא אצטרך לבוא לבד, לשכור משאית, וזה יעלה כסף.
איתי אלון: זה יעלה אולי 100-150 שקל.
עוזי יצחקי: גם לגבי שיטת העבודה, אני חייב להתוודות, ואמרתי שאני שקוף וגלוי, טעינו.
עוזי יצחקי: הטלנו יותר מדי על היזמים הפרטיים.
עוזי יצחקי: חלקם נדרשו לרכוש קרקעות פרטיות, לרוץ לוועדות התכנון, לעבור אלף מדורי גיהנום, למשל בהסבת קרקע חקלאית לקרקע של מסחר והדרכה, וזה היה בעייתי.
עוזי יצחקי: השתתפתי, כפי שאמרתי, בישיבות של כמה ועדות מחוזיות.
עוזי יצחקי: זה לא היה פשוט.
עוזי יצחקי: הדברים האלה היו בעייתיים מאוד מבחינת מדיניות הקרקע במדינת ישראל.
עוזי יצחקי: במקביל אנו מקדמים חלופות.
עוזי יצחקי: כאן כתובה רק חלופה אחת שנמצאת על שולחן ועדת הכלכלה כתוצאה מהמלצות ועדת סגיס – חובת התנסות.
עוזי יצחקי: זה עבר בקריאה הראשונה, אך לצערי הרב לא עלה בכנסת השבע-עשרה.
עוזי יצחקי: אנחנו רוצים להביא את זה לדיונים במושב הקיץ של הכנסת.
עוזי יצחקי: התנסות של נהגי רכב כבד חשובה מאוד.
עוזי יצחקי: הקטע השני שמשלים את החלופה של התקנות האלה הוא מרכז לימוד נהיגה, שנביא אותו בקרוב לכנסת לאחר שנעבור כמה חסמים משפטיים.
עוזי יצחקי: זה אומר שיהיה שילוב של התיאוריה והמבחן המעשי בלימודים הבסיסיים, והארכת תקופת חובת הליווי מ-3 חודשים ל-6 חודשים.
עוזי יצחקי: סיימתי, ותודה רבה על ההקשבה ועל הנימוס והאדיבות.
אופיר אקוניס: אנחנו תמיד מנומסים מאוד.
אופיר אקוניס: בבקשה חבר הכנסת חסון.
ישראל חסון: אני רוצה לשאול אותך כמה שאלות אינפורמטיביות.
ישראל חסון: שאלה ראשונה, כמה שרי תחבורה מאז שתיקנו את התקנות, כולל אלה שתיקנו את התקנות, נדרשו לתקנות האלה כאשר אתה השתתפת בדיונים?
עוזי יצחקי: שלושה.
ישראל חסון: שלושתם הבינו את התועלת שבעניין הזה ואת הבעיה ביישום שלו, או שהם אמרו: גם אם אין תועלת תמשיך הלאה?
עוזי יצחקי: השר הראשון, השר ליברמן לא הספיק כי כידוע הוא עזב לאחר זמן קצר את המשרד.
אופיר אקוניס: לאחר שנה.
עוזי יצחקי: השר שטרית לא כל-כך האמין בזה.
עוזי יצחקי: אפשר אפילו לשאול אותו.
עוזי יצחקי: השר מופז, כאשר הוצג לפניו הפרויקט, אחרי שהבין את המצגת אמר: 'רגע, זה כמו חייל קרבי שיעבור אימון פרט פעם בשירות', משהו כזה.
אופיר אקוניס: כלומר, הוא התנגד לביטול התקנה.
ציון עופרי: הוא חשב שזה לא מספיק.
עוזי יצחקי: שר התחבורה הנוכחי, כפי שכבר הודיע כאן בוועדה, הוא אדם שמחליט החלטות, וכאשר זה הוצג בפניו אמר: 'אין טעם להמשיך במשחקים האלה ואנחנו נגיש בקשה לבטל את התקנות'.
אופיר אקוניס: אתם הצעתם לו.
אופיר אקוניס: מה זה "הוא אמר"?
אופיר אקוניס: הוא לא בא בוקר אחד ואמר: 'בואו נבטל'.
אופיר אקוניס: הוגשה לו הצעה על-ידי הדרג הפקידותי, שהמליץ 4 שנים קודם לכן לעשות כן להקים את המגרשים.
ישראל חסון: מאחר והאוזן שלי מאוד לא מוזיקלית, אני מציע לך כפקיד ממשלתי לא להגיד ששר אחד יודע לקבל החלטות ושלושה אחרים לא יודעים, כי זה המשתמע.
ישראל חסון: אני ממליץ למחוק את זה מן הפרוטוקול.
ישראל חסון: זה קודם כול.
עוזי יצחקי: לא זאת היתה הכוונה שלי.
ישראל חסון: זה המשתמע.
ישראל חסון: אמרת שהגיע שר שיודע לקבל החלטות, כלומר שלושה לפניו לא ידעו.
ישראל חסון: ייתכן שזה נכון, אבל תשאיר לנו את התענוג להגיד את זה.
עוזי יצחקי: דבריי לא הובנו כראוי.
עוזי יצחקי: לא זאת היתה כוונתי.
ישראל חסון: אני תיקנתי והגנתי עליך.
ישראל חסון: הבנתי באופן שגוי.
ישראל חסון: הדבר השני, עדיין לא קיבלתי ממך תשובה על השאלה הראשונה שלי.
ישראל חסון: השאלה שלי פשוטה מאוד.
ישראל חסון: אני מאמין שכאשר אתה, או מי מטעמכם, הציע בשנת 2003 להתקין את התקנות, ראה בהן דבר מועיל.
ישראל חסון: היה לו לאורך כל השנים, מ-2003 ועד 2010, זמן לבחון את היעילות של הדבר הזה, כי מחקר כזה הוא לא מחקר של שנתיים.
ישראל חסון: הרי מה עשיתם?
ישראל חסון: הושבתם דוקטור ואמרתם לו: תסתכל בבקשה בספרות ותגיד לנו מה קורה.
ישראל חסון: זה לא יום לימודים ארוך.
ישראל חסון: זה לא איזה תהליך כימי שמחייב בשלות כלשהי, זה לא אגרונום שצריך לחכות שדברים יצמחו.
ישראל חסון: זה סקר ספרות מקצועית.
ציון עופרי: הסקר לא נגד המגרשים.
ישראל חסון: קראתי את הסקר כולו.
ישראל חסון: הסקר גם לא "נופל מן הרגליים" מן הממצאים.
ישראל חסון: מבחינתי, לא רק בגלל הסקר, היו עוד כמה דברים, אני יכול להציב הרבה סימני שאלה על העלות-תועלת של הפרויקט, אבל אני לא מדבר על זה עכשיו.
ישראל חסון: אני שואל אותך שאלה פשוטה, מה השתנה על ציר הזמן ביעילות או באפקטיביות של ההכשרה במגרשים הללו?
ישראל חסון: תגיד לי איזו הארה גדולה עברנו מ-2003 ועד 2010 דרך ארבעה שרי תחבורה שלא חשבו אחרת?
ישראל חסון: מי פתאום גילה איזו תגלית בתחום האפקטיביות של ההדרכה הזאת?
2647: מר יצחקי, האם אתה מרגיש שלם לגמרי עם השינוי הזה?
2647: אתה בעצמך נסעת לחוץ לארץ בשליחות.
עוזי יצחקי: אני בין היחידים שלא נסעו לחוץ לארץ, אז בבקשה תתקן.
2647: אני מקבל את התיקון, אבל יש תיקון אחר לתיקון.
2647: אתה היית מחסידי התוכנית, מן האנשים שדחפו ודפקו על השולחן כדי לקדם את העניין הזה, ופתאום חל שינוי.
2647: אני רוצה לצטט כאן במילים ספורות שיחה שלי עם מר גנות, מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, אדם שאני מעריך מאוד.
2647: הוא אמר לי: 'על-פי התוצאות של שנת 2009 יש ירידה בהיקף תאונות הדרכים.
2647: יכול להיות שאנחנו טובים יותר מאירופה.
2647: יכול להיות שמה שאנו עושים הוא נכון, ומה שהאירופאים עושים, עם המגרשים, לא בדיוק נכון'.
2647: הייתכן שהערה כזאת, שהיא מעין בדיחה, תהיה גורם שעל-פיו מנהלים עניינים של המדינה?
2647: לא באים להכניס מגרשים, כלומר להכניס עוד דבר למערכת שלמה שקיימת.
2647: צריך להכניס את מגרשי ההדרכה הללו משום שהם מגרשים מעשיים ומהם לומדים, ובמקביל להוציא החוצה את כל הקורסים לנהיגה מונעת, את כל התיאוריות המטומטמות האלה ש"מטרטרות" את האזרח ולא מביאות שום תועלת.
2647: פשוט מאוד, אין מקום לקורסים לנהיגה מונעת ויש מקום למגרשי נהיגה.
2647: באמת לא כל החוכמה נמצאת אצלנו, למרות שאני סבור שעם ישראל חכם מאוד.
2647: גם באירופה, לפחות מבחינה כלכלית, יש הרבה תבונה ושם מאמצים את המגרשים הללו.
2647: לא כל החוכמה נמצאת רק אצלנו.
2647: תודה רבה.
לאה ורון: באילו מדינות באירופה ההדרכה בנהיגה מעשית היא חובה?
2647: לוקסמבורג, שמישהו דיבר עליה בלגלוג, היא אחת המדינות המתקדמות בעולם בתל"ג שלה ובכל מה שיש בה.
2647: אל תגחכו כאשר אתם מדברים על לוקסמבורג.
לאה ורון: איש לא מגחך.
לאה ורון: אנחנו רק שואלים האם פרט לאוסטריה ולוקסמבורג קיימות מדינות נוספות בעולם שבהן נקבעה חובת הדרכה במגרשי נהיגה.
ציון עופרי: התשובה היא כן.
ציון עופרי: באוסטריה נקבעה הדרכה חובה.
ציון עופרי: בפועל יש שם 19 מגרשים.
ציון עופרי: בגרמניה יש תקנת חובה מאז שנת 2003 והוקמו 56 מגרשים גדולים ועוד עשרות קטנים.
לאה ורון: בגרמניה זה נקבע כחובה?
ציון עופרי: כן.
ציון עופרי: בלוקסמבורג התחילו ב-1996.
ציון עופרי: בהולנד נקבעה חובה, וכך גם בפינלנד, שוודיה, פולין, רומניה, בולגריה, הונגריה, לטביה, ספרד.
ציון עופרי: בספרד החובה נקבעה רק לאחרונה, ב-2008.
ציון עופרי: זה קיים גם בסלובניה, קרואטיה, סרביה, סלובקיה, צ'כיה, צרפת, שווייץ, אוסטריה ואיטליה.
ציון עופרי: יש לי כאן אסמכתה.
ציון עופרי: בכל המדינות הללו יש מגרשי הדרכה פעילים, חיים ונושמים.
לאה ורון: לא שאלתי על מגרשים פעילים, חיים ונושמים.
לאה ורון: שאלתי על חובה בחוק.
ציון עופרי: בלוקסמבורג ב-1996 הותקנה תקנה, ומ-2003 היא תקנה מחייבת.
ציון עופרי: יש תקנה כזאת גם בפינלנד, אוסטריה, גרמניה ושווייץ.
ציון עופרי: מאז 2008 יש תקנה מחייבת לנהגי רכב כבד ואוטובוסים בכל מדינות האיחוד האירופאי, אלה שמניתי ואלה שלא שמניתי.
ציון עופרי: בסיס הנתונים שמר עוזי יצחקי מדבר עליו, שגוי.
ציון עופרי: אני רוצה להתייחס רק לנושאים מקצועיים, לא לדברים אחרים.
ציון עופרי: באשר לפריסה – יש לי אסמכתאות, יש כאן חוברות שאני יכול לתת לכם.
ציון עופרי: באשר ליעילות – גם דוח מוקואס לא שולל לחלוטין את מגרשי ההדרכה.
ציון עופרי: הוא כותב אפילו שיש יתרונות במגרש סגור, מבחינת הבטיחות, מבחינת המון דברים.
ציון עופרי: סטטיסטיקה מאוסטריה מראה שהחל משנת 2003 היתה הפחתה של 30% בהיקף תאונות הדרכים בקרב נהגים חדשים.
ציון עופרי: אלה נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה האוסטרית, לא של איזו חברה פרטית.
ציון עופרי: באשר לנושא הכלכלי – שאדון יצחקי לא ידאג לנו.
ציון עופרי: אני מיופה-כוח של כל שישה המגרשים שקיימים היום.
ציון עופרי: את הצד הכלכלי תשאיר לנו.
ציון עופרי: זו לא הבעיה שלך, זו הבעיה שלנו.
ציון עופרי: אנחנו מפעילים מגרשי הדרכה.
ציון עופרי: אנחנו מתחייבים שאם התקנה הזאת תוסדר באותה שלביות שעליה דיברנו – הרי מה הבעיה היום?
ציון עופרי: למה התקנה לא חלה אוטומטית?
ציון עופרי: תבינו, ארבעה מתוך השישה יכולים להוציא היתר בנייה מחר בבוקר: חצרים-שדה תימן, כרמיאל, עפולה והגליל התחתון.
ציון עופרי: יש עוד מגרש ברכסים שגם הוא יכול להוציא היתר בנייה.
אופיר אקוניס: אין הדרכה במרכז?
ציון עופרי: מי לא יכול להוציא היתר בנייה?
ציון עופרי: ברקת.
עוזי יצחקי: ברקת נפל.
עוזי יצחקי: פרסמו שם מכרז.
עוזי יצחקי: כדי להפעילו צריך יהיה להזיז את מאגר המים של כל גוש דן.
ציון עופרי: הוא לא נפל.
ציון עופרי: הוא נדון במועצה הארצית לתכנון ובנייה.
ציון עופרי: במעלה אדומים יש בעיה בנושא סטטוטורי.
ציון עופרי: לכן ביקשנו באפריל 2008 לתקן את התקנה ולהחיל אותה בשלבים, ובשלב הראשון להחיל אותה על ארבעה מגרשי הדרכה לנהגים מקצועיים.
לאה ורון: ומה יקרה עם כל התושבים במרכז הארץ?
ציון עופרי: מדובר על החלת התקנה בשלב הזה על נהגים מקצועיים.
ציון עופרי: נהג מקצועי יכול לנסוע מן המרכז לחצרים או לכרמיאל, שעה נסיעה לכל כיוון, ולקבל הדרכה, ואפשר להחזיר לו את העלות דרך הפרמיה של הביטוח.
ציון עופרי: זה לא יעלה לכם כסף, מר גבי בן הרוש.
ציון עופרי: אם היית בודק באוסטריה, היית רואה ששם מקבלים החזרים מחברות הביטוח בפרמיה.
ציון עופרי: במקום שהנהג יהיה בסיכון גבוה, הוא ייחשב נהג בסיכון נמוך.
ציון עופרי: חברת הביטוח יחזיר לו, במקום שהפרמיה תעלה 5,000 שקל היא תעלה לו 3,000 שקלים לאורך כל החיים, לא רק למשך 5 שנים.
ציון עופרי: אז ניתן לקבל החזר דרך הביטוח.
גבי בן הרוש: חברת הביטוח גם תשלם במקומי?
ציון עופרי: לא צריך לשלם.
לאה ורון: נציג חברות הביטוח, מר מלכיס, שהשתתף בדיונים, לא הציע את מה שאתה מציע, לא לנהגי הרכב הכבד ולא לנהגים האחרים.
חוה ראובני: בוודאי זה בלתי אפשרי, כי בישראל הביטוח הוא פר רכב, לא פר נהג.
גבי בן הרוש: רבותי, השתתפתי בדיון ב-2003 והופתעתי.
גבי בן הרוש: אם יש בידכם את הפרוטוקול, אמרתי אז כמה דברים, כי באו עם משהו מוגמר.
גבי בן הרוש: תמוה שהתחילו אז כבר לדבר על מיפוי שטחים בארץ, היכן יהיו המגרשים.
גבי בן הרוש: באו לוועדת הכלכלה כבר עם מפות מוגמרות וזה היה מוזר בעיני.
גבי בן הרוש: יש לכם מגרשים?
גבי בן הרוש: יש לי הצעה מה לעשות איתם.
גבי בן הרוש: במדינת ישראל אין מקומות חניה למשאיות ואוטובוסים, למעט ב"אגד" ו"דן".
גבי בן הרוש: אין לנו מקומות חניה בערים.
גבי בן הרוש: בבקשה, תנו לנו את המגרשים תמורת תשלום, כדי שיהיה לנו היכן לחנות ולא נחנה בתוך הערים.
ציון עופרי: ניתן לך בשעות הערב את המגרשים, אין שום בעיה.
גבי בן הרוש: אני רואה את המצגות בכל השנים.
גבי בן הרוש: קודם כול, שבחוק יוגדר "נהג מקצועי".
גבי בן הרוש: אין הגדרה כזאת.
גבי בן הרוש: אין "חיה" כזאת.
גבי בן הרוש: פנינו לוועדת הכלכלה פעמים רבות, ואנחנו באים לכאן כבר 10 שנים, בבקשה שתיערך השתלמות מעשית אמיתית.
גבי בן הרוש: מדי יום מתהפכים נהגי משאיות שמעמיסים מטען, כי אף אחד לא לימד אותם איך להעמיס ואיך לקשור, וחלקם בחורים צעירים.
גבי בן הרוש: יש היום בעיה בתשתית במדינה, כי ברוב הערים מבטלים את הרמזורים בצמתים ושמים בהם כיכרות.
גבי בן הרוש: בחורים שלנו מגיעים עם משאיות ומתהפכים כי אף אחד לא לימד אותם כיצד לנהוג בכיכרות.
גבי בן הרוש: אז בואו נקבע סדרי עדיפויות.
גבי בן הרוש: חבר הכנסת ישראל חסון, שאלת את מר יצחקי מה השתנה מאז.
גבי בן הרוש: אגיד לך מה השתנה.
גבי בן הרוש: רוב הרכבים במדינת ישראל, הפרטיים והמשאיות, יש בהם מערכות ABS.
אילן אהרון: ABS הוא משנות התשעים ולא משנות האלפיים.
גבי בן הרוש: במשאיות ובאוטובוסים מותקן אביזר נוסף – מערכת האטה שנקראת "ריטרדר".
גבי בן הרוש: אני הראשון שמתקין כל מה שתורם לבטיחות.
ישראל חסון: קראתי באופן יסודי מאוד את הדוח של ד"ר דן מוקואס, זה עניין אותי.
ישראל חסון: הוא כותב שם שאם מורידים את הדלתא של הפיתוח הטכני והנתונים והאביזרים וכן הלאה, עדיין יש 17% השפעה למרכיב האנושי בתחום התאונות הקטלניות.
ישראל חסון: כלומר, לא מצמצמים בהרבה את הסיכון על-ידי התקנת האביזרים ולפיכך הוא טוען לחשיבות ההכשרה.
ישראל חסון: במחקר שהוא ערך אין בכלל דיון על חשיבות ההכשרה כמרכיב בצמצום הסיכונים, אלא איזה סוג של הכשרה.
ישראל חסון: מי שטוען שקוראים להם מגרשי החלקה, צודק.
ישראל חסון: הבעיה של החלקה על כפור ושלג במדינת ישראל לא רלוונטית, אבל יש בישראל בעיות ייחודיות.
ישראל חסון: מר גבי בן הרוש, עברתי בחיים שלי 4 או 5 הכשרות לנהיגה מבצעית, בעיסוק הקודם שלי.
ישראל חסון: אין לי ספק קל שבקלים עד כמה ההכשרה הזאת תרמה לי.
ישראל חסון: אני לא יודע להגיד כמה זה עלה, וזו בוודאי הכשרה לא של יום אחד, ובוודאי גם לא נגעה לנושאים שעליהם דיברת.
ישראל חסון: הדיון כאן הוא לא האם יעיל להכשיר נהג, אלא על סוג ההכשרה, שהיה ברור בשנת 2003 ולאורך כל השנים כדבר שיכול להיות יעיל בהתאמה לבעיות הרווחות במדינת ישראל.
ישראל חסון: כאן למשל רוב התאונות הן פגיעות צד ופגיעות מאחור, כך נמצא במחקר, אז ניתן להכשיר נהגים כדי למנוע את הדברים האלה.
ישראל חסון: אני לא יודע לענות לך ביושר האם מגרש הוא הפתרון האולטימטיבי.
גבי בן הרוש: ברשותך, הייתי מבקש, בואו נקבע סדרי עדיפויות.
גבי בן הרוש: יושבים לידי נציגים של ארגון מורי הנהיגה בישראל ויש לי אליהם טענות מכאן ועד להודעה חדשה, איך מלמדים בכלל נהיגה, לא רק לרכב כבד.
גבי בן הרוש: כאשר נכנסים איתם לוויכוח, תמיד מגלים בסוף שיש בעיה תקציבית, מי יממן את זה.
גבי בן הרוש: אני רוצה שמורה הנהיגה ייקח את התלמיד בחורף ובקיץ, ילמד אותו לנהוג בתנאים משתנים, שייקח אותו לכביש הררי וגם לכביש לא הררי, כי הילדים שלנו מקבלים רכב ואין לוקסוס ללמד אותם לנהוג בכל תנאי השטח.
איתי אלון: מגרש פותר לך את הבעיה הזאת.
איתי אלון: אדוני לא מכיר את המאטריה.
ציון עופרי: יש לי קובץ DVD שמלמד איך זה עובד.
גבי בן הרוש: כשאני קובע סדרי עדיפויות, החלקה לא תהיה אחד מגורמי הסיכון העיקריים.
גבי בן הרוש: מה לעשות, מתוך 365 ימים בשנה, יש לנו גשם בקושי ב-40 ימים.
גבי בן הרוש: אז בואו נקבע סדרי עדיפויות ונכשיר את הנהגים להתמודד עם הקשיים האמיתיים בדרך.
אילן אהרון: אבל אלה מגרשי הדרכה, לא מגרשי החלקה.
אילן אהרון: אתה מטעה את הוועדה.
גבי בן הרוש: חבר'ה, אני מבין שעשיתם לובי.
גבי בן הרוש: הכול מאורגן.
אופיר אקוניס: מר גבי בן הרוש, אני מבין שאתה בעד הביטול.
גבי בן הרוש: אני מבקש שיקבעו סדרי עדיפויות.
ישראל חסון: מר גבי בן הרוש, אתה חושד בי כלוביסט?
גבי בן הרוש: אני לא חושד בך.
ישראל חסון: אשאל אותך שאלה נוספת, לטובת הדיון הזה.
ישראל חסון: בארבע המדינות שבהן שיעור תאונות הדרכים הנמוך ביותר בעולם אין כמעט בכלל בתי-ספר לנהיגה.
ישראל חסון: התלמידים מחויבים עד 15 שעות נהיגה עם מורה, וכל היתר על-ידי הדרכה של מבוגר.
ישראל חסון: דרך אגב בשתיים מאותן מדינות שותים הכי הרבה אלכוהול בעולם.
ישראל חסון: בואו לא נזרוק סתם דברים.
ישראל חסון: קראתי את המחקר של ד"ר מוקואס ביסודיות והסתכלתי עליו מעוד כמה זוויות.
ישראל חסון: נושא הכשרת הנהג, תסתכל עליו כשרשרת.
ישראל חסון: אנחנו מקבלים כברור מאליו שהמורה לנהיגה לוקח את הילד שלנו ל-40 שעות ולנו אין מה להגיד בעניין הזה, אלא רק אחרי שהוא מקבל רישיון.
ישראל חסון: תסתכל בארצות-הברית, תסתכל בפינלנד, בנורבגיה ובשוודיה.
ישראל חסון: אני מציג דוגמאות של המדינות הללו.
ישראל חסון: גם שותים שם וגם שיעור התאונות הכי נמוך.
גבי בן הרוש: לסיום, יש לי בקשה.
גבי בן הרוש: יש כאן נציגים של בתי-ספר לנהיגה ושל מורים לנהיגה.
גבי בן הרוש: בואו נתקצב אותם.
גבי בן הרוש: בואו נהפוך את הנהג לרציני יותר ומקצועי יותר.
גבי בן הרוש: בארצות-הברית נתקלתי בנהגים מקצועיים שהשוטר לא מבקש מהם לראות את רישיון נהיגה, אלא לראות את ספר הרכב, האם לאותו נהג יש קבלות שעבר השתלמות חומרים מסוכנים, שעבר השתלמות לקשירת מטען וכן הלאה, וחסר לנהג בארצות-הברית שייתפס כשאחד הדברים האלה לא מוחתמים על-ידי המדינה.
גבי בן הרוש: אנחנו רחוקים מן המצב הזה.
גבי בן הרוש: לגבי ירידה בהיקף תאונות הדרכים, אגיד לך מה התרומה שלנו כמועצת המובילים והמסיעים, שהוצאנו עשרות מיליוני שקלים לצורך העניין.
גבי בן הרוש: היום במשאיות כבדות יש הפחתה במשקל העצמי, עד לרמה שאף פעם לא היתה במדינת ישראל.
גבי בן הרוש: אנחנו מקפידים, ועבדך הנאמן תבע את המדינה ואת רשות הנמלים בעתירה לבג"ץ למנוע יציאה לכבישים עם עומס-יתר.
גבי בן הרוש: זה תרם לירידה בהיקף תאונות הדרכים.
גבי בן הרוש: במה שקשור לבטיחות, אני אתכם, אבל יש לי סדרי עדיפויות.
גבי בן הרוש: בואו נלמד את הנהג קודם כול לנהוג ולקשור מטען.
2647: זה כולל גם את שתי המשאיות ההפוכות שראיתי בדרך לירושלים?
רוברט טיבייב: באופן מהותי, מה ההתנגדות שלך למגרשים?
רוברט טיבייב: מה אכפת לך שהם יפעלו?
גבי בן הרוש: אני לא מוצא בזה היגיון.
גבי בן הרוש: אני בא משם.
גבי בן הרוש: כבעל ניסיון שנהג במשך למעלה מ-20 שנים במובילי טנקים, אני לא רואה שום צורך בהדרכה למניעת החלקה.
ציון עופרי: המדינה הוציאה מכרז
גבי בן הרוש: יש דברים חשובים יותר מאשר להוציא כסף שאין לי ולהפקיר את הדבר העיקרי.
גבי בן הרוש: הדבר העיקרי הוא להפוך את הנהגים למיומנים יותר.
רוברט טיבייב: אשאל שאלה אחרת.
רוברט טיבייב: האם יש לכם נתון כמה כסף הושקע עד כה במגרשים הללו?
לאה ורון: יש גם עלות לנהג, כמה כסף יצטרך הנהג לשלם תמורת ההדרכה במגרש.
גבי בן הרוש: היכן נמצאים המגרשים הללו?
גבי בן הרוש: בואו נשתמש בהם כחניונים ומצדי תעשו שם גם דברים נוספים.
אופיר אקוניס: זה בהחלט רעיון.
איתי אלון: אני מנהל חברה שעוסקת כבר 13 שנים בהכשרת נהגים בנהיגה מתקדמת.
איתי אלון: החברה שלנו מדריכה יותר מ-40,000 אנשים בשנה, גם בלי המגרשים העתידיים.
איתי אלון: אנחנו מדריכים עשרות אלפי חיילים ואת מיטב הארגונים במשק ועברנו את כל המכרזים ואת כל מה שקשור לנהיגה מתקדמת.
קריאה: זאת חברה ציבורית או פרטית?
איתי אלון: החברה נקראת "אלטרנתיבי – יוצרים תרבות נהיגה".
איתי אלון: היא חברה פרטית עם חזון חברתי, אבל היא חברה בע"מ.
איתי אלון: אני הבעלים והמנהל של החברה ועובדים אצלי יותר מ-70 מדריכים.
איתי אלון: אנחנו מדריכים עשרות אלפי אנשים מידי שנה.
גבי בן הרוש: אתה מדבר על הדרכה תיאורטית?
איתי אלון: לא.
איתי אלון: הכשרה מעשית בנהיגה מתקדמת.
רוברט טיבייב: איך אתה קשור למגרשים?
איתי אלון: אין לי כרגע שום אופציה לאף אחד מהם, אבל אני נמצא כאן כגורם המקצועי המרכזי במדינת ישראל שמדריך היום בנהיגה מתקדמת, כפי שרוצים לעשות בעתיד במגרשים, ויכול לספר לכם נתונים מן השטח.
רוברט טיבייב: אתה בעד המגרשים?
איתי אלון: אני בעד המגרשים, ובתנאי שהמפרט שלהם ישונה.
איתי אלון: המפרט שלהם עוסק יותר מדי בהחלקה ולא מותאם לתנאי הארץ, כפי שאמר ד"ר מוקואס.
איתי אלון: משרד התחבורה שגה במפרט.
איתי אלון: צריך לתקן את המפרט מבחינה מקצועית.
איתי אלון: יש ארגונים שנותנים הדרכות ומורידים את היקף התאונות בחצי.
איתי אלון: לדוגמה, חיילים בחופשה, נהגים צעירים, זה פרויקט שאנו מקיימים מידי שנה.
איתי אלון: מספר החיילים שנהרגים בסוף שבוע בבית מאז שהפרויקט התחיל ב-2005 ירד מ-30 הרוגים בכל שנה לפחות מ-10, בצורה הדרגתית ומיידית, כך שיש כאן הוכחה.
איתי אלון: אני מוכרח להגיד דבר מה ברמה המדעית, מכיוון שאני מגיע ממדעי ההתנהגות.
איתי אלון: כאשר אומרים שאין הוכחה מדעית למשהו בתחום ההתנהגות, אין המשמעות שזה לא עובד.