GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם מוקדי: ערוץ 23 הוא ערוץ שנולד כערוץ כבלים.
יורם מוקדי: הוא יחידת סמך ממשלתית.
יורם מוקדי: חבריי ממשרד המשפטים וחבריי ממשרד התקשורת פראיירים כי הם יכלו לקבל ערוץ.
יורם מוקדי: השאלה אם יחידת סמך ממשלתית יכולה לשדר ערוץ טלוויזיה בלי שום פיקוח היא שאלה מאוד מעניינת שאף אחד לא נתן עליה את הדעת.
יורם מוקדי: על השידור הציבורי, שכולנו חושבים שצריך אותו, נבנו מגבלות, ועדות, ועד מנהל ומליאה.
יורם מוקדי: מועצת הכבלים והלווין שהתירה למשרד הקליטה לעשות ערוץ אינטראקטיבי ללימוד השפה העברית קבעה שזה ייעשה באמצעות מפיק חיצוני.
יורם מוקדי: עכשיו ערוץ כזה צריך להיכנס.
יורם מוקדי: הטלוויזיה החינוכית משודרת במסגרת ה-DTT באמצעות ערוץ 1 ו-2.
יורם מוקדי: שם היא נמצאת וזאת הפלטפורמה שלה.
יורם מוקדי: כיוון ששמו את חברי הכנסת במצב הזה שהם צריכים להגיד כן או לא לערוץ 2, אנחנו מצפים מהוועדה הזאת שתתן לנו הקלות על הנזקים.
יורם מוקדי: יהיו לזה השלכות עלינו.
יורם מוקדי: אנחנו מבקשים לקבל הקלה בתמלוגים, לשחרר אותנו מהמגבלות על הבעלות בערוצים שלנו.
יורם מוקדי: אנחנו לא יכולים להתחרות כך.
יורם מוקדי: אנחנו מבקשים שמי שעושה רפורמה יעשה רפורמה עד הסוף ויבדוק את ההשלכות שלה.
רון אילון: אנחנו מדברים על הרחבת ה-DTT.
רון אילון: משמעותה פגיעה קשה בטלוויזיות הרב-ערוציות, בפלטפורמות.
רון אילון: החקיקה הפרטית נועדה לפתור בעיה של קבוצה מאוד מצומצמת של אנשים שמנהלת את ערוץ 1.
רון אילון: במידה והרפורמה הזאת תעבור יכול כל אדם לגשת, לקחת רישיון, לשדר ערוץ רוסי ולעמוד במחויבות שנמצאות בחוק.
רון אילון: אוטומטית הוא עולה ב-DTT, הוא לא צריך חקיקה פרטית בשביל זה ולא צריך חקיקה מיוחדת בשביל זה.
רון אילון: משמעות ההרחבה של ה-DTT היא אי עמידה בהבטחות שהמדינה נתנה לפלטפורמות הרב-ערוציות.
רון אילון: אנחנו לא התנגדנו להקמת ה-DTT .
רון אילון: כשעלינו לאוויר היה ברור שישנם 5 ערוצים שהם ערוצים שממומנים על ידי אגרה והציבור זכאי ורשאי לקבל אותם בדרך היעילה ביותר.
רון אילון: הדרך היעילה ביותר היא ה-DTT.
רון אילון: מהרגע שהמדינה הופכת את עורה ולוקחת את פלטפורמת ה-DTT והופכת אותה לפלטפורמות פרטיות, אני חושב שזה שבירה של כללי המשחק.
רון אילון: זה משהו שאין לתת לו יד.
רון אילון: מכאן אפשר להגיע מאוד רחוק.
רון אילון: אפשר להחליט שמקימים בנקים והמדינה תיתן את השירות בחינם.
רון אילון: אפשר להחליט שהמדינה תיתן שירותי סלולאר או כל דבר אחר.
רון אילון: ה-DTT נועד לשרת מטרה אחת.
רון אילון: היו ערוצים משולמי אגרה, ממומני אגרה במדינה הזאת.
רון אילון: צריך להפיץ אותם בדרך היעילה ביותר.
רון אילון: פה זה מתחיל ופה זה צריך להיגמר.
רון אילון: כל מי שרוצה להקים לעצמו מערך הפצה אחר, שיפעל בנתיבים הקיימים היום בחוק.
מייק מאירסון: כל החבילה חינם היא מאוד מיותרת.
מייק מאירסון: בעידן הטלוויזיה של היום אני לא יודע איך היא תתפקד ובשביל מה.
מייק מאירסון: לי יש 3 ערוצים שלי.
מייק מאירסון: יש פה עוד עשרות.
מייק מאירסון: אני יכול להעביר אותם לטלוויזיה בלי שום בעיות.
מייק מאירסון: אני כבר לא מדבר על האינטרנט.
מייק מאירסון: באחד הדיונים הוזכרה פה החבילה הרוסית של 84 ערוצים.
מייק מאירסון: אני לא יודע מי יעמוד מול חבילה כזאת.
מייק מאירסון: כנראה שאין על מה לדבר וחבילת החינם תתקיים.
מייק מאירסון: אם היא תתקיים, אז אני חושב שהערוץ החינוכי צריך להיות שם.
מייק מאירסון: הוא יכול לפתור את הבעיה של הערוץ האתיופי.
מייק מאירסון: יכול להיות שהוא יוכל להקצות כמה שעות לערוץ 9, כי זה מה שצריך ערוץ 9.
מייק מאירסון: אני לא נגד ערוץ 9 ולא נגד שהוא יהיה בחבילה חינם, אבל החבילה חינם בעוד שנה או שנתיים תגרום לכך שתהיה שכבת אוכלוסייה נחותה, שכבה שלא תקבל את ערוצי הספורט, את ערוצי הסרטים.
אתי בנדלר: אולי האוכלוסייה הזאת תשתייך לאליטה.
נחמן שי: לא בסטנדרטים של החברה הישראלית.
מייק מאירסון: רק האוכלוסייה המסכנה תוכל לקחת את חבילת החינם.
מייק מאירסון: זה מה שהולכים לייצר פה.
מייק מאירסון: תחשבו גם על זה.
מייק מאירסון: יכול להיות שהטלוויזיה החינוכית שתהיה בפנים תוכל לשפר את הרושם.
מייק מאירסון: אם ערוץ 9 וערוץ 24 נכנסים אתם צריכים לפתוח את המכרזים.
מייק מאירסון: זה לא לפי תנאי המכרז.
מייק מאירסון: כל אחד יוכל לגשת למכרז ולבקש רישיון, לבקש לפתוח ערוץ חופשי או ערוץ אחר.
מייק מאירסון: זה יצירת מונופול טוטאלי, לפחות בשפה הרוסית.
מייק מאירסון: זאת השמעת דעה אחת דרך מערכת חדשות אחת, פלוס פרסומות.
מייק מאירסון: יש בלעדיות על פרסומת.
מייק מאירסון: השוק הישראלי השתחרר, ערוץ 10 הוקם כדי להתחרות בערוץ 2, ואילו השוק הרוסי, שזה מיליון וחצי צרכנים, יתכנס לתוך מונופול.
מייק מאירסון: המחיר עלה, הצרכן משלם יותר ומשרדי הפרסום אין להם למי לפנות.
מייק מאירסון: מה עשו?
מייק מאירסון: למה בדנמרק זה אחרת?
מייק מאירסון: למה בנורבגיה זה אחרת?
מייק מאירסון: למה באוסטריה זה אחרת?
מייק מאירסון: שם זה חופשי.
מייק מאירסון: אם אתה מצליח אתה מתקיים, אם אתה לא מצליח אתה נסגר.
מייק מאירסון: יש פיקוח ציבורי.
מייק מאירסון: לא אלכוהול, לא טבק, לא אלימות.
מייק מאירסון: זה מה שצריך.
מייק מאירסון: אם אתם אומרים שיהיו פה 6,7 ערוצים בחבילת החינם, אז יס והוט יכולים מעכשיו להיסגר.
מייק מאירסון: אפשר יהיה לכלול הרבה מאוד ערוצים .
מייק מאירסון: זה בכלל לא בעיה של קיבולת בעידן הדיגיטאלי.
מייק מאירסון: מה יהיה?
מייק מאירסון: הכל יהיה חינם?
מייק מאירסון: איזה איכות תהיה?
מייק מאירסון: מי ישלם?
מייק מאירסון: עבור מה?
מייק מאירסון: כשאתה קורא את כל הדפים האלה אתה לא חושב שיהיו עוד 6,7.
מייק מאירסון: אולי 1.
מייק מאירסון: הרישיון זה לא פחות מהמכרז.
מייק מאירסון: זה לא כמו שהלך אדלסון למשרד הפנים וביקש רישיון לעיתון ופתח עיתון שהוא היום מספר 2 במדינה.
מייק מאירסון: פה זה הרבה יותר מסובך, כי זה טלוויזיה.
מייק מאירסון: אני לא הבנתי לאן הולכים.
מייק מאירסון: לאיזה טלוויזיה הולכים?
מייק מאירסון: לאיזה שוק?
מייק מאירסון: מה הציבור יקבל?
מייק מאירסון: הציבור בכלל לא מבין על מה אנחנו דנים, למרות שזה בעמודים הראשיים של העיתונים.
מייק מאירסון: למה החבילה חינם?
מייק מאירסון: אני 16 שנה מתעסק בטלוויזיה.
מייק מאירסון: אני לא מבין על מה אנחנו דנים.
דב אברמוביץ: הרשימה הקיימת היא רשימה לא יעילה.
דב אברמוביץ: יכול להיות שיורם מוקדי צודק ומלכתחילה לא היה צריך לעשות DTT, אבל ברגע שיש את המשאב הזה של ה-DTT הרשימה הקיימת לא יעילה.
דב אברמוביץ: על ערוץ 33 כל מה שהיה צריך להיאמר כבר נאמר.
דב אברמוביץ: לגבי הערוץ בערבית המכרז שניצן חן דיבר עליו זאת הפעם השלישית שיוצאים עם מכרז כזה.
דב אברמוביץ: יכול להיות שהבעיה היא לא בשאלה אם יוצאים למכרז או לא, אלא אם יש ייתכנות כלכלית לערוץ כזה.
דב אברמוביץ: כשיש רק מספר מצומצם של ערוצים שאפשר לשדר אותם במסגרת החבילה הדיגיטאלית ומייחדים מקום לערוץ 33, שאין לו קהל יעד, לערוץ בערבית שעדיין לא קם - אני כבר לא מדבר על ערוץ הכנסת ועל ערוץ השידור - אז זאת בוודאי רשימה שהיא לא יעילה.
דב אברמוביץ: המחשבה על כך שצריך לעשות פה חשיבה מחודשת היא המחשבה הנכונה.
דב אברמוביץ: אין שום קדושה ברשימה הזאת, אין שום קדושה בהיסטוריה.
דב אברמוביץ: אני לא מדבר על כך שעלולה להיגרם פגיעה בהוט ויס.
דב אברמוביץ: גם היועצת המשפטית של משרד התקשורת אמרה את זה.
דב אברמוביץ: אני הראשון שיאמר שהפגיעה בהוט וביס זה בוודאי שיקול.
נגה רובינשטיין: אמרתי שה לא השיקול.
דב אברמוביץ: התוכן של מה שאמרת זה בדיוק זה.
דב אברמוביץ: תשובת הממשלה היא שעלולה לגרום פגיעה בהוט ויס.
דב אברמוביץ: זה בוודאי לא שיקול על או השיקול היחיד כמו שהממשלה מעניקה לו.
דב אברמוביץ: הקריטריונים שצריכים להישקל כשמגבשים את הרשימה הזאת הוא אופי הערוץ, האם הוא ערוץ שבאופיו הוא broadcast.
דב אברמוביץ: אני מפנה להצעת החוק של הממשלה כשהיא מדברת בדברי ההסבר על הכנסת הערוץ בערבית.
דנה נויפלד: שם המנגנון אחר.
דב אברמוביץ: היא אומרת ששידוריו של בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית דומים במהותם לשידורים בערוצים ציבוריים.
דב אברמוביץ: גם בדברי הממשלה השיקול של אופי הערוץ זה שיקול מרכזי.
דב אברמוביץ: קריטריון נוסף שחייב להישקל כשמגבשים את הרשימה הזאת זה החשיבות בהעמדת הנגישות של הציבור הרחב לאותו ערוץ, בייחוד לאותן אוכלוסיות שיכול להיות שהמחיר של השידור הרב-ערוצי הוא יקר עבורם.
דב אברמוביץ: בוודאי ובוודאי לא להדיר אוכלוסייה כזאת בגלל שהיא דוברת שפה אחרת מהנגישות לשידור במסגרת השידור הדיגיטאלי בחינם.
דב אברמוביץ: אני שומע פעם אחר פעם מנציגי הממשלה, מהוט ומיס שאסור לשנות את המצב, שאסור לשנות את החבילה של ה-DTT.
דב אברמוביץ: רבותיי, ה-DTT משנה את הסטטוס-קוו, משנה את המצב הקיים.
דב אברמוביץ: אין מצב שבו אנחנו הולכים לשנות משהו קיים.
דב אברמוביץ: עד היום לא היו שידורי broadcast במובן שאנחנו מדברים עליהם כאן כיום.
דב אברמוביץ: העובדה שערוץ 10, שלא לדבר על ערוץ הכנסת, עבר רק בשידור הרב-ערוצי ועכשיו הולכים ליצור מעין פלטפורמה, בזה יש שינוי של הסטטוס קוו.
דב אברמוביץ: כששואלים מי נפגע לא צריכים רק לשאול את השאלה אם הוט ויס נפגעים, אלא גם את השאלה אם ערוץ ייעודי שהוקם על רגע רגולטורי מסוים ועל רקע של מציאות מסוימת נפגע.
דב אברמוביץ: מה זה ערוץ 9?
דב אברמוביץ: מדברים פה על כל מיני ערוצים, כמו ערוץ 24 או הערוץ הרוסי של האדון שדיבר פה קודם, שזה ערוץ רוסי זר שמשדר מחו"ל כדי לא להיות כפוף לרגולציה ולחוק הישראלי.
דב אברמוביץ: ערוץ 9 הוקם במכרז שהמדינה הוציאה.
דב אברמוביץ: המדינה החליטה שלא מספיק לתת לכוחות השוק להכריע בעניין הזה, אלא שצריך להקים ערוץ ייעודי שישדר שידורים בערוץ מסחרי לציבור דובר הרוסית.
דב אברמוביץ: על הערוץ הזה מוטלות מחויבויות.
דב אברמוביץ: הוא לא דומה לכל ערוץ.
דב אברמוביץ: אין שום סיבה לומר שאם ערוץ כזה נכנס הדלת תהיה פתוחה לכל הערוצים.
דב אברמוביץ: לגבי מה שהיועצת המשפטית אמרה שכביכול יש איזו שהיא מטרה.
דב אברמוביץ: פעם ראשונה שאני שומע שהמטרה של ה-DTT זה שתהיה סימטריה בין כל הערוצים שישודרו במסגרתו.
דב אברמוביץ: אין שום חפיפה בין השאלה אלו ערוצים ייכללו במסגרת השידור הדיגיטאלי לשאלה אלו מחויבויות רגולטוריות צריך להטיל עליהם.
דב אברמוביץ: על כל אחד צריך להטיל מחויבויות רגולטוריות.
דב אברמוביץ: על כל ערוץ בהתאם לטיבו, אופיו והיקף האוכלוסייה שהוא משדר אליו.
דב אברמוביץ: בעניין הזה אני חושב שעמדת הממשלה אומרת דרשני.
דב אברמוביץ: מדוע כשהכללתם את הערוץ הייעודי בשפה הערבית לא קבעתם שצריך לעשות מכרז חדש, שצריך לעשות מחויבויות רגולטוריות שיהיו סימטריות לחלוטין לאלו של הערוצים?
אופיר אקוניס: הנוסח שהפצתם לוועדה זהה לנוסח של הערוץ בערבית, רק שבמקום המילה "בשפה הערבית" תהיה המילה "בשפה הרוסית".
ירמי קדושי: ה-DTT היום הוא כביש לעשירים שממומן על ידי המדינה.
ירמי קדושי: היום יש אפשרות לאנשים לרדת לכל חנות, לקנות צלחת ולראות את כל הערוצים שנמצאים ב-DTT.
ירמי קדושי: זו מין כפילות של דבר שקיים.
כרמל שאמה-הכהן: כמה עולה צלחת?
ירמי קדושי: אלף ומשהו שקל.
ירמי קדושי: זה תופס גם ערוצים מהעולם.
ירמי קדושי: מה שעשו ב-DTT זה לבוא לאנשים, לקבע אותם במספר ערוצים ולנתק אותם מהעולם.
ירמי קדושי: אנשים באוכלוסייה המזרחית, הערבית, הפרסית, התורכית מחזיקים צלחת וקולטים ערוצים מהעולם וערוצים שקיימים באוויר.
ירמי קדושי: זו כפילות.
ירמי קדושי: כשמדברים על ה-DTT מממשים איזה מן חלום של מישהו שבא לשים ערוצים מסוימים.
ירמי קדושי: ככה זה נראה.
ירמי קדושי: אני שומע כאן שרוצים להכניס את ערוץ 24.
ירמי קדושי: אנחנו מתנגדים לזה בכל תוקף, כי ערוץ 24 זה ערוץ של יחצ"נים מסוימים.
אופיר אקוניס: ערוץ 24 בוורסיה הקודמת שידר מוסיקה מסוג אחד.
אופיר אקוניס: אחר כך שינו אותו והוא שידר מוסיקה מהסוג השני.
אופיר אקוניס: אני לא ראיתי שום איזון בשידורי ערוץ 24 לא בוורסיה הראשונה ולא בוורסיה השנייה.
אופיר אקוניס: ערוץ 24 מאזן היום בתמונת ראי את מה שהיה בערוץ 24 לפני שנה.
ירמי קדושי: זה לא נכון.
אופיר אקוניס: מצעד שירי האהבה אתמול היה רק בסגנון ים תיכוני.
אופיר אקוניס: זה בסדר, דרך אגב, אבל צריך לכתוב מצעד שירי האהבה הגדולים של המוסיקה הים-תיכונית.
ירמי קדושי: כשמדברים על ים תיכונית מתכוונים לקבוצה מסוימת של אמנים מיוחצנים שנמצאים שם.
ירמי קדושי: הערוץ הזה נשלט גם על ידי קשת.
אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד שאתה מפתיע אותי.
ירמי קדושי: זאת האמת.
ירמי קדושי: זה שהאמנים באים מבית מזרחי ואמרו להם לשנות את העקרונות שלהם ואת סגנון המוסיקה זה לא אומר שזה סוג המוסיקה המזרחית שמדברים עליה.
ירמי קדושי: לא הגיוני שב-6 ערוצים שנמצאים ב-DTT יש שליטה של קשת מערוץ 2.
אופיר אקוניס: אני מבין שאתה מתנגד להכנסה של ערוץ 24.
ירמי קדושי: זה רק יעשה רע להרבה אמנים שנמצאים בפריפריות.
ירמי קדושי: יש הרבה מועדונים שנסגרו בגלל כל הפעילות הזאת של ערוץ 24.
ירמי קדושי: אם היה ערוץ ניטרלי שפונה לאוכלוסייה המזרחית זה היה משהו אחר, אבל כיום אין ערוץ כזה.
ירמי קדושי: תחנות הטלוויזיה לא פונות לקהל המזרחי.
ירמי קדושי: זה המצב היום בארץ.
ירמי קדושי: את המצב הזה צריך לשנות.
ירמי קדושי: גם בשליטה של קשת אני רואה את זה.
כרמל שאמה-הכהן: יש ערוץ יותר מזרחי מערוץ 24?
ירמי קדושי: ערוץ 24 הוא לא מזרחי.
אופיר אקוניס: הוא טוען להפליה.
אופיר אקוניס: אני מאוד לא אוהב את החלוקה הזאת של יוצאי עדות.
אופיר אקוניס: בעיני זה שיח מיושן.
אופיר אקוניס: מאיפה אתה יודע מי צפה אתמול ב"אח הגדול"?
אופיר אקוניס: אולי היה רוב לבני עדות המזרח שצפו ב"אח הגדול".
ירמי קדושי: הערוץ לא פונה לאוכלוסייה הזאת.
אופיר אקוניס: כל עם ישראל רואה.
אופיר אקוניס: אני יודע שהזכייניות יכולות לבדוק מי צפה, באיזה גילאים, באיזו רמת אוכלוסייה.
אופיר אקוניס: העניין של העדה זו חלוקה שאני מבטל אותה, כי בעיני כולם ישראלים.
אופיר אקוניס: השיח בעיני בעייתי.
ירמי קדושי: ערוץ 10 וערוץ 2 אומרים שהם לא פונים לאוכלוסייה המזרחית.
ירמי קדושי: הם לא מסתירים את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשמור מקום לערוץ מזרחי ב-DTT.
ירמי קדושי: אני חושב שכן.
ירמי קדושי: כמו שיש מועדונים ומקומות שפונים לאוכלוסיות מסוימות, אין סיבה שלא יהיו גם ערוצים.
אופיר אקוניס: מה ההצעה שלך בנוגע להצעה הממשלתית?
ירמי קדושי: אני חושב שה-DTT מיותר.
אופיר אקוניס: הוא קיים.
ירמי קדושי: קודם כל שהמדינה לא תממן אותו, כי זה משהו שאני לא חושב שהמדינה צריכה לממן אותו.
ירמי קדושי: הדבר השני זה שלא ישימו ערוץ שנשלט על ידי אותו מקור.
ירמי קדושי: אני חושב שהמצב של המזרחים בארץ די דומה למצב של האתיופים, רק שלמזרחים אין ערוץ.
ירמי קדושי: מה שיכול לפתור בעיה של הרבה אנשים זה לא להגביל את שוק הפרסום, לתת שיהיה פרסומים בערוצים יעודיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוצים יעודים מוכרים פרסום.
ירמי קדושי: ערוצים שנמצאים היום בכבלים ובלווין פונים לאוכלוסיות.
ירמי קדושי: כל דבר צריך לקבל פרסום.
ירמי קדושי: זה לא יפגע בנתח הפרסום בארץ.
אופיר אקוניס: אם יגידו על כל אחד שהוא לא יפגע, אז בסוף הוא יפגע.
ירמי קדושי: זה לא יפגע, כי זה יביא עוד מפרסמים.
ירמי קדושי: יש לך היום הרבה אנשי עסקים, הרבה חבר'ה בפריפריות שלא יכולים להגיע לשוק הפרסום.
ירמי קדושי: שוק הפרסום הוא מונופול שנשלט על ידי קבוצה מסוימת.
ירמי קדושי: תסתכלו על גוגל ישראל איך היא פתחה את שוק הפרסום, איך באינטרנט עובד שוק הפרסום יפה מאוד ורק שוק התקשורת חסום בפני הרבה עסקים.
משה דנון: אני לא מצליח להבין איך מדברים פה על כל מיני הטבות, הקלות ומתנות כאלו ואחרות לערוצים כאלה ואחרים מבלי שיש מישהו שבודק את רמת המחויבויות ואי העמידה במחויבויות של הערוצים השונים, החל ב-9 וכלה בטלוויזיה חינוכית.
משה דנון: ברגע שיש פגיעה בהכנסות של הכבלים, של הלווין, כאשר הפעולות שלנו וההפקות שלנו הן נגזרת של ההכנסות, מבחינתנו יש בעיה.
משה דנון: אני מבקש להתייחס לכל הדברים במכלול ולהבין שיוצרים פגיעה ישירה בנו, מבלי שום קשר להיותנו אשכנזים, מזרחיים או כל דבר אחר.
אופיר אקוניס: זה אומר שערוץ 9 יצטרך לעמוד בכל המחויבויות.
אתי בנדלר: זה מעבר לזה.
אתי בנדלר: יש להם היום מחויבויות הרבה יותר נמוכות שבהן הם לא עומדים.
אתי בנדלר: מה שהוצע זה שאם יאפשרו להם לשדר ב-DTT יטילו עליהן מחויבויות יותר רחבות כמו המחויבויות שחלות לגבי broadcast.
אסף אמיר: כך הם יכולים להיכנס בכרטיס של רישיון.
אסף אמיר: יש פה חוק שעכשיו אתם מנסים לשנות אותו לכל הכיוונים.
אסף אמיר: לא ברור למה זה יוביל.
אסף אמיר: כל אחד מושך לכיוון אחר.
אסף אמיר: מנשה דיבר על 12 ערוצים.
אסף אמיר: מה זה אומר?
אסף אמיר: כשיש פוטנציאל יימצאו הלוביסטים, חברי הכנסת והערוצים שירצו להיכנס.
דודי קופל: העיקרון שעמד מאחורי חבילת הערוצים הוא לאפשר לערוצי broadcast לשדר באמצעות הטכנולוגיה של DTT.
דודי קופל: ועדת מרדכי המליצה לבחון את זה מחדש בשנת 2012.
דודי קופל: הממשלה אימצה את ההחלטה הזאת.
דודי קופל: הערוץ הייעודי בערבית על פי החוק הקיים יכול לשדר שידורי broadcast בהתאם לחוק התקשורת.
דודי קופל: אין כאן חריגה מהעיקרון שהממשלה הציבה.
דודי קופל: הטלוויזיה החינוכית אינה ערוץ broadcast, מעבר לשידורים שהיא משדרת בערוץ 1 ובערוץ 2.
דודי קופל: זה בהתאם לחוק הרשות השנייה ובהתאם לחוק התקשורת.
אופיר אקוניס: האם הממשלה עומדת על דעתה שהיא לא משנה את סעיפים 29-32?
אתי בנדלר: אם הוועדה מחליטה בניגוד לעמדת הממשלה לגבי מספר הערוצים שייכללו ב-DTT, האם הממשלה תמשוך את ההצעה?
יהודה סבן: אני לא יודע.
יהודה סבן: לעניין התמלוגים אנחנו נמליץ לשר האוצר למשוך.
אופיר אקוניס: זאת אומרת שאתם בחבילה הצרה תמליצו למשוך, בתמלוגים תמליצו למשוך ובשינויים ב-DTT תמליצו למשוך.
אופיר אקוניס: אתם רוצים שנאשר את זה ככתבו וכלשונו.
אופיר אקוניס: תודיעו לשר האוצר שזה לא יהיה.
אופיר אקוניס: ההצעה הזאת לא תצא מכאן כפי שהיא נכנסה.
אסי מסינג: גם אם ההסתייגות לעניין התמלוגים תתקבל בניגוד לעמדת הממשלה, אין ספק שהעניין הזה יהיה הסתייגות תקציבית כי מדובר בסכומים שיעלו מעל ל-5 מיליון שקל בשנה.
אתי בנדלר: לעניין התמלוגים, שזה אומר לעניין הקמת המערכת, ישתתף בישיבה הבאה מנכ"ל הכנסת שיש לו מה לומר על זה.
לאה ורון: גם מנכ"ל רשות השידור יתבקש להתייחס לעניין.
אתי בנדלר: אם תעלה הצעה לממן את הקמת המערכת מתקציב המדינה תצטרכו להביא נתונים לגבי העלות של העניין הזה.
אסי מסינג: האם יגידו שלעניין תקציב הכנסת העלות הנוספת תהיה על המדינה, לא על תקציב הכנסת?
אסי מסינג: זאת תהיה ההצעה?
נחמן שי: יש עלות הקמה ועלות תפעול.
נחמן שי: מדובר בשתי עלויות שונות.
אתי בנדלר: לגבי ההפצה אין מחלוקות.
אתי בנדלר: לאוניד בלחמן זה נכון שבשנה שעברה הצטברו חובות בהפקה דוקומונטרית בערוץ 9.
אתי בנדלר: מדובר על חובות יותר נמוכות ממה שהוצגו פה.
אתי בנדלר: זה קשור לזכיינים ולערוץ 10.
אתי בנדלר: מדובר על 3,4 מיליון שקל שאנחנו בשנה, שנתיים הקרובות נכסה אותם.
אתי בנדלר: נכנסנו בהפקות מאוד גדולות בתחום של הדוקומנטרי.
אתי בנדלר: זה לא היה 6 שנים לפני המשבר.
מנשה סמירה: יש במדינת ישראל בין 120 ל-150 אלף משקי בית שמחוברים למערך האנלוגי, זאת אומרת קולטים טלוויזיה באמצעות המערך האנלוגי.
מנשה סמירה: הם קולטים במקרה הטוב את הערוץ הראשון.
מנשה סמירה: אולי עוד ערוץ בגלל בעיות שידור.
מנשה סמירה: הערוץ האנלוגי ייסגר.
מנשה סמירה: העלות שלו יקרה מאוד בגלל התשתיות, עלויות ההפצה, קרינה ושטחי קרקע.
מנשה סמירה: הערוץ הזה ייסגר.
מנשה סמירה: המדינה חייבת לתת מענה.
מנשה סמירה: 120 אלף משקי הבית האלה הם ברובם מהפריפריה החברתית החלשה.
מנשה סמירה: הם חסרי אמצעים.
מנשה סמירה: הם חייבים לקבל חלופה של הפצת שידורים פתוחים לא של שני ערוצים מסכנים, אלא של 5 ערוצים פתוחים כמו כל בית בישראל.
מנשה סמירה: זה היה הרעיון שהסתתר מאחורי ההפצה הדיגיטאלית.
מנשה סמירה: המערכת הזאת היא מערכת שנעשתה בטכנולוגיה מתקדמת מאוד מבחינת שיטת הדחיסה וההפצה שלה.
מנשה סמירה: אני שמח לומר שהרשות השנייה הציעה את המערכת הזאת והיא עובדת.
מנשה סמירה: זה בניגוד ליורם מוקדי שטעה אז במאמר וגם היום.
מנשה סמירה: הוא חשב שאפשר לעשות את זה באמצעות לווין.
מנשה סמירה: זאת טעות.
מנשה סמירה: כל העולם עבר לשיטת הפצה דיגיטאלית בגלל האיכות, הזמינות והאמצעים הנוספים.
מנשה סמירה: בזכות זה שהמערכת כבר נמצאת באוויר אין ספק שההיצע לציבור השתפר מאוד.
מנשה סמירה: זה כבר מוכיח את עצמו התהליך הזה.
מנשה סמירה: בעניין הזה המדינה עשתה בחוכמה.
מנשה סמירה: המערכת הזאת נותנת את המענה.
מנשה סמירה: נקבע שערוצי broadcast פתוחים יעלו על המערכת.
מנשה סמירה: אנחנו צריכים לייצר תשתית שאם מחר יהיו עוד 1,2 או 3 הם יעלו.
מנשה סמירה: את זה נעשה.
מנשה סמירה: האם ייכנסו ערוצים אחרים שאינם עונים על ההגדרה זה הדיון שמתקיים כאן.
מנשה סמירה: אנחנו חושבים שלא כדאי לשנות את הפרופורציות שנקבעו.
מנשה סמירה: לגבי הטלוויזיה החינוכית אין סתירה בין ההצעה החדשה שהונחה כאן לעמדת הממשלה.
מנשה סמירה: כל מה שנאמר כאן זה להעביר את ערוצי הטלוויזיה החינוכית מהערוץ הראשון ל-33, ולהרחיב לה את השידורים בתוך ערוץ 33.
מנשה סמירה: זה יפתור את הבעיה של הדיגיטאלי.
מנשה סמירה: זה יותיר מקום לערוץ שנשאר.
מנשה סמירה: כרגע צריך לשמור אותו לערוץ בערבית.
תומר קרני: כולם דיברו על ערוץ 33.
תומר קרני: הערוץ עדיין קיים.
תומר קרני: כולם מתחלקים בשלל כאילו הערוץ כבר לא קיים.
מנשה סמירה: הוא משדר שידורים חוזרים.
תומר קרני: הוא לא משדר שידורים חוזרים.
אופיר אקוניס: הודענו שאנחנו מגישים הצעת חוק לסגירת ערוץ 33 ושהממשלה תתמוך.
אופיר אקוניס: תאמין לי שאנחנו עוזרים לרשות השידור ואחר כך גם מוצאים פתרונות לכמה מן הדברים שעשינו פה.
אופיר אקוניס: אני מבקש מנציגי הממשלה לבוא ביום שלישי עם עמדה לגבי שידורי חדשות בכבלים ובלווין, עמדה ביחס לעלות ההקמה של ה-DTT מתקציב המדינה ועמדת שר התקשורת בנוגע לערוץ האתיופי.
אופיר אקוניס: שלום לכולם, אנחנו ממשיכים בדיון על הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), אני מודיע שאנחנו דנים היום בשלושה דברים: בנושא ה- dtt אנחנו ממשיכים בחלק ב' של הדיון, דנו במי אמור להיכנס או לצאת, אגב, הצעת החוק הפרטית לערוץ 33 מוכנה ואני אגיש אותה למזכירות יחד עם חברי הוועדה, כפי שסיכמנו, חבר הכנסת שי, במהלך היום.
אופיר אקוניס: זה כמובן מסייע לנו בשינויים בתוך ה- dtt הקיים.
אופיר אקוניס: נתחיל בעלויות הקמת המערכת ושדרוגה, לאחר מכן, הצבענו כבר על פתיחת שני סעיפים הגנת ינוקא ומספר החברות החדשות, וגם הבקשה של חברותה כבלים והלוויין להתיר להן לשדר חדשות, ביקשתי את עמדת הממשלה, האם ישנה?
דודי קופל: אין עמדת ממשלה בעניין.
אופיר אקוניס: גם אני אשקול בקשות ממשלה ונדע מה לעשות.
אופיר אקוניס: אנחנו מתחילים בעלויות הקמת מערכת ושדרוגה, ה- dtt, היועצת המשפטית בבקשה.
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר מהי הסוגיה העומדת לדיון בפני הוועדה כרגע, אני אתחיל בתיאור המצב המשפטי הקיים.
אתי בנדלר: בשנת 2008 תוקן חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו ובמסגרת התיקון הזה הוספו סעיפים שדברו על הקמת מערכת להפצת שידורים בשיטה הספרתית, בראשי התיבות של המונח באנגלית זו המערכת הידועה כ- dtt במסגרת אותה מערכת, לפי החוק שהתקבל, אמורים להיות מופצים עד חמישה ערוצים, קרי, שני ערוצי חובה שהם ערוץ 2 וערוץ 10 ושלושה ערוצים לפי בקשה של מי שאחראי להן.
אתי בנדלר: דהיינו, הכנסת הייתה יכולה לבקש להצטרף למערכת הזו לצורך הפצת שידורי ערוץ הכנסת ורשות השידור הייתה יכולה להצטרף לצורך הפצת עד שני ערוצים שלה, קרי, ערוץ 1 וערוץ 33.
אתי בנדלר: עלות הקמת המערכת בהתאם לחוק שהתקבל נעשתה על ידי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שאחראית לפי החוק על הקמת המערכת ותפעולה והפצת השידורים באמצעותה, נעשתה מהתמלוגים שהזכייניות של הטלוויזיה המסחרית לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, קרי, ערוץ 2 וערוץ 10, שילמו.
אתי בנדלר: זאת אומרת שבפועל מי שמימן את הקמת המערכת בהתאם לתפיסה הזו היה אוצר המדינה, כי התמלוגים משולמים לאוצר המדינה.
נחמן שי: זה רכוש המדינה?
אתי בנדלר: כן, בודאי.
נחמן שי: המדינה מעמידה את זה לרשותה של הרשות השנייה?
אתי בנדלר: המדינה הסמיכה את הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שהוא תאגיד סטטוטורי להקים את המערך ולהפעיל אותו.
אתי בנדלר: כמובן שמאחר ומדובר ברשות סטטוטורית, רשות של המדינה, בעצם זה משהו ששייך למדינה.
נחמן שי: כשהם הקימו את המשדרים זה לא היה כך, הם היו בבעלותם.
מנשה סמירה: גם היום זה בבעלותנו, אבל הבעלות שלנו היא בבעלות גג של המדינה.
מנשה סמירה: גם המערכת הדיגיטאלית היא בבעלותנו במימון שקיבלנו מהמדינה.
אתי בנדלר: כפי שהזכרתי, המערכת הזו, כשהיא הוקמה מלכתחילה נקבע החוק שערוצים 2 ו- 10 חייבים להיות מופצים באמצעות המערכת הזו, כשלכנסת ולרשות השידור ניתנה אופציה לבקש להיות מופצים בהתאם לאותה מערכת.
אתי בנדלר: כך קבע סעיף 51ב', סעיף קטן (ג) לחוק הרשות השנייה:
אתי בנדלר: "בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ב)" – לא רלוונטי לענייננו – "הודיעה הכנסת או רשות השידור לפי העניין לרשות" דהיינו, לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, "לאחר יום י' בניסן התשס"ח 15 באפריל 2008 כי היא מבקשת שהרשות תפיץ את שידורי ערוץ הכנסת או את שידורי הטלוויזיה של רשות השידור לפי העניין, רשאית הרשות לדרוש כי הכנסת או רשות השידור לפי העניין, תשא בסכום ההפרש שבין עלויות ההקמה".
אתי בנדלר: בסעיף זה, ההפרש שבין עלויות ההקמה, ההפרש שבין עלות ההקמה הכוללת את התשלומים הנוספים לצורך הפצת שידורי הטלוויזיה של אותו גוף, לבין עלות ההקמה אלמלא ביקש מהרשות להפיץ את שידוריו.
אתי בנדלר: זאת אומרת, קבע החוק שככל שהכנסת או רשות השידור יודיעו לרשות השנייה לאחר מועד מסוים על כך שברצונם להצטרף למערך ה- dtt הם יצטרכו לשאת בהפרש של עלויות ההקמה, קרי, בסכומים הנוספים שיש לשלם בשל עיבוי המערכת.
אתי בנדלר: אני קוראת מדבריו של עורך דין אסי מסינג היושב כאן מטעם האוצר, כשהוא הסביר לוועדת הכלכלה את הסעיף הקטן הזה, הוא אומר :" בכל מקרה, אם הכנסת או רשות השידור הודיעו לאחר המועד שנקבע כאן כי הם מבקשים שהרשות תפיץ את השידורים, אזי עליהם לשאת במלוא עלות ההפרש שבין ההקמה של המערך כפי שהוא והשדרוג שיצטרך להתבצע כתוצאה מהמהלך הזה.
אתי בנדלר: ההפרש ייקבע בהיעדר הסכמה בין הרשות לאותו גוף לפי הוראה של שר התקשורת והסכמה של שר האוצר".
אתי בנדלר: הדברים פשוטים וברורים.
אתי בנדלר: הנה אנחנו מגיעים להצעת החוק שמונחת היום בפני ועדת הכלכלה ואני מדברת על פסקה 29 בעמוד 464 שבסעיף קטן 51 א, אותו מבקשים לתקן בהתאם להצעת החוק, מוספים שני סעיפים קטנים, סעיף קטן (ד((1) וסעיף קטן (ד)(2), אלה הסעיפים החדשים אותם מבקשים להוסיף לסעיף האמור.
אתי בנדלר: כאן מציע האוצר הצעה שהתקבלה כמובן על דעת הממשלה במסגרת אישור הצעת החוק, כי הרי מדובר בהצעת חוק ממשלתית, אבל שיזם האוצר במסגרת חוק ההסדרים, הוא מציע עיקרון אחר.
אתי בנדלר: העיקרון שמוצע הוא כדלקמן, מי שכבר נמצא במערכת ישלם עבור ההצטרפות של אלה שירצו להצטרף למערכת, בחלקים שווים, לרבות אלה שירצו להצטרף.
אתי בנדלר: דהיינו אם להיום יש חמישה ערוצים שמופצים, אני מסבירה את ההצעה הממשלתית שיש עליה עכשיו דיון - - -
שאול מגנזי: אנחנו מקשיבים ומתפלאים.
אופיר אקוניס: אני מתפלא עליך שאתה עדין מתפלא.
אופיר אקוניס: יש התנגדויות להצעה הזו, היו גם הצעות אחרות, אפילו מנכ"ל מועצת הרשות השנייה הציעה הצעה חלופית.
אתי בנדלר: כלומר, היום במערך ה- dtt מופצים חמישה ערוצים, האוצר מציע שאם ירצה להצטרף השישי, מי שיצטרך לשאת בהוצאות שדרוג המערכת לצורך העניין, ככל שיהיה צורך לשדרג, או עיבוי המערכת, יהיו אותם ששה, החמישה פלוס אחד.
נחמן שי: את מדברת על ההקמה לא רק על העתיד.
אתי בנדלר: אני מדברת כרגע רק על עלויות ההקמה, כרגע אני מדברת על שדרוג המערכת או עיבוי המערכת.
נחמן שי: המדינה אמרה אני משלמת רק על חמישה כל מי שבא אחרי החמישה מתחיל להשתתף גם בהקמה.
אתי בנדלר: מילא שהשישי רוצה להצטרף יצטרך לשלם ככל שחל עיקרון שנקבע מלכתחילה בחוק שאומר שמי שמצטרף, זאת אומרת הכנסת ורשות השידור, אם אתם מודיעים מאוחר מידי וצריכים לשדרג את המערכת תשאו בכמה שעולה למדינה כדי לעבות את המערכת.
אתי בנדלר: העיקרון הזה נשבר בהצעת החוק דנן והם אומרים, ירצה השישי להצטרף, מי שישא בעלויות עיבוי המערכת הם החמישה הקיימים פלוס השישי.
אתי בנדלר: זה אומר אם צריך להרחיב את הבית ולבנות עוד חדרים כדי לקבל אורח חדש, מי שיצטרך לשלם על זה הם הדיירים הקיימים והאורח החדש.
נחמן שי: החמישה לא שילמו, המדינה שילמה על החמישה, הם לא שילמו עד עכשיו.
נחמן שי: צריך לזכרו את זה שהם נכנסו חינם.