GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנשה סמירה: וזו העמדה שצריכה להיות, הערוצים הייעודיים זו סטיית תקן מן העניין זה דיון שנפתח, זכותה של הכנסת לפתוח אותו, זכותה של ועדת כלכלה אבל מבחינתנו, ואני מדבר כמנכ"ל הרשות השנייה שאחראי על הערוצים הציבוריים המסחריים לטעמנו צריך לשמור על העיקרון שבעתיו הוקמה המערכת הזו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 1, 99, ו- 23 אלה שלושה ערוצים שצריכים להיות בפלטפורמה הזו, אני לא מבינה, זה יהרוס את הכבלים ואת יס עוד שנתיים נשב פה - - -
אופיר אקוניס: וערוץ 9 לא?
אופיר אקוניס: ערוץ 24 לא?
אסף אמיר: למה ערוץ 24?
אופיר אקוניס: עלו הצעות.
אופיר אקוניס: את לא בעד הכנסת ערוץ 9?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על ערוץ 9.
אסף אמיר: אפשר להסביר למה 24 כן?
אופיר אקוניס: אם חבר הכנסת שאמה ירצה להסביר לך, הוא יסביר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נושא מאד חשוב ואנחנו צריכים להתייחס אליו ברצינות, זו הקמת פלטפורמה נוספת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כך, אולי נקים פלטפורמה נוספת כמו יס והכבלים, ניקח הרבה כסף עבור הזיכיון של הפלטפורמה ונעשה מזה כסף בתור מדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קצת בבעיה עם כל הסיפור הזה.
ניצן חן: הרבה זמן לא הייתי תמים דעים עם אנשי הוט ויס כמו בויכוח הזה.
ניצן חן: אני רואה את הניצנים של ישיבות אל תוך הלילה של ועדת הכלכלה כדי להציל את הוט ויס מסף קריסה, שמה שהיה סביב ערוץ 10 יהיה כאין וכאפס לעומת מה שהולך לקרות כאן.
ניצן חן: אני חושב שכל הרפורמה היא פרו ברודקסט ואנטי טלוויזיה רב ערוצית.
ניצן חן: כל תוספת ל- dtt מעבר לחמישה, למה הוט ויס לא התנגדו לפני שנתיים, כי הם לא היוו תגר על עצם קיומם, כי אמרו, 33, 99 אלה ערוצים שלא סכנו אבל פתאום עכשיו לעשות העצמה כזו ולהוסיף עוד ערוצים.
ניצן חן: אני שואל, למה רק 9?
אתי בנדלר: מי אמר לכם 9?
ניצן חן: המדינה החליטה שיש חמישה ערוצים ייעודיים, להפך, האוריינטציה של 24 היא יותר ברודקסטית מאשר ערוץ 9.
ניצן חן: ערוץ 9 מפולח לקהל יעד מאד מצומצם, המדינה החליטה של- 24 יש קשר - - -
קריאה: מה אתה אומר בעצם?
ניצן חן: אני אומר שחברי הכנסת צריכים לדעת שאם מכניסים את ערוץ 9 הם צריכים להכניס את כל הערוצים הייעודיים ואני מתנגד.
ניצן חן: המשמעות היא בדיוק כמו שחברת הכנסת אמרה, המדינה מממנת פלטפורמה מתחרה להוט ויס ויש להם עוד מתחרים מתחת לדלת.
נחמן שי: אתמול הוועדה דנה בערוץ הייעודי בערבית, הוא על פי חוק צריך.
נחמן שי: אין לכם התנגדות לערוץ ייעודי בערבית.
אופיר אקוניס: אין ויכוח וזה גם בחוק.
רון אילון: התשובה היא לא, אין לנו התנגדות.
מנשה סמירה: זה היה במקור, אנחנו לא יכולים לטעון על זה שום דבר, אלה כללי המשחק.
מנשה סמירה: הערוץ הייעודי בערבית בחוק עובר לרשות השנייה לאחר שנתיים והופך להיות ערוץ פתוח.
מנשה סמירה: לכן מראש זו תכליתו.
ניצן חן: הסיבה המהותית שהוט ויס לא התנגדו לפני שנתיים כי אמרו להם שמדובר בחמישה ערוצים שלא מאיימים עליהם מבחינת הצפייה ומבחינת הרייטינג, עכשיו להוסיף עוד חמישה ערוצים?
ניצן חן: תזכרו נתון משמעותי נוסף, הטכנולוגיה לפתחנו מאפשרת בעוד שנה שנתיים עוד חלופה שתתחרה ראש בראש בהוט ויס והיא טלוויזיה באינטרנט.
ניצן חן: טלוויזיה משמעותית ממשית לא רק קבצי טלוויזיה קטנים, זה עוד איום על קיומה.
ניצן חן: אתה מסתכל על כל האיזון, על מהות הרפורמה, פרסום – אולי כן אולי לא- ואם כן כשהמשיח יבוא, אין שום הצדקה להוסיף, מעבר לחמישה האלה עוד ערוצים, ואם מוסיפים את ערוץ 9 צריך להוסיף את כל הערוצים הייעודיים וצריך לחשוב על זה פעמיים.
רונית סלניקיו: אני יועצת התוכן של ערוץ 98 הערוץ הקהילתי, מה שהיה פעם ערוץ מקומי והפך להיות ערוץ ארצי.
רונית סלניקיו: בהמשך למה שנאמר, זה לא ערוץ ציבורי אבל זה ערוץ של הציבור.
רונית סלניקיו: זה הערוץ היחידי בישראל שגם הוט וגם יס השתתפו ביוזמה להפוך אותו לערוץ ארצי, ערוץ היחיד בישראל שמפיקים אותו 2500 מתנדבים שהציבור עושה אותו.
רונית סלניקיו: אני חושבת שהמקום הנכון לערוץ הזה הוא להיות בחבילה הזו.
רונית סלניקיו: הציבור לא צריך לשלם על מה שהוא עצמו עושה.
רונית סלניקיו: בערוץ הזה יש שני עוגנים מקצועיים, אחד זה חדשות 2 שמשודרות בכתוביות לטובת ליקויי שמיעה והחדשות האזוריות שמשודרות בהפקת רשות השידור.
רונית סלניקיו: מעבר לזה, זה ערוץ שמשדר 24 שעות על ידי מתנדבים מגילאים שונים.
רונית סלניקיו: יש רצועה לצעירים בני נוער, אנשים עם אג'נדה, מתנחלים, שמאלנים מכל הכיוונים כל העדות ובשפות שונות.
רונית סלניקיו: אני חושבת שערוץ כזה הוא לא ערוץ ציבורי אבל הוא ערוץ של הציבור שצריך להיות חלק מהחבילה.
מיכל רפאל כדורי: למזלי יש לי זיכרון טוב ואני מבקשת לחדד כמה דברים.
מיכל רפאל כדורי: ה- dtt עבר בהחלטת ממשלה במסגרת מחליטים שהציג אותה שר האוצר דאז בכנסת, או ב- 2004 או ב- 2005, שר האוצר דאז ביבי נתניהו הוא הציג את זה בכנסת ואמר ה- dtt לא נועד להיות פלטפורמה נוספת, אפשר לקרוא את זה בדברי הכנסת, זו הייתה כותרת במעריב עסקים.
מיכל רפאל כדורי: זאת הבטחה שלטונית, שר האוצר הציג את ה- dtt כמערך הפצה ולא כפלטפורמה מתחרה.
אופיר אקוניס: תוכלי להעביר לנו את זה, אני לא מכיר את האמירה הזו.
נחמן שי: צריך לבדוק את הסטטוס, אם באמת נאמרו דברים מפורשים, אנחנו לא יכולים לשבת ולשבץ ערוצים.
אופיר אקוניס: מר אילון דיבר על הבטחה של פקיד והגברת רפאלי מדברת על הבטחה של שר.
נחמן שי: אם יש להם הבטחה אנחנו סגורים על ששה וזה הטווח ונגמר.
מנשה סמירה: פלוס ערוצי ברודקסט פתוחים.
נחמן שי: אנחנו די מוגבלים.
דב אברמוביץ: יש הבדל גדול בין האמירה שלא תהיה פלטפורמה שלישית מתחרה להוט וליס לבין השאלה בדיוק אלו ערוצים יכללו באותה חבילה מצומצמת, הבדל גדול בין האמירה שה- dtt לא יהפוך לפלטפורמה רב ערוצית נוספת מתחרה להוט וליס לבין השאלה אלו ערוצים בדיוק ייכללו באותה חבילה מצומצמת.
דב אברמוביץ: ככל הידוע לי ואני גם זוכר את הדיון לפני כשנה וחצי, אם הייתה הבטחה שלטונית כלשהי היא ניתנה בחדרי חדרים ולא כאן, שלמשל ערוץ 9 לא ייכלל בחבילה.
דב אברמוביץ: להבדיל ממה שנאמר פה, ראינו את זה פעם אחר פעם שאנחנו מעיינים באותה רשימה, אין כאן שום משנה סדורה , יש ערוץ ייעודי בערבית שלא כאן, יש בעלי רישיונות שלא קמו ויש ערוץ 33 שלא ברור למי הוא משדר.
דב אברמוביץ: יש בליל של ערוצים ללא משנה סדורה.
דב אברמוביץ: מה שהוט ויס אומרים לכם ברוב דרמטיות ובמן תחושת קטסטרופה ממשמשת ובאה שאסור לחברי הוועד להתכבד להיכנס לעובי הקורה ולהחליט אלו ערוצים ייכללו באותה חבילה מצומצמת.
דב אברמוביץ: השאלה היא לא אם זו אתה חבילה שרשומה בהצעת החוק או אם ערוץ 9 תיכנס רחמנא ליצלן.
דב אברמוביץ: השאלה היא לפי שיקול דעת
דב אברמוביץ: כם אלו ערוצים צריכים להיכנס ואני מתנגד לזה שאולי בגלל מישהו חושב שאם קיבל הבטחה בחדרי חדרים, שלא יהיה דיון ציבורי, ושחברי הוועדה יהיו מנועים מלהיכנס לשאלה בכלל אלו ערוצים ייכללו בחבילה.
אופיר אקוניס: בעניין האחרון אתה יכול להסיר דאגה מליבך, נכנסנו כבר והגענו לסוג של מיצוי של הדיון ומנהלת הוועדה רשמה אחד אחד את חברי הכנסת, שהם נציגי ציבור, הם לא עובדים אצל בעלי ההון או בחברות הכבלים והלוויין או אצל הזכייניות.
אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים פניות ואנחנו נשקול מה לעשות עם זה, מה אתה מוטרד?
אופיר אקוניס: האוצר הוא לא נציג ציבור, שר האוצר הוא נציג ציבור.
אופיר אקוניס: אני אשמח לשמוע את עמדתו מפי הנציג שלו.
אופיר אקוניס: אגב, אני מודיע לוועדה שלא שמעתי את עמדת שר האוצר בנושא הערוצים הנוספים.
אופיר אקוניס: שמעתי את עמדת משרדו אבל לא שמעתי את עמדת השר.
אופיר אקוניס: בניגוד לזה שמעתי את עמדת שר התקשורת.
דב אברמוביץ: הוט ויס הם גופים גדולים חזקים ומצוינים.
דב אברמוביץ: אם ערוץ 9 יהיה במקום ערוץ 33 באותה חבילה זה לא מה שיגרום לקטסטרופה בעולם התקשורת.
דב אברמוביץ: למרות הדרמטיות ואפילו האגרסיביות והבוטות של הדברים של נציגי יס זה לא כך ולא צריך להיבהל מזה יותר מידי.
דב אברמוביץ: אני מזכיר לכם שערוץ 9 אין הבדל, זה ערוץ מסחרי בדיוק כמו הערוצים האחרים, ערוץ 2 ו- 10 והוא מתחרה אתם על אותו שוק פרסומת.
דב אברמוביץ: הרעיון שצריך לעשות אבחנה, האבחנה הזו לא קיימת.
דב אברמוביץ: כיום מתמודדים בדיוק כמו אותו שוק על אותו קהל.
דב אברמוביץ: דבר שני, הדברים שנאמרו על ידי מנכ"ל יס שכביכול לערוץ 9 אין שום מחויבויות, הם דברים מפאת כבודו אני רק אומר שהם פשוט לא נכונים.
דב אברמוביץ: לערוץ 9 יש מחויבויות, גם בתחום הפקות המקור באופן יחסי הן כבדות יותר מהרבה גורמים אחרים שנתונים בהסדרה.
דנה נויפלד: בשביל הפרוטוקול בשביל להציג את הדברים בצורה יותר מדויקת, הנושא לא נדון פה פעם ראשונה ולא בחדרי חדרים, גם כאשר הנושא עלה פעם קודמת, כשישבנו פה ודנו בהצעת החוק, גם אז ערוץ 9 ביקשו להיכלל במסגרת ה- dtt , בכל הסבבים הנושא עלה, הוא נדון והנושא הזה הוכרע.
דנה נויפלד: זה שבכל פעם מנסים לעלות ולפתוח את זה שוב, זה אולי טוב מבחינת ערוץ 9 אבל לומר עכשיו שהנושא נסגר בחדרי חדרים אני חושבת שזה מטעה ולא משקף נכון את מה שהיה בדיונים פה.
דנה נויפלד: מעבר לכך, העמדה של הממשלה, לרבות שר האוצר היא הכחול שמונח לפניכם.
דנה נויפלד: נקודה אחרונה, אני אומרת שוב, לא סגורה הדרך בפני ערוץ 9 להתכבד ולגשת לרשות השנייה לדפוק על מרדו של מנשה ולקחת רישיון.
דנה נויפלד: או אז אתם תעמדו במחויבויות שהרשות השנייה תקבע ותוכלו להיות ב- dtt.
דנה נויפלד: נגשתם למכרז במסגרתו אתם ידעתם שתשדרו על גבי הפלטפורמה של הוט ויס ולא על גבי שום פלטפורמה אחרת.
דנה נויפלד: לא הייתה לכם שום סיבה לחשוב אחרת, לא מדובר בערוץ ברודקסט.
אופיר אקוניס: יש הצעת חוק לדמי המעבר, יישבה משותפת על ועדת העלייה והקליטה, תשמרי טיעונים לעניין הזה, מה הם לקחו, מה הם ידעו כשהם נכנסו, אלה טיעונים חשובים.
אופיר אקוניס: עו"ד אברמוביץ תדע לך שהגברת נויפלד העלתה פה דבר שקצת הקדים במידה מסוימת את הדיון של שבוע הבא, זו אמירה, ישנה הצעת חוק.
אופיר אקוניס: שפוטרת את ערוץ 9 מדמי מעבר.
קריאה: ועוד בהרכב ועדה מיוחד מאד.
אופיר אקוניס: הרכב שנקבע על ידי ועדת הכנסת.
רון אילון: על זה נקרא, הוא שאמרנו
נחמן שי: וכך שהכול פתוח...
דנה נויפלד: נקודה אחרונה, אם וככל שמבקשים להעלות ערוץ נוסף ל- dtt שדובר שפה רוסית אני לא מצליחה להבין למה לערוץ 9 יש יתרון על כל גורם אחר.
דוד בן בסט: מאחר והאוצר מנסה לקדם איזושהי הצעה הזויה להכניס תשתית דיגיטאלית לרדיו בעלויות של עשרות מיליונים של שקלים, 60 מיליון, הייתי מציע הצעה יורת טובה, אם כבר מדברים על ה- dtt.
דוד בן בסט: בערוץ אחד, על הפלטפורמה הזו אפשר להכניס את כל תחנות הרדיו האזוריות והארציות שתיקלטנה בכל רחבי הארץ באיכות טובה.
דוד בן בסט: בערוץ 1 אפשר להכניס מבחינה טכנית, על ערוץ dtt אחד אפשר להכניס את כל תחנות הרדיו במדינה, אחד מהשש, אז אפשר להוזיל את העלויות והמדינה לא תצטרך לשלם למקים הפלטפורמה, אגב, בניגוד לחוק.
דוד בן בסט: בזמנו, כשהחוק הזה עבר במסגרת חוק ההסדרים, נאמר שזו לא הצעת חוק תקציבית, ועכשיו האוצר, בדרכים עקלקלות מנסה לדחוף סכומים שירדו מתקציב המדינה לטובת מקים התשתית הדיגיטאלית בנושא הרדיו.
דוד בן בסט: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שהתאחדות תחנות הרדיו מבקשת להיות על הפלטפורמה הזו יחד עם כל תחנות הרדיו, על הפלטפורמה הדיגיטאלית, כדי שהתחנות האלה תיקלטנה בכל רחבי הארץ כמו שאני חושב שיש קונצנזוס גם באוצר.
אופיר אקוניס: כלומר שיש לכם כסף, מעניין, 60 מילון, מר מסינג, זה לא דבר בעייתי, 60 מיליון זה יותר מהפער שהציג מר סמירה, 5 מיליון מהעודפים שלו.
אופיר אקוניס: זה מעניין
דודי קופל: בהקשר הזה, הרעיון של להפיץ את שידורי הרדיו הדיגיטאלי על גבי פלטפורמת ה- dtt במקום המערך הדיגיטאלי הנפרד, נבחן בהרחבה רבה מאד על ידי המשרדים ועל ידי מומחים שנבחרו לעניין הזה ונדחה מכל וכל על ידי הוועדה.
דוד בן בסט: שום עבודה לא הוגשה בעניין.
מנשה סמירה: אני מבקש הבהרה בעניין הרדיו, הדיון על הקמת רדיו דיגיטאלי אכן מתקיים, יש ועדה עם האוצר ומשרד התקשורת ומר בן בסט הביע דעתו בעניין.
מנשה סמירה: גם לנו יש עמדה בעניין, אני לא פותח את הדיון על על הקמת מערכת חדשה.
מנשה סמירה: ההצעה של מר בן בסט יכולה להשתלב והיא מחייבת תיקון חקיקה קטן, בדומה למצב הקיים היום שהמערכות של הוט ויס משדרות את תחנות הרדיו לבעלי ממירים בבתים , אנחנו לא מדברים כרגע על החלופה למכוניות, זה סיפור אח לגמרי ומתקיים עליו דיון רחב.
מנשה סמירה: אנחנו חושבים שצריך לשקול, החוק לא מאפשר את זה כרגע, אנחנו סבורים שתחנות הרדיו לבעלי ממירים דיגיטאליים שמקבלים בעלות זניחה, את ה- 25 תחנות קיימות אנחנו יכולים לשדר.
מנשה סמירה: לחלק הזה מר בן בסט כיוון וזה דבר לידיעה.
מנשה סמירה: באותה מידה שדנים פה בהעלאת ערוצים נוספים למערכת אני מבקש שיישקל העניין של תחנות הרדיו.
אסי מסינג: אם נחזור לדיון ולא נעסוק בענייני רדיו דיגיטאלי, לעניין המערך ולעניין ההתחייבויות השלטוניות, כפי שהוסבר, עמדת הממשלה הייתה ועודנה שהגופים שאמורים להיות על המערך ה- dtt הם אותם גופים שמדובר בהם בשידור הציבורי, חמשת הערוצים הקיימים פלוס בעלי הרישיון ופלוס הערוץ הייעודי בשפה הערבית.
אסי מסינג: זו עמדת הממשלה, לכך אכן יועדה הקמת המערכת, לא הייתה שום כוונה, לפחות מבחינת הממשלה, להרחיב אותה לגופים שונים, שיכולים להיות שורה של הצדקות שונות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מי מרחיב אותה?
אסי מסינג: ההצעות שעלו כאן במסגרת הדיונים, להרחיב את המערך.
אסי מסינג: לעניין ערוץ 9, כפי שהוסבר בדיונים הקודמים, ערוץ 9 זכה במכרז לדבר נוסף, מה שמוצע כאן, ככל שיוסיפו אותו למערך הזה, היא למעשה לתת לו מתנה שלא בדומה למה שהיה לו במכרז, אם רוצים כבר שעלות ההקמה לא תושת עליהם אז בכלל זה ללא שום תשלום ואין הצדקה עניינית לכך לחלק מתנות לערוץ מסחרי שכפי שציין בא כוחו של הערוץ, הערוץ פועל לעניין מסחרי ולא למטרות שמים.
אסי מסינג: לכן בכלל לא ברורה ההצדקה לכך.
אופיר אקוניס: מיצינו את הדיון בנושא עלויות המערכת ושדרוגה, ביקשנו מהיועצת המשפטית להכין נוסח חלופי ונדון בנוסח ובשתי ההצעות בישיבה הבאה.
אתי בנדלר: אני רוצה להסביר שאם ההצעה הזו אכן הצעה תקציבית והוועדה בכל זאת תאשר אותה זה אומר שלסעיף הזה יהיה צורך ברוב של 50 חברי כנסת במליאה.
נחמן שי: אם תהיה עלות כספית.
אתי בנדלר: נושא ערוץ 9 לא היה בכלל על סדר היום, אנשים דברו על זה.
אתי בנדלר: על הנושא של העלויות הכרוכות בשדרוג המערכת , בלי קשר לשאלה מי יועבר במערכת הזו.
אופיר אקוניס: אני מבקש מכולם לשמור את הטיעונים בנושא לישיבה המשותפת לוועדת הכלכלה וועדת העבודה והרווחה בנושא רשות השידור –כולם מוזמנים.
אופיר אקוניס: ועדה משותפת לוועדת הכלכלה וועדת הקליטה העלייה והתפוצות להצעת חוק פרטית העברה ללא תשלום של שידורי ערוץ ייעודי, ביום רביעי הבא בשעה 09:30 בבוקר.
קריאה: למה זה קשור לוועדת הקליטה?
אופיר אקוניס: תשאל את ועדת הכנסת.
אופיר אקוניס: מספר חברות החדשות, רביזיה של חבר הכנסת שי, הצבענו על הרביזיה ואישרנו פתיחה של הסעיף.
לאה ורון: פסקה 51 סעיף 70(א).
אופיר אקוניס: תסביר את בקשתך לרביזיה, אמרת שאין בארצנו מספיק מקום לחברות חדשות ללא הגבלה, או למספר גבוה.
נחמן שי: אין לנו מספיק אוכלוסייה בינתיים לשמוע כל כך הרבה טלוויזיה ולהאזין לכל כך הרבה חדשות.
נחמן שי: אלא אם לוועדה יש רעיונות איך להגדיל את האוכלוסייה במדינת ישראל.
אופיר אקוניס: זה מאד פשוט, אפשר לדון בזה בוועדת העלייה והקליטה, להעלות את האוכלוסייה זה באמצעות עליה לישראל.
נחמן שי: המספרים של העלייה והירידה הם זהים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככל שיראו יותר טלוויזיה בישראל תהיה פחות עלייה.
נחמן שי: החוק במתכונתו הנוכחי מבקש מכל בעל - - -
אתי בנדלר: ברשותך, אני רוצה רק להפנות את כולם, אנחנו מדברים על עמוד 471 פסקה 44, יש הוספה של סעיף קטן (ג) לסעיף 63 א'.
אתי בנדלר: מדובר על כך ששידורי החדשות של בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישודרו באמצעות חברת החדשות, בהמשך בעמוד 472 פסקה 51 מוצע להוסיף את סעיף 70 א' שבו נאמר, היו חמישה בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה רשאית המועצה לקבוע כי יחולו כללים שונים מהאמור בסעיפים 63א(ג) אליו הפניתי עכשיו או 63א(1).
אתי בנדלר: דהיינו, כל בעל רישיון חייב שתהיה לו חברת חדשות וכשיש לפחות חמישה בעלי רישיונות שיש להם חברות חדשות, המועצה רשאית לקבוע שמבעל הרישיון השישי ואילך ניתן לפתור אותו או לקבוע הוראות אחרות לגבי קיום חברת חדשות.
אתי בנדלר: בקשר לשני הסעיפים האלה שהוועדה הצביעה וקיבלה אותם, ביקש חבר הכנסת נחמן שי, והוועדה הצביעה על כך, לקיים דיון מחדש באותם סעיפים ועכשיו דנים בנושא הזה.
נחמן שי: החשש שלי הוא לא מכך שעוד גורמים ישדרו, אני חושש מזילות של חדשות, כל מי שמכיר את התחום וגם מי שלא מכיר מבין מה הכוונה.
נחמן שי: כשהתחרות חריפה אנשים יורדים נמוך ועוד יותר נמוך כדי ללכוד ציבור של צופים.
נחמן שי: היום אנחנו עומדים במצב שיש לנו שלוש מהדורות יומיות של חדשות בערוץ 1, ערוץ 2 וערוץ 10, אני מניח שאם יצטרפו בעלי רישיונות חדשים והדבר הזה יושת עליהם נמצא את עצמנו עם שש או שבע מהדורות חדשות וזה יהיה לא קהל צופים משמעותי עם כל ההשלכות על התוכן שציינתי.
נחמן שי: לכן אני מציע להסתפק כרגע בבעל רישיון נוסף שיידרש לעשות חדשות, כלומר מי שיבוא בתור, מספר 4, גם על זה אני סקפטי אבל ניחא, ואחר כך צריך למצור מחשבה יוצרת או שפותרת לחלוטין - - -
אופיר אקוניס: מבעל הרישיון החמישי ואילך.
אתי בנדלר: במקום חמישה בעלי רישיון, יהיו ארבעה בעלי רישיון.
נחמן שי: יהיו לנו ארבע מהדורות חדשות.
דורון אבני: זה לא מה שחבר הכנסת שי אמר, הוא אמר את הרביעי לחייב ולחמישי לחשוב מה יהיה.
דורון אבני: זה מה שכתוב כרגע בהצעה הממשלתית.
דורון אבני: בהצעה הממשלתית כתוב שמהחמישי המועצה רשאית להחליט מה לעשות, זה אומר שהיא יכולה בחמישי להחליט שהחמישי לא יקים חברת חדשות.
נחמן שי: אני אומר להוריד את זה מחמש לארבע.
דורון אבני: אתה אומר, יהיה אחד נוסף, ובחמישי נראה מה יהיה
אופיר אקוניס: אחרי הרישיון הרביעי החדש, הבא בתור, מה יעשה החמישי?
נחמן שי: שנראה את השינוי גם במפת החדשות , אני לא רוצה להראות כמי שמגן בכוח כל הגופים.
אופיר אקוניס: אבל מה יעשה החמישי?
אופיר אקוניס: החמישי יקנה מאחד מהארבעה?
נחמן שי: אני חושב שבהוט ויס לא צריך מהדורות חדשות.
מיכל רפאלי: אנחנו רוצים לדבר על הנקודה הזו
אופיר אקוניס: שאלתי בפתיחת הישיבה אם יש עמדה לממשלה וקיבלנו שאין עמדה לממשלה.
נחמן שי: מאז הבהלה לזהב לא הייתה בהלה כל כך גדולה לחדשות.
נחמן שי: אני אומר שצריך להוריד את הסף מחמש לארבע כדי לא לקבע את המצב הקיים כי גם בזה אני רוצה לראות שינוי, יהיו עוד בעלי שידורים יהיו עוד.
נחמן שי: מהחמש אני אומר שהתיאבון צריך להצטמק, יש לקחת את המשאבים שרוצים כל כך לשים בחדשות ולשים אותם בתכניות ובהפקות אחרות.
נחמן שי: באמת לא צריך.
נחמן שי: בדרמות לעומת זאת אין מחסור, יכולים לעשות כמה שרוצים ובעוד סוגים של תכניות ותעזבו את החדשות.
נחמן שי: עם ישראל יחיה נפלא עם ארבע מהדורות חדשות יומיות.
דורון אבני: צריך לחדד, להבנתי לפחות, ונמצאים כאן נציגי האוצר, מה שאתה אומר זה בדיוק מה שכתוב בהצעת החוק.
דורון אבני: בהצעת החוק כתוב שהרביעי למעשה חייב להקים חברת חדשות, החמישי, לא ברור מה קורה לגביו.
דורון אבני: בחמישי המועצה יכולה להחליט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע שהוא יחליט שהוא רוצה כי כולם רוצים חדשות, זה כוח.
דורון אבני: צריך להבהיר שאם מישהו רוצה בודאי שהוא יכול.
דורון אבני: אבל אני לא חושב שמישהו מתכוון, אם בא ברודקסט חדש שרוצה להקים חדשות, להגיד לו שאסור לו, זו בודאי לא ההצעה פה.
דורון אבני: ההצעה היא מכיוון אחר, לחייב אותך להקים חברת חדשות.
נחמן שי: אני אומר לא לחייב.
אתי בנדלר: הניסוח לא ברור, היו חמישה בעלי רישיון, קודם כל צריכים להיות חמישה בעלי רישיון שלצורך הקמתם צריכים שתהיה להם חברת חדשות.
אתי בנדלר: אחרי שיש לך את החמישה אתה יכול לקבוע הוראות שיחולו על השישי .
דורון אבני: לפי החוק אתה מקבל את הרישיון שנה לפני שאתה עולה לשידור.
דורון אבני: אתה בעל רישיון כשאתה עדיין לא משדר.
דנה נויפלד: בעלי רישיון מתמודדים על האפיק
אתי בנדלר: מחמישה בעלי רישיונות, שאני מניחה שארבעה כבר משדרים לצורך העניין והחמישי הוא רק בעל רישיון שעדיין לא החל בשידוריו, רשאית המועצה לקבוע כללים אחרים, לא כתוב איזה כללים אחרים, לא כתוב שהיא רשאית לקבוע את זה רק לגבי החמישי.
אתי בנדלר: לכן אני אומרת שזה לא ברור.
דורון אבני: אני לא חושב שהכוונה הייתה רק לגבי החמישי כמובן שיש היבטים של שוויון ושל מבנה השוק שתצטרך המועצה לשקול באותה עת, אני לא חשוב שזה משהו שאפשר לקבוע מראש.
אתי בנדלר: אולי המועצה רשאית לקבוע בכלל שאף אחת מהחברות לא ישדרו חדשות.
אתי בנדלר: טוב שחבר הכנסת שי ביקש דיון מחדש כי זה רק מראה עד כמה הסעיף הזה לא מנוסח טוב.
נחמן שי: אני רואה את התמונה שמועצת הרשות השנייה ממתיישבת לדון בכל המכלול ואז יתחילו להופיע חדשות 2 וחדשות 10 עם הגדרות חדשות ויתחילו להיות ויתורים.
אתי בנדלר: מדובר בחסרות החדשות שזה כמעט נשמת אפו של בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, ברודקסט.
אתי בנדלר: המחוקק קובע את העקרונות ואז, שיש בעל רישיון חמישי, לא משנה מה המחוקק קבע בחקיקה ראשית, המועצה תשב ותחליט החל מבעל הרישיון הראשון מה יקרה.
אתי בנדלר: אני כמעט מודה לך שפתחת את הדיון מחדש בסעיף הזה.
אתי בנדלר: לא קראתי אותו בצורה נכונה.
נחמן שי: האמת, כשאני מעמיק בזה, כנראה שיש יותר ממה שחשבנו בסעיף הזה, אני הייתי מוטרד רק מאינפלציה של חדשות ומההשלכה הציבורית על זה, דברנו לא פעם גם על ההשלכה החברתית על מהדורת שבט, אבל זו לא הוועדה לעניינים סוציולוגיים נעזוב את זה למרות שגם זה חשוב בעיני, לא לפורר את הקונצנזוס עד לשלושה ארבעה אחוז, בעיני זה גם חשוב, אבל זה כרגע לא עומד על סדר היום.
נחמן שי: ארבעה יהיו מחויבים, מי שיצטרף רביעי ידע שהוא חייב לעשות חברת חדשות.
נחמן שי: החמישי ואילך, צריך להוסיף בסעיף שצריך להביא את זה לוועדתה כלכלה שגם בכנסת יהיו מעורבים בעניין, זה לא יישאר רק לרשות, עם כל הכבוד שיש לי למועצה.
נחמן שי: דבר שני, צריך לאפשר גם- אמרת נשמת אפם – ואני אומר אולי יום אחד נזכה לערוצים במדינת ישראל שלא רק חדשות אלא יש בהם גם תכנים אחרים וזו תהיה נשמת אפם.
קריאה: יש 150 כאלה, זו ההבחנה בין ברודקסט לנישה.
מנשה סמירה: אני מבקש הבהרה, בעקבות הדיונים שהיו על הנושא והדיון הנוכחי שהתפתח, אני ממש מצטרף לדברים של עורכת הדין בנדלר על החשיבות והמאפיין של ברודקסט, וזה הרעיון לשמר את הייחודיות של הערוצים הללו לעומת הערוצים האחרים.
מנשה סמירה: שאלה שמסתתרת מאחורי העניין היא בעצם ההערכה בכמה ערוצי רישיון יעלו.
מנשה סמירה: אנחנו דנים מי ישב ליד הנהג כשאף אחד עוד לא זכה באוטו.
מנשה סמירה: אנחנו מדברים על ערוץ רישיון ברודקסט חמישי.
מנשה סמירה: אנחנו היום נמצאים בעידן של שני ערוצי ברודקסט מסחריים והם יהפכו להיות בעלי רישיון ואנחנו מדברים על עוד שלושה, חמישה ערוצי ברודקסט.
נחמן שי: לא חישבת את ערוץ 1, זה ארבעה ולא חמישה.
מנשה סמירה: זה לעניין הספירה של חברות החדשות.
מנשה סמירה: האם אנחנו באמת סבורים שתהיה אינפלציה כזו של ערוצי ברודקסט בעלי רישיון עם כל המחויבויות, אנחנו דנים על הערוץ החמישי והשישי, אנחנו כולנו נשמח מאד אם יהיו שלושה בעלי רישיונות בנוסף לערוץ הראשון, זו פחות או יותר ההערכה הכלכלית האופטימית.
אופיר אקוניס: שלושה זה מה שיש היום.
מנשה סמירה: אנחנו מדברים על ערוצי ברודקסט, היום יש לנו שניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הרפורמה הזו זה כדי שרשת וקשת יהיו נפרדים?
אתי בנדלר: אתה אומר שההערכות האופטימיות הן שלא יצטרף אף מתחרה חדש.
מנשה סמירה: זה לא מה שאמרתי.
מנשה סמירה: לא דברתי לגופם של קבוצות ולגופם של תאגידים ומי יתמודד ומי לא יתמודד.
מנשה סמירה: כרגע יש שני ערוצי ברודקסט, כאשר נעבור לרישיונות, הציפייה שיהיו לפחות שלושה כי אם נבנה רפורמה שמשאירה רק שניים, בודאי לא הועלנו אלא הפחתנו את היקף העשייה.
מנשה סמירה: לכן אנחנו צריכים להוביל רפורמה שתאפשר לפחות שלשוה עד ארבע, זה סדר גודל סביר לחברה ולעוגת הפרסום ולמה שמתקיים כאן היום.
מנשה סמירה: אם נבנה רפורמה שתנציח שניים בעלי רישיונות במקום שיישארו בעלי זיכיון בודאי זה לא חכם.
מנשה סמירה: לגבי מי –אני לא חושב שזה נכון יהיה כרגע לדבר קשת או רשת, זה לא השלב הזה אבל זו בהחלט אופציה.
מנשה סמירה: מבחינתי, אם יהיו שלושה זה בהחלט ראוי מבחינת הרשות השנייה, שלושה בעלי רישיונות ברודקסטרים שעמדו במחויבויות זה יהיה ראוי מאד, וטוב מאד אם שלוש חברות חדשות, בנוסף לחברה הקיימת שלה ערוץ הראשון, זאת אומרת ארבע חברות חדשות.
מנשה סמירה: לך אני רוצה להגיד, חבר הכנסת שי, אם יהיו ארבעה , שזה נראה לי חזון אחרית הימים, ואם תהיה עוד חברת חדשות, בשביל לשמור על העוגן של ברודקסט, גם זה חשוב ושווה במצב הכלכלי הנוכחי.
אסף אמיר: כל הרפורמה שאנשים מבזבזים את הזמן הזה, היא להפריד בין רשת לקשת?
מנשה סמירה: הם יתמזגו ויעלה ערוץ שלישי חדש.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, פתחת סעיף, מה אתה מבקש?
אופיר אקוניס: יש לך נוסח חלופי?
נחמן שי: לא ניסחתי משפטית כי אני סומך על היועצת המשפטית של הוועדה, אני רק מציג את העקרונות אחר כך אני בטוח שאפשר יהיה לנסח אותם.
נחמן שי: אני אומר שבמקום חמישה יופיע פה ארבעה, ולא צריך לדרוש את זה, אם הם יתעקשו להופיע עם חברת חדשות אני לא אאסור את זה עליהם.
נחמן שי: הוא בא בעל חברה ואומר אני לא אוכל להיות בעל רישיון בלי חדשות ניתן לו, זו לא צריכה להיות דרישה.
נחמן שי: לעומת זאת, אפשר שהוא יציע תכנים אחרים בהשקעה דומה, מקבילה.
נחמן שי: ארבעה כולל ערוץ 1.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שכחתם משהו שאף אחד לא מדבר עליו, יש ערוץ חדשות ייעודי, אתה מתכוון לעשות עליו מכרז?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש ערוץ ייעודי בחדשות שאמור לצאת, אתה שותק בינתיים אבל בטח תדבר על זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שכבלים ולוויין באו עם ההצעה או אם ירצו להקים מחדש מכרז לערוץ הערבי, אני מניחה, לא דברתי אתו, שיבואו גם עם מכרז לערוץ החדשות שאמור היה להיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת אמור להיות ערוץ שלם במדינת ישראל, עוד לפני כל הדברים שיש לנו פה.
מנשה סמירה: מה זה אמור?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לך אין עכשיו שום דבר, זה בדיוק מה שאין לו.
מנשה סמירה: מה זה לי אין?
מנשה סמירה: יש היום שלוש חברות חדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לך את השלישי ואין את הרביעי ואין את החמישי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, כשאנחנו הופכים רישיונות יהיו שתי אופציות לערוץ שרוצה לגשת עם חדשות וערוץ שרוצה לגשת בלי חדשות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר ראשון אני שואלת האם תהיה אופציה שתהיה אפשרות לגשת לערוצים שרוצים להיות ערוץ ברישיון עם חדשות ותהיה אופציה לזה שרוצה לפנות בלי חדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה נוספת, האם תהיה הגבלה לאותם ערוצים שמותר יהיה להם לגשת עם חדשות ולערוצים ללא חדשות לא תהיה הגבלה בכלל.
אופיר אקוניס: זה גם צריך להיות כתוב, חבר הכנסת שי, שלמרות שהיא למחויבת להקים חברת חדשות היא תהיה מחויבת לשדר חדשות.
מנשה סמירה: זה מאזן את הבעיה שהעלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה נוספת, אם אנחנו אומרים שמי שאנחנו רוצים לחייב שיעשה חדשות, אם אנחנו מחליטים שיש לושה ערוצים והם כולם חדשות, נגמר הסיפור ואת האחרים אנחנו לא מחייבים, אבל אם הוא רוצה הוא יכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הכבלים והלוויין לא יכולים אם הם רוצים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש בלבול גדול.
ניצן חן: ההערה של חבר הכנסת שי מאד נכונה וגם בוועדת מרדכי דובר בהתחלה על ארבעה ערוצי חדשות ולא על חמישה.
ניצן חן: אני מסכים שהסיפור הוא לא עוד חברת חדשות אלא חדשות אחרות מסוג אחר וצריך להשקיע פה קצת יותר מחשבה.
נחמן שי: חדשות טובות, חדשות חיוביות, חדשות פריפריאליות, כל פעם מוכרים משהו אחרץ.
ניצן חן: אם כבר מוסיפים עוד חברת חדשות, עם כל ההשקעה העצומה, הסבירות היא שזה לא יהיה אותו דבר אלא זה יהיה משהו קצת אחר.
אופיר אקוניס: מה הכוונה קצת אחר, מהדורת חדשות היא מהדורת חדשות.
אופיר אקוניס: כל מהדורות החדשות שמשודרות נראות אותו דבר ופותחות עם התאונה בערבה.
אופיר אקוניס: זה סדר היום הלאומי פחות או יותר.
אופיר אקוניס: למעט סיפור שיש לערוץ 10 על שחיתות ברשות הפלסטינית או סיפור שיש למבט על הארכת כהונתו של הרמטכ"ל וביום אחר יש לערוץ השני סיפור על גניבת עציצים בכנסת.
אופיר אקוניס: אלה היו פחות או יותר הדברים השונים אבל שאר הדברים היו כמעט דומים.
אופיר אקוניס: אני מתנצל אם טעיתי במשהו.
ניצן חן: חדשות אחרות לא במובן של חיוביות או פריפריאליות, יש למועצת הכבלים והלוויין מכרז לערוץ חדשות ייעודי במתכונת ה- CNN שהכיוון לו יהיה לא מהדורת חדשות מסכמת בפריים טיים, אלא פריים טיים לאורך כל היום.