GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון חלפון: לפיכך לא מדובר על חובה אלא על רשות.
נחמן שי: התקשורת בארץ בין כלי טיס לפיקוח כולה בעברית?
רון חלפון: זה תלוי באילו מרחבים אתה עובר, אבל יש מרחבים בהם השפה העברית בלבד.
רון חלפון: כאשר לא מדובר במרחב בו עוברים כלי טיס זרים, אין מניעה שכל התקשורת תהיה בעברית.
ניר ימין: הנוסח של האמנה נמצא במשרד המנהל.
ניר ימין: יש אפשרות לפרסם אותו גם באתר האינטרנט, או אם יש זכות יוצרים לגביו, כי הבנתי שצריך לשלם כדי לקבל, לפחות הפניה לעובדה שהוא נמצא במשרד המנהל, שהוא מופקד לעיון הציבור?
רון חלפון: כעיקרון, מדינת ישראל מנויה ומשלמת ל-ICAO עבור מסמכי האמנה.
רון חלפון: אולי להפנות באינטרנט, כדי שאנשים יידעו שהוא מופקד, שהם יכולים להגיע למשרד המנהל- -
רננה שחר: ניתן לבצע הפניה באתר האינטרנט.
אייל רובין: לגבי ה"רשאי", האם זה אומר שמי שטס במרחבים בין לאומיים, יכול להיות שהוא לא ייבחן באנגלית?
אייל רובין: כלומר מי שלא הגיש את הבקשה, הוא מוגבל לטוס רק באזורים שאינם בין לאומיים?
רון חלפון: בהחלט כן.
רון חלפון: מי שלא נבחן ולא הוכיח רמת מיומנות 4 לפחות, לא יוכל לטוס בטיסות בין לאומיות.
אייל רובין: לא, במרחבים בין לאומיים, כלומר כשהוא עובר לבן גוריון, הוא עובר ממקום למקום.
אייל רובין: האם יכול להיות שמטוס שטס בנתיב בין לאומי ישמע בקשר עברית?
רון חלפון: לא.
אייל רובין: כיוון שהארץ שלנו קטנה, מן המפורסמות, הטייסים הפרטיים טסים במרחבים בין לאומיים בטיסות שאינן בין לאומיות, וצריך להבדיל בין הדברים, ואז יכול להיות שטייס בין לאומי מחברת אייר פראנס שנוחת פה שומע עברית בקשר.
רון חלפון: במרחבים בין לאומיים בהם השפה שנקבעה היא אנגלית, שם הוא לא יוכל לטוס, בדיוק מהסיבה שאתה מציין, כדי שטייס זר לא ישמע בקשר שפה עברית, והוא לא יוכל להבין.
אייל רובין: ואיפה זה כתוב?
רננה שחר: בתקנת משנה (ה).
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף (א)?
יצחק וקנין: אנחנו נמשיך, ואז נצביע על כל סעיף 1.
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף (ב)?
ניר ימין: אולי כדאי לכתוב שהוא שילם אגרה לפי תקנה 21א לתקנות האגרות שאחר כך יהיה מוצע להוסיף אותה, כי יש כל מיני סוגים של אגרות בתקנות האלה, אז אולי לציין שהוא שילם את האגרה הספציפית הזאת לבחינה.
רון חלפון: אני לא רואה מניעה.
ניר ימין: אז יוסף בסיפא, אחרי "שילם אגרה לפי": תקנה 21א לתקנות האגרות.
יצחק וקנין: עוד הערות לסעיף (ב)?
יצחק וקנין: אם כן, נעבור לסעיף (ג).
יצחק וקנין: הערות לסעיף (ג)?
לאה ורון: אני מבינה מנוסח התקנה, שתהיינה בחינות חוזרות בתום שלוש שנים, שש שנים וכו'?
רון חלפון: נכון.
לאה ורון: כלומר בתום כל תקופה אתה צריך להוכיח את המיומנות מחדש.
רון חלפון: אלא אם כן עמד ברמת מיומנות 6.
גיורא רום: זה תלוי באיזו רמה הוא עבר את המבחן הראשון.
גיורא רום: לכל רמה יש זמן מדף שונה.
ניר ימין: יש אפשרות, בהתאם לתקנות, שהרשיון גם הותלה, לפי תקנה 13, אם איני טועה, יכול להיות שברמה 6, כל עוד הרשיון לא בוטל אבל הוא הותלה, נניח רשיון הותלה, עדיין רמת המיומנות הזאת תהיה בתוקף?
ניר ימין: אם פגה ההתליה, הוא לא יצטרך לעבור שוב בחינה?
רון חלפון: לכן ציינו, שמדובר ברשיון שבוטל.
ניר ימין: רק בוטל – זו האופציה היחידה.
רננה שחר: אני חושבת שאם יוכח בגלל מקרה שרמת המיומנות שלו אינה רמה 6, זה יטופל במסגרת התליה, ניתן יהיה להטיל עליו תנאים מכוח תקנות הרשיונות להיבחן בשנית, אבל זה מקרה יוצא דופן, לא צריך להסדיר אותו פעם נוספת פה, זה מכוח תקנות 15 ו-16 לתקנות הרשיונות.
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף (ד)?
יצחק וקנין: זה בעצם עונה להערה שלך.
עמרי טלמון: יש פה המקרה של מה קורה כשטייס פרטי צריך לחצות, נניח, את השטח של בן גוריון, ואין לו ברשיון את ההגדר של שפה.
עמרי טלמון: לעומת זאת, המצב הנוכחי כיום, ובדברי ההסבר כתוב שכל הסיפור של השפות למעט ההגדרים ברשיון זה שימור של מצב קיים, וזה נכון כבר כיום; זה כמה שנים מדברים בבן גוריון אנגלית, וכשעוברים לעברית, זה או כשאין טייס זר בסביבה או אנשים בהיסח הדעת, וזה כולל טייסי אל-על, אגב, שעוברים לשפה העברית, ומי שצריך, מחזיר אותם למסלול התקין.
עמרי טלמון: צריך לזכור שכולנו עברנו בחינות לצורך בחינת רשיון מפעיל רדיו טלפון בשירות האווירי, והבחינות האלה מתקיימות בשפה האנגלית, וכל טייס בשביל הרפתקה של שלוש או ארבע דקות במרחב בן גוריון שולט מספיק באנגלית גם בלי בחינה, לכן סבורני שפה הקטע שמדבר על טיסה באזור פיקוח של יחידת פת"א הוא מיותר.
רון חלפון: אחלק את התשובה שלי לשתיים.
רון חלפון: אחת, לטעמי, ברור שבמרחב בו יש כלי טיס זרים, חייבים כולם להיות מסוגלים לדבר בשפה האנגלית.
רון חלפון: לא ייתכן שטייס זר, טייס של אייר פראנס, ישמע עברית בקשר.
רון חלפון: אין לי ספק שזה מאוד מבלבל, יכול לגרום תאונות.
רון חלפון: שתיים, כמו שהבהיר מר גדי רגב, אנחנו נשענים פה על תקנים בין לאומיים שקבע ארגון ICAO, וארגון זה קבע גם את הכלל הזה.
רון חלפון: לכן אני חושב שהכלל הזה אמור להישאר.
עמרי טלמון: אם זה כלל שנקבע על ידי ICAO, זה דבר אחד, אבל ביחס לשליטה בשפה האנגלית, דה פקטו עד היום, לפחות מאז שאני טס, כולם דיברו אנגלית כשהיה צריך לדבר אנגלית גם בלי המבחנים הללו, כאשר צריך לזכור שה-ICAO בעיקר מתייחס לנושא הבין לאומי ולא לנושא הפנים ארצי.
יצחק וקנין: אני חושב שהחשיבות של הסעיף הזה, כמה שקצרה דעתי להבין בכל הנושא הזה, הערתו של איש אל-על לפני כן, אני חושב שהיתה במקומה.
יצחק וקנין: מהר מאוד הבנתי שזה יוצר בעיה קשה, ולא נסמוך על כך, שאם הוא כן מבין או לא מבין, ואותו טייס יטוס באותו מרחב, ואחרי כן לך תדע מה יקרה.
יצחק וקנין: יש פה סטנדרטים שמחייבים, במיוחד במרחב אווירי, שיש סכנה ברורה, שיכול להיות שתהיה טעות.
יצחק וקנין: לכן אני חושב שצריך לאשר את התקנה הזו.
אייל רובין: אני גם משמש כאיש צוות אוויר בחברת אל-על, ואני חוזר למישור הפרקטי.
אייל רובין: כאשר יהיו מקרים שתהיינה סגירות במקומות מסוימים, יכול להיווצר מצב שיהיה טייס פרטי שהיה רשאי, אבל לא עשה, כיוון שלא ראה צורך לפי התקנה הקודמת שדובר בה, ועכשיו הוא צריך להיכנס למרחב האווירי הבין לאומי כי אין בררה, כי אזור סגור, ועכשיו טייסים בין לאומיים צריכים לשמוע עברית.
אייל רובין: ברור ש-ICAO קבע מגבלות מסוימות בין לאומיות.
אייל רובין: הוא נמנע מלעשות את זה בתוך המדינות, כיוון שהוא מסתכל במישור הבין לאומי.
אייל רובין: אני חושב שאנחנו צריכים להחמיר במעט, וצריך להגיד שכל מי שטס במרחב אווירי של מדינת ישראל חייב לדבר אנגלית.
אייל רובין: זה מחייב גם את המגדלים לדבר אנגלית וגם את הטייסים, ולא משנה איפה הוא טס.
דוד גורודצקי: כולנו עברנו בחינות RT, והמיומנות של הטייסים בארץ היא טובה מאוד באנגלית, ואין טעם להשית את התקנה הזו על כל המחויבות הכספית שלה על טייסים כאלה.
יצחק וקנין: סלח לי, הרי אם אותו טייס יעבור את הבחינות ויקבל את הדירוג הגבוה, הוא יוכל לדבר.
יצחק וקנין: הבעיה כרגע עם אחד שהדירוג שלו נמוך, ברמה 4 או ברמה 5.
יצחק וקנין: אם אותו אחד לא עבר את הבחינות ולא עמד במטלות, הוא לא יוכל לטוס במרחב הזה.
דוד גורודצקי: זה כולל את כל המרחב האווירי של מדינת ישראל?
יצחק וקנין: אם טייס עבר את הבחינה, והוא ברמה 6, ואני מבין שהוא שולט בשפה לחלוטין, אחרת לא יקבל את הרמה הזאת.
גיורא רום: גם 4 זה מספיק.
גיורא רום: אנחנו עוסקים בשאלה, מה קורה עם טייסים שאו הם מתחת ל-4, או בכלל לא ניגשו למבחן – האם הם יוכלו למצוא עצמם חוקית טסים בנתיבים בין לאומיים או במרחבים בין לאומיים?
גיורא רום: לפי ICAO, הם לא יוכלו.
נחמן שי: למה לא לחייב את כולם ללמוד לדבר אנגלית?
נחמן שי: הרי כל המדינה הזו היא בגודל של גפרור, ומהר מאוד עוברים מנתיב כזה לנתיב אחר, אני שומע פה מנציג אל-על שפה סוגרים מרחב אווירי, אז יצטרכו לטוס אחרת.
נחמן שי: זה נראה לי מוזר.
נחמן שי: זה גם תרבות כזו, שמדברים אנגלית.
יצחק וקנין: לא נכביד מעבר למה שצריך.
נחמן שי: זה נראה לי סטנדרט.
ניר ימין: מדובר בשני מקרים, אם אני מבין נכון, מתקנת משנה (ה) – או בטיסה בין לאומית או באזור פיקוח שפורסם בפמ"ת, שהשפה היחידה היא השפה האנגלית, ולכן זה לא בכל הטיסות, אלא רק בשני הקטגוריות האלה, שמצוינות בתקנת משנה (ה).
ניר ימין: מה שציין נציג אל-על, יכול להיות שבתקנות ההפעלה יש תיקון שהם מציעים, שבמקרים חריגים, שיקולים של בטיחות הטיסה, אפשר יהיה לחרוג מההוראות.
רננה שחר: תקנה 4 לתקנות ההפעלה קובעת את סמכותו וזכותו של טייס מפקד לסטות מהוראות כל דין במקרה חירום, שמצדיק את זה.
ניר ימין: וגם הצעתם תיקון שמדבר על מקרים חריגים.
רננה שחר: ביחס לפקחי היחידות.
יערה למברגר: כדי שיהיה ברור, אולי כדאי להגיד: כאמור בתקנת משנה (ג) כדי לקשר את זה ולהבהיר, שתקנת משנה (ג) גם מדברת על מי שהוכיח את מיומנותו בשפה האנגלית.
יצחק וקנין: ההערה במקומה.
נחמן שי: אז לא הבנתי, מתי מדברים עברית ומתי אנגלית?
יצחק וקנין: עברית – במרחב הבין לאומי.
יצחק וקנין: אם אתה נכנס למרחב הבין לאומי, אתה לא יכול לדבר עברית.
נחמן שי: אבל אם אתה טס באזור של שדה התעופה לוד, אתה כבר נכנסת לאנגלית.
יצחק וקנין: יש להם נתיבים שלהם.
נחמן שי: ברור, אבל זה כל כך קטן.
רון חלפון: לכן טייס שירצה שתהיה לו הגמישות, ייאלץ להיבחן.
אילון טל: במדינת ישראל פועלים טייסי חיל האוויר גם במרחב האזרחי, ולא כל טייסי חיל האוויר, להערכתי, ייבחנו בבחינות המיומנות בשפה האנגלית, ויש צורך למדינה לאפשר, כשהם חוצים את המרחבים האלה, לאפשר גם את השימוש בשפה העברית.
אילון טל: המצב האידיאלי, שכולם ידברו בארץ אנגלית בשפת התעופה, הוא מצב שיש לשאוף אליו, אבל זה לא מתאפשר בכל המצבים.
אייל רובין: אני מוצא את הדבר הזה לא קשור לנושא.
אייל רובין: הגם שמטוסי חיל האוויר, אנחנו גם טייסים בחיל האוויר, חלקנו, אנחנו טסים בגבהים אחרים, לא מפריעים.
אייל רובין: עברית זו השפה שלנו.
אייל רובין: לא נטוס בחיל האוויר בשפה האנגלית, עם כל הכבוד, אבל אני טוען שאין דין נושא זה כדין נושא אחר.
אייל רובין: הטייסים האזרחיים צריכים לדבר אנגלית, נקודה.
אייל רובין: לגבי ההחרגה שעו"ד מרשות התעופה האזרחית ציין קודם, לומר שטייס יגביל את עצמו במובן זה שלא ייכנס למרחב התעופה הבין לאומי - יכול להיות שלא טסת באווירונים בארץ - זה בלתי אפשרי, הגם שלבקש מאדם שלא דובר את האנגלית, מן הסתם, לא לטוס במרחב בין לאומי, הוא לא בדיוק יקיים את זה.
אייל רובין: זו מטלה שאי אפשר לעמוד בה.
יצחק וקנין: אני לא מתכוון להתעכב על הסעיף הזה יותר.
ניר ימין: בתקנת משנה (ה) ובתקנת משנה (ו) כתוב: טייס או נווט טיס שלא צוינו.
ניר ימין: אם עברתי את הבחינה, אבל עדיין לא צוין לי ברשיון, אני מקבל נייר, כמו שמקבלים ברשיון נהיגה, למשל, ייחשב כאילו צוין ברשיון שלי, נכון?
ניר ימין: אם עברתי בחינה, ועדיין לא הונפק לי הרשיון לצורך העניין, או בגלל התרשלות של הרשות לא צוין, אבל כן עברתי את הבחינה - אני כן אוכל לטוס, אני מניח.
רננה שחר: מבחינה הבין לאומית, אתה חייב את האישור הזה.
רננה שחר: יתארגנו לתת אישורים זמניים.
יצחק וקנין: סעיף (ו).
רננה שחר: כאמור בתקנת משנה (ג).
יצחק וקנין: טוב.
רון חלפון: רשות הרישוי רשאית להכיר ברמת מיומנות בשפה האנגלית שצוינה ברשיון שניתן לעובד טיס מאת מדינה חברה כהוכחה למיומנותו של אותו עובד טיס בשפה האנגלית לצורך ציונה ברשיונו לפי תקנת משנה (ג).
רון חלפון: תקנת המשנה הזו הוספה בגלל הצורך שעלה בהכרה בבחינות של מדינות חברות.
רון חלפון: אם אדם נבחן בצרפת, על פי אותם כללים, וקיבל אישור על רמת מיומנות מסוימת, אנחנו לא רואים מניעה שהבחינה הזאת תשמש גם בארץ.
יצחק וקנין: הערות?
ניר ימין: ראשית, כתוב: רשות הרישוי רשאית.
ניר ימין: מה השיקולים שהיא שוקלת, אם להכיר או לא להכיר ברמת המיומנות הזאת?
ניר ימין: ומה היחס בין זה לבין אישור רשיון שרשות הרישוי רשאית להכיר ברשיון של מדינה חברה כשקול לרשיון ישראלי?
רון חלפון: רשות הרישוי רשאית, ולא נקבע כאן כחובה, כי רשות הרישוי תרצה לבדוק על פי אילו כללים נערכים הבחינות.
רון חלפון: אם יש מדינה שלא עובדת על פי הכללים הבין לאומיים, לא יקבלו את רמת המיומנות שנקבעה.
רון חלפון: לעניין רשיון זר, אם אדם מחזיק ברשיון זר עם ציון של רמת המיומנות שלו בשפה האנגלית, כחלק מהליך של ולידציה יתקבל הרשיון יחד עם רמת המיומנות שנקבעה לו ברשיון הזר.
ניר ימין: אז מדובר כאן במקרים שבהם לא צוין, ולכן- -
רננה שחר: הוולידציה הוא תהליך שהוא גב אל גב עם הרשיון הזר, כלומר אם הרשיון הזר מותלה או מבוטל, גם הוולידציה מותלית או מבוטלת.
רננה שחר: פה מוצע משהו שהוא יותר אחר מוולידציה – אתה לוקח את הציון שצוין ברשיון, ומעביר אותו לרשיון הישראלי, כלומר הוא כבר לא תלוי בתוקפו של הרשיון הזר; הוא הציון הישראלי.
רננה שחר: אתה מקבל אותו ברשיון הישראלי.
ניר ימין: לגבי שיקולי הרשות, אתם חושבים שכדאי לציין אותם במפורש בתקנה, או לא?
רננה שחר: אני חושבת שלא.
רננה שחר: זה כמו תקנה 10 לתקנות הרשיונות – רשאית, יש נהלים פנימיים לתהליך הוולידציה, בין השאר יחולו גם פה; מוודאים את תוקפו של הרשיון.
יצחק וקנין: אם כן, נצביע על תקנה 1.
יצחק וקנין: מי בעד התקנה, עם כל הסעיפים?
יצחק וקנין: הצבעה
יצחק וקנין: אם כן, סעיף 1 אושר עם כל הסעיפים, כולל התיקונים וההערות שנתקבלו.
יצחק וקנין: סעיף 2.
יצחק וקנין: אם כן, מי בעד?
יצחק וקנין: אם כן, גם סעיף 2 אושר.
יצחק וקנין: אם כן, תקנות הטיס (רשיונות לעובדי טיס)(תיקון), התש"ע-2010, אושרו.
אייל רובין: אם אפשר לשאול, דיברנו קודם על הנושא שטייס ידבר אנגלית.
אייל רובין: היה לי נדמה שזה התקבל.
אייל רובין: אני מבין שזה לא התקבל.
ניר ימין: מה שהוועדה אישרה זה מה שהופיע בתקנת משנה (ה), כלומר טיסה בין לאומית או טיסה שצוין בפמ"ת שהשפה היחידה בה היא אנגלית.
יצחק וקנין: תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה) (תיקון), התש"ע – 2010.
יצחק וקנין: בבקשה, להקריא.
יצחק וקנין: עד כאן יש הערות?
רוני סטבקובסקי: שלום, אני עו"ד מהמחלקה המשפטית של אל-על.
רוני סטבקובסקי: הערה ניסוחית: שלפחות אחת מהנקודות – להחליף בצמד המילים; לפחות מאחת, ולא שאחת לפחות.
ניר ימין: אפשר להשאיר את זה למחלקת חקיקת משנה לנוסח במשרד המשפטים.
יערה למברגר: נבקש מהנסחית של משרד המשפטים להסתכל על זה פעם נוספת.
דוד גורודצקי: מההגדרה הזאת יוצא, שאם טייס יצא מגבולות הארץ, מגבולות אזור הפיקוח של תל אביב, נאמר לקפריסין, וחזר - לא נחת שם - הוא לא טס טיסה בין לאומית או כן טס טיסה בין לאומית?
רון חלפון: הוא יצא מישראל, עשה סיבוב מעל המים הטריטוריאליים- -
דוד גורודצקי: יצא מהמים הטריטוריאליים וחזר.
רון חלפון: נכנס לשטחה של מדינה זרה?
דוד גורודצקי: לא.
דוד גורודצקי: יצא לפיקוח אווירי של מדינה זרה זה לא השטח, אלא אם כן השטח הוא אווירי.
רון חלפון: במקרה שאתה מציין הוא לא טס בטיסה בין לאומית.
רון חלפון: אני מבין מה אתה מציין בשאלתך, אבל אני מזכיר שטייס שלא נקבעה לו רמת מיומנות מינימלית לא יוכל גם לצאת מנתב"ג ממילא, כך שזו שאלה שהיא תיאורטית.
יצחק וקנין: עוד הערות, רבותיי?
יצחק וקנין: מי בעד סעיף 1?
יצחק וקנין: הערות לסעיף (א)?
רון חלפון: רק אציין ש"נוטאם" כותבים בטי"ת.
גיורא רום: זה הדרך שבה מתקשרים באופן שוטף בין הרשויות לבין כל מי שבעולם התעופה בעדכונים שוטפים על דברים שקורים.
רננה שחר: הודעות לאנשי צוות (נוטאם), כי כך הן נקראות בתקנה 65ב.
יצחק וקנין: אני מציע שזה יהיה גם באנגלית וגם בעברית.
רוני סטבקובסקי: אנחנו מציעים להתחיל את הפסקה הזו דווקא עם השורה שמתחילה ב"עם טייס", שזה יהיה המשפט בתחילת הפסקה, ורק אחר כך המשך המשפט.
ניר ימין: זה משנה משהו במהות?
רוני סטבקובסקי: לא, אבל הקריאה היא פחות מורכבת.
ניר ימין: בדיוק לצורך הזה יש ממונה על חקיקת משנה במשרד המשפטים.
ניר ימין: אני בטוח שהיא תדע לשקף את המהות בנוסח.
יצחק וקנין: לנו אין בעיה, אם משרד המשפטים יביא לנו את הנוסח כפי שאת אומרת.
יצחק וקנין: במידה וזה יתקבל, אין לנו בעיה.
רננה שחר: ברור שזה עבר נוסח ואושר.
יערה למברגר: הממונה על חקיקת משנה מטפלת באלפי חקיקות משנה, ויש לה ניסיון רב.
ניר ימין: כשאתם מפנים את תשומת לבה בתקנה הקודמת, תפנו את תשומת לבה גם לכך.
יצחק וקנין: בכל מקרה, הבקשה שלך תועבר אליהם, ואם יחשבו שכך צריך להיות, יתקנו.
רוני סטבקובסקי: בסופו של דבר, פשוטי העם, לצורך העניין, צריכים להבין את מה שהתקנה הזאת מבקשת.
רוני סטבקובסקי: אם אנחנו קראנו את זה מספר פעמים כדי להבין בדיוק למה הכוונה, אולי כדאי לשקול שוב.
יצחק וקנין: הערתך נרשמה, ומשרד המשפטים יבדוק את הניסוח.
יצחק וקנין: אם יראו לנכון לשנות אותו, אנחנו נשנה.
יצחק וקנין: סעיף (ג).
יצחק וקנין: הערות, רבותיי?
יצחק וקנין: סעיף (ד).
ניר ימין: וגם כאן לתקן כמו בתקנות הרשיונות, שההפניה אליו תהיה באתר האינטרנט של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים?
רון חלפון: כן.
רננה שחר: אתם רוצים שזה יהיה כתוב בנוסח?
רון חלפון: אני לא יודע אם צריך לציין את זה בנוסח, אבל בהחלט תהיה הפניה באתר.
ניר ימין: יש בעיה עם זה שיש חומרים שנמצאים לעיון הציבור רק במשרד המנהל, ואם אני רוצה להוריד אותם מהאינטרנט, אני צריך לשלם, בעוד שאני חייב לעמוד בהוראות התקנות האלה.
ניר ימין: לכן אנחנו מבינים שיש זכות יוצרים, ויש בעיה, שכל אחד יצפה בהם, אבל לפחות שנדע באינטרנט שהדבר הזה קיים, ואוכל לעיין בזה בעותק הפיזי.
ניר ימין: אני חושב שכן חשוב שזה יהיה כתוב בתקנות.
ניר ימין: זה מופיע גם בקבצי תקנות אחרים; את ההפניה, לא הנוסח עצמו.
יצחק וקנין: תקנו את הסעיף בהתאם.
רון חלפון: במקרה חריג המצריך פעולה מיידית להגנה על חיי אדם או לשמירה על הבטיחות רשאי המפקח על תנועה אווירית לסטות מהוראות תקנה זו, ככל הדרוש בנסיבות המקרה, ובלבד שנקט צעדים הדרושים לשמירה על בטיחות הטיסה.
יצחק וקנין: הערות לסעיף (ה)?
ניר ימין: גם ברישא של תקנת משנה (ה) מדובר על הבטיחות בטיסה, אני מבין.
ניר ימין: אז אולי כדאי לרשום: לשמירה על בטיחות הטיסה.
רון חלפון: אין מניעה.
יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיף 2.
יצחק וקנין: סעיף 3.
רוני סטבקובסקי: אולי כדאי להבהיר, שאנשי צוות האוויר זה אנשי צוות שמתכוונים אליהם בתקנה 21ד; אבל שלא ישתמע מכך שזה כל אנשי צוות האוויר לפי תקנה 5 לרשיונות.
רון חלפון: לכן אנחנו מפנים לתקנה- -
רוני סטבקובסקי: אבל זה בסיפא.
ניר ימין: אני חושב שהיא צודקת, שאולי כדאי לכתוב גם ברישא שאנשי צוות האוויר המנויים בתקנה 21ד, ואז בסיפא לכתוב: כאמור באותה תקנה, כדי שיהיה ברור שזה גם אנשי הצוות וגם השפה האנגלית, הם לפי 21ד.
ניר ימין: נעבוד על הנוסח, אבל שזה יהיה ברור.
רון חלפון: אין התנגדות.
ניר ימין: מבחינה פרקטית, איך מי שמחזיק ברשיון הפעלה יכול להבטיח, חוץ מאשר לוודא שזה מצוין ברשיון, שהוא עבר את הבחינה?
רון חלפון: מדובר בחברת תעופה שצריכה לבדוק שהטייסים שלה והנווטים מחזיקים רשיון טיס.
גיורא רום: בדיוק כמו שהוא יודע לוודא, שהטייס עבר את הבדיקות הרפואיות, והוא כשיר מבחינה רפואית.
גיורא רום: אין הבדל בין רפואה ובין אנגלית לצורך זה.
ניר ימין: אבל גם מבחינות רפואיות- -
ניר ימין: "להבטיח" – זה יכול להתפרש כמשהו רחב יותר.
יערה למברגר: יבטיח שהם הוכיחו את יכולתם לדבר בשפה האנגלית.
יערה למברגר: הוא לא צריך לבחון אותם.
ניר ימין: ברור שזה לפי תקנה 21?
יערה למברגר: לא כתוב שהוא יבטיח כי הם שולטים בשפה האנגלית.
יצחק וקנין: יש הערות לסעיף 3?
יצחק וקנין: אם כן, נצביע.
יצחק וקנין: אין נגד.
יצחק וקנין: אושר.
יצחק וקנין: סעיף 4.
יצחק וקנין: הערות לסעיף, רבותיי?
ניר ימין: אני לא כל כך מכיר את הפרקטיקה – טיסה בין לאומית יכולה להיות גם טיסה שהיא לא בנתיב בין לאומי, או טיסה בין לאומית בהכרח היא טיסה בנתיב בין לאומי?
רון חלפון: היא בהכרח בנתיב בין לאומי.
ניר ימין: אבל היא יותר מזה – היא גם נתיב בין לאומי ועוד נתיבים, אחרת אפשר היה לכתוב בהגדרה קודם שתקנות הרשיונות, או איפה שהגדרנו, טיסה בין לאומית כטיסה בנתיב בין לאומי, אם זה הדבר היחיד.
רון חלפון: העניין הוא הפוך – אתה יכול לטוס בנתיב בין לאומי לא בטיסה בין לאומית.
אייל רובין: אבל אפשר לטוס טיסה בין לאומית לא בנתיבים.
אייל רובין: יש נתיבים שזה הכלל.
אייל רובין: לפעמים אתה טס מנקודה לנקודה לא בנתיב, לפי אישור, כמובן.
יצחק וקנין: אם כן, מי בעד סעיף 4?
יצחק וקנין: סעיף 5.
יצחק וקנין: הערות לסעיף 5?
יצחק וקנין: אם כן, תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)(תיקון), התש"ע-2010 אושרו עם התיקונים, כולל בתקנה 3.
יצחק וקנין: היתה הערה לגבי הנוסח – את הנושא הזה תבדקו, בבקשה, לקבל את התיקונים.
יצחק וקנין: תקנות הטיס (אגרות רישום, רישוי ותיעוד) (תיקון), התש"ע - 2010.
דוד גורודצקי: הסכום הזה נראה לי לא מידתי כדי לבחון שפה.
דוד גורודצקי: בדרך כלל, יש קנה מידה של שעה של איש רת"א שעובד לבחינה, משהו כמו 350 שקל.
דוד גורודצקי: דבר שני, לגבי הטייסים, כפי שאני מכיר אותם, חלק מהם יראו את הסכום הזה, ייבהלו ולא ייבחנו.
דוד גורודצקי: הם לא יטוסו טיסות לחו"ל.
דוד גורודצקי: הם יראו שהם צריכים לשלם סכומים כאלה – והם טייסים פרטיים, שטסים לפעמים להנאתם לחו"ל.
דוד גורודצקי: זה דבר שדורש מהם לשלם פעם בשלוש שנים, זה יכול להיות גם פעם אחת, זה הרבה, הם יכולים לא לטוב, וזה יעלה להם בבטיחות טיסה.
דוד גורודצקי: יש טייסים שלא יטוסו, ואני יודע את זה.
רון חלפון: סכום האגרה נקבע על פי השוואה למדינות אחרות.
רון חלפון: המחיר של בחינה כזו במדינות אחרות נע בין 100 יורו ל-150 יורו.
רון חלפון: אנחנו עשינו איזשהו ממוצע, את ההוצאות של רשות תעופה אזרחית, וכך נקבעה העלות.
אייל רובין: לגבי האגרות, אנחנו יודעים שבאנגליה משלמים 90 פאונד, שזה קרוב ל-500 שקלים, רחוק מ-150 אירו.
אייל רובין: לעצם הדברים, אנחנו מברכים על העניין הזה, וחושבים שזה חשוב מאוד שרשות התעופה האזרחית עושה את הצעד הגדול הזה קדימה.
אייל רובין: התעופה בישראל זקוקה לאיזשהו שדרוג, וזה זמן מצוין.
אייל רובין: החשיבות באנגלית על אחת כמה וכמה חשובה.
אייל רובין: אנחנו טסים בעולם, נתקלים בתקלות גם באירופה, לא בארצות שדוברות אנגלית, אבל שמדברים בשפות שאנחנו לא מבינים.
אייל רובין: זו בעיה בטיחותית חמורה, אז אנחנו מברכים על זה מאוד.
אייל רובין: המעמד של אל-על הוא כזה שאנחנו לא חוששים שהאנשים שלנו לא יעברו את המבחנים, אנחנו יודעים שנעבור את המבחנים, אלא שהעלות היא בלתי סבירה, היא לא קשורה לאגרות אחרות.
יצחק וקנין: אתה מציע שנשווה את זה לאנגליה?
אייל רובין: לא.
אייל רובין: אנחנו חושבים ש-700 שקל זה לא שקול כנגד כלום.
אייל רובין: אם הרשות תוכל להסביר איך הגיעו לעלות הזאת, מעבר להשוואה לאנגליה, אלא שיגידו מה העלות עבורה כדי לקיים את המבחנים, אנחנו נשמח להתיישר לימין, אלא שאנחנו חושבים שיש פה רווח עצום לעלות, שאנחנו לא מבינים מה העיקרון בו.
אייל רובין: אנחנו חושבים שנכון להטיל אגרות, אבל אגרות סבירות.
אייל רובין: לנו מדובר בקרוב ל-400 אלף שקל בשנה, יכול להיות שרק אחת לשלוש שנים, 370 אלף שקל בפעם הראשונה.
אייל רובין: בתקופה הזו שבה התעופה – תקופה מאוד לא פשוטה, הרבה מאוד עלויות, אגרות חדשות הושתו עלינו לאחרונה- -
יצחק וקנין: כמה טייסים- -
אייל רובין: 530 ועוד ידינו נטויה, אני מקווה.
אייל רובין: בכל מקרה, קרוב ל-400 אלף שקל בפעם הראשונה בתקופה הזאת, כאשר אגרות חדשות הושתו עלינו רק לאחרונה – אנחנו סבורים שנכון להטיל אגרה; העלות פשוט לא רלוונטית.
אייל רובין: אני מזכיר גם שעל מנת לעבור את המבחנים לא כולם יוכלו לגשת בפעם הראשונה בלי ללמוד.
אייל רובין: המדובר גם בקורסים שיצטרכו לעבור חלק מהטייסים, בעיקר פה אצל חברי – דבר ראשון.
אייל רובין: דבר שני, יכול להיות שהפתרון עבורנו יהיה פשוט לבחון את האנשים שלנו לא בארץ, משום שהדבר הזה הוא תקנה בין לאומית.
אייל רובין: יכול להיות שנצטרך להטיס את אנשינו להיבחן בחו"ל, מקום שבו גובה האגרה יהיה נמוך יותר.
יצחק וקנין: הייתי רוצה לשמוע איך הגעתם לסכום הזה.
רון חלפון: כמו שאמרתי, ביצענו השוואה עם מדינות אחרות.
רון חלפון: הנתונים שמצויים בידינו, לדוגמה, בנוגע לבריטניה, מדובר ב-120 פאונד.
רון חלפון: 120 פאונד זה פחות או יותר הסכומים שאנחנו מדברים עליהם.
רון חלפון: נציג של רשות התעופה האזרחית נכח בכנס של מדינות החברות ב-ICAO בדיוק בנושא הזה, ביצע השואות מחירים, ואלה הסכומים שעליהם מדובר.
רון חלפון: אם כבר, החשש של רשות התעופה האזרחית הוא חשש הפוך, שהסכומים שהם יצטרכו לשלם לקבלן שעורך את הבחינות יהיו גבוהים יותר, ורשות התעופה האזרחית תיאלץ לספוג את הפער.
יצחק וקנין: השאלה, מה העלויות האמיתיות שלכם?
יצחק וקנין: אם אלה העלויות, אני מבין את זה, אבל אם לא, למה שתשיתו עליהם יותר?
יצחק וקנין: אתם צריכים לקחת את העלויות שלכם, ולא להשית מעבר לזה, כי בסך הכול יש הרבה אגרות.
גדי רגב: כמו שציינו, יצאנו למכרז.
גדי רגב: יש פה עניין של ביצה ותרנגולת.
גדי רגב: עוד לא נגענו במכרז הזה, עד שלא נקבל את האישור להפעיל את זה.
גדי רגב: אנחנו לא יודעים מה יהיו תוצאות המכרז, לכן עשינו הערכה, שמוצגת פה, מבוססת על מה שנהוג בעולם.
גדי רגב: אנחנו מוכנים ללכת לקראת צעד אחר, שאם תוצאות המכרז יהיו משמעותיות שונות מהסכום הזה, אזי נתקן את הדבר הזה.
אייל רובין: עם כל הכבוד, לא.
אייל רובין: כיוון שאנחנו השתתפנו במכרז הזה, כדי להחליט מה העלות שנבקש, ביקשנו מודיעין מה האגרה שתושת בעתיד.
אייל רובין: ביקשנו שיטילו את האגרה קודם לבקשת המכרזים.
אייל רובין: אם היינו יודעים שהאגרה בגובה 200 שקל, היינו יודעים איזה קופון אנחנו יכולים לקבל בעבור עריכת המבחנים.
יצחק וקנין: זה קצת בעייתי.
יצחק וקנין: אתה רוצה שיעשו לך תיאום- -
אייל רובין: אם אני יודע שהאגרה היא גבוהה, ואגב, היה מידע לגבי גובה האגרה, שמדובר בקרוב ל-700-800 שקל, גם את המכרז שלי עשיתי בהתאם, וכמוני גם החברים האחרים שהשתתפו במכרז - לא שתיאמנו מחירים, אבל כולם ידעו.
רננה שחר: אני מבקשת להוסיף שהאגרה הזאת היתה כלולה בהצעת התקנות שאושרה על ידי הוועדה בסוף דצמבר.
רננה שחר: הוועדה הנחתה אותנו להפריד ולא לקבוע אגרה לפני שחובת הבחינה תחול.
רננה שחר: זה באמת ביצה ותרנגולת – כאשר אתה ממכרז את השירות, אין דרך למנוע את העניין שהאגרה תיקבע לפני שתדע מה עלות השירות.
רננה שחר: אני חושבת שההצעה של רשות התעופה האזרחית היא סבירה מאוד, שאם יהיה פער, יתקנו.
אייל רובין: אם רוצים להטיל אגרות עלינו, על הטייסים, ומי שיחתוך את הקופון בדרך זה חברה פרטית שזוכה במכרז, עדיף אולי שהרשות תתכבד ותעשה את המבחנים אצלה.
אייל רובין: היא יכולה לעשות את זה, יש לה כוח האדם.
אייל רובין: אני באמת חושב שהשיטה הזאת, שנעביר כסף לחברה פרטית כדי לערוך את המבחנים, היא שיטה לא ראויה.
יערה למברגר: מההיבט המשפטי, אנחנו לא מדברים פה על מחיר אלא על אגרה, ומבחינה משפטית, יש פה הבדל.
יערה למברגר: צריך להיות קשר לשירות הניתן, אבל זה לא צריך לשקף באופן מלא את העלות, לכן הדיון פה על העלויות – זה לא שצריך להיות מתאם מלא.
יצחק וקנין: אני דווקא מקבל את העצה של הנציג, שאם העלויות יהיו יותר נמוכות, נתקן את התקנות.
יצחק וקנין: יהיה דיון, ואני יכול להביא את זה מייד לדיון, ולתקן את זה.
יצחק וקנין: לכן בואו לא נאריך בסעיף הזה יותר מדי.
אייל רובין: הוא סעיף קריטי עבורנו.
אייל רובין: אני יודע שהמכרזים עצמם, העלויות- -
יצחק וקנין: להפך, עכשיו יש לך אפשרות הרבה יותר- -
אייל רובין: היא לא.
יצחק וקנין: מכיוון שתציע יותר נמוך, אתה בטוח תזכה.
אייל רובין: המעטפות כבר נמסרו.
אייל רובין: המחירים ידועים, אנחנו לא ניפגש פה שוב, לצערי.
אייל רובין: גובה האגרה יישאר ב-700 שקל.
אייל רובין: אני טוען שוב שכמו שאדוני אמר בהתחלה, אני חושב שהגישה הזו נכונה, לדעת להסביר כמה הרשות, למשל, תרוויח מהאגרות האלה ומה היא עושה עם הכסף – אני חושב שזה קשור.
אייל רובין: אני מסתכל על אגרות אחרות – 200 שקל, 150 שקל.
אייל רובין: איך הגענו ל-700?
אייל רובין: מה זה שונה?
יצחק וקנין: אני לא חושב שהסעיף הזה הוא קריטי, כמו שאתה מתאר אותו.
אייל רובין: הוא קריטי, מבחינתנו.
גיורא רום: רשות התעופה האזרחית לא מרוויחה.
גיורא רום: אנחנו לא עסק פרטי, והשימוש בפועל הזה לא נראה לי תקין.
גיורא רום: יצאנו למכרז בדרך הכי מסודרת, וזאת הדרך הכי מסודרת שמדינת ישראל רוצה שדברים יקרו.
גיורא רום: אנחנו גם לא רוצים לעשות את המבחנים בתוך הרשות; אנחנו רוצים להוציא אותם החוצה, ואני אוציא דברים נוספים שהיום הרשות בוחנת למכרזים, לגופים חיצוניים.
גיורא רום: כך ממשלת ישראל רוצה לנהל את עצמה.
גיורא רום: היא לא רוצה לעשות הכול לבד, היא רוצה להוציא את זה לסקטור הפרטי.
גיורא רום: אנחנו נפתח את המכרזים, ואני מקבל לחלוטין את מה שהציע מר רגב, אני מקווה שזה יהיה לשני הכיוונים; יתברר, נניח, שהמחירים הרבה יותר גבוהים, אנחנו נבוא עם הבקשה להעלות את האגרה.
גיורא רום: אנחנו לא מרוויחים מהאגרה.