GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתי עצמון: מי ייחשב מחזיק במקרקעין שנעשה בהם שימוש במסגרת מיזם חקלאי-תיירותי משולב.
איתי עצמון: (8) להכיר במיזם חקלאי-תיירותי משולב שמתקיימים לגביו הכללים לפי פסקה (7).
איתי עצמון: (9) להמליץ למינהל מקרקעי ישראל, באישור השר לפיתוח הנגב והגליל, על הקצאת מקרקעין למיזם חקלאי-תיירותי משולב שהוכר לפי פסקה (8).
חנא סוייד: מי יעשה את כל אלה?
חנא סוייד: מי קובע את הכללים?
איתי עצמון: הרשות.
ישראל חסון: הרשות מגישה לשר, והוא מקבל את האישור של ועדת הכלכלה.
ארז קמיניץ: המטרה של הסעיף הוא בעיקר לעתיד.
אתי בנדלר: אני סבורה שיהיה צורך לתקן אותו, ולהפנות גם לכללים לפי סעיף 6.
ארז קמיניץ: אם אנחנו מדברים על העתיד, המטרה פה היא בעיקר סעיף (9).
ארז קמיניץ: פסקה (9) היא המטרה של הסעיף.
ארז קמיניץ: בסופו של יום פסקאות (7) ו-(8) אינן עומדות בפני עצמן.
ארז קמיניץ: כל מטרתן להביא את הרשות לכדי המלצה בפני המינהל, להקצות קרקע.
אתי בנדלר: מדובר כאן, ככל שהבנתי בעת הדיונים, על הליך הדרגתי.
אתי בנדלר: שלב ראשון הוא שצריכים לקבוע כללים, מה יוכר כמיזם חקלאי-תיירותי משולב.
אתי בנדלר: כלומר, איך יכירו במיזם כזה כמיזם לצורך החוק.
אתי בנדלר: יהיו אמות מידה אחידות, שקופות וברורות לכל היושבים במדינת ישראל, מה ייחשב לצורך החוק מיזם חקלאי-תיירותי משולב.
אתי בנדלר: לאחר מכן, כאשר יהיו כללים – זה התנאי המוקדם להתחיל בכלל בתהליך של הכרה במיזמים ספציפיים - יגיש אדם בקשה להכיר במיזם שלו כמיזם העומד בתנאים האלה.
אתי בנדלר: אם הרשות תכיר במיזם מסוים כמיזם שעומד בכללים שנקבעו – זה מעוגן בפסקה (8), היא תוכל להמליץ בפני מנהל מקרקעי ישראל.
אריאל צבי: אבל מה יהיה המעמד של ההמלצה הזו בעיני המינהל?
אתי בנדלר: זו שאלה טובה הראויה לדיון.
ארז קמיניץ: אריאל, אתה מעלה שאלה נוספת ואני עדיין בשאלה הראשונה.
ארז קמיניץ: המטרה של הכרה במיזם הזה לצורך העתיד, היא לצורך הסמכות של הרשות להמליץ בפני המינהל.
ארז קמיניץ: כלומר, אין חיות להכרה במיזם חקלאי-תיירותי אלא לצורך המלצה בפני המינהל להקצאת הקרקע.
אריה אלדד: יכול להיות שיש דברים נוספים: הטבות מס, תמריצים לתיירות.
ישראל חסון: מענקים.
ישראל חסון: אתה יודע כמה דברים פגעו באנשים האלה בשל העובדה שהמינהל לא חידש חוזים?
ישראל חסון: אתה יודע איזה נזקים הוא עשה?
ארז קמיניץ: אבל אנחנו לא כותבים את זה כרגע בחוק.
ישראל חסון: אבל השאלה היתה, מה המשקל של ההמלצה.
אתי בנדלר: אני מסכימה עם מר קמיניץ, במובן זה שהכרה כשלעצמה אינה עושה שום דבר אלא היא תנאי מוקדם לצורך הקצאת מקרקעין למינהל.
אתי בנדלר: אם לא יוקצו מקרקעין, לא יהיה מה לעשות עם ההכרה.
אריה אלדד: היא לא יכולה לשמש את האדם לצרכים אחרים, לבוא למשרד התיירות ולבקש תמריצים?
אתי בנדלר: אבל כל תמריץ יותנה בסופו של דבר בזה שהמיזם יוקם.
אריה אלדד: אבל זה לא רק לצורך זה.
אתי בנדלר: ייתכן שבעתיד יהיו חוקים נוספים, שיגידו שיינתנו הטבות מס למיזם חקלאי שהוכר בהתאם להוראות הסעיף הזה.
אתי בנדלר: כמובן שזה בתנאי שהוא פועל.
אתי בנדלר: הוא לא יוכל להיות מוקם ולא יוכל להיות מנוהל ומתופעל ללא שיוקצו מקרקעין.
ארז קמיניץ: החוק הזה נועד לטפל בהקצאת מקרקעין ולא בדברים אחרים.
ארז קמיניץ: אם אחרים ירצו בכללים אחרים של משרד התיירות או משרד אחר, או ירצו להתייחס לחוק הזה אחר כך, שיעשו את זה בתיקון ישיר או בתיקון עקיף.
ארז קמיניץ: אני כרגע רוצה להתמקד רק בשאלת הקצאת מקרקעין.
ארז קמיניץ: אם זאת הנקודה, אני חושב שאת פסקאות (7) ו-(8) צריכים להכניס בתוך פסקה (9).
ארז קמיניץ: הכותרת פה היא המלצה על ההקצאה.
ארז קמיניץ: אם זאת הכותרת ואם זאת המטרה, אז סעיפים (7) ו-(8) צריכים להיות בתוך סעיף (9).
ארז קמיניץ: הרי ההכרה במיזם היא לא סטאטוס, היא לא מייצרת איזושהי אמירה כללית.
ארז קמיניץ: אם איזשהו משרד ירצה להכיר בסטאטוס הזה שיעשה את זה לפי כללים שלו.
ארז קמיניץ: החוק הזה כרגע לא מייצר סטאטוס של הכרה.
ארז קמיניץ: הוא אומר: אני צריך את ההכרה לצורך המלצה.
ארז קמיניץ: אם זה העיקר, אז סעיף (9) הוא המרכז ולא סעיפים (7) ו-(8).
אתי בנדלר: אני מבינה מה שאתה אומר, אני רק לא מבינה את תכלית ההערה.
ארז קמיניץ: תכלית ההערה היא ניסוחית, אלא שאני רוצה לייצר בהירות בחוק על דרך הניסוח.
אתי בנדלר: לדעתי, אפשר להכניס את האמור בפסקה (8) לפסקה (9).
אתי בנדלר: לא ניתן לעשות כן לגבי פסקה (7).
אתי בנדלר: פסקה (7) עומדת בפני עצמה.
אתי בנדלר: היא מדברת על קביעת כללים, שיהיו ברמת חקיקת משנה.
אתי בנדלר: כשיהיו כללים כאלה שקופים שיפורסמו, ניתן יהיה לבוא להכרה פרטנית על סמך אותם כללים.
אתי בנדלר: פסקאות (8) ו-(9) באמת מדברים בפרט, במיזם ספציפי.
ארז קמיניץ: מקובל.
ארז קמיניץ: האם רשות שהיא תאגיד סטטוטורי יכולה לקבוע כללים?
אתי בנדלר: הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, המועצה לשידורי כבלים או לשידורי לווין ועוד.
אריה אלדד: השאלה היא, כאשר המליצו מה מינהל מקרקעי ישראל צריך ויכול לעשות עם זה?
אריה אלדד: האם אנחנו יכולים לשתול פה או בחוק אחר בתיקון עקיף את האמירה: מדי שנה יוקצו איקס דונמים או איקס חוות לשימושו של חוק זה או להפעלה באמצעות חוק זה, כדי שאפשר יהיה להקים התיישבות בודדים?
אריאל כהאן: לא ברור לי מה המינהל יכול כיום לעשות עם ההמלצה הזו.
אריאל כהאן: בסעיף 4 לגבי אותן חוות קיימות אנחנו קבענו פטור ממכרז.
אריאל כהאן: למי שיוכיח שהמדינה תמכה בו יהיה פטור ממכרז.
אריאל כהאן: לגבי סעיף 3 המתייחס לחוות עתידיות אין פטור ממכרז.
אריאל כהאן: כיום, לפי הדין, מינהל מקרקעי ישראל ממכרז את זה.
אריאל כהאן: אני לא יודע מה ההמלצה של השר לפיתוח הנגב והגליל משנה בהליך המכרזי.
אריאל כהאן: איפשהו צריכה להיות השפעה של ההמלצה הזו, אחרת אין טעם בהמלצה.
אריה אלדד: מי מחייב אותו היום לצאת למכרז?
אריאל כהאן: חוק חובת מכרזים.
אריה אלדד: אם הוא מחליט להקצות, אז הוא יוצא למכרז.
אריה אלדד: השאלה היא, מי מחייב אותו להקצות בכלל.
אריה אלדד: הוא יגיד: לא מעניין אותי עכשיו חוות בנגב, אני רוצה לבנות בית על הכרמל.
ישראל חסון: אני מציע שנשאיר משהו גם לשנה הבאה.
ישראל חסון: בוא נראה איך העסק הזה עובד.
ישראל חסון: אני לא יכול לומר, איך התהליך הזה יעבוד ומה יהיו השלכות של זה.
ישראל חסון: אולי נלך בגישה של המטרופולין הגדול, אולי בגישות אחרות.
ישראל חסון: אני בכוונה משאיר את זה כרגע.
ישראל חסון: אם אני אחייב אותו שבכל שנה הוא יוציא למכרז 10 חוות, אני לא יודע מה תהיה המשמעות העתידית של הדבר הזה.
ישראל חסון: אני לא הייתי רץ לזה.
ישראל חסון: הייתי מחכה עם זה.
אריה אלדד: אני מבקש לשמור זכות להגיש הסתייגות מאזנת.
אתי בנדלר: עלתה כאן בעיה כבדת משקל, שהוועדה תצטרך לתת את דעתה עליה.
אתי בנדלר: התהליך כפי שנובע מהצעת החוק: יהיו כללים להכרה במיזמים, ואז תהיה בקשה פרטנית של אדם שיבוא ויבקש להכיר במיזם שלו כמיזם שעונה לכללים.
אתי בנדלר: אם הרשות תשתכנע בכך היא תמליץ בפני המינהל להקצות מקרקעין.
אתי בנדלר: חוק חובת המכרזים, שאין כל כוונה לפטור ממנו את הקצאות הקרקע הבאות בחוות העתידיות, מחייב שלא תוקצה קרקע לאדם פלוני ללא מכרז.
אתי בנדלר: מה היחס בין הכרה במיזם של אדם פלוני לבין הקצאת המקרקעין?
אתי בנדלר: אנחנו חייבים לתת על כך את הדעת.
ארז קמיניץ: נכיר באדם אחרי כללים שנאשר פה בוועדת הכלכלה.
ארז קמיניץ: אז הוא יבוא למינהל, ואז הם יעשו מכרז.
אתי בנדלר: אם כך, יכול להיות שצריכים לשנות את התהליך, כך שקודם כל המינהל יקצה שטחים או מקרקעין מסוימים לצורך ניהול חוות מסוג זה, מיזמים חקלאיים-תיירותיים.
אתי בנדלר: אז יוגשו בקשות.
ארז קמיניץ: אנחנו מדברים על העתיד.
אתי בנדלר: אך ורק על העתיד.
ישראל חסון: לפי דעתי הדיון הזה תלוש.
ישראל חסון: תמ"א 35, שמעודכנת בימים אלה, לא מתכוונת לאפשר הקמה עתידית, מעבר למתוכנן, של חוות בודדים.
חנא סוייד: אתה מכופף את תמ"א 35.
ישראל חסון: אני מכופף לאחור ולא לפנים.
אפרת דון-יחיא: זה לא מדויק.
חנא סוייד: הראייה של החוק הזה היא רטרוספקטיבית.
חנא סוייד: הוא בכלל לא חשב על העתיד.
חנא סוייד: חוסר התשובות כאן מראה על כך שזה חוק שבא להלבין, חוק עם הראש אחורה.
חנא סוייד: הוא בכלל לא חשב על מה יהיה בעתיד.
ישראל חסון: חשבנו על מה שיהיה בעתיד.
חנא סוייד: אני לא מתרשם.
ישראל חסון: יש 7 חוות נוספות בפרויקט "דרך היין", שכל הרשויות התחייבו, גם מול בג"צ, ש-7 החוות האלה יאוישו במכרז.
חנא סוייד: האם זה במסגרת 9 הבג"צים שאף אחד לא רוצה לבצע?
ארז קמיניץ: בפרויקט "דרך היין" יש 5 חוות.
ישראל חסון: לפי דעתי, 7 חוות.
ארז קמיניץ: יש היום 5 שטחים פנויים, כאשר הכוונה היא לשווק אותם באמצעות מכרז.
ארז קמיניץ: זה הוצהר גם בבג"צ וגם במועצה הארצית לתכנון ובנייה.
ארז קמיניץ: המינהל מכין היום מכרז לשטחים האלה.
חנא סוייד: האם הן קיימות או וירטואליות?
אריאל צבי: הן לא מאוישות.
חנא סוייד: אז מה יש שם?
אריאל צבי: יש שטחים, שנבחרו בתכנית המתאר שמיועדים לקיים חוות לאחר שעברו התייעצות והליכים תכנוניים.
אריאל צבי: בשטחים האלו יהיו תוכניות מפורטות, והם ישווקו במכרז.
אריאל צבי: אני מצטרף להצעה של אדוני להשאיר את הנושא הזה.
אריאל צבי: החוות העתידיות אכן חייבות להיות משווקות במכרז.
אריאל צבי: אחר כך יצטרכו לראות מה הנפקות של ההמלצה הזו.
ישראל חסון: חה"כ סוויד, מחר אתה הולך להסדרה כזו או אחרת של התיישבות בנגב של הרבה מאוד גופים.
ישראל חסון: יכול לקום אדם, שיכול לרצות מיזם תיירותי-חקלאי בתצורה כזו או אחרת, אם לא תהיה לו בעיה שהוא יהיה צמוד גדר של יישוב, לא תהיה לו בעיה תכנונית.
ישראל חסון: הפרמטרים האלה באים לעזרתו.
ישראל חסון: אם תהיה יוזמה פרטית, הדבר הזה יעזור לה.
חנא סוייד: אני מבין את ההתלבטות ואת הנקודות העולות כאן, ולכן אני בעד להגיד שזה לא רלוונטי לגבי חוות עתידיות.
חנא סוייד: המדינה לא הולכת לפי המחשבות שלך.
חנא סוייד: אם אתה לא סוגר את האפשרות הזו בחוק, אתה יוצר לאקונה, חסר חקיקתי.
חנא סוייד: לכן, אני חושב שכדאי לעזוב את העניין של חוות עתידיות ולהגיד במפורש שזה לא רלוונטי.
ישראל חסון: אני לא מוכן לצאת מהדיון הזה בהסתכלות של חוק רטרו-אקטיבי.
ישראל חסון: יכול להיות שהחוק הזה מתקן תיקונים כאלה ואחרים, אבל הוא צופה פני העתיד.
ישראל חסון: השאלות התכנוניות הכבדות באמת בנגב לא נמצאות בשום מקום.
ישראל חסון: גם תמ"א 35 לא נותנת פתרון אמיתי לדבר הזה.
ישראל חסון: אני למדתי את תמ"א 35 לעומק.
ישראל חסון: אני יכול להגיד לך, שהיא לא נותנת לסוגיה של האדון פה פתרון.
ישראל חסון: אלה השאלות הכבדות באמת.
ישראל חסון: אני טוען, שהדבר הזה יוצר אופציה למיזמים תיירותיים-חקלאיים בעתיד בין מה שקיים כרגע בקנה לבין מה שאנשים פרטיים ירצו לעשות מחרתיים.
חנא סוייד: זה כאשר הדגש הוא על מיזם חקלאי-תיירותי ולא על אנשים שרוצים מגורים.
ישראל חסון: אנחנו מכירים מספיק טוב בכדי שתדע להבחין, איפה אנחנו מנסים פה לעשות תרגיל כזה או תרגיל אחר.
ישראל חסון: כאשר אני יושב מולם אני אומר להם: רבותיי, תסתכלו על זה עכשיו כאמצעי שאתם יכולים מחר ומחרתיים להשתמש בו לא כפתרון גורף אבל כפתרון.
ישראל חסון: זה לא הולך נגד.
ישראל חסון: זה אמצעי שיכול להיות טוב.
חנא סוייד: לכן הצטרפתי להערה, שלגבי מגורים זה לא רק למשפחה אחת.
חנא סוייד: אם אתה מתכוון רק למשפחה אחת, זה לא עונה לצרכים של האנשים האלה.
ישראל חסון: האם כתוב פה משפחה אחת?
אריאל צבי: אני מבקש, שהגדרת מחזיק תהיה בהתייעצות או באישור של משרד המשפטים או מינהל מקרקעי ישראל.
אריאל צבי: דבר נוסף, יכול להיות שההמלצה תהיה שיקול במכרז או תנאי סף להשתתפות במכרז.
אריאל צבי: יצטרכו לדון בזה.
אריאל צבי: יצטרך להיות מכרז, ויכול להיות שההמלצה תהיה או תנאי סף להשתתפות במכרז או חלק משיקולי המכרז.
עובד קדמי: מדברים פה על מיזם חקלאי-תיירותי.
עובד קדמי: אני חושב שצריך לשמוע גם את משרד התיירות.
עובד קדמי: הייתי מבקש שבסעיף (7)(א) ייאמר: "בהתייעצות עם שר התיירות תנאים ואמות מידה".
עובד קדמי: אמות המידה להכרה במיזם תיירותי צריך להיות בהתייעצות עם משרד התיירות.
עובד קדמי: זה לא מופיע פה באף מקום.
אתי בנדלר: האם יש עמדת ממשלה לעניין הזה?
אתי בנדלר: אני מציעה שהממשלה תתחיל בכל זאת לדבר בקול אחד, ולהעביר לנו בצורה מגובשת את התיקונים שהם מבקשים להכניס להצעת החוק.
אתי בנדלר: לא יכול להיות שכל משרד יביא את ההצעה שלו לתיקונים.
ישראל חסון: לפי דעתי, יש לך דרישה מוגזמת.
אתי בנדלר: אין לי דרישה מוגזמת.
אתי בנדלר: אני עובדת עם כל החברים תקופה ארוכה.
רות נבו: אני חושבת, שהצעת החוק הזו נותנת כוח רב מאוד למינהל, להחליט באופן שרירותי לגמרי מי כן ומי לא.
רות נבו: כי לפי ההצעה הזו, הרשות לפיתוח הנגב היא זו שממליצה.
ישראל חסון: מי את רוצה שיאשר?
רות נבו: הם לא יאשרו.
רות נבו: הם לא רוצים את זה.
רות נבו: הם מתנגדים לזה.
רות נבו: הם שמים רגל לכל מיזם.
ישראל חסון: זה מי ישמור על השומר.
רות נבו: הם מבצעים מדיניות ולא קובעים מדיניות.
רות נבו: הם צריכים לבצע מדיניות.
ישראל חסון: אני מבקש מהמינהל ומיתר החברים להכין שתי שאלות לדיון הבא.
ישראל חסון: עלו פה חששות מכיוונים שונים.
ישראל חסון: חה"כ אלדד אמר, שאם אני לא מחייב לא בטוח שאני אקבל ותהיה פה מדיניות נפרדת של גורם נפרד שיכול להתעלם מהמלצות ממשלתיות כאלה ואחרות, אפילו הנחיות.
ישראל חסון: אמרה את זה גם הגברת.
ישראל חסון: אני קיבלתי חומר מהמתיישבים, שהם מתכוונים להעלות בדיון הבא את הסוגיה של השומה, שהם ידרשו לשלם מול המינהל במידה והעסק הזה יאושר.
ישראל חסון: הם מבקשים לעשות את זה שווה ערך לקרקע ולא לאחר שהם השביחו מכספם.
אתי בנדלר: מה זאת אומרת שווה ערך לקרקע?
אריאל צבי: האם הטענה היא להתעלם מהשימוש?
ישראל חסון: אני רוצה לשמוע את עמדתכם בעניין.
אריאל צבי: אגב, יש כבר שומות.
ישראל חסון: שומות שנשלחו יכולות גם להתבטל ובמקומן יישלחו שומות אחרות.
ישראל חסון: העובדה שהן נשלחו לא הופכת את זה לחוק טבע או למצב בלתי הפיך.
ישראל חסון: אני מבקש שתחשבו על זה בהיבט של הדרישה.
אתי בנדלר: האם אתה מבקש לעגן בחוק את הנושא של ערך הקרקע לצורך התשלום?
ישראל חסון: נשמע לפי התגובה של המינהל.
ישראל חסון: יכול להיות שהמינהל ייתן תגובה שתספק אותנו.
לאה ורון: אומר חה"כ אלדד, שאם לא הוא יבקש לעגן את זה בהצעת החוק.
אתי בנדלר: אתם צריכים לגבש עמדה, כאילו הוצעה כרגע הצעה לתיקון החוק.
אריאל צבי: מה ההצעה?
אריה אלדד: שהשומה תהיה לפי מחיר דונם שממה ולא לפי מחיר דונם חוות פיליפס.
אתי בנדלר: אם אתה רוצה לטעון נושא חדש, זכותך.
אתי בנדלר: אתה שומר לעצמך את הזכות לטעון נושא חדש.
ישראל חסון: תודה רבה, הישיבה נעולה.
חיים כץ: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
חיים כץ: זו היא ישיבה משותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הכלכלה, והנושא הוא העיצומים ברשות השידור וההשלכות על השידורים לציבור.
חיים כץ: לפני שניכנס לעובי הקורה אתן ליו"ר ועדת הכלכלה לומר את דברו.
אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב ראש, ואני באמת מודה לך שנעתרת לבקשתי לקיים בוועדה הנכונה, פה בכנסת, דיון ביחסי העבודה ברשות השידור, כי זה תפקידה של ועדת העבודה, והרווחה – היא עוסקת ביחסי העבודה, לא ועדת הכלכלה, לא ועדת החינוך ושום ועדה אחרת.
אופיר אקוניס: לכן אני מודה לך על שנעתרת לקיים את הישיבה.
אופיר אקוניס: אנחנו מקיימים בחצי השנה האחרונה כמעט פעם בחודש דיון בנושא.
אופיר אקוניס: לדאבון הלב לא ראיתי התקדמות ניכרת לטובה במצבה של רשות השידור.
אופיר אקוניס: אנחנו מגיעים לקו פרשת מים בנושא של רשות השידור בשבועיים האחרונים.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת יחימוביץ שנמצאת כאן היא עובדת לשעבר של רשות השידור.
אופיר אקוניס: ב- 1987 היתה שם שביתה של 52 יום.
אופיר אקוניס: אנחנו לא נגיע למצב הזה, כי אין לזה שום תוחלת, להשבתות של שנות - 80, העליזות, אני קורא להן, אבל אנחנו חייבים כבר להתחיל להיכנס להכרעות ולהגיע למצב שבו - -
חיים כץ: ובשביל זה אנחנו פה, אתה אומר.
אופיר אקוניס: אנחנו צריכים להגיע למצב שבו יחסי העבודה ברשות השידור לא יפגעו בצרכנים.
אופיר אקוניס: בזה אנחנו מטפלים הרבה בוועדת הכלכלה – בטובת הצרכן.
אופיר אקוניס: והם פוגעים.
אופיר אקוניס: לצערי הרב, כשמופסקים בשעה 23:00 שידורי הערוץ הראשון של הטלוויזיה, שהנהלת רשות השידור החליטה על הורדת שתי תכניות, טובות בעיניי – ויש ציבור שרואה אותן, עשרות אלפים.
אופיר אקוניס: זה "מדד יומי" ו "מהיום למחר", שבעצם יצרה את כל הז'אנר הזה של תכנית חדשות לילית בישראל.
אופיר אקוניס: אחריה באו ערוץ 10 וערוץ 2 אבל כך זה נוסד, אם אינני טועה, ב- 1991.
שלי יחימוביץ': אגב, "מדד יומי" היתה התכנית הכלכלית הראשונה שכולם חיקו - -
אופיר אקוניס: לא ידעתי, אבל היא הנותנת.
אופיר אקוניס: אז גם "מדד יומי".
אופיר אקוניס: וגם ברדיו אין שידורים, יש פגיעה.
אופיר אקוניס: אגב, כל הציבור, חלקו הגדול, משלם אגרה, והוא נפגע מהדבר הזה.
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים, ואני רוצה לומר משהו לחבר הכנסת שי – אני ממש מבקש ממך לא להפוך את הנושא לוויכוח פוליטי.
אופיר אקוניס: אני חושב שכולנו מתגייסים להצלת רשות הציבור, לפחות אצלי זה כך ואני מניח שאצל רוב חברי הכנסת - מתוך דאגה כנה אמיתית לשידור הציבורי.
אופיר אקוניס: אין מדינה דמוקרטית מתוקנת שאין בה שידור ציבורי טוב, חזק ויציב.
אופיר אקוניס: ואם היתה רפורמה ב- BBC אולי בוועדה הזו, בפעם הבאה נבקש ממרכז המידע והמחקר של הכנסת לבדוק מה הם עשו שם.
אופיר אקוניס: גםה ם היו במצב מאד קשה, והיום ה – BBC הוא חד מתחנות השידור המשגשגות, הטובות והיעילות ביותר בעולם.
אופיר אקוניס: לכן, חבר הכנסת שי, שמעתי אותך הבוקר – ולכן, אני מבקש ממך, בוא נשים בצד את הוויכוח הפוליטי.
אופיר אקוניס: זה לא מתאים, זה לא העניין.
אופיר אקוניס: אנחנו לא בוויכוח פוליטי, כך אני חושב.
אופיר אקוניס: יש כרגע החלטה שהתיק נשאר במשרד ראש הממשלה.
אופיר אקוניס: גם בימיה של ממשלה אחרת הוא נשאר במשרד ראש הממשלה – ממשלת שרון הפקידה את התיק בידיו של מנכ"ל המשרד, אביגדור יצחקי.
אופיר אקוניס: לא קרה שום אסון.
אופיר אקוניס: אז אני מבקש בעניין הפוליטי, באמת – לא לערבב ויכוח פוליטי בוויכוח על עתידו של השידור הציבורי.
שלי יחימוביץ': יש עוד דברים שאסור לנו לדבר?
שלי יחימוביץ': רק שנדע.
אופיר אקוניס: אני מציע.
אופיר אקוניס: יכולים לדבר על הכל.
אופיר אקוניס: רק הצעתי לא לערבב ויכוח פוליטי בתוך הרצון המשותף לך ולי - -
נחמן שי: כשלא יקבלו החלטות פוליטיות – לא יהיה - -
אופיר אקוניס: מישהו מעלה על דעתו שתהיה התערבות בתכנים?
אופיר אקוניס: אין שאלה בכלל.
אופיר אקוניס: אני אומר לכם וגם שוחחתי על כך בשבוע האחרון כל יום עם ראש הממשלה.
אופיר אקוניס: הרי ימיו העליזים של בן גוריון - -
חיים כץ: תחילת הדיון זה על פתרון הסכסוך ואתה גורר את זה למקום אחר, ולא נגיע ליעד.
אופיר אקוניס: נכון, אני אגיד לך מדוע – בגלל שהדבר הזה לא מועיל לעניין שלנו עכשיו.
אופיר אקוניס: בעניין הזה אני אומר משפט: שכולם יסירו דאגה מליבם, לא תהיה שום התערבות, כפי שלא היתה, בשנים האחרונות.
אופיר אקוניס: עם כל הכבוד, שיביאו מישהו אחד שיגיד שהיתה התערבות פוליטית.
אופיר אקוניס: עכשיו, אדוני היושב ראש, כפי שאמרת – חייבים להפסיק לדבר וחייבים להתחיל לעשות, ואני אציג בקצרה את הצעת חוק רשות השידור (תיקוני חקיקה) ייחוד ערוץ אחד לשידורי טלוויזיה.
אופיר אקוניס: כרגע רשות השידור משדרת לשווא את ערוץ 33.
אופיר אקוניס: יש ויכוח, הגב' קרמרמן על הסכום – ביקשתי לקבל מהוועד המנהל,-או מנציגת הוועד המנהל - -
רחל קרמרמן: לא חשבתי שזה על הסדר היום.
אופיר אקוניס: לא, אני רק מציג – הדבר הזה הוא על שולחנה של הכנסת ואנחנו נגיש כשנדע בדיוק את העלויות.
אופיר אקוניס: מדובר על מיליוני שקלים.
חיים כץ: בוא ננסה לגעת בסכסוך ולא להיכנס לשום מקום אחר בשעה שיש לנו לדבר.
אופיר אקוניס: דקה אחת.
אופיר אקוניס: הדבר הזה, אדוני היושב ראש, הוא אחד הדברים האופרטיביים היחידים, אם לא היחיד, שנמצא ב - - כדי להציל את רשות השידור.
חיים כץ: אני אגיד לך מה הדבר האופרטיבי- שיתכנסו העובדים וההנהלה ויגיעו להסכמים, זה לב ליבו של העניין.
חיים כץ: אחר כך נתכנס ונראה מה הלאה.
חיים כץ: קודם כל שהעובדים יבואו לעבוד.
חיים כץ: אחר כך נראה- פוליטי, לא פוליטי, תכנים - -
אופיר אקוניס: על זה, אני מקווה - -עד סוף הישיבה.
אופיר אקוניס: בעניין יחסי העבודה שפוגעים במה שהציבור מקבל, בסוף - בזה אני מקווה שהוועדה ברשותך תקבל החלטה כלשהי או תוציא אמירה חשובה בעיניין הזה של יחסי עבודה.
חיים כץ: תודה.
חיים כץ: לפני שאתן רשות דיבור לחברי כנסת שביקשו לדבר, הייתי רוצה לשמוע מנציג רשות השידור את הסטאטוס של היחסים בין העובדים ובין הרשות – עם מי סיכמו, מה סיכמו, איפה יש מחלוקות, איפה הפערים, איפה אפשר לגשר.
חיים כץ: לפני שהתחלנו את הישיבה ניגש אלי נציג הטכנאים ואמר לי- גמרנו את לב לבה של הבעיה, גמרנו את הנושא של גמישות ניהולית.
חיים כץ: זה מה שהוא אמר לי.
חיים כץ: יכול להיות שזה נכון, יכול להיות שבוועד אחר לא סיימו, יכול להיות שבוועד אחר יש מחלוקות אז בואו נמקד, נראה איפה יש בעיות, איפה צריך לסיים, נראה איפה אנחנו יכולים להכניס את ההסתדרות, או בלי ההסתדרות לנסות לגשר ולפתור את הבעיה .
חיים כץ: אחר כך נדבר על תכנים, על פוליטיקה, החיים הרגילים.
חיים כץ: אז הייתי רוצה לשמוע דברים דווקא מהנהלת הנציגות.
חיים כץ: תן סקירה כללית איפה הם עומדים, לגבי כל הוועדים.
ערן הורן: אני סמנכ"ל הכספים של הרשות.
ערן הורן: ראשית, אני אגיד כמה מילים על הנסיבות שהביאו לכורח לקצץ בתקציב.
חיים כץ: עזוב, תן תמונת מצב עדכנית.
חיים כץ: לא מעניין אותנו למה הגיעו – תמונת מצב עדכנית, בוא נתחיל למקד את העניין, כדי שלא תגידו שאתם כל יום באים לכאן לוועדה הזו ולוועדה אחרת.
חיים כץ: בואו נמקד את העניין, נראה איפה הבעיות, איפה המחלוקות – נראה איפה אנחנו פותרים את העניין.
קריאה: אבל זה חלק מהעניין.
ערן הורן: אז אני אגיד משפט אחד בלבד: הפגיעה שנגרמה היא תוצאה של קיצוץ בתקציב ולא קשורה ליחסי עבודה.
ערן הורן: זה משפט שחשוב להגיד.
ערן הורן: לעניין משא ומתן על רפורמה, בשביל שהרפורמה תצא לדרך, והיא הפתרון, לפחות בעיניי – הפתרון האמיתי היחיד, צריכה להיחתם מערכת הסכמית שכוללת הסכם עם האוצר שמממן את הרפורמה הזו, ויש טיוטה, פחות או יותר מוסכמת ומוכנה, והסכמים עם הארגונים שמייצגים את - -
חיים כץ: כמה ארגונים יש לך?
ערן הורן: שני ארגונים מייצגים את העובדים.
ערן הורן: יש מספר רב של ועדים אבל הם מיוצגים על ידי שני ארוגנים – אגודת העיתונאים וההסתדרות.
ערן הורן: עם שני הארגונים אלה נחתם בחודש מרץ 2009 הסכם של פרישה של 700 עובדים, כולל תנאי פרישה, תנאי פרישה טובים מאד, הסכם מאד מפורט עם מנגנוני הפרישה ופרישה מרצון, בהתחלה - אם צריך, אפשר להרחיב על זה.
ערן הורן: ההסכם הזה - -
חיים כץ: זה בישיבה הבאה, ישיבת המשך.
חיים כץ: כנראה לא נגמור את הכל היום.
ערן הורן: כניסתו של ההסכם לתוקף מותנית בהשגת הסכמים על הסדרי העבודה העתידיים ברשות – איך הרשות תעבוד, מה יהיו נהלי העבודה, מה יהיו תנאי השכר של אותם עובדים שלא יפרשו ויפעילו אותה ויצטרכו לייצר את התוכן האיכותי שהרפורמה אמורה לייתר.
ערן הורן: הסטאטוס של הסכמי העבודה מול אגודת העיתונאים - כרגע המשא ומתן הוא במצב של ניסוחים משפטיים של הסכם, שנדרשת עוד עבודה שם אבל אין שם כרגע מחלוקות מאד מהותיות שמונעות את זה.
ערן הורן: עם ההסתדרות עדיין לא הגיעו לרמה של ניסוחים משפטיים כי היו כמה נושאים משפטיים, נושאי ליבה – במחלוקת.
ערן הורן: ההסתדרות מתחלקת לשלושה סקטורים: סקטור הטכנאים ברדיו ובטלוויזיה וסקטור שנקרא "משולב ומח"ר" שזה העובדים המנהליים.
ערן הורן: עם הטכנאים בטלוויזיה השבוע התקדמות ניכרת.
חיים כץ: למה בשבוע הבא?
ערן הורן: כי זה מה שנקבע .
חיים כץ: הם משביתים.
חיים כץ: אתם לא.
חיים כץ: למה לא נכנסים לדיונים מיידיים ויושבים ומנסים לקרב?
ערן הורן: הדיון הוא עם הממונה על השכר, אני לא קובע את לוחות הזמנים שלו, אבל נקבעו יומיים, בימים שני ושלישי, עם הממונה על השכר ועם נציגי ההסתדרות והוועדים.
חיים כץ: הממונה על השכר – הוא קובע מתי תערכנה הפגישות?
ערן הורן: מתואמות פגישות בין כל הגורמים שצריכים להיות במשא ומתן.
ערן הורן: אם אתה רוצה להיכנס לטכניקה של תיאום הפגישות - בימים שני ושלישי שורינו יומיים מלאים לצורך העניין הזה
קריאה: יום שני זה פורים.
ערן הורן: נשב גם בפורים, אם צריך.
ערן הורן: עד סוף השבוע אנחנו יושבים עם העיתונאים.
ערן הורן: אם התרשמתם שאנחנו נחים, אז אף אחד מהצדדים – גם הוועדים וגם הסתדרות וגם אגודת העיתונאים, לא נח לרגע.
ערן הורן: עם הדירוג המנהלי והמשולב נותרו מספר מחלוקות וגם אתם נצטרך לשבת בשבוע הבא, וככל שתהיה התקדמות – נשמח.
ערן הורן: זה הסטאטוס כרגע ביחסי העבודה.
חיים כץ: ונציג העובדים?
צבי גרזון: אני נציג הטכנאים ברדיו.
צבי גרזון: אני רוצה להסביר כאן – אני לא יודע מה קורה עם הטכנאים בטלוויזיה, כי הם לא מתואמים אתנו, אנחנו לא מתואמים אתם, הם לא מתייעצים אתנו ואנחנו, לצערי, גם לא אתם.
צבי גרזון: יכול להיות שאתם סגרו או שהם קרובים לפתרון.
צבי גרזון: אתנו, המרחק הוא עוד רב עד לסגירה.
צבי גרזון: יש לנו המון סעיפים שעוד לסגורים, לחלוטין.
צבי גרזון: נושא הפרישה הוא פחות או יותר סגור.
צבי גרזון: גם הוא קשה לנו - -
חיים כץ: פרישה מרצון?
צבי גרזון: לא רק מרצון.
צבי גרזון: עם רצון אין לנו בעיה.
צבי גרזון: כל מי שרוצה – שיפרוש מתי שהוא רוצה, מבחינתנו.
צבי גרזון: הבעיה היא שזה לא מרצון.
צבי גרזון: ואתנו לא מתקדמים.
צבי גרזון: אם היו הולכים לקראתנו כמו שהלכו לקראת טכנאי הטלוויזיה אז היינו כבר ב- 90% סגורים, אני חושב.
צבי גרזון: הבעיה היא שהפלו אותנו לעומת טכנאי הטלוויזיה.
צבי גרזון: אנחנו אנשים שנעבוד קשה אחרי הרפורמה, הרבה יותר מאשר טכנאי הטלוויזיה.
חיים כץ: המלחמה שלך היא לא נגד טכנאי הטלוויזיה.
צבי גרזון: חס ושלום.
צבי גרזון: היא נגד האוצר, ונגד ההנהלה.
חיים כץ: אם אתה רוצה שנעזור, ואנחנו יכולים לעזור, תנסה למקד את הבעיות.
צבי גרזון: הבעיות הן שאתנו לא סגרו, לא הלכו לקראתנו.
חיים כץ: מה אתם רוצים, ומה הם לא נותנים לכם?
צבי גרזון: המון סעיפים יש כאן, המון סעיפים.
חיים כץ: מה לב לבו של העניין?
רן אפרתי: אני יושב ראש ועד הטכנאים ברדיו, ואני אסביר.
רן אפרתי: כמעט 50% מהעובדים אצלנו צריכים ללכת הביתה.
רן אפרתי: היה סיכום על תנאי פרישה.
רן אפרתי: מכל 2 – 1 הולך.
רן אפרתי: זו כבר רפורמה.
רן אפרתי: תנאי הפרישה האלה בתוכם כוללים שכמעט 50% מהעובדים הולכים הביתה.
רן אפרתי: חלקם – פרישה מרצון וחלקם – פרישה בששון.
חיים כץ: כמה עובדים?
רן אפרתי: אצלנו, מתוך 130 עובדים, כמעט 60 עובדים הולכים, שזה דבר שכמעט אין לו אח ורע בשוק, אני חושב.
רן אפרתי: מעבר לזה – זה לא מספיק.
רן אפרתי: רוצים מאתנו עוד הרבה דברים אחרים.
רן אפרתי: אתן דוגמה – הם רוצים הפחתת שכר של בין 20 ל – 30 אחוז.
רן אפרתי: הם רוצים שעון נוכחות.
רן אפרתי: הם רוצים הקטנת תשלום עבור משמרות – אם עד היום היינו מקבלים X כסף כערך שעה, הם רוצים להפחית מזה.
רן אפרתי: הם רוצים לעצור את אופק הקידום של הטכנאים.
רן אפרתי: הם רוצים לייתר כמעט את כל פונקציות הניהול של הטכנאים ברשות.
חיים כץ: אוקיי, זה מספיק.
נחמן שי: הניהול – שלא יהיו מפקחים, וכדומה?
רן אפרתי: כן.
רן אפרתי: כמעט לא יהיו מנהלים בהנדסה.
רן אפרתי: הם רוצים חוזים אישיים, להכניס אנשים מבחוץ פנימה.
רן אפרתי: הם רוצים גמישות ניהולית – שזה לב המחלוקת.
רן אפרתי: מה זו גמישות ניהולית?
רן אפרתי: המילה "גמישות ניהולית" כשלעצמה היא מילה יפה אבל היא כוללת הרבה דברים, ואתן דוגמה – חלק מהגמישות הניהולית כולל בתוכו שינוי טכנולוגיה.
רן אפרתי: אנחנו מעולם לא התנגדנו להכניס טכנולוגיות חדשות לרשות.
רן אפרתי: אני מדבר כרגע כנציג טכנאי הרדיו.
רן אפרתי: מעולם לא התנגדנו.
רן אפרתי: עשינו מהפכה ברדיו.
רן אפרתי: אין חילוקי דעות שברדיו זה מצליח.
רן אפרתי: זו תרנגולת שמטילה בצי זהב.
רן אפרתי: זה דבר מאד כאוב לעובדי הרדיו.
רן אפרתי: החליטו לעשות רפורמה ברשות השידור.
רן אפרתי: משום מה לקחו את הרדיו שהוא תאום סיאמי של הטלוויזיה.
רן אפרתי: אמרו שבערוץ 1 יש בעיה.
רן אפרתי: הכניסו אותנו פנימה.
רן אפרתי: לקחו את הרדיו שזה גוף מכניס, יש בו פרסומת, אין חילוקי דעות שיש לו אחוז האזנה הכי גבוה בארץ, יעיל, מצוין, והולכים להרוס אותו.
רן אפרתי: אחרי הרפורמה הרדיו הזה ייהרס לחלוטין.
רן אפרתי: הרי סוס מנצח לא מחליפים, אז למה להרוס גוף שהוא מצליח?