GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן חן: כל התפיסה החדשותית שלו היא אחרת, סוג של רשת ב' טלוויזיוני והמכרז הזה יצא לדרך ואני מאד מקווה שהוועדה הזו תמצא את הנוסחה איך אנחנו משלבים את המכרז לערוץ חדשות ייעודי יחד עם כן לאפשר לכבלים וללוויין לשדר חדשות.
ניצן חן: לרוב המדינות בעולם המערבי יש חדשות בכבלים ובלוויין, אני יכול לשלוח לכם את הרשימה המדויקת של כל המדינות שיש להם חדשות בכבלים ובלוויין.
ניצן חן: לפני שמפנטזים על חברת חדשות שישית ושביעית עדיף שיהיה בכבלים ובלווין חדשות
דנה נויפלד: במענה למה שאמר ניצן חן כבר היום יש אפשרות לשדר ערוץ חדשות בכבלים ובלוויין, השאלה שעומדת על הפרק האם הוט ויס יכולה לקחת חלק בהפקה של אותו ערוץ.
דנה נויפלד: זה לא קשור למספר המהדורות.
דנה נויפלד: אני חוזרת לשאלות של חברת הכנסת שמאלוב, ואני אשמח לענות עליהן.
אתי בנדלר: שמת לב שהיא שאלה אותי.
דנה נויפלד: ההצעה שהביאה הממשלה מאפיינת את ערוץ הברודקסט בזה שיש לו שידורי חדשות, זו התפיסה, שזה לא ערוץ בידור ולא רק ערוץ דרמה, אלא ערוץ שיש בו תמהיל ומגוון, לרבות שידורי חדשות.
דנה נויפלד: לכן החובה, כמו שמופיעה היום, היא שכל בעל רישיון ישדר שידורי חדשות.
דנה נויפלד: איך היא תשדר את שידורי החדשות, כבר היום החוק במתכונתו מאפשר לרכוש שידורי חדשות ולא מחייב את בעל הרישיון, בעל הזיכיון להפיק אותם בעצמו.
דנה נויפלד: שאלת שאלה מצוינת לגבי ההבחנות כי למעשה אנחנו יוצרים בעלי רישיון מסוג א' לעומת בעלי רישיון מסוג ב'.
דנה נויפלד: רישיון מסוג א' ישדר שידורי חדשות, בעל רישיון מסוג ב' לא ישדר שידורי חדשות.
דנה נויפלד: מעבר להוצאה שכרוכה בזה, שנוצרת פה דלתא חוסר שוויון בין התנאים שחלים על בעל רישיון א' לבעל רישיון ב', ז\ה נותן אופציה שאני לא מצליחה להבין איך אותו בעל רישיון יבוא ויבחר , האם תהיה לו זכות?
דנה נויפלד: האם תהיה לו חובה?
דנה נויפלד: זה יוצר בעיות בפני עצמו.
אופיר אקוניס: אנחנו נכתוב את זה.
דנה נויפלד: זה נוטל גם את העוקץ מהמאפיינים המיוחדים שיש לאותו ערוץ שגם משדר שידורי חדשות.
דנה נויפלד: שוב אני רוצה להזכיר את האינטרס הציבורי כי אנחנו נותנים לבעל רישיון לעשות כל מיני דברים, לשדר שידורי פרסומת ואנחנו הציבור מקבלים משהו בתמורה, מה אנחנו מקבלים בתמורה מעבר לאותן הפקות מקור שהיוצרים פה עומדים ומגנים עליהם בצדק, אנחנו גם מקבלים את הזכות לקבל שידורי חדשות.
דנה נויפלד: זה אינטרס ציבורי שאנחנו באים להגן עליו שהציבור יקבל כמה שיותר מקורות זה פלורליזם מאד חשוב, גם לעניין שידורי החדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא יכול לקנות חדשות, יכול להיות שמחר יהיה את ערוץ החדשות הייעודי שיגיד, אני אמכור לכם, ואז אותם ערוצים שיכולים לשדר ימכרו את אותם חדשות, אז לא הבנתי מה עשיתי בזה שאותו ערוץ עושה לשלושה ערוצים אחרים חדשות זהות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה שנייה, כשמדברים על ה- dtt הנוסף ב- dtt הנוסף יורד הברודקסט או ששידורים נוספים?
דנה נויפלד: תלוי בכם.
דנה נויפלד: עמדת הממשלה היא חמישה ערוצי ברודקסט פתוחים לציבור
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בטח חמישה ערוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי את דעתי לגבי ה- dtt אבל אני רוצה להזהיר את הוועדה שאם אפשר יהיה להכניס ל- dtt בעל רישיון שלא חייב לשדר חדשות, יכול להיות שמחר הוא יעשה ערוץ E שיתחרה בכבלים ובלוויין ואז תסלחו לי מאד, נהיה על הפנים.
מנשה סמירה: אני מצטרף לדברי חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, הסוף אכן נכון ולכן אמרנו שבחבילה שלה ערוצים הפתוחים צריכים להיות מאפיינים, ערוצים ברודקסט עם העוגנים, אמרה את זה דנה מצוין, כדי לייצר את ההבחנה ולשמור על האיזונים בתעשייה.
מנשה סמירה: נדרשנו לעניין ובהצעת החוק נכתב שהחל מהערוץ החמישי יישקל העניין, היו כמה סיבות, האחת, באמת אף אחד לא חשב שנגיע לערוץ ברודקסט חמישי אז אמרו, נראה מה יהיה.
מנשה סמירה: שתיים.
מנשה סמירה: אמרו שהגוץ המקצועי ישקול ויביא המלצות, עם ועדת כלכלה או בלי ועדת כלכלה, אני לא חושב שכדאי להתערב בתוכן - - -
נחמן שי: זה לא תוכן ולא עוגן
מנשה סמירה: תתערב.
מנשה סמירה: מה ההבדל בין ערוץ בידור שייתן לך בידור - - -
נחמן שי: כי ברודקסט מכיל עוד כמה תכנים חוץ מבידור.
נחמן שי: אם אתה רוצה להפוך את זה לשיעור בתקשורת אני מוכן.
נחמן שי: יכולים להיות ערוצים מגוונים ואין בהם אלמנט חדשות.
נחמן שי: יכול להיות שהחדשות יהיו דקה מארבע שעות.
מנשה סמירה: דברת קודם על חיזוק הקונצנזוס, במדינת ישראל, כאשר הצופים שלה שועים אחר ערוצי ברודקסט ואתה מגיע להיקפי צפייה בפריים של 20% ו- 30% ושל 40% ו- 50%, כדאי שנבטיח שיהיו שם כמה דברים מלכדים ושלא יקרה מצב שיהיו ערוצים כאלה בלי חדשות.
מנשה סמירה: אני יכול לספר לך מה קרה בתחנות רדיו אזוריות כשהחליטו לספק בידור בלבד ונמנעו מלתת מהדורות חדשות.
מנשה סמירה: היו לנו ימים של פיגועים שבני נוער שהאזינו אך ורק לערוצים הללו בכלל לא ידעו מה קרה במדינה הזו.
מנשה סמירה: כדאי שנשמור על העוגן הזה.
אופיר אקוניס: תחנות הרדיו האזוריות משדרות חדשות.
מנשה סמירה: בודאי כי תיקנו את העניין.
נחמן שי: עדיין מי שרוצה לשמוע מוזיקה במקום חדשות, רשאי לשמוע.
מנשה סמירה: אבל כשאיפה לאומית, כמצב חברתי אנחנו מעוניינים שיהיו ערוצי פריים שאחריהם יש צפייה שאין לה אח ורע ויהיו להם כמה עוגנים מאד בסיסיים שמתרחשים היום ומתרחשים בצורה מאד יפה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, מה אתה מבקש מהייעוץ המשפטי של ועדת הכלכלה לנסח?
נחמן שי: שהיו שלושה במקום חמישה בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה או יותר, רשאית המועצה לקבוע כי יחולו כללים שונים מהאמור בסעיפים כך וכך, באישור ועדתה כלכלה.
אופיר אקוניס: מה יקרה עם הרביעי?
דנה נויפלד: אם יורד המספר צריך לקבע את המבנה הקיים.
אתי בנדלר: אני מציעה כך, היו שלושה בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה או יותר, רשאית המועצה, באישור ועדת הכלכלה לקבוע כי לגבי בעל רישיון נוסף יחולו כללים שונים מהאמור באותם סעיפים ולקבוע - - -
דנה נויפלד: מה בדיוק תחליט ועדת הכלכלה?
לאה ורון: היא תאשר את ההחלטה של המועצה.
דנה נויפלד: ועדת הכלכלה תחליט אם כן?
דנה נויפלד: היא מתערבת אם ישודרו חדשות או לא?
דנה נויפלד: הוא כבר קיבל רישיון - - -
דנה נויפלד: שהמועצה תחליט לא הוועדה.
אופיר אקוניס: זה באישור ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: המועצה תחליט שיהיה פטור מחדשות?
אופיר אקוניס: לא, ערוץ ברישיון שיהיה פטור מזה?
אופיר אקוניס: משידור חדשות, זה לא יכול להיות, אני לא מקבל את זה.
אופיר אקוניס: מצידי שיקנה ממישהו, לא אכפת לי ממי, אבל שישלם.
נחמן שי: חדשות זה עולם ומלואו, חדשות יכולות להיות הפקה של מאה מיליון ₪ כמוש עשוה חברה אחת, 60 מיליון כמו שעושה אחרת, אז אתם קובעים הכול, אני מבין את השיטה, אתם גם קובעים שיהיו חדשות, גם קובעים כמה ישקיעו בחדשות אחר כך תקבעו במה יפתחו את החדשות.
נחמן שי: גם כשאתה אומר חדשות זה מתפרש על פני קשת שלימה של אפשרויות, חדשות יכולות מבזק של דקה בשעה, ויכולות להיות כותרות ויכולות להיות מהדורות , יש כל מיני הגדרות, אני משאיר את זה לכם להמליץ, בחשיבה יותר כוללת של השוק בישראל באותה נקודת זמן.
נחמן שי: אני לא אומר לכם מה לעשות אבל אתם מטילים את כל המחויבויות מראש, כולל ההשקעה הכספית, כולל הכול ואז אומרים נראה איך תעשו את החדשות.
נחמן שי: אני אומר, תחכו רגע, הכול בנוי על אי ודאות גדולה מאד.
נחמן שי: אנחנו לא יודעים מה יהיה בערוץ 2, לא ידועים מה יהיה בערוץ 10 לא יודעים כמה יצטרפו, הכבלים והלוויין מתנדנדים.
נחמן שי: חכו רגע.
נחמן שי: אני נותן לכם את הגמישות ואתם רוצים בכוח לקבוע כבר סד לעוד חמש או שבע שנים, חכו, מי יודע מה יהיה.
נחמן שי: יכול להיות שהכול יהיה דרך מסכי המחשב שלנו וכבר לא יצטרכו את כל זה.
נחמן שי: גם המילה חדשות לא צריכה להיות על פי המתכונת הנוכחית שאתם יודעים מהי, אולי יהיו דברים חדשים, אולי יבוא זכיין ויציע לעשות דברים אחרים, וזה יעלה לו רק 10 מיליון, זה לא יפתור אותו ממחויבויות אחרות.
נחמן שי: אתם תוכלו להגיד, הוא משקיע רק 10 מיליון בחדשות אני אשקיע בדקומנטציה ובדברים אחרים 40 או 50 מיליון, גם זה יכול להיות.
מנשה סמירה: כמו שאתה רואה היום, הם עושים חדשות אחרות בחלק מהדברים.
נחמן שי: אתם תחליטו מה ומי יגיד, אני מציע 10 מיליון לחדשות.
מנשה סמירה: אבל המינימום רשום כבר, הוא מופיע.
מנשה סמירה: חברת חדשות זה 50 מיליון ואם זה ברכישה זה 40 מיליון.
נחמן שי: לכן אני אומר תעצרו רגע.
מנשה סמירה: עצרנו, זה מה שכתוב.
מנשה סמירה: זה המינימום.
נחמן שי: זה חל על השלישי, מהרביעי אני פותח את זה בפניכם לחשיבה חדשה.
נחמן שי: תוכלו להציע הצעות חדשות, זה רק עוד שלב אחד בהתפתחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה כל כך חשוב לכם כמשרד המשפטים?
דנה נויפלד: מה שמטריד זה שני דברים, אחד שאנחנו מוותרים על העיקרון שקבענו ואנחנו עומדים עליו, שכל בעל רישיון ישדר חדשות.
דנה נויפלד: אנחנו יוצרים פערים בין בעלי הרישיונות.
מנשה סמירה: מהחמישי הסבירות היא אפסית.
אופיר אקוניס: מה זה אפסית?
אופיר אקוניס: יכול להיות שצריך למחוק את הסעיף.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אם אתה רוצה שכולם ישדרו חדשות, ואתה לא רוצה, יכול להיות שצריך למחוק את כל הסעיף.
אופיר אקוניס: אבל אז כולם משדרים חדשות.
אתי בנדלר: כיוון שהם אומרים שאין סבירות שיהיו יותר משלושה או ארבעה בעלי רישיון - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם גם חשבו שיהיו מיליארדים מהפרסומות ולא היו.
נחמן שי: תשאירי את זה בתור אופציה, אם את קובעת מראש שלושה במקום חמישה, את אומרת שכשנגיע לנקודה של ארבעה תהיה חשיבה מחודשת
דנה נויפלד: השאלה על מה החשיבה המחודשת.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו הצענו רעיון לחשיבה מחודשת.
אופיר אקוניס: פתחתי את הישיבה עם זה שלא קיבלנו את עמדת הממשלה.
דנה נויפלד: יש פה שתי נקודות שצריך להדגיש, צריך לשמור על שוויון בין בעלי הרישיון, צריך לזכור שיש משמעות כלכלית לחובה הזו.
דנה נויפלד: אם אתה מוותר לאחד אתה מטיל עליו נטל פחות מאשר אתה מטיל על האחרים.
דנה נויפלד: יש לזה שווי כלכלי מאד ברור ואין שום הצדקה שבעל רישיון אחד, שחסך לו הוצאה של 50, 55 מיליון ₪, זה ברמה הכלכלית, זה יוצר הבדל בין בעל רישיון א' לבעל רישיון ב', מעבר לפלורליזם, שאתה לא מתלהב שאני אומרת את זה, אבל יש חשיבות גם לזה.
דנה נויפלד: מעבר לזה, אם אנחנו רוצים לחשוב על המתכונות שבהם משדרים חדשות זו שאלה אחרת.
דנה נויפלד: כבר יום יש גמישות, אפשר לרכוש שידורי חדשות באישור המועצה.
נחמן שי: אבל אתם קובעים סכומים ומגדירים את הכול מראש.
מנשה סמירה: מי שקבע את הסכומים זה הכנסת, לא אנחנו.
אופיר אקוניס: יכול להיות שהפלורליזם מחייב שלכל אחד תהיה חברת חדשות.
נחמן שי: תקבל שמחה וששון.
אופיר אקוניס: יכול להיות שיש לזה הצדקה ויכול להיות שאין.
דנה נויפלד: אפשר להניח את דעתו של חבר הכנסת שי, אני מאמינה שכל מועצה שלא תהיה, בשלב שיהיו ארבע או חמש בעלות רישיונות, היא תהיה אחראית מספיק כדי לבדוק את מצב השוק בתיקון התוספת שנייה ששם קבועה החובה היא ממילא בסמכות החלטת המועצה באישור ועדת הכלכלה.
דנה נויפלד: יש פתרון בתוך החוק שאומר כבר היום, אם המועצה תראה שיש בעיה מבחינת מספר חברות חדשות וזה גורם לה קושי - - -
נחמן שי: אני מניח שהיא לא תבוא מרצונה.
נחמן שי: אני מציע להוריד את זה לשלושה, היושב ראש הציע לדחות את זה לישיבה אחרת, אז תדחו את זה.
נילי בן גיגי: אם דוחים אז דבריי מתייתרים, בכל זאת אני אבטא את העמדה.
נילי בן גיגי: אני מנסה להבין את המהות שמאחורי הסיפור של חברת החדשות לאור מה שאני שומעת פה.
נילי בן גיגי: אם מה שנקבל בסוף זו חברת אחת שתייצר חדשות וכולם יקנו ממנה, אני לא רואה מה עשינו בכך, דברת על פלורליזם.
נילי בן גיגי: אם יש אפשרות תיאורטית שאחת תייצר חדשות וכולם יקנו ממנה?
מנשה סמירה: תיאורטית, אם המועצה לא תמלא את תפקידה.
נילי בן גיגי: אז מה עשינו בזה?
מנשה סמירה: התשובה היא לא.
מנשה סמירה: המועצה תשקול את השיקול של איזון בין חברות החדשות.
מנשה סמירה: לא ממציאים את המועצה היום, היא קיימת ויש לה עקרונות, יש מדיניות.
מנשה סמירה: עדיין, כל ערוץ רוצה לבדל את עצמו ועדיין הערוצים רוצים את הייחודיות שלהם ועדיין הם מחויבים בעורך ראשי גם כשהם קונים חדשות, כדי עדיין לייצר.
מנשה סמירה: אם אתה מוכר חדשות כשיש לך אייטם טוב אצל מי תשים אותו?
מנשה סמירה: ללמד אותך שהעניין הזה לא פשוט ויש מורכבות והפלורליזם יישמר.
נילי בן גיגי: אנחנו כופרים בקשירה האוטומטית שנעשית פה בין ערוץ ברודקסט לשידור חדשות.
נילי בן גיגי: כופרים בקשירה הזו.
נילי בן גיגי: אנחנו, זה האגודה לזכות הציבור לדעת, זו העמדה שלנו, הצגנו אותה בתחילת הדיונים וכיוון שזה עולה שוב אני מבקשת להציג את זה שוב.
נילי בן גיגי: למיטב הבנתנו המעבר לרישיונות נועד להגדיר את מספר השחקנים, את מספק הרישיונות.
נילי בן גיגי: החובה לשדר חדשות מהווה חסם שמרתיעה שחקנים שאולי היו מעוניינים לעשות את זה ולאור החובה הזו הם יירתעו ולא ייכנסו ואנחנו מחמיצים.
אופיר אקוניס: העמדה שלכם מפתיעה אותי, כל העיקרון הוא לפתוח את השיח הזה.
מנשה סמירה: כלומר האגודה לזכות הציבור לדעת פועלת להגדיל את הדעת בענייני ריאליטי ובידור, חדשות לא צריך לדעת.
אופיר אקוניס: זה כמו שתתנגדו לעיתון מסוים.
מנשה סמירה: זכות הציבור לדעת בבידור אבל לא בחדשות.
נילי בן גיגי: שתינתן האפשרות למי שרוצה אבל להכריח לשדר חדשות ובסכומים מסוימים ועם מגבלות כל כך מדויקות.
נילי בן גיגי: ..
אופיר אקוניס: את רוצה שהם ישדרו רק הישרדות או האח הגדול?
נילי בן גיגי: אתה בסופו של דבר נשאר עם אותם שחקנים תחת הכותרת של רישיונות.
נילי בן גיגי: המטרה היא להגדיל את השחקנים, לא?
נילי בן גיגי: כמו שאמר חבר הכנסת שי, יש עוד דרכים להיות ברודקסט חוץ מחדשות.
מנשה סמירה: הוא אמר שאפשר לעשות חדשות בצורות שונות ולא צריך כל כך להתערב, אבל לבוא ולהגיד לעוד ערוצים פלורליזם בלי חדשות, עוד ערוצי ריאליטי ובידור?
מנשה סמירה: אלה הערוצים שאת רוצה שזכות הציבור ידע?
נילי בן גיגי: המגבלות שקבעתם הם מגבלות מאד נוקשות שיבריחו שחקנים אחרים מלהיכנס.
מנשה סמירה: מאידך גיסא זה יביא שחקנים רציניים ומקצועיים, כדאי מאד שיהיו אנשים אחראים שישדרו שידורי ברודקסט בישראל, לא שכל אחד יקבל רישיון וישדר לנו ברודקסט.
אופיר אקוניס: אני מתפלא על העמדה של האגודה לזכות הציבור לדעת, אני לא זוכר את הטיעון הזה בישיבות הקודמות אבל כל הרעיון הוא לפתוח את השיח הזה לגורמים נוספים שאולי יש להם השקפות אחרות מאשר ההשקפות שמרוכזות כרגע.
אופיר אקוניס: אבל את אומרת, לא צריך.
נילי בן גיגי: המגבלות הללו הן מרחיקות לכת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל ערוץ חדשות שלא יהיה, לא לשכוח שיהיה בירושלים.
מיכל רפאלי כדורי: כל הרפורמה הזו מדברת על פלורליזם אז אני רוצה להבין איך זה מתיישב עם העבודה שיש בעלי רישיונות במדינת ישראל, הכבלים והלוויין, שיכולים לשדר ערוץ חדשות, CNN, BBC, SKYאל ג'זירה ואל ג'זירה באנגלית וערוצי חדשות רוסית ולא יכולים להיות בעלים של ערוצי חדשות בבעלותם.
מיכל רפאלי כדורי: בכל העולם, העברנו עבודה למועצה על זה, אין פלטפורמה רב ערוצית אחת, כבלים או לוויין, שהיא לא בעלים של אחד, או יותר מערוצי החדשות.
מיכל רפאלי כדורי: גם סקי גם פוקס, בכל העולם, לכולם יש ערוצי חדשות.
מיכל רפאלי כדורי: אני לא מבינה למה מתדיינים פה על פלורליזם ועל מגוון דעות והחוק כיום לא מאפשר לכבלים וללוויין להיות בעלים של ערוצי חדשות.
מיכל רפאלי כדורי: ערוץ חדשות זה מוצר שונה ממהדורת חדשות, זה מוצר שבמדינת ישראל אפשר להכניס אליו גם את הכספים של החדשות המקומיות ולייצר מוצר ארצי שיש לו, בגלל הטכנולוגיה של הכבלים והלוויין שמאפשרת גם פיצול, לשדר גם חדשות מקומיות , לעגן את המשאבים, לאפשר לנו אם נרצה להיות בעלים של זה ביחד או לחוד או עם אחרים, לשתף פעולה עם משדרי חדשות אחרים ולהביא ערוץ חדשות שימומן מפרסומת גם מדמי מנוי וגם מהחדשות המקומיות.
אופיר אקוניס: ביקשתי את עמדת הממשלה ולא קיבלתי אותה.
דודי קופל: חוק התקשורת היום מאפשר לכבלים וללוויין לשדר שידורי חדשות ולהקים ערוצי חדשות בבעלותם.
מיכל רפאלי כדורי: הוא לא מאפשר לנו.
דודי קופל: הוא מאפשר, השאלה היא רכישת החדשות.
דודי קופל: רכישת החדשות צריכה להיות מגוף נפרד, ממפיק חדשות עצמאי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם פושעים?
מיכל רפאלי כדורי: למה בעל רישיון רביעי כשיר ואנחנו הקיימים לא כשירים.
קריאה: עיתון לא יכול להיות בעל רישיון רביעי.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו לא עיתון, בזק זה טלפון לא עיתון.
דודי קופל: ההפרדה בין בעל הרישיון משדר לבין מי שמייצר את החדשות, גם לפי חוק הרשות השנייה בעלי רישיונות ובעלי זיכיונות יש הפרדה.
דודי קופל: יש חברת חדשות יש את בעל הזיכיון עצמו, בעל הרישיון עצמו ויש הפרדה ביניהם במנגנון שקיים בחוק.
דודי קופל: בחוק התקשורת קיים מנגנון אחר אבל הוא לא מונע מהכבלים והלוויין לשדר שידורי חדשות כבר כיום.
אופיר אקוניס: אנחנו לא מצביעים היום.
מיכל רפאלי כדורי: הערוץ הרוסי יכול למיטב ידיעתי להחזיק גם עיתון.
מיכל רפאלי כדורי: יש לו חברת חדשות שמועצת הכבלים והלוויין אישרה לו להעביר הביתה.
מיכל רפאלי כדורי: הערוץ הרוסי שמשדר חדשות, אושר לו הלקים חברת חדשות בבית, הוא שידר בעבר באמצעות חברת חדשות של ערוץ 2 ומוצעת הכבלים אישרה לו לשדר חדשות בבית, אולי זו הסיבה שאנחנו פה בדיונים.
מיכל רפאלי כדורי: סליחה, החוק אפשר לו והמועצה הפעילה את סמכותה.
ניצן חן: יש משהו אבסורדי שיושב ראש ועדת הכלכלה מבקש את עמדת הממשלה מישיבה לישיבה ובמקום מסוים זה נדחה.
ניצן חן: אי אפשר לקבל עמדת מדינה?
ניצן חן: מועצת הכבלים והלוויין תומכת בהסרת המגבלה - - -
אופיר אקוניס: ביקשתי את עמדת השרים.
ניצן חן: אי אפשר לגבש עמדת מדינה?
אופיר אקוניס: לישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: ביקשנו את עמדת הדרג המדיני, מקבלי ההחלטות ולא מייעצי ההחלטות, לא את עמדת הדרג הפקידותי.
אופיר אקוניס: אגב, מה עמדתו?
אופיר אקוניס: סיימנו חוץ מהרביזיות, כדי לעשות מאמץ גדול לסיים את החוק עד סוף המושב, מכיוון שלא נצליח להגיע לחלק ב' אני מציע לפצל אותו.
אופיר אקוניס: חברות הלוויין, ב- 19 באוקטובר וב- 26 באוקטובר שמענו את עמדתכם לגבי חלק ב' של החוק – שידורי טלוויזיה בכבלים ובלוויין, בעצם כך שיכריחו אתכם לחבילה צרה וגם יתנו לכם את האפשרות לשדר פרסומת.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה לא תמכתם בזה.
מיכל רפאלי כדורי: ביקשנו להציג פה מצגת וטרם נתאפשר לנו.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתקדם עם חלק א' ולסיים אותו, אין מצב שאנחנו מסיימים אותו עד ה- 16 במרץ אם אנחנו לא מפצלים.
אופיר אקוניס: אנחנו נצביע עכשיו על הפיצול.
מיכל רפאלי כדורי: אי אפשר לדון ב- dtt בלי להתייחס לחבילה הצרה, תפצלו גם את ה- dtt.
אופיר אקוניס: הצעתי לפצל את החוק כדי לסיים את חלק א', סיימנו את ההקראה וצריכים להצביע על הרביזיה שלך, הרביזיה של חבר הכנסת שאמה ועל מספר סעיפים פתוחים.
אופיר אקוניס: לכן הצעתי לפצל את חלק ב' ממנו: סימן ב', - שידורי טלוויזיה בכבלים ובלוויין שהתחלנו בו דיון התחלתי בחודש אוקטובר ושמענו את העמדות שלכם, העמדות שלכם ברורות, אתם מתנגדים, כפו עליכם חבילה צרה.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מתנגדים, בודאי.
אופיר אקוניס: לכן זה נבון לעשות את הפיצול מבחינתכם, אתם צריכים להודות עליו ולא להפריע לו, אלא אם שיניתם את עמדתכם בינתיים וזה לא קרה.
יהודה סבן: שר האוצר מתנגד לפיצול של הצעתה חוק, של שני הסעיפים הללו מהצעת החוק.
אופיר אקוניס: כך הוא מסר לך?
אופיר אקוניס: ביקשתי את עמדת שר האוצר זה מכבר ולמרות שהובטחה לי תשובתו ביום ראשון בערב היא עדיין לא התקבלה.
אופיר אקוניס: עכשיו יום שלישי בצהרים, שר האוצר יכול היה למצוא את הדרך לתת לי תשובה והוא לא נתן לי תשובה.
יהודה סבן: שר האוצר ביקש להבהיר שבמקרה שאכן כך יקרה הוא יתחיל בהליכים למשיכת הצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את כל ההצעה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סוף סוף נקבל את מה שאני מדברת עליו כבר מזמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעד לפצל.
נחמן שי: כולנו רוצים שזה יפוצל ויקודם.
אופיר אקוניס: אנחנו לא מוחקים את פרק ב', אנחנו רוצים לסיים את חלק א', לא נגיע לחקיקה מושלמת של החוק הזה בשום מצב אם אנחנו לא מפצלים אותו עכשיו, גם אז אנחנו במצב לא כל כך פשוט להגיע לסיום החוק.
לאה ורון: ההצעה לוועדה זה לפצל לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת את סימן ב' – שידורי טלוויזיה בכבלים ובלוויין, שבהצעת החוק, כלומר מסעיף 47 – תיקונים בחוק התקשורת בזק ושידורים ועד סעיף 49.
לאה ורון: סעיף 49 יתווסף לחלק הראשון של הצעת החוק.
לאה ורון: הוועדה שמעה על תוכנו של פרק זה, שמעה התייחסויות בישיבות ב- 19 לאוקטובר וב- 26 לאוקטובר, המצריכות מחשבה עמוקה לגבי המשמעות של ההצעות הכלולות בו על כל שוק התקשורת וצריך להעמיד זאת להצבעה.
אתי בנדלר: אם ההצעה לחלוקת הצעת החוק תתקבל בוועדה עדיין היא טעונה אישור המליאה.
אתי בנדלר: אם יתקבל אישור המליאה לכך, החלק שפוצל, יראו גם אותו כאילו עבר בקריאה ראשונה, כאילו הן שתי הצעות נפרדות שערו שתיהן קריאה ראשונה, ניתן יהיה להעלות חלק אחד מייד כשיסתיימו הדיונים לקריאה השנייה והשלישית ולהמשיך את הדיונים בחלק הנוסף עד להשלמתו והעלאתו לקריאה שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: זה מצוין, למה הממשלה מתנגדת?
עמיר פרץ: מניסיוני, כשיש פיצול זה מצביע על חשיבה מעמיקה, זה לכבודה של הכנסת ולכן אני בעד הפיצול.
אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הבקשה אושרה
קריאה: אני מבקש רביזיה על ההחלטה הזו.
אופיר אקוניס: אנחנו מקיימים היום את הדיון הראשון בהצעת חוק הטיס, התש"ע-2010, שעברה בקריאה הראשונה ב-8 בפברואר במליאת הכנסת, ואנחנו נכין את הצעת החוק לקריאה השנייה והקריאה השלישית.
אופיר אקוניס: אחת הישיבות הראשונות פה בוועדה בראשותי היתה העלאה מחודשת של דירוג התעופה הישראלי למקום הראשון, שאנחנו היום במצב קצת פחות טוב, ואז אמרתי בישיבה שאני מקווה שזה יקרה עד סוף 2009.
אופיר אקוניס: זה לא קרה, ואנחנו צריכים לפעול כדי שזה יקרה במהירות במהלך 2010, מבלי להתחייב לנקודת זמן כלשהי בשנת 2010, אבל מוקדמת ככל האפשר, ואת זה נשתדל לעשות גם באמצעות חקיקת הספר הזה, וזה ספר.
אופיר אקוניס: אני אומר לממשלה ולנציגיה, שאנחנו אמורים לצאת לפגרת הפסח ב-16 במרס, ואני מודיע, כפי שאמרתי לשר התחבורה, שקשה לי להאמין שנצליח לקיים את החקיקה הזו בסד הזמנים הזה.
אופיר אקוניס: מבחינתי היה טוב אם הממשלה היתה מביאה את חוק הטיס בתחילת המושב, ואז לא היתה בעיה, אבל כאשר הממשלה מביאה את ההצעה בסוף המושב, מתקיימת בעיה.
אופיר אקוניס: גם אם נעשה פה דיונים בימים שאינם עבודת הכנסת, ונשב פה עד השעות הקטנות של הלילה, גם אז אני מאמין שזה יהיה ארוך, וודאי נשמע כאן כבר גורמים רבים שפנו אליי במהלך הימים האחרונים עם השגות על החוק הזה, ומה שיותר גרוע, יותר מטריד אותי מהשגות על החוק עצמו, זה שהטענה העיקרית, שלא היתה להם אוזן קשבת אצל הרגולטור – זה דבר שמאוד מטריד אותי, ואשמח לשמוע את ההטענה ההפוכה, כמובן.
אופיר אקוניס: אנחנו היום בדיון ראשון.
אופיר אקוניס: נשתדל למצות אותו ככל האפשר ולהתחיל אולי בהגדרות, אבל גם את זה איני יכול להבטיח כרגע.
אופיר אקוניס: אני מציע שהרגולטור יציג את החוק עצמו.
לאה ורון: גם את רת"א.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לעסוק בהצעת חוק הטיס.
אופיר אקוניס: יש קשר שצריך להציג את רת"א?
מלי סיטון: יש קשר הדוק.
אופיר אקוניס: למה לא מתאמים אתי את זה?
אופיר אקוניס: אני לא מקבל את זה בתחילת הישיבה.
לאה ורון: זה תואם אתנו.
אופיר אקוניס: זה לא תואם אתי.
אופיר אקוניס: אני שומע מזה פעם ראשונה.
אופיר אקוניס: תציג בבקשה, גיורא רום, את חוק הטיס.
גיורא רום: אני מודה ליושב ראש על דברי הפתיחה.
גיורא רום: אנחנו נציג עכשיו את חוק הטיס.
גיורא רום: זה חוק שמכיל 70 אלף מילים; זה יותר מהספר "מיכאל שלי" של עמוס עוז.
גיורא רום: 25 אלף מילים של החוק עצמו, וכ-45 אלף מילים של דברי ההסבר.
גיורא רום: הוא תוצר של עבודה – אני ראיתי כבר הרבה מבצעים בחיי - עבודה קשה, מורכבת, שבהשתתפות כמעט כל אנשי רת"א ובשיתוף פעולה עם הרבה מאוד גופים חיצוניים, שאתייחס אליהם.
גיורא רום: לא תמיד הם הסכימו אתנו, אבל הם היו קואופרטיביים והביאו לכך שאנחנו יכולים להציג היום את חוק הטיס.
גיורא רום: אלה הגופים שהיו מעורבים בתהליך הכנת הצעת חוק הטיס.
גיורא רום: יש פה 11 גופים ממשלתיים.
גיורא רום: התייעצנו עם הציבור במהלך ההכנה של החוק.
גיורא רום: בנובמבר 2007 הופץ תזכיר חוק הטיס.
גיורא רום: התקבלו הערות של הגופים האלה.
גיורא רום: ביוני 2009 פורסמה טיוטה מעודכנת לציבור לצד טבלה השוואתית; כתוצאה מזה שחשבנו שהציבור יתלונן, כמו שהיושב ראש אמר לנו, פרסמנו קודם כל טבלה השוואתית שתשווה בין הנוסח הקודם והנוסח הנוכחי, כי החוק התעדכן כל הזמן, כדי להקל על הציבור.
גיורא רום: לאחר מכן, אחרי שקיבלנו הרבה מאוד התייחסויות, הוצאנו נייר מאוד מפורט, שכולל כ-184 התייחסויות.
גיורא רום: זה הדף הראשון של המסמך, שבו אספנו את כל 184 ההסתייגויות, ההערות, התרומה של הציבור, וכתבתנו מה מהות ההערה, מה תשובתנו, וספררנו את זה בסדר עולה.
גיורא רום: הכול היה כל הזמן על הרשת.
גיורא רום: זה רק הצריך לדעת לתקתק.
גיורא רום: בין יוני לאוקטובר קיבלנו הערות מצד הגופים הבאים שמופיעים פה, וכל העבודה על החוק היא עבודה מתמשכת.
גיורא רום: היו אנשים שביקשו מאתנו את הנוסח הנוכחי.
גיורא רום: זה כמו לקבל את הנוסח הנוכחי של סופלה; אין נוסח נוכחי לסופלה, הוא כל הזמן תופח, ואי אפשר להפסיק את התנור ולהוציא את הסופלה, כי הוא נופל, ולכן הוא כל הזמן היה על הרשת, ולא היתה שום בעיה להיכנס, לתקתק, ולדעת מה קורה שם.
גיורא רום: בנובמבר פרסמנו לציבור את טיוטת הצבעת החוק, שזה לפני ארבעה חודשים.
גיורא רום: הודענו באתרים השונים שזה קיים, ומאז ועד היום הדבר העיקרי שעשינו היה עבודה על מה שנקרא עריכה לשונית.
גיורא רום: השינויים במהות היו שינויים די שוליים, עד כדי אחוז או שניים.
גיורא רום: מהות החוק היתה מונחת על שולחן הציבור מנובמבר 2009.
גיורא רום: זיהינו גם די הרבה אנשים חרוצים שקראו את זה כבר אז, והתייחסו לזה.
גיורא רום: יסודות הצעת חוק הטיס; חוק הטיס הנוכחי נחקק ביום הולדת 20 לטיסתם של האחים רייט.
גיורא רום: החוק הזה נחקק ביום ההולדת ה-100 של התעופה.
גיורא רום: זה סגירת פער לא מבוטל כלל וכלל.
גיורא רום: בשביל הקוריוז אציין שחוק הטיס, הנוסח המחייב הוא הנוסח האנגלי - הוא לא הנוסח בעברית, כי חקיקה היא בנוסח שבה היא נכתבת.
גיורא רום: אז קודם כל היא משקפת התפתחות, ואני לא צריך להסביר פה לקהל מה קרה בענף התעופה.
גיורא רום: החוק הוא אחד מחוקים ראשיים שעוסקים בתעופה.
גיורא רום: החוק הזה מרכז את הרגולציה של הבטיחות.
גיורא רום: הוא לקח גם חלקים מחוקים אחרים.
גיורא רום: הרגולציה היא מאוד מקצועית, מאוד מפורטת ומסועפת ועם הרבה קשרים פנימיים, ועוסקת בשלושת המרכיבים של התעופה, שזה אנשים, פלטפורמות וגופים שמפעילים את התעופה, זה חברות שמפעילות חברות תעופה, חברות אחזקה, בתי ספר וכן הלאה.
גיורא רום: אלה שלושת המרכיבים.
גיורא רום: החוק צריך להיות בהתאמה לרגולציה הבין לאומית, שמוביל אותה ICAO, שזה הארגון הבין לאומי לתעופה.
גיורא רום: אנחנו מחויבים לאחידות בסטנדרטים.
גיורא רום: יש בחקיקה הבין לאומית את אמנת שיקגו, שהיא אמנת היסוד, שהיא משנת 44', נדמה לי, ויש לה 18 נספחים.
גיורא רום: זו הרשימה.
גיורא רום: לפי חוק רת"א, היא הגוף שצריך לדאוג למימוש הנספחים האלה והחוק צריך להיות בהתאמה ל-18 הנספחים גם כן.
גיורא רום: החוק, מכיוון שהוא חוק ראשי, קובע את היסודות ואת ההסדרים הראשוניים.
גיורא רום: הוא לא תחליף לתקנות שמתוקנות מאוחר יותר על ידי השר או הוראות שנותן מנהל רת"א.
גיורא רום: לכן יש לו במקרים רבים לשון כללית שנותן לאחר מכן לשר ולמנהל רת"א את היכולת לתקן תקנות הרבה יותר מפורטות.
גיורא רום: החוק צריך להקיף את כלל התחומים בתעופה, החל במטוסים הכבדים ביותר וכלה בתעופה, אפילו בתעופה שהיא התעופה הספורטיבית הכי בסיסית, שחלק מהכלים שמשתמשים בהם שם לא מוגדרים ככלי טיס ועדיין רת"א אחראית עליהם.
גיורא רום: החוק צריך לאפשר לגזור תקנות שנובעות מהחוק לגבי כל המגוון של הכלים האלה.
גיורא רום: הצעת החוק מסדירה את הקיום בצוותא של התעופה האזרחית והתעופה הצבאית.
גיורא רום: הקיום הזה בצוותא אינו עניין של מה בכך, והצורך בו הולך ומתחזק מיום ליום.
גיורא רום: השמיים שלנו נשארים באותו גודל, שדות התעופה הם אותם שדות תעופה.
גיורא רום: הצרכים משתנים, נקודות שיווי המשקל משתנות.
גיורא רום: בפעם הראשונה בתולדות המדינה הגענו להסדרה של קיום בצוותא של התעופה האזרחית והתעופה הצבאית.
גיורא רום: החוק מכיל 13 פרקים, ואני אבקש עכשיו מרננה שחר, שהובילה באמת בנחישות בלתי רגילה את כתיבת הצעת החוק, להציג את זה.
גיורא רום: אסיים בתשובה להערה שלך, אני הצגתי לפני כמה שקפים את כל הגופים שעבדנו מולם, שקיבלנו מהם פניות, שענינו להם, שישבנו אתם.