GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: סלח לי שאני קוטע אותך, יהודה, מה מוביל להחלטה להפסיק שידור ב-22:58 או ב-22:59?
אופיר אקוניס: אני זפזפתי לערוץ הראשון כי מדי פעם אני מוצא- -
נחמן שי: זה נושא הדיון?
לאה ורון: גם.
אופיר אקוניס: כל התנהלות רשות השידור.
אופיר אקוניס: אני אקריא מחדש: "התנהלות רשות השידור – חשש לפגיעה בשידורים" – כבר אין חשש, כיהפגיעה כבר קיימת – "ודוח הביקורת" – תכף נשמע עליו.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, זה כתוב בעברית מאוד רהוטה ומאוד ברורה.
אופיר אקוניס: ניסחתי את הנושא- -
נחמן שי: אז שתי ועדות של הכנסת דנות באותו נושא?
אופיר אקוניס: אני כבר אמרתי, חבר הכנסת שי, שבנושא יחסי עבודה אין בכלל שום קשר לוועדת חינוך, אבל החליט יושב ראש ועדת חינוך לקיים את הישיבה.
אופיר אקוניס: יורם, אתה יודע מהי עמדתי ועמדת החברים בוועדה שאנחנו בעד השידור הציבורי.
אופיר אקוניס: מאוד בעד השידור הציבורי.
אופיר אקוניס: אני מוקלט בתשדיר שמדבר, אפילו באופן אישי, על הצורך בשידור ציבורי חזק.
אופיר אקוניס: אנחנו מוצאים את עצמנו בקיצוץ יומיומי, כולל מאתמול.
אופיר אקוניס: אני גם שומע שמורידים בקרוב תוכניות כמו "מדד יומי" ואחרות – איך הדברים האלה נקבעים?
אופיר אקוניס: מה הבעיה פה בעצם?
יורם כהן: התפקיד שלי זה מנהל חטיבת החדשות בפועל.
יורם כהן: אני מצר על כך שאנחנו נאלצים לקצץ בשידורים משום שכל קיצוץ בשידור הוא פגיעה בסיקור החדשותי ובעבודה החדשותית השוטפת.
יורם כהן: אם אני מוריד מהדורת לילה אני לא מעדכן את הצופים באירועים החדשותיים שקורים בערב - -
אופיר אקוניס: "מהיום למחר" כבר לא משודרת?
יורם כהן: כן.
יורם כהן: מה שהוביל להחלטה להפסיק לשדר ב-23:00, למיטב ידיעתי, היא ההחלטה לחסוך בשעות נוספות.
יורם כהן: ההוצאות שיש להנהלה על שכר בכלל הן מאוד גבוהות.
יורם כהן: 85% מהתקציב של רשות השידור זה הוצאות קשיחות- -
נחמן שי: - - - כי זה היה רק 80%, והגעתם ל-85%.
נחמן שי: זה שיא יפה.
יורם כהן: כאשר יש גירעון של 100 מיליון שקלים, והאוצר עומד עם חרב מעל הראש ואומר שלא ייתן לנו עוד כסף, והוועד המנהל לא מוכן לאשר תקציב גירעוני, ההנהלה נדרשה להציג תוכנית קיצוצים.
יורם כהן: הצגנו תוכנית קיצוצים, שלצערנו, היא פגיעה בשידור.
יורם כהן: כשמורידים תוכניות זאת פגיעה בשידור, אנחנו לא ששים להוריד תוכנית כמו "מדד יומי".
יורם כהן: לדעתי, כל ערוץ שדר חייב שתהיה לו תוכנית כלכלית.
יורם כהן: אפשר להתווכח על הרמה של התוכנית בגלל דלות האמצעים, אבל בסך-הכול האילוצים של הקיצוצים חייבו אותנו לקצץ בשעות הנוספות, וזאת משמעות ההחלטה לשדר ב-23:00 בלילה.
יורם כהן: אנחנו רצינו לשדר שידורים מחזוריים ב-23:00 בלילה ולא להחשיך את המסך, ולצערנו, בגלל הטכנאים שהחליטו לא לשדר- -
נחמן שי: גם את זה הם לא מרשים לכם?
יורם כהן: הם לא נתנו לשדר את הלופ עד הבוקר.
נחמן שי: אני אוהב מאוד את הגבעטרון ב-3:00 לפנות בוקר.
יורם כהן: זה יפה ומרשים, וזאת אלטרנטיבה יפה למה שמשודר בערוצים המסחריים.
יורם כהן: בסך-הכול ההחלטה לקצץ את השידורים, להוריד תוכניות, לצמצם במשמרות ובכוננויות נובעת מרצון לקצץ כמה שיותר.
יורם כהן: תוכנית הקיצוצים של ההנהלה – צעדי החירום – מדברת על שליש מ-100 מיליון, כי אי אפשר להגיע.
יורם כהן: אם לוקחים בחשבון שאנחנו בהוצאות קשיחות של 85% מתקציב הרשות זה אומר או לסגור את ערוץ 1 או לסגור רשתות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה רשתות?
יורם כהן: רשתות רדיו.
אופיר אקוניס: כבר היינו בישיבה הזאת ואמרנו שאין שום סגירה של רשתות, ואין פגיעה באינטרס הציבורי.
אופיר אקוניס: תסביר לי, יורם, האוצר מביא לקיצוץ בשידור – למה שלא תקצצו בדברים אחרים?
אופיר אקוניס: למה אתם מיד הולכים על הורדת "מדד יומי" ותוכניות אחרות, הפסקת שידור ב-23:00?
אופיר אקוניס: סגירת רשתות רדיו כבר סיכמנו שלא יהיה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת האוצר אשם, לא הנהלת רשות השידור.
יורם כהן: אני לא מאשים את האוצר.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על המגבלות התקציביות.
יורם כהן: אני אומר שלמרות כל תוכנית הקיצוצים הזאת וצעדי החירום אנחנו משתדלים לא לפגוע בתוכניות המשמעותיות של הערוץ, כמו "מבט שני", "מבט לחדשות", "יומן" ומגזינים אחרים שיש לנו שמשודרים בפריים-טיים, כמו סרטי תעודה שלא פוגעים בהם.
יורם כהן: אני מסכים איתך שזה לא בריא, זה חמור מאוד לא לשדר ולהוריד תוכניות.
יורם כהן: אבל אי אפשר לעבוד בתנאים האלו.
יורם כהן: אני מנהל חדשות שצריך לעבוד בתנאים של שנות ה-60 מול ערוצים מסחריים מעולים- -
נחמן שי: מה אתה רוצה מאתנו?
יורם כהן: אני לא בא אליכם בטענות.
יורם כהן: סיקרנו פגישה בהסתדרות של משא ומתן על עתיד הרפורמה.
יורם כהן: צלם של ערוץ 2 מגיע לבד, מראיין את עופר עיני, ומערוץ 1 הגיעו ארבעה עובדים.
נחמן שי: זאת התקדמות כי פעם יצאו שישה.
יורם כהן: אני לא מלין על כך, זה על-פי הסכמים.
יורם כהן: אני לא בא בטענות לוועדים, אבל זה לא הגיוני.
יורם כהן: בשידורי חדשות אם לא נהיה עכשוויים, אם לא נגיב מהר, אם לא נשתמש בכל האמצעים הטכנולוגיים שהיום כל ערוץ אחר משתמש בהם, אנחנו לא יכולים להיות גוף שמאתגר אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא הבנתי, אתה בעד הטובים או בעד הרעים?
יורם כהן: אני בעד השידור הציבורי.
אופיר אקוניס: השידור הציבורי נפגע.
אופיר אקוניס: בסופו של דבר השיח בחדר הזה הוא מאוד חשוב, והוא אפילו כמעט מרתק, אבל בסופו של דבר יש מאות אלפים שיושבים בבתים – ובלי להעליב, חלילה – רובם אנשים מבוגרים, כי זה כרגע קהל היעד של שידורי הערוץ הראשון ושל רשתות הרדיו, כולל רשת ג' וכולל הרשתות הצעירות יותר כביכול.
אופיר אקוניס: אני גם מניח שהם שילמו אגרה בזמן, והכול בסדר גמור.
אופיר אקוניס: מה שקורה הוא שהם בסופו של דבר נפגעים.
אופיר אקוניס: אולי רוצה לראות הגברת כהן מחדרה "מהיום למחר" ב-23:30 בלילה, והיא לא תראה.
אופיר אקוניס: בסופו של דבר היא הנפגעת.
אופיר אקוניס: אז הוויכוחים שלכם עם האוצר הם מאוד מעניינים.
אופיר אקוניס: הדבר הראשון הוא פגיעה בשידור.
יורם כהן: אין אלטרנטיבה.
יורם כהן: אנחנו קיצצנו רק בשליש ממה שהיינו צריכים לקצץ.
יורם כהן: אנחנו רוצים לשדר כמה שיותר, אבל מצד שני חייבים לקצץ.
יורם כהן: אין לנו תקציב מאושר.
אופיר אקוניס: כי לא העברתם.
אופיר אקוניס: יהודה, אתה מחכה עדיין- -
רן אפרתי: - - - משנת 2007 ברשות.
יהודה סבן: התקציב של הרשות לא מגיע ממקורות של משרד האוצר, אלא מאגרה ומתשדירי חסות או פרסומות ברדיו.
יהודה סבן: מאחר שיש גירעון ברור בתקציב של הרשות בשנת 2010 הרשות נדרשת לבצע התאמות בתקציב שלה, אין לה ברירה אחרת.
יהודה סבן: אי אפשר להאשים לא את המנכ"ל ולא מנהלי השידור – הם חייבים לבצע קיצוצים כדי לעמוד בתקציב.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אתה רצית להעיר משהו תוך כדי הדברים של יורם.
נחמן שי: בעוונותיי אני מכיר את הרשות הזאת יותר מדי טוב מכל מיני תקופות קודמות, כולל מתקופה שבה הייתי יושב ראש הרשות, וגם כשעברו 10 שנים מאז אני מרגיש שלא עבר יום אחד.
נחמן שי: הכול נשמע אותו דבר, כולל הדיספרופורציה העצום הזה בין ההשקעה בעובדים ובכוח אדם שמבוססת על הסדרים והבנות וכוח אדם מעולה מול חלק מזערי שמיועד להפקות ולתמונה שנראית בסופו של דבר על המסך.
נחמן שי: הרדיו הוא סוגיה אחרת בפני עצמה, אבל גם בה יש בעיות של כוח אדם עודף עם כל המשתמע מכך.
נחמן שי: גם היום אני לא רואה שום דבר שעומד לקרות שם.
נחמן שי: שמעתי על רפורמה שלא זזה לשום מקום; היא הייתה או-טוטו באוויר, אבל אני יכול להגיד לכם שהיו הרבה "או-טוטו" כאלה, ואף אחד לא הגיע לידי בשלות.
נחמן שי: גם לגבי הרפורמה הזאת יש לי חששות כבדים שהיא לא תיקח אותנו לשום מקום.
נחמן שי: גם הסיטואציה שהרשות מגישה תקציב שמלכתחילה היא יכולה לעמוד בו, והאוצר לא מאשר או כן מאשר – מה זה משנה, בסוף הוא יאשר את מה שיאשר, ובסוף השנה יהיה גירעון, וכך יחפשו.
נחמן שי: הפגיעה בצופים וגם במאזינים היא בלתי נסבלת- -
נחמן שי: זה בלתי נסבל, ולכן יכול להיות שצריך לשקול להציע להקטין את שתי האגרות – גם את אגרת הטלוויזיה וגם את אגרת הרדיו – בפרופורציה הנכונה לפגיעה בציבור.
נחמן שי: לנו יש אינטרס אחד – טובת הציבור.
אופיר אקוניס: ומה יעשה מי שכמוני שילם כבר את כל האגרה מראש?
נחמן שי: יזכו אותך בשנה הבאה.
אופיר אקוניס: אה, אני אזוכה בשנה הבאה.
נחמן שי: האינטרס שלנו הוא קודם כול להגן על קהל הצופים והמאזינים.
נחמן שי: אם הם מקבלים שירות פחות טוב צריך לחשוב איך מחזירים להם את הכסף, כי הם שילמו.
אופיר אקוניס: המנכ"ל נכנס.
נחמן שי: שנית, הממשלה שיש לה עניין רב בשידור כי היא עושה הרבה דברים כדי להיות מעורבות, כולל בתכנים שלו, צריכה לקחת על עצמה אחריות.
נחמן שי: אני לא רואה גורם אחר.
נחמן שי: אני לא אוהב את הרעיון הזה, אבל היא שם, היא מחזיקה בידיה את המפתח לרפורמה, היא מחזיקה בידיה את המפתח למינויים, היא מחזיקה בידיה הרבה מפתחות.
נחמן שי: היא לא תוריד אותם, אגב, ולכן אני גם חושב שכל החוקים שדובר עליהם לא יבשילו לחוק משמעותי מבחינת עצמאות רשות השידור.
נחמן שי: לכן האחריות נופלת בסופו של דבר לפתחה של הממשלה.
נחמן שי: אתה יכול להירגע, לא רק הממשלה הזאת, אלא גם קודמותיה – אם זה עוזר לך.
נחמן שי: אבל כרגע זאת הממשלה הזאת, והיא בסופו של דבר נושאת באחריות למה שקורה ברשות השידור.
אופיר אקוניס: נמצאים כאן בישיבה כל הטכנאים, כל הוועדים וההנהלה.
אופיר אקוניס: האם אנחנו יכולים לצאת מפה עם הסכמה בקונצנזוס, גם של הוועדים.
אופיר אקוניס: אי אפשר על גבם של הצופים והמאזינים לקיים השבתות, ואי אפשר לקיים, אדוני המנכ"ל, לקיים ניסיונות להשבתות מגן.
אופיר אקוניס: אנחנו לא בשנת 87', אנחנו במנהרת זמן בשנת 2010.
אופיר אקוניס: היום אין יותר שביתה של 52 יום שבהם רשות השידור פוסקת מלתפקד.
אופיר אקוניס: היום עוברים לערוצים אחרים.
אופיר אקוניס: זה מה שיקרה.
אופיר אקוניס: זאת תהיה בריחת צופים יומיומית, וזה קורה, לצערנו.
אופיר אקוניס: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו רוצים שידור ציבורי חזק.
אופיר אקוניס: האם כולם יכולים להודיע מסביב לשולחן הזה שמפסיקים את העיצומים?
אופיר אקוניס: לא יכול להיות שאותה גברת כהן מחדרה שרוצה לצפות ב"מהיום למחר", לא רואה או מישהו אחר- -
נחמן שי: גברת כהן היא התגובה ל"שרית הספרית" שהייתה פעם בערוץ 2.
אופיר אקוניס: לא, זה תגובה למשהו אחר – למסעודה משדרות של אלכס גלעדי מתחילת השידורים של הערוץ השני.
אופיר אקוניס: או רוצים לשמוע מבזקי חצי כי רשת ב' היא רשת שמשדרת חדשות 24 שעות ביממה.
אופיר אקוניס: לא שומעים כי מחליטים להודיע בתחילת השידור שאין מבזקי חצי.
אופיר אקוניס: עוד מעט גם לא יהיו מהדורות עגולות, שזה יהיה בכלל דבר חסר תקדים.
אופיר אקוניס: אני פשוט מבקש גם מהוועדים וגם מההנהלה להודיע פה עכשיו שכל הדבר הזה מופסק מיד.
אופיר אקוניס: העיצומים האלה לא עוזרים לכלום, ההתנגשות הזאת לא מועילה לשום דבר.
אופיר אקוניס: היא לא מקדמת את הרפורמה בפרומיל, כלום היא לא עושה.
אופיר אקוניס: תכף נדבר על הכספים שאתה הזכרת כי יש רשימה ענקית בתוך דוח הביקורת הפנימית שאפשר היה אולי למצוא כספים כך שהשידור אולי לא ייפגע.
אופיר אקוניס: גדי, אתה רוצה אולי להודיע בשם הוועדים – להפסיק את כל ההשבתות האלה?
גדי בן יצחק: קודם כול אני מבקש סליחה על כך שאיחרנו כי היינו בוועדת החינוך שעסקה באותו עניין, ולא יכולנו לקום ולצאת כולנו יחד כי זה לא מנומס, למרות שאולי זה היה משרת את העניין כי זה היה סוג של עיצום.
גדי בן יצחק: בשם ועד הרדיו של עיתונאי "קול ישראל" דיברת על הפסקות חצי.
גדי בן יצחק: ניסינו את העיצומון הזה בהרבה מאוד ייסורי מצפון כי התפקיד שלנו הוא להביא חדשות למאזין ולא למנוע מהם.
גדי בן יצחק: כמעט לא שמענו כלום, ומיום חמישי ועד עכשיו לא היה שום עיצום.
גדי בן יצחק: שלחתי מכתב למנכ"ל רשות השידור ולמנהליי וביקשתי שנפתח בהידברות – לא קיבלתי שום תשובה מהם על כלום.
גדי בן יצחק: אני חייב לומר שהעיצום הזה לא בא בגלל הרפורמה, אלא למרות התמשכות הרפורמה.
גדי בן יצחק: אנחנו מוכנים בכל רגע לדון על הרפורמה, קרובים מאוד לסיים ממה שנוגע לנו, את ענייני הרפורמה.
גדי בן יצחק: יש דברים שהם לא סגורים, אנחנו לא שולטים לא בקצב המשא ומתן לרפורמה, לא במיקום, לא במהות אפילו מכיוון שאנחנו באים למשא ומתן כשאנחנו נקראים, ולא נקראנו מזמן, והעסק נמשך.
גדי בן יצחק: אפילו אם העובדים יגמרו את כל ההסכמים שקשורים בהם: הסכמי שכר, הסכמי עבודה וקיצוצים בכוח האדם שהסכמנו להם, ללא תקדים – 42% מהיקף העובדים ב"קול ישראל" – עד אז עדיין נשארים שני דברים קטנים של הרפורמה שקשורים לצד הזה של השולחן:
גדי בן יצחק: מבנה רשות השידור ושינויים חוקתיים שיבטיחו את האיתנות של העניין הזה.
גדי בן יצחק: ולא זז כלום.
גדי בן יצחק: העיצומים הם בגלל פגיעה קשה בשכר העובדים שממשיכים לעבוד כתמול שלשום.
ישראל חסון: ברמה האינפורמטיבית מתי בפעם האחרונה ישבו איתכם בדיון בסוגיית הרפורמה?
גדי בן יצחק: לפני כשבועיים וחצי-שלושה הייתה פגישה אחת של עורכי הדין שלנו.
קריאה: עשרים ומשהו בינואר.
אופיר אקוניס: מינואר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שיש רפורמה, ואף אחד לא יודע?
אופיר אקוניס: תודה, גדי.
אופיר אקוניס: רן, בבקשה.
אופיר אקוניס: דרך אגב, אני לא מבין מה זה העיצום הזה שבו לא מעלים על קו הטלפון.
אופיר אקוניס: רק ההמצאה הזאת היא המצאה מרתקת, אני חייב להגיד לך.
אופיר אקוניס: יצא לי להתארח פעם אחת באולפן הרדיו, ומאוד נהניתי, אבל עדיין – מה הרציונל?
קריאה: הרדיו לא נשמע אף פעם טוב כמו שהוא נשמע היום.
קריאה: אתה לא שומע לא אנשים מדברים מהשירותים ונותנים כתבות- -
נחמן שי: האמת, אתם צודקים.
אופיר אקוניס: אתה היית אתמול, חבר הכנסת שי?
אופיר אקוניס: שמעתי אותך.
נחמן שי: אנחנו היינו בתקופה שאסור היה לעשות הקלטות חוץ לבד בלי טכנאים.
נחמן שי: היום כבר הלכנו קצת קדימה.
רן אפרתי: היינו בנקודה שכבר כולם חשבו שהרפורמה הולכת לקרום עור וגידים ולהגיע להבנות מסוימות, אבל אז קיבלנו טפיחה על הפרצוף כשאמרו – מקצצים.
רן אפרתי: אין מה לעשות, אמרו, צריך לקצץ 100 מיליון.
רן אפרתי: כולם מבינים שזה נעשה בשביל להצליף עם השוט לעשות מחטפים של הרגע האחרון.
רן אפרתי: בעניין הזה אני מאשים יותר את האוצר מאשר את ההנהלה כי אם מחייבים את ההנהלה לקצץ היא מקצצת, אולי בחריצות יתר במקומות מסוימים, אבל היא מקצצת.
רן אפרתי: בעניין הזה אנחנו לא מבינים את העיתוי.
רן אפרתי: העיתוי הוא אומלל.
רן אפרתי: הם למעשה גרמו לדבר הפוך: למשבר ברשות השידור בכל הסקטורים.
רן אפרתי: האוצר מבחינתו, לפי ההרגשה שלנו, לא מעוניין ברפורמה.
רן אפרתי: ברגע שהם התחילו במהלך מהסוג הזה הם, למעשה, טרפו את הקלפים.
רן אפרתי: הרי אתה תסכים איתי, שאם מחר אני אבוא אליך או לכל אחד מהחברים המכובדים פה, ואני אגיד לך שאני מקצץ לך 50% בשכר מהיום, אתם לא תשבו בשקט.
רן אפרתי: 50% מהשכר קיצצו לאנשים אצלנו, לטכנאי הרדיו.
רן אפרתי: עוד לא היה לזה תקדים במשק בשום מקום, במיוחד בסיטואציה כזאת שעומדים להגיע לסיכומים על רפורמה כזאת דרקונית שעושים לעובדים.
חמד עמאר: יש עודף כוח אדם בטכנאים?
רן אפרתי: יש מחסור בכוח אדם של טכנאים.
קריאה: מחסור עצום.
אופיר אקוניס: אתם לא מוכנים להפסיק את העיצומים.
רן אפרתי: אנחנו מוכנים.
רן אפרתי: הגענו לסיכום עם ההנהלה בישיבה בין ועד הטכנאים לבין הנהלת רשות השידור, עם מנהל הרדיו והמנכ"ל.
רן אפרתי: הגענו לסיכום מסוים שאנחנו יורדים מכל העיצומים שלנו, והם חוזרים בהם מחלק גדול מהקיצוצים שהם עשו, אבל למחרת הם חזרו אלינו והודיעו שהאוצר לא נותן להם אפשרות לעשות את זה.
אופיר אקוניס: תכף נבדוק את זה.
רן אפרתי: אני רוצה להבין דבר מאוד פשוט.
רן אפרתי: האוצר היום מנהל את רשות השידור; מחר הוא גם יקבע לנו מה קורה בתוכן – את מי לשדר ואת מי לא.
רן אפרתי: באמת, זה כבר עבר כל גבול הסיפור הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מבזבזים יותר מדי זמן על החלק הזה.
אופיר אקוניס: סיימנו את החלק הזה.
יעקב לוי: היינו בוועדת החינוך, אז אני לא יודע לאן אתם מובילים.
אופיר אקוניס: אנחנו מובילים לחלק ב' של הישיבה שהיה אמור להיות חלק א' של הישיבה, אבל פשוט חיכינו למנכ"ל אז אנחנו הפכנו את הסדר.
אופיר אקוניס: תעיר את הערתך, בבקשה.
יעקב לוי: אני מוועד הטכנאים בטלוויזיה.
יעקב לוי: 90% מהמטרות הושגו, 42% מהעובדים מפוטרים.
יעקב לוי: אנחנו הארגון היחיד שקיים במדינה שמוכן לוותר על 18% מהשכר שלו.
יעקב לוי: בכל מקום שיש רפורמה יש תוספות שכר.
יעקב לוי: אנחנו היחידים שהסכמנו לשעון נוכחות, מה שלא היה עד היום.
יעקב לוי: יותר מזה, ההנהלה תקבע את הציוות ואת הכול.
יעקב לוי: מה נשאר?
יעקב לוי: דבר אחד – גמישות ניהולית.
יעקב לוי: בשם הגמישות הניהולית רוצים למחוק את כל המקצועיות שלנו.
יעקב לוי: ההנהלה החליטה על פיטורים רוחביים של 42% עם ההסתדרות, ופתאום הם גילו שברגע שמקצצים 42% חסרים להם הרבה עובדים, ודווקא במקצועות הטכניים.
אופיר אקוניס: אני אגיד לך מה הבעיה של רשות השידור.
אופיר אקוניס: אתה רוצה לדעת מה הבעיה?
אופיר אקוניס: אני אגיד מה הבעיה, ונעבור לחלק ב'.
אופיר אקוניס: עכשיו אני מחזיר את הדיון לחלק א'.
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו לקיים את הדיון על רשות השידור, קודם כול בעקבות פרסום על דוח פנימי שהגיע לעיתון הכלכלי "גלובס".
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו ביום רביעי אחר-הצהריים ממנכ"ל רשות השידור חלקים מתוך דוח הביקורת הפנימית מספר 28 שמתייחס בעיקר לשנת 2008, ואתה טוען, חבר הכנסת שי, שקיבלת את החומר אחר הצהריים והיום.
אופיר אקוניס: הדבר איננו קשור לוועדת הכלכלה של הכנסת, לא למנהלת הוועדה וצוותה המסור, אלא ללשכת מנכ"ל רשות השידור שהעביר אלינו רק אתמול בשעת אחר-צהריים מאוחרת את הדוח הזה.
אופיר אקוניס: אז קודם כול, קיבלת תשובה לטענה שלך.
אופיר אקוניס: לגבי הדוח עצמו שחלקים ממנו עברו לוועדת הכלכלה ולחברים בה.
אופיר אקוניס: הדוח עוסק בנושאים רבים מאוד ומגוונים שלצערי, מגלים התנהלות בעייתית בהנהלת רשות השידור, בעיקר בשנת 2008, כפי שאמרתי.
אופיר אקוניס: הנושאים הם מגוונים: רכישות ושכירויות, ציוד טכני, התקשרויות בעייתיות עם יועצים חיצוניים שתפוקתם לא ברורה, העסקת עובדים ללא מכרז, הארכת התקשרות עם עובדים, חלוקת כלי רכב על-פי שיקולים לא מקצועיים.
אופיר אקוניס: אני תכף אתן לנציגים של לשכת המבקרים הפנימיים להתייחס, וכמובן לך, המנכ"ל וגם לחברי הכנסת- -
אופיר אקוניס: מוטי, אולי באמת תרשום את הנקודות להתייחסות.
אופיר אקוניס: לדוגמה, "הדובדבנים שבקצפת":
אופיר אקוניס: גם דוח מבקר המדינה מצביע על ליקויים בהעסקת יועצים ברשות השידור, וגם הדוח הפנימי.
אופיר אקוניס: הדוח מציין העסקת שבעה יועצים שלא ברורה תפוקתם והצדקת העסקתם, ואנחנו בוודאי נשמע מה מספרם כיום.
אופיר אקוניס: שאלה שנייה – שכירת חברת הייעוץ TASK.
אופיר אקוניס: יורם, אתה מדבר על מחסור בכסף, ולכן אתה צריך לקצץ ב"מדד יומי" וב"היום למחר", ויש עכשיו שקופיות.
אופיר אקוניס: אני ממש מרגיש עכשיו ב-1985 – זה מדהים, השקופית הזאת.
אופיר אקוניס: כשראיתי אותה העליתי את הרייטינג אתמול.
אופיר אקוניס: שים לב – 7 מיליון שקל לשכירת חברת הייעוץ TASK כדי לבנות מבנה פרוצדורלי שההנהלה דחתה.
אופיר אקוניס: לא הוצגו מסקנות ביניים.
אופיר אקוניס: דרך תכנון – על-פי השלבים; העסקת המאמן האישי – 145 אלף ₪ – זה לא מעט, זה כמה תוכניות של "מדד יומי"; 145,778 עבור 20 ימי עבודה; איחור בחתימה על חוזה או עבודה ללא חוזה במשך 8 חודשים; אי עמידה בחוזה – סעיפים רבים שלא קוימו.
אופיר אקוניס: עוד דברים: רכבים צמודים, תלונות מעובדים שחלוקת הרכבים הצמודים נעשית משיקולים אישיים, עבודה בשבת, מספר גבוה של מועסקים – 400 עובדים בשבת.
אופיר אקוניס: אני לא מכיר ערוץ מסחרי שמעסיק 40 עובדים בשבת.
אופיר אקוניס: מעסיקים הרבה פחות.
כרמל שאמה-הכהן: טוב שמנחם מוזס לא נמצא פה.
אופיר אקוניס: זאת כבר החלטה של ממשלת גולדה מאיר, לשדר בשבת, ומאז ההחלטה לא שונתה.
אופיר אקוניס: התנהלות כספית לקויה, הקדמת תשלומים לספקים, בעיות בניהול חשבונות הבנק, תשלומי יתר לספקים ללא בדיקת חשבונות, ניצול מזערי של ניידות בסופי שבוע, בעיות בשכירויות ורכישות של ציוד טכני וכדומה.
אופיר אקוניס: ברור כשמש שבשנת 2008 ההתנהלות הייתה יותר מלקויה.
אופיר אקוניס: זה לפי הדוח הפנימי, וזה עוד רק תקציר שלו.
אופיר אקוניס: אני אתן לך, אדוני המנכ"ל להתייחס, אבל קודם חברי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: ראשית אני רוצה להודות לך שנענית תוך זמן קצר לבקשתי לקיים ישיבה בעניין.
כרמל שאמה-הכהן: אני קודם כול בא בהאשמה כלפי חברי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: בזמן הקצר שאנחנו פה, אדוני היושב ראש, באנו בצעדים גדולים לקראת רשות השידור: ייקור האגרה רק השנה, שאפשר לקרוא לזה הקפאת הפחתה שנקבעה מראש.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בעצם אישרנו להם ייקור של האגרה.
כרמל שאמה-הכהן: אני שומע וקורא שרשות השידור החלה השנה לגבות מחדש מקשישים אגרה.
כרמל שאמה-הכהן: כל זה כשאני שם את המראה ורואה מה קורה בשנת 2008, על-פי ממצאי דוח הביקורת, שהם חלקיים, אז אני לא רוצה לדעת מה התמונה הכללית.
כרמל שאמה-הכהן: יותר מכך, כאשר מגיעות אליי גם חלק מהטיוטות של 2009, אני גם רואה שאין שינוי במגמה – להפך, החגיגה נמשכת.
כרמל שאמה-הכהן: כשאני רואה את כל הדברים האלה אני מרגיש רע מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: לא יכול להיות שאזרחי ישראל ישלמו אגרה.
כרמל שאמה-הכהן: כולנו יודעים מה התחושה של אזרחי ישראל כלפי אגרה, ולא כולם מבינים את השיקולים של השידור הציבורי, שהוא חשוב, אבל הציבור מסתובב עם תחושה לא פשוטה, כי אנחנו דורשים ממנו לשלם ומכניסים יד לכיסו.
כרמל שאמה-הכהן: השנה גם הכנסנו יד לכיסם של הקשישים, ייקרנו את האגרה במקביל להתייקרויות אחרות במשק – אנחנו עשינו הכול ומנסים לקדם את הרפורמה כדי שרשות השידור תעמוד על רגליים איתנות גם מול הערוצים המסחריים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל כאשר אני קורא את הדברים שכתובים בדוח הביקורת אני לא יודע אם באמת יש מולנו רשות שידור שמשרתת את המטרה.
ישראל חסון: מי מנהל את רשות השידור?
נחמן שי: הממשלה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, עם כל הכבוד לך, הממשלה לא מנהלת את רשות השידור.
אופיר אקוניס: אמור לנהל אותה שני גופים אמורים- -
ישראל חסון: מי היושב ראש?
אופיר אקוניס: סליחה, חבר הכנסת כרמל שאמה בזכות דיבור.
אופיר אקוניס: המנהל הכללי של רשות השידור מנהל את רשות השידור.
אופיר אקוניס: דוח 2008 מתייחס למצב שבו היה יושב ראש בשם גביש.
כרמל שאמה-הכהן: הדיון הזה הוא לא של קואליציה-אופוזיציה- -
כרמל שאמה-הכהן: - - משלמים את האגרה גם אנשים שתמכו במפלגות שישבו באופוזיציה וגם מפלגות שנמצאות בקואליציה.
כרמל שאמה-הכהן: תצאו מזה.
כרמל שאמה-הכהן: כששמעתי את הפירוט הארוך של כבוד היושב ראש לגבי דברים מתמיהים, ואני יכול לשלוף מהזיכרון עוד דברים, אז אני אומר לכם, אנחנו צריכים לבוא קודם כול בטענות לעצמנו; אנחנו צריכים להעמיד אותם במקומם, ויפה שעה אחת קודם.
כרמל שאמה-הכהן: לא יכול להיות שהדברים שמפורטים ימשיכו יום אחד נוסף.
כרמל שאמה-הכהן: זאת לא רשות שידור.
כרמל שאמה-הכהן: זאת לא רשות שידור שמשרתת את מטרתה, זה יותר דומה לקיסרות של הפקרות.
כרמל שאמה-הכהן: כשאני רואה שיקולים אישיים בחלוקת הטבות, כשאני רואה מיליון וחצי ₪ תשלום למוניות כשאין קשר בין הזמנות למוניות לבין הבקשות של המוניות; כשאני רואה אדם שדיווח נוכחות, אבל המנהל שלו אומר שהוא לא ראה אותו במשך 10 שנים – אני קראתי דברים כאלה בדוח הביקורת.
כרמל שאמה-הכהן: אלה דברים שאנחנו צריכים להחליט מה אנחנו עושים אופרטיבית.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, אני מאמין שאתה צריך לקחת את זה צעד אחד קדימה, אתה צריך להוביל את זה כדי שזה לא יישאר כאילו כל אחד מאתנו הוציא קיטור וטען טענות, הישיבה ממשיכה, המצלמות כובו, ואנחנו ממשיכים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים מדבר לדבר, והדבר הזה צריך להיגמר היום עם מסקנה.
אופיר אקוניס: אני אשאל אותך שאלה, ואם תענה לי בחיוב אני אשמח, כי נדמה לי, על-פי החלק הקטן, שמבקר המדינה צריך לעסוק בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני תומך בכיוון הזה.
אופיר אקוניס: אם היית מכיר את רמת הדיבור בינינו לא היית מדבר על חזרות.
אופיר אקוניס: אז אל תייחס לנו דברים.
אופיר אקוניס: שאלתי.
אופיר אקוניס: אתה רוצה שאני אשאל אותך?
אופיר אקוניס: האם אתה חושב שהדברים צריכים להיבדק על-ידי מבקר המדינה?
אורי אורבך: אנחנו צריכים להחמיר עם הערוצים המסחריים, יותר משאנחנו מחמירים עם הערוץ הציבורי.
אופיר אקוניס: אין שום קשר.
אופיר אקוניס: מה זה קשור בכלל?
אופיר אקוניס: התשובה היא "לא".
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, דיברתי איתך לפני זה.
חמד עמאר: לא יכול להיות שנקבל את הדוח ב-8:40 בבוקר כשאנחנו כבר בדרכים- -
לאה ורון: את החלק השני.
חמד עמאר: אני מבקש לקבל דוח כזה כבר בסוף השבוע שעבר, ואז יש זמן לקרוא את זה.
אופיר אקוניס: אני אחזור ואומר:
אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו ממנהלת הוועדה לקבל כבר ביום רביעי אחר הצהריים את מה שאפשר לפרסם מתוך הדוח.
אופיר אקוניס: כלומר אם היה מגיע ביום חמישי בבוקר, בוודאי היה מופץ מיד, רק שהוא הגיע אתמול לפנות ערב.
אופיר אקוניס: זה היה סדר הדברים.
אופיר אקוניס: אין פה בעיה בבניין הזה או אצל מנהלת הוועדה או צוותה או אצלי, זה היה צריך להתבצע בידי הנהלת רשות השידור.
חמד עמאר: אני מקבל.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני בעד שידור ציבורי.
חמד עמאר: יש חשיבות רבה לשידור הציבורי מכל ההיבטים.
חמד עמאר: אבל תהיה רשות שידור, תהיה אגרה, ובסוף לא יהיה שידור.
חמד עמאר: זה הולך בכיוון הזה.
חמד עמאר: אם לא ניכנס לעומק, ואם אני שומע ממנהל החדשות ש-80% מההוצאות הן הוצאות קשיחות של משכורות- -
יורם כהן: תדרים, שכירויות, חובות.
חמד עמאר: - - אם אנחנו לא נקצץ בנושא הזה לא נוכל להתקדם.
חמד עמאר: אנחנו נשב בעוד חודש-חודשיים, שנה-שנתיים, והכנסת ה-19 תשב ותדון באותו נושא, ולא יהיה לנו שידור ציבורי.
חמד עמאר: אני קראתי קצת מהדוח.
חמד עמאר: אם משלמים למוניות חצי מיליון שקל עודף בשנה, אז סימן שיש הרבה כסף; אם במקום לקנות ציוד, שוכרים אותו באותה עלות שאפשר לקנות, אז צריך לבדוק את הנושא; בכל מקום מסודר יש שני מועדי תשלום – 1 בחודש ו-15 בחודש, אבל פה אנחנו רואים שיש 18 מועדים שונים לתשלום – לא יכול להיות שכל יום אתה יכול להוציא תשלומים; אם אין נוכחות של עובדים, ואין הדפסת כרטיסים, ואין מעקב אחרי זה – לא יודעים מי עובד ומי לא, אבל יודעים שבסוף החודש יש משכורת, וזה מה שחשוב – כאן חייבים להיכנס לעובי הקורה ולקדם את הנושא.
אופיר אקוניס: בעניין הדוח הפנימי נשמע תכף התייחסות של לשכת המבקרים הפנימיים.
אופיר אקוניס: לדעתי, יש בו חלק שאנחנו בכלל לא יכולים לעסוק בו.
אופיר אקוניס: לכן יש גוף הרבה יותר חזק ומשמעותי במדינת ישראל שהוא גוף עם יכולות – מבקר המדינה.
אופיר אקוניס: לדעתי, וחבר הכנסת שאמה יצטרף לדעתי, שהוא הגוף המוסמך לחקור את הדבר.
אופיר אקוניס: אגב, אנחנו לא יושבים כאן כוועדת חקירה, אלא כוועדת כלכלה שכל תחום התקשורת תחת פיקוחה במדינה כבר שנים רבות, ואנחנו רוצים לסייע לשידור הציבורי.
אופיר אקוניס: אין לנו פה דבר וחצי דבר אישי.
מוטי שקלאר: - - - לסייע.
אופיר אקוניס: מאה אחוז, ברור כשמש.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה.
ישראל חסון: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.
ישראל חסון: אני מתקשה להרגיש גאה בדיון הזה.
ישראל חסון: אני לא מבין על מה הדיון.
ישראל חסון: יש לי פה תחושה שבהזדמנות זו שאנחנו חובטים במוישה, בוא נשחט עוד קצת ובוא נחתוך אותם.
ישראל חסון: תסתכל על הדיון: אין פה נציג אוצר, אין נציג משרד התקשורת, והשאלה היא מאיפה אתה מתחיל למדוד את העניינים- -
לאה ורון: נציג האוצר יצא לחצי דקה.
אופיר אקוניס: משרד התקשורת לא אחראי על רשות השידור.
אופיר אקוניס: אבל ראש מטה שר ההסברה נמצא פה וגם דנה נויפלד נמצאת פה וגם יהודה סבן נמצא פה, ומשרד התקשורת לא אחראי על רשות השידור.
ישראל חסון: אני רואה אותם.
ישראל חסון: אוקיי, אני הבנתי את הדקדוקים.
אופיר אקוניס: זה לא דקדוק.
ישראל חסון: הבנתי.
ישראל חסון: אני לא מסתכל על זה קואליציה-אופוזיציה, אני מסתכל על זה עניינית.
ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אני יושב בדיונים האלה כבר 4 שנים.
ישראל חסון: יושב ראש לרשות השידור כבר אין למעלה משנה.
אלברט סחרוביץ': פחות משנה.
אלברט סחרוביץ': מיוני.
ישראל חסון: סליחה, במשך 7 חודשים, מיוני, אין יושב ראש לרשות השידור.
ישראל חסון: הוועדה הזאת לא שמעה אפילו קצה-קצהו מה הפער ברפורמה.
ישראל חסון: תחדד לי מה הפער ברפורמה.
ישראל חסון: אותו פער נמצא כבר 4 שנים.
ישראל חסון: תקנו אותי אם אני טועה.
ישראל חסון: מוטי, אני טועה?
מוטי שקלאר: בנושא העקרוני של הניהול של הסכמי העבודה שזה מביא חלק מבעיות הביקורת, אתה צודק.
ישראל חסון: נכון, אני צודק.
ישראל חסון: אף ממשלה לדורותיה לא הסכימה להניח על השולחן הצעה לפתרון, ובטח ה"אין נציג אוצר" שאיננו פה.
דנה נויפלד: הוא פה.
ישראל חסון: כן, אני יודע.