GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: מצד שני, אני לא בעד למוטט עכשיו את כל ההתאגדויות האלה, אלא לתת להם תהליך.
עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שמין קבוצות שנבנו בגין זיכיון שקיבל אדם בודד, יש בזה טעם לפגם בהרבה נושאים.
יוסי ישי: אני מזדהה לגמרי.
עמיר פרץ: יחד עם זאת, אל תלך כמו פיל בחנות חרסינה.
עמיר פרץ: תלך בדרך של הסכמות, ואנחנו מוכנים לתרום לעניין.
עמיר פרץ: אני מבין שאין הצבעות היום, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: לא הודעתי שאין הצבעות.
אופיר אקוניס: לא התחייבתי.
אופיר אקוניס: מאוד יכול להיות שנתחיל בהקראה.
אופיר אקוניס: אולי אפילו נסיים.
אופיר אקוניס: אתה רוצה שנקרא לך רבע שעה לפני שנתחיל?
יצחק וקנין: כמי שמכיר את הנושאים האלה לעומק מכל הכיוונים, כמי שמגדל בעצמו, לכל נושא הרפורמה אין שייכות לחוק הזה בכלל.
יצחק וקנין: לפני כשלוש שנים, כאשר חשבו על הרפורמה, אני הבאתי את הנושא של חוק הגליל להארכה עד 2017.
יצחק וקנין: באו אליי ברגעים האחרונים והסכימו.
יצחק וקנין: הארכנו את חוק הגליל, אבל אז באה הצעת הממשלה לוועדת הכספים לתת סכום כסף, כ-3 מיליון, אם איני טועה, זה היה בסיס הרפורמה, לשדרג את כל נושא הלולים באזור קו העימות.
יצחק וקנין: נתקבלה החלטה ברורה, שהולכים על הרפורמה הזאת.
יצחק וקנין: בינתיים נעשו הכנות, דיברו עם האגודות לגופם של עניינים, כך שאין קשר בין העניין הזה של התקנות ושל הצעת החוק.
יצחק וקנין: הם רוצים להסדיר את גודל הלולים וכל שאר הדברים מבחינת הסטנדרטים האירופיים וכל מה שקשור לכל מדינות העולם.
יצחק וקנין: אבל הרפורמה לא שייכת לגופו של עניין במה שאנחנו דנים כרגע.
לאה ורון: היא מוזכרת.
יצחק וקנין: נכון, אני יודע.
יצחק וקנין: לגופו של עניין, אני נפגשתי עם המתנגדים לרפורמה.
יצחק וקנין: נפגשתי גם עם משרד החקלאות וגם עם מגדלים גדולים שבנו לולים גדולים.
יצחק וקנין: אלה שאומרים שהרפורמה תפגע במגדל הקטן, זה בדיוק הפוך; אלה שאומרים שהמגדל הקטן ייפגע, אם המצב יישאר כמו שהוא, תוך חמש שנים אין מגדל קטן.
יצחק וקנין: מי שחושב שחוק הגליל זה דבר שהוא בטוח, שנקבל אותו עד סוף הדורות, מהרגע שלא יהיה חוק הגליל, והוא אמור להסתיים ב-2017 – הרי עבדכם הנאמן, במלוא הצניעות אני אומר, כל פעם מאריך אותו בחמש שנים.
יצחק וקנין: אל תחשבו שמישהו מסכים לזה.
יצחק וקנין: האוצר עומד עם שתי רגליים וארבע רגליים.
יצחק וקנין: אותם מגדלים גדולים ומשווקים בעצמם בנו לולים, והם אלה שיחסלו אותנו הראשונים.
יצחק וקנין: ואל תספרו סיפורים.
יצחק וקנין: אתם פשוט לא אומרים את האמת.
יצחק וקנין: ואמרתי את זה בצורה ברורה.
יצחק וקנין: תראו מה קרה בענף החלב.
יצחק וקנין: אני ישבתי פה בישיבות, כשבאו כל החקלאים ואמרו: מחסלים את ענף החלב.
יצחק וקנין: תראו מה קורה היום בענף החלב - תוספת של מכסות.
יצחק וקנין: כמה קיבלו תוספות מכסות?
יצחק וקנין: רבותיי, אין בררה.
יצחק וקנין: אני חוזר אחורה 40 שנה.
יצחק וקנין: אני זוכר, שהיה לנו לול של 200 מטילות ועוד לול של 200 מטילות ועוד לול.
יצחק וקנין: הרסנו בשנת 75', בנינו לול של 2,500 מטילות.
יצחק וקנין: היום גם הלול הזה לא עומד בסטנדרטים.
יצחק וקנין: למשל, אני נותן דוגמה של לול של קובי טוויטו במושב גורן.
יצחק וקנין: 80 אלף מטילות – תפוקה שאי אפשר להבין אותה; גודל הביצה, הסטנדרטים, מערכת קירור – כל תנאי איכות הסביבה יש בתוך זה, הכול.
יצחק וקנין: ואמרנו את זה.
שלמה סוויסה: על מה אתה מדבר?
שלמה סוויסה: אתה סותר את עצמך.
יצחק וקנין: שלמה, לך יש אינטרס.
יצחק וקנין: אתם תחסלו.
שלמה סוויסה: -
יצחק וקנין: משרד החקלאות אומר: שני מגדלים יחד.
יצחק וקנין: כל מושב, יש לפחות שני אחים.
יצחק וקנין: יכולים להתאגד יחד.
יצחק וקנין: שים יד על הלב.
יצחק וקנין: ב-2017 לא יהיה חוק הגליל, או עוד שנתיים יהיה משבר כלכלי ומפסיקים.
יצחק וקנין: הרי בחוק ההסדרים אפשר עכשיו להוריד אותו.
יצחק וקנין: מה יעשו כל החקלאים הקטנים?
יצחק וקנין: אני מגדל כמוכם.
יצחק וקנין: אין לי אינטרס.
יצחק וקנין: כשנכנסתי לכנסת ב-96', אני זוכר שדבר ראשון שעשינו - החזרנו את התכנון בענף הפטם.
יצחק וקנין: מה קרה לענף הפטם?
יצחק וקנין: כל אותם חקלאים קטנים שפעם אחת נפלו, מי בא ולקח?
יצחק וקנין: לא החברים שלנו במושבים, כל אחד בנה שבעה לולים גדולים ולקח את המכסות?
יצחק וקנין: ועוד משהו, חלק מהחקלאים שלנו, אתם פשוט לא יודעים להעריך מה אנחנו עושים פה – משרד האוצר אומר לי: איך אני צריך לקחת את אותו אחד שלא מגדל היום, והשכיר את המכסה, מקבל רנטה חודשית, 4,000 שקל, והשני והשלישי אותו דבר?
יצחק וקנין: למה?
יצחק וקנין: לא יכול לגדל – ניקח את המכסה.
לאה יוגב: קודם תטפלו בחברים שגרים בנהריה ויש להם מכסה ומקבלים סובסידיה.
יצחק וקנין: זה האגודה צריכה לטפל, זה לא תפקיד של משרד החקלאות.
יצחק וקנין: מה שמשרד החקלאות רוצה היום זה הצלה אמיתית שלנו, של הקטנים.
יצחק וקנין: אתם רוצים להישאר ככה?
יצחק וקנין: בעוד חמש שנים לא יהיה לכם כלום, כי הגדולים יאכלו אתכם.
יצחק וקנין: סופו של התהליך שלכם, שכולנו נגווע יחד.
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לחזור לסדר הדברים ולרשימת הדוברים.
אופיר אקוניס: ד"ר גלעד וקסלמן, בבקשה.
אופיר אקוניס: אתה מייצג את שלמה סוויסה, הוא מגדל.
גלעד וקסלמן: עלה פה העניין המשפטי.
גלעד וקסלמן: יש לשים לב שהצעת החוק הזו נותנת בסעיף 31 את התשתית האמיתית להכללת הרפורמה.
גלעד וקסלמן: ללא תיקון של סעיף 31 כפי שמופיע, שמקנה לשר סמכויות כמעט בלתי מוגבלות, לא ניתן לעשות את הרפורמה הזו.
גלעד וקסלמן: אני מתפלא, שמי שמכניס סעיף כזה, שקובע כללים כאלה, לא הציג בפני חברי הכנסת הנכבדים את המסמך הזה, שהוא תמצית הסמכויות שניתנות בסעיף 31.
אופיר אקוניס: אנחנו נגיע לסעיף 31.
אופיר אקוניס: כך אנחנו עושים.
אופיר אקוניס: הדיון הכללי עומד להסתיים.
אופיר אקוניס: אנחנו נתחיל בהקראה, ואז נגיע לזה.
גלעד וקסלמן: לעניין הרפורמה באופן כללי, קודם כל, הרפורמה הזאת קובעת כפיית שותפות.
גלעד וקסלמן: אני לא מכיר חוק במדינת ישראל או בעולם על אפשרות חקיקתית שכופה שותפויות כדי לנהל עסקים.
גלעד וקסלמן: יש חופש ההתקשרות במדינת ישראל, ראוי לאפשר חופש התקשרות לאנשים על פי הבנתם העסקית, על פי הבנתם החופשית, ולא לכפות עליהם שותפויות, כי בדרך כלל שותפויות, יש אתן הרבה בעיות- -
אתי בנדלר: אתה מדבר על ההצמדה בין מגדל למגדל?
אתי בנדלר: זה חלק מהצעת החוק?
גלעד וקסלמן: בהחלט, זה מופיע במפורש גם בדברי ההסבר.
גלעד וקסלמן: שנית, אני מייצג לול שלכאורה עונה על כל תנאי הרפורמה.
גלעד וקסלמן: הלול הזה הוקם לפני כמה שנים עם השקעה כספית גדולה.
גלעד וקסלמן: לא אומרים לכם שהרפורמה הזו תחת המסווה של הסעיפים האלה אמורה להרוס משהו קיים; אדם השקיע ממיטב כספו, והרפורמה אמורה תוך חמש שנים לפגוע באפשרות של הלול הזה להתקיים.
גלעד וקסלמן: הרפורמה מציעה שבמסגרת חמש שנים מי שירצה למכור מהמגדלים הקיימים שקבעו תאריך, מחויב לקנות את המכסה מאותם מגדלים, ואם הוא לא קונה אותה, הוא נשאר עם לול שהיה בנוי ל-X מכסות, ואין לו תחליף למכסות האלה.
גלעד וקסלמן: אני לא מכיר חקיקה שמאפשרת למשהו קיים- -
אופיר אקוניס: גם אני לא.
אופיר אקוניס: אני אומר למדינה: לא מכיר חקיקה רטרואקטיבית.
יצחק וקנין: אתה מדבר על מגדל שרכש מכסות או משכיר אותן?
יצחק וקנין: אם אמא שלי במושב יערה נתנה את המכסה שלה למישהו בחמש שנים בהשכרה, והוא משלם לה כל חודש 4,000 שקל; ההשכרה היא לחמש שנים.
יצחק וקנין: בעוד חמש שנים, אם אמא שלי תחליט שהיא מגדלת, היא תוכל לגדל או לא?
גלעד וקסלמן: היא תוכל.
יוסי ישי: אתה רוצה לבטל לו את ההשקעה?
קריאה: אבל יש תחלופה בין האנשים האלה.
יצחק וקנין: אני לא ספונסר של תחלופה.
יצחק וקנין: יש לי מכסה, ואני צריך לנצל אותה.
יצחק וקנין: גלעד וקסלמן: המבנה הנ"ל נותן שני דברים; אין ספק שהפתרון הזה, שקיים, והרפורמה אמורה לנסות לבטל אותו, להבדיל מהקמה חדשה, בא ונותן פתרון שהיה הכרחי והיה בעידוד משרד החקלאות ואישורו לאותם- -
יוסי ישי: מעולם לא.
יוסי ישי: אני נגד.
יצחק וקנין: בשנת 96' כשנכנסתי לכנסת היה מגדל בשם יחזקאל, מהדרום.
יצחק וקנין: הוא בנה לול בתפר שלא היה תכנון, ואני רבתי מול כל המערכת, ואמרתי: לא היה תכנון, הוא כבר בנה את הלול.
יצחק וקנין: פה זה לא אותה דוגמה.
יצחק וקנין: אמא שלי והשכן שלי ועוד אחד נתנו מכסה ליצחק וקנין.
יצחק וקנין: יצחק וקנין בנה לול גדול.
יצחק וקנין: אני לא אמרתי לו לעשות את זה.
יצחק וקנין: אמא שלי כל רגע יכולה לקחת את המכסה וגם השכן.
יצחק וקנין: יש אחד אצלנו שלקח 80 מכסות ובנה לול גדול.
יצחק וקנין: מחר מחליטים, בעוד 5, 6, 10 שנים לקחת, לא ייקחו?
אופיר אקוניס: לסעיף 31 נגיע.
גלעד וקסלמן: בעניין הזה הפתרון הזה נותן היום להרבה מאוד מגדלים קטנים, שלא יכולים לגדל בעצמם – בגלל הגיל, כי אין להם כרגע את הבן הממשיך, או מתפרנסים מזה, אפשרות אמיתית לגדל בצורה משותפת.
גלעד וקסלמן: במקום שהרפורמה הזו תעסוק מכאן ולהבא ותעודד לולים מהסוג הזה, היא מנסה בדיעבד להחיל את זה על הלולים הקיימים, ולפגוע באותם אלה שזה נתן להם פתרון אמיתי וראוי.
גלעד וקסלמן: לכן צריך לראות את המנגנון שהם קובעים בעניין הזה.
גלעד וקסלמן: נאמר שהיתה פה הידברות.
גלעד וקסלמן: קודם כל, המבנה הקיים – קיבלו אישורים שנה בשנה על הדברים האלה.
גלעד וקסלמן: כשהוקם הלול- -
יצחק וקנין: נלחמנו פה.
יצחק וקנין: אתם קיבלתם בחמש דקות, כי אני יושב פה כבר 14 שנים, וכל פעם שהביאו את הכללים לענף הלול, אני פה אישרתי את זה.
יצחק וקנין: תדעו לכם, רבותיי, אנחנו ניסינו לשמור על כל פרצה.
יצחק וקנין: גם אלה שלא גידלו, נתנו להם אפשרות לגדל.
יצחק וקנין: אבל זה, לצערי, גרם לכך שלאט-לאט משתלטים אותם גורמים שחלקם גם משווקים וגם מגדלים וגם משכירים מכסות.
יצחק וקנין: מה שיוסי אומר, שהוא רוצה לתת אפשרות לשני חקלאים להתאגד.
יצחק וקנין: מה זה אכפת לכם?
יצחק וקנין: מה מפריע לכם?
אופיר אקוניס: נגיע לסעיף הזה, ונטפל בזה.
גלעד וקסלמן: אני רוצה לסכם את העניין.
גלעד וקסלמן: מן הראוי שככל שרוצים לעשות משהו, הוא יחול מכאן ולהבא ולא יקבעו מנגנונים שלא מפרטים אותם פה על לולים קיימים שנתנו פתרונות בעניין.
גלעד וקסלמן: בעניין ההידברות, לא היתה הידברות עד היום, אלא יש אין ספור מכתבים, כולל פנייה לבקש מסמכים, כדי לדעת מה מתכננים לעשות – גם את זה לא זכינו לקבל, ורק אחרי שבית המשפט חייב את המשרד לגלות את המסמכים הללו, נטען שהדברים נעשים רק בעל פה.
גלעד וקסלמן: אין מסמכים בכתב, וזה אמירה בתצהיר שניתנה לבית המשפט, שאני בספק בעניין, אבל זה עניין אחר.
גלעד וקסלמן: לכן כשבאים לדון בהצעה מהסוג הזה, ראוי שהוועדה תהיה מודעת לכל ההשלכות הקיימות, וראוי שהיא תבין שאם רוצים לעשות משהו – זה מכאן ולהבא.
אתי בנדלר: מר וקסלמן, על פניו להצעת החוק הזו אין תחולה רטרואקטיבית חוץ מאשר עניין תשלום הפיצוי עבור ויתור או העברה של מכסות.
אתי בנדלר: ככל שאתה טוען שיש בהצעת החוק הזו תחולה רטרואקטיבית, אני מבקשת להפנות את תשומת הלב בסעיף שעליו אתה מדבר; אם אתה מדבר רק על סעיף 31, כשנגיע לסעיף 31.
אופיר אקוניס: שלמה סוויסה, בבקשה.
שלמה סוויסה: אני קצת המום מהעניין שחקלאים מהגליל באים לוועדת הכלכלה, ומוצאים עצמם נלחמים נגד אותם אנשים ששלחו לכנסת, חזית אחת.
שלמה סוויסה: יש כאן ויכוח גדול.
שלמה סוויסה: אני כלולן ותיק לא אמרתי מעולם ששלוחת ההטלה לא צריכה לעבור שינוי.
שלמה סוויסה: אכן צריכה לעבור שינוי מהותי, אבל לא על ידי חקיקה של רפורמה, שלמעשה יורה בכל הגורמים שנמצאים – הן בעלי הלולים הגדולים, הן הלולים הקטנים, יורה למדינה ברגליים, כי למעשה הרפורמה אומרת: למשק אחרי 40-50 שנה, שהוא ייצר ביצים, ולא יכול להמשיך, בן ממשיך לא נמצא עכשיו זמין, אומרת לו: או אתה בא להיות שותף, או תמכור את המכסה – זה לדחוק אדם לפינה.
שלמה סוויסה: זה כמו שיגידו לאיציק וקנין בעוד 15 שנה: אין לך פנסיה, תקבל 100 אלף שקל ולך החוצה.
שלמה סוויסה: זה אותו דבר.
שלמה סוויסה: לכן יש לקחת בחשבון את כל הגורמים האלה.
שלמה סוויסה: אני ניסיתי לשבת עם כולם, עם כל מי שיושב פה, שנוגע לרפורמה.
שלמה סוויסה: אמרנו: יש פה מצב קיים, צריך להתחשב בו, ולעשות רפורמה יותר ידידותית, שתענה לצרכים של כולם, אבל לא למחוק את כולם, כך שלמעשה אין כאן רפורמה, כי אם איציק אומר שהוא התלהב מהלול של קובי טוויטו, שהוא 80 אלף עוף, דקה לפני כן הוא אמר שאותם אלה שהקימו את הלולים הגדולים יחסלו אותנו.
שלמה סוויסה: אז איך אתה לוקח אותו כדגם?
שלמה סוויסה: אז אתה אומר: בוא נקים לולים של שני שותפים.
שלמה סוויסה: חבר הכנסת וקנין, תסתכל לי בעיניים ותגיד לי, כאחד שמכיר את ההיסטוריה של השותפויות בגליל, בין אם זה שניים, ארבעה או עשרה, איזה תוחלת היתה להם?
שלמה סוויסה: כולם התפרקו במפח נפש.
שלמה סוויסה: כל הפרגיאדיות שהיו בגליל עברו לידיים פרטיות, נמכרו.
שלמה סוויסה: הלולים בשומרה, בצוריאל, בזרעית – כולם לולים הרוסים.
שלמה סוויסה: המדינה השקיעה שם.
דוד אוזנה: למה אתה אומר שהלולים שלי הרוסים?
דוד אוזנה: זה יפה?
שלמה סוויסה: לקחת אותם משכנים שלך.
שלמה סוויסה: לכן הם קיימים.
שלמה סוויסה: אדוני היושב ראש, למעשה, הביאו רפורמה שאומרת שאנחנו הולכים לשמור על המשק הקטן, לשמור על המשק המשפחתי, ובסופו של דבר הם הולכים לעשות אזורי לולים.
שלמה סוויסה: לא משנה ממה הם מורכבים – עשרה לולים של שניים או שלושה של 10,000, זה מתחם שהוא שותפות, ולכן אחרי שנתיים-שלוש-חמש, אנחנו יודעים, כמו ההיסטוריה: סכסוכים קטנים, ואז החזקים באותה קבוצה קונים את האחרים.
שלמה סוויסה: ומה יוצא?
שלמה סוויסה: אותה קבוצת חזקים מקבלים חוות מוכנות על חשבון המדינה, לא השקיעו בזה גרוש, עשקו את האחרים וקיבלו חוות.
יצחק וקנין: זה סרט דמיוני.
שלמה סוויסה: זה קרה בפועל.
שלמה סוויסה: אין ספק שצריך לעשות שינוי, אבל צריך לשבת עם הגורמים האלה ולהתחשב בהם, ולקחת בחשבון את הכול, ולגשת לרפורמה יותר רצינית.
יצחק וקנין: תגיד מה אתה רוצה.
שלמה סוויסה: אתה רוצה שאני אגיד לך בשתי דקות מה צריך לעשות?
שלמה סוויסה: לפני חודשיים, ב-4 בינואר היה פה דיון.
שלמה סוויסה: יצאנו החוצה, אמרת לי: אני תומך בכם, תעשו לובינג.
שלמה סוויסה: מה קרה בחודשיים האלה?
יצחק וקנין: אתה ישבת אצלי בבית.
שלמה סוויסה: נכון, לפני הדברים.
יצחק וקנין: תעשה סדר בדברים שלך.
יצחק וקנין: ישבת אצלי בבית.
יצחק וקנין: תגיד מה אמרתי לך, אחרי הדברים.
יצחק וקנין: אתה אינטרסנט הכי גדול פה.
שלמה סוויסה: אני לא מבין.
שלמה סוויסה: אני עוקב אחרי הנושא של הרפורמה, כל המסמכים.
יצחק וקנין: אתה לא מתבייש.
אופיר אקוניס: דו השיח ביניכם הסתיים.
יצחק וקנין: אתה חוצפן גדול.
יצחק וקנין: אתה משקר במצח נחושה.
יצחק וקנין: ואתה אינטרסנט.
שלמה סוויסה: בשנתיים-שלוש האחרונות עקבתי אחרי כל התהליך, כל רישומי הרפורמה, וכל הזמן הודגש שם שיש מגבלה על שר החקלאות, לא להתערב בנושא, כי יש כאן נגיעה אישית, והיום שמים לנו מסמך.
שלמה סוויסה: תדפדפו בו, הכול בו – לנכס אליו את כל הסמכויות, כשבתוכן הסעיפים שהם הלבה של הרפורמה.
4414: אדוני היושב ראש, אני יכול לדבר על הרפורמה ארבע שעות לפחות, ואני בקי בפרטי פרטיה.
4414: אני רוצה לבקש מאדוני היושב ראש להשאיר את הזכות שלי לסעיפים שנוגעים לרפורמה, ולהתחיל להקריא את החוק.
אופיר אקוניס: מר לויט.
שמואל לויט: כנ"ל.
אופיר אקוניס: מר פרומוביץ.
דורון פרומוביץ: ברשותכם, אתן לעו"ד פרנקו, שמייצג את בעלי המכסות הבודדות.
דורון פרומוביץ: רק משפט אחד לפני כן – אחת הבעיות המרכזיות בכל הרפורמה הזו, שאין חיבור בין העבודה המשרדית לחקלאי הבודד בשטח.
דורון פרומוביץ: אם זה היה נעשה כמו שצריך, כל הרפורמה הזו היתה מתוכננת אחרת, והדוגמה החותכת לכך זה הנושא של זכות הסירוב; מי שיקרא את סעיפי זכות הסירוב יבין איך תופרים חליפות לבעלי הון להשתלטות על ענף של אנשים מסכנים.
דורון פרומוביץ: אני מעביר את הדיבור לעו"ד שלנו, פרנקו ראובן.
ראובן פרנקו: שלום, בפועל אני מייצג פה עמותה שהוקמה לצורך המאבק ברפורמה.
ראובן פרנקו: היא הוקמה בארגון של 26 ישובים בגבול הצפון, שאלה בדיוק הישובים שנכנסו לרפורמה.
ראובן פרנקו: מדובר בכ-2,100 מגדלים.
ראובן פרנקו: אני מחזיק פה כ-1,800 חתימות של מגדלים, שתומכים במאבק שאנחנו מנהלים.
ראובן פרנקו: אנחנו הגשנו עתירה לבג"ץ, שהונחה אתמול על שולחנו של בג"ץ.
ראובן פרנקו: בין השאר, גם הגשנו בקשה למתן צו ביניים, כדי שיעצור את הרפורמה הזו, או שיכניס בה שינויים מהותיים, שאבקש לגעת בהם.
ראובן פרנקו: למעשה, 26 הישובים האלה מייצרים כבין 65 אחוז ל-70 אחוז מהיקף ייצור הביצים הארצי; מדובר בכ-80 אחוז מהעיסוק העיקרי, או הבלעדי, בחלקם, של אותם מגדלים באזור גבול הצפון והגליל.
ראובן פרנקו: בפועל הפרנסה העיקרית של אותם אנשים שכרגע יושבים פה בפניכם - הם הגוף העיקרי שהולך להיפגע.
ראובן פרנקו: אני רוצה להבדיל אותנו מעמותות אחרות, ובלי לפגוע בשום עמותה, כמו עמותת אנונימוס, שנוגעת בנושא של רווחת העופות וכיוצא בזה, וזה מבורך.
ראובן פרנקו: בפועל הם עצמם לא נפגעים.
ראובן פרנקו: העמותה הזו, בשבילם זה לחיות או לא לחיות, להמשיך או לא להמשיך במתכונת שקיימת או במתכונת אחרת.
ראובן פרנקו: אני אציע דברים ספציפיים, כדי שתבינו שאפשר לעשות זאת אחרת, בלי לפגוע באף אחד, ולהגיע בדיוק לאותה מטרה.
ראובן פרנקו: אני מבקש להביא לידיעת חברי הכנסת, מה הפגיעה המהותית כאן.
ראובן פרנקו: למעשה, הדבר החשוב הוא שאתם ברפורמה הזו כופים על המגדלים להתאגד בשותפויות.
ראובן פרנקו: כיום הרפורמה מדברת על שניים.
ראובן פרנקו: שמענו הערת ביניים, שחושבים להוריד אותה לשניים, אבל אני טוען שזו אחיזת עיניים, משום שתנאי הסף להיכנס לרפורמה נשארו כפי שהם, בין אם זה יהיו שניים ובין אם זה יהיו שלושה.
ראובן פרנקו: תנאי הסף, כיום כל מגדל, מגדל 2,000 מטילות, ומייצר בפועל 500 אלף ביצה.
ראובן פרנקו: זו המכסה שלו.
ראובן פרנקו: אומרת הרפורמה: כדי שתוכלו להיכנס אתם צריכים 6,000 מטילות, קרי פי שלושה, ומיליון וחצי ביצה, שזה שוב פי שלושה.
ראובן פרנקו: אמר פה מר ישי: אנחנו לא משנים את תנאי הסף.
ראובן פרנקו: כלומר גם אם יהיו שניים, זה 750 כפול שניים.
ראובן פרנקו: גם פה יש הצורך בלהתאגד לשותפות כזו ולהשיג את זה.
ראובן פרנקו: הכפייה הזו, אין לה אח ורע בשום מקום; לא ניתן לחייב אנשים להתאגד בשותפות.
ראובן פרנקו: היה קואופרטיב כזה בכל המושבים, כולם נפגעו ממנו.
ראובן פרנקו: לכן בא חוק ההסדרים במשק החקלאי משפחתי, הקים את מוסד המשקמים, את כל הסיפור הזה, שעד היום סוחבים אותו, את כל החובות האדירים.
ראובן פרנקו: השותפות הנוכחית היא בזעיר אנפין אותה שותפות גדולה שהיתה, שרק עכשיו השתחררו מכבליה, ולא בטוח שעדיין השתחררו.
ראובן פרנקו: מוסד המשקמים עדיין קיים, החובות עדיין קיימים, פועלים עדיין בהליכים מסוימים בהוצאה לפועל.
ראובן פרנקו: ואני אומר לכם שמה שיקרה פה זה מה שקרה אז וקורה היום עם אותם מושבים.
ראובן פרנקו: בפועל לא ניתן לאכוף ולומר לשלושה אנשים שונים: תתאגדו בשותפות.
ראובן פרנקו: זו פגיעה מהותית בחופש העיסוק.
ראובן פרנקו: אדם - מדובר בששים שנה, שלושה דורות, אדם לוקח את המכסה, ואומרים לו: תמכור אותה.
ראובן פרנקו: מה זאת אומרת?
ראובן פרנקו: זה העיסוק שלי.
ראובן פרנקו: לאן אני אקום בבוקר?
ראובן פרנקו: אין לו מה לעשות עם זה.
ראובן פרנקו: בפועל אם אתה אומר לו: תמכור, הוא לא יוכל לגדל שם דור של בנים ממשיכים, ואני לא צריך לומר לך מהי הפרנסה שנמצאת בצפון, אם בכלל, אם לא היו אותם לולים.
ראובן פרנקו: הרי 80 אחוז מהמועסקים, מועסקים בעניין הזה, וברגע שאתה מוריד את התעסוקה העיקרית שלהם, ובפועל למעשה תגרום לריכוזיות של בעלי הון שישתלטו על- -
יצחק וקנין: מה קורה בפועל?
ראובן פרנקו: חלק גדול, ואותם אני מייצג פה, זה אותם אנשים שבפועל הם אותו משק חקלאי משפחתי.
יצחק וקנין: יש לך אומדן, כמה חקלאים היום בפועל לא מגדלים, ולוקחים את המכסה- -
דורון פרומוביץ: אם יש תהליך של השתלטות על הענף היום, אפשר מחר בבוקר לעצור אותו, אבל זה ודאי לא יבוא על חשבון הרפורמה, שתוציא 2,100 משפחות לרעב.
ראובן פרנקו: בנושא השותפות, אני לא יודע כמה מחברי הכנסת יודעים, שבפועל יצאה החוברת, שהציגו אותה קודם, ויצא תקליטור.
ראובן פרנקו: לתקליטור הזה צורף הסכם שותפות, שלא ראיתי מעולם כעורך דין.
ראובן פרנקו: זה משהו שכופה על צדדים בצורה חריגה ביותר, פוגע בזכויות יסוד.
ראובן פרנקו: אני רק אפנה אתכם לדבר אחד: יש נספח שצורף להסכם השותפות.
ראובן פרנקו: הוא אומר לבן או בת הזוג שלא בשותפות הזו: אם אתם, אחד מבני זוגכם, נמצא בשותפות, מטיל עליהם את החיוב הבא: אתם תחתמו על המסמך הבא: הנני מתחייב שלא לטעון כל טענה בקשר להתחייבות כלשהי של המגדל על פי הסכם השותפות, ומתחייב לעמוד בכל תנאי הסכם השותפות, כאילו הנני צד להסכם.
ראובן פרנקו: לא נשמע כדבר הזה מבחינה משפטית; דורשים מאדם לומר: אתה תתחייב בשותפות ובהתחייבויותיה, כאילו היית צד מתוכה.
ראובן פרנקו: זה לא ייתכן.
ראובן פרנקו: אין לי שליטה בה, אני לא יודע מה נעשה בחשבונותיה.
ראובן פרנקו: אני אהיה צד לה?
ראובן פרנקו: זה בלתי אפשרי.
ראובן פרנקו: אני מציע כך; אתם משקיעים המון בתשתיות, אתם משקיעים עוד 50 אחוז במבנה, קחו את הכסף הזה, אל תצאו החוצה.
ראובן פרנקו: אל תפגעו בשטחי ייעור של כ-1,200 דונם, שאתם רוצים לעשות.
ראובן פרנקו: תשדרגו, ואני מסכים שצריך לשדרג, וצריך לשדרג את הלולים במקום שלהם.
ראובן פרנקו: כי הקלישאה – אנחנו נבנה צימרים – עזבו, הרי רובם ריקים במשך השבוע.
ראובן פרנקו: מה תבנו שם?
ראובן פרנקו: כלום.
ראובן פרנקו: בפועל הנושא של הרפורמה הזו כופה עליהם דברים נוספים.
ראובן פרנקו: יש פה עניין של מינהלת אזור וגידולים חד-גילים – קראתי את הפרוטוקול שמר ישי לעג למישהו פה, או לפחות כך זה נראה בפרוטוקול, של מה הוא יודע, גידול חד-גילי: כיום המושבים הפרטניים, כל אדם עומד בפני עצמו.
ראובן פרנקו: הלהקה לא הניבה את מה שצריך, אין לה פריון טוב, מה קורה במצב כזה?
ראובן פרנקו: הוא יכול להחליט - אני משמיד אותה, מזמין אחרת, ומגדל אותה.
ראובן פרנקו: אומר לו הגידול החד-גילי: עצור.
ראובן פרנקו: אתה עובר לחוות ענק.
ראובן פרנקו: מעתה אנחנו שמים עליך מינהלת אזור ורכזים.
ראובן פרנקו: אנחנו נקבע לך מתי אתה תכניס את העופות שלך פנימה, ומתי אתה תוציא.
ראובן פרנקו: אנחנו נקבע לך עם מי אתה תתקשר, מיהו המשווק- -
יצחק וקנין: רק שתדע, שגם היום השירותים הווטרינריים קובעים את המכסה.
יצחק וקנין: היא מוכתבת, היא ידועה.
ראובן פרנקו: אתה הרי יודע שלא ייתכן מצב שבו יקבעו – כל אחד בזמנו החופשי.
ראובן פרנקו: אני רוצה לקנות ממישהו?
ראובן פרנקו: אני יכול לקנות ממישהו.
ראובן פרנקו: אני יכול להתמקח אתו.
ראובן פרנקו: כשתרצו, והרפורמה תיכנס, אני לא אוכל, כי מינהלת האזור תאמר לי- -
יצחק וקנין: היא לא יכולה להגיד לך את זה.
ראובן פרנקו: בחוברת כתוב.
יצחק וקנין: יש הצעת חוק.
יצחק וקנין: רבותיי, על כל סעיף ידונו.
יצחק וקנין: ואם תרצו לשנות את הסעיף, וזה יהיה הגיוני, ויסכימו על כך, תהיה הצבעה, וישונה.
ראובן פרנקו: בפועל מה שיקרה בנושא הגידול החד-גילי, אותו חקלאי שבפועל הלהקה שלו לא הניבה את הפריון הנכון יצטרך להמתין אפילו שנה וחצי עד שנתיים בלי לעשות כלום.
ראובן פרנקו: מאידך הרפורמה מחייבת אותו: תיקח 50 אחוז מההשקעות ומבניית הלול, תיקח הלוואות ותתחייב להלוואות.
ראובן פרנקו: בפועל זה בלתי אפשרי, כי אם הוא ייקח הלוואות ולא יוכל להמשיך לגדל, כי קרה משהו, כי הוא עכשיו מחויב במסגרת הגידול החד-גילי הזה, הוא ייכנס לפלונטר.
ראובן פרנקו: הפלונטר יגרום לזה שהוא יצטרך למכור את מה שהוא עשה.
ראובן פרנקו: המכירה הזו תלך לבעלי הון, בעלי הון ישתלטו על זה, ושוב תהיה פה ריכוזיות.
ראובן פרנקו: דבר נוסף הוא נושא ההורשה.
ראובן פרנקו: גם פה נשללת לנו זכות ההורשה.
יצחק וקנין: ידידי היקר, אני יושב פה, ואם אני אחשוב שאתה צודק בסעיף מסוים, תאמין לי שאעשה הכול כדי לשנות את אותו סעיף.
יצחק וקנין: אנחנו מתחילים להקריא את החוק, ונצביע סעיף-סעיף.
יצחק וקנין: אני אהיה הוגן לגבי כל הסעיפים.
דורון פרומוביץ: אדוני היושב ראש, ויתרנו על זכות הדיבור כדי שלעורך הדין שלנו יינתן הזמן המספיק.
דורון פרומוביץ: מה עדיף, שהוא ידבר לגופו של עניין סעיף-סעיף?
דורון פרומוביץ: הוא צריך לומר את הדברים, שלא יתבצעו דברים שיהיו אחר כך בלתי הפיכים ל-2,100 משפחות.
יצחק וקנין: ידידי, יש חברי כנסת שייכנסו לפה דקה לפני הצבעה, לא יודעים על מה מדובר, ויצביעו לפי אופוזיציה או קואליציה.
יצחק וקנין: אני מכיר את ההשלכות של הדיון הזה, ואני יודע מה הדברים שחייבים לשמור עליהם.
יצחק וקנין: דעתי ברורה.
יצחק וקנין: לא שיניתי את דעתי כהוא זה, למרות מה שנאמר פה.
יצחק וקנין: גם אותו אחד אומר שצריך לעשות רפורמה, רק צריך לשנות.
יצחק וקנין: זה התפקיד שלנו פה, הוא לעשות את השינויים.
יצחק וקנין: ידידי העורך דין, תודה.
אבשלום רביבו: אדוני, אני מבקש לדבר, אני נרשמתי.
לאה ורון: אתה דיברת בדיון הקודם.
אבשלום רביבו: -
יצחק וקנין: אדוני, שב במקום.
יצחק וקנין: אני לא מרשה לך לדבר, אחרת אוציא אותך.
אבשלום רביבו: אני מבקש לדבר, היו"ר החליט.
יצחק וקנין: תוציא אותו בחוץ.
יצחק וקנין: עזוב אותו.
אבינועם ניצן: אני לא מישובי הגליל, ואני חושב שעשו את הרפורמה לא טוב.
אבינועם ניצן: אדוני המנכ"ל, אמרת הידברות.
אבינועם ניצן: לא היתה שום הידברות.
אבינועם ניצן: אני ישבתי עוד קודם בארגון מגדלי עופות, וידעתי מה הולך.
אבינועם ניצן: הלכתי למנכ"ל האזור בעפולה, הלכתי לכל מי שאפשר בעצם, כל מי שהיה בחוברת.
אבינועם ניצן: איש לא אמר לי כלום.
אבינועם ניצן: אני דיברתי עוד לפני הישיבה הזו עם מדריכת הלול, היא אמרה: אני לא יודעת שום דבר, ואתם נתנם את הכתובת שלה, את הטלפון שלה.
אבינועם ניצן: אתם עשיתם רפורמה חיובית, אני בטוח, עם כל הכוונה הטובה, אבל הדרך לגיהנום היא רצופה בכוונות טובות.
אבינועם ניצן: דיברו על המשק המשפחתי.
אבינועם ניצן: אני מכפר בלפוריה, ולידי יש בתל עדשים לולים מסודרים, גדולים, מאווררים, מחוץ לכפר.
אבינועם ניצן: אני היום לא יודע מה לעשות בכלל.
אבינועם ניצן: איש מאנשיך לא בא ולא דיבר.
אבינועם ניצן: ישבתי אצל מולי בבית – אומר לי, לא ברור לי, מה התקן האירופי?
אבינועם ניצן: עכשיו מדברים אתנו על רווחת העוף.
אבינועם ניצן: 750 ס"מ.
אבינועם ניצן: היום בתא סטנדרטי העוף הוא 660 ס"מ.
אבינועם ניצן: ההבדל הוא 90 ס"מ.
אבינועם ניצן: בגלל 90 ס"מ שבשוויץ הגנת בעלי החיים דורשת, אנחנו צריכים להרוס את כל הלולים שלנו.
אבינועם ניצן: זה סכומי עתק.
אבינועם ניצן: ישבתי עם נתי גלבוע, האיש שלך.
אבינועם ניצן: אומר לי: אתה רוצה להשקיע 180 אלף שקל – בסדר.
אבינועם ניצן: אתה לא רוצה - תחסל את הלול, תקבל פנסיה.
אבינועם ניצן: אני רוצה לעבוד, לא פנסיה.
אבינועם ניצן: עכשיו אומרים לי: תעשה שותפויות.
אבינועם ניצן: אני לא רוצה שותפויות.
אבינועם ניצן: חלק מהרווח זה העבודה שלי.
יצחק וקנין: כמה המכסה שלך?
אבינועם ניצן: כ-670.
אבינועם ניצן: אני אעשה שותפות, אז מי יעבוד שם?
אבינועם ניצן: יעבוד תאילנדי, יהיה מנהל שיווק, אולי אגרונום, נעשה חווה גדולה של 60 אלף עופות, מי יעבוד שם?
אבינועם ניצן: אני מתפרנס, אני עובד, חלק מהרווח זה העבודה שלי.
אבינועם ניצן: צאצאיי – אני מקווה שכשלא אוכל לעבוד, הם ימשיכו בלול, ויש לי צאצאים שעובדים במשק.
אבינועם ניצן: אני מדבר כאילו בשם עצמי, אבל זה כל שאר הארץ.
אבינועם ניצן: הגליל זה המרכז ושאר הארץ לא נחשבת?
אבינועם ניצן: דיברו לשדרג את הלולים, ייתנו ב-50 אחוז בגליל, ולנו ייתנו 20 אחוז.
אבינועם ניצן: רק להחליף גג אזבסט אצלי זה 60 אלף שקל.
אבינועם ניצן: בגלל 90 ס"מ נצטרך להחליף את כל הסוללות שלי.
אבינועם ניצן: מי ישלם לי?
אבינועם ניצן: הרפורמה ללא ספק חיובית, אבל צריך פרופורציות.
אבינועם ניצן: אנחנו מייצאים ביצה אחת לאירופה?
אבינועם ניצן: מייצאים תרנגולת אחת לאירופה?
אבינועם ניצן: גם בנושא הגגות אזבסט - ישבתי אצל מולי בבית עם מהנדס שהיה ראש הפקולטה להנדסה חקלאית בטכניון בחיפה, והוא אומר: גגות אזבסט שלא נוגעים בו, הוא לא מסרטן.
אבינועם ניצן: עכשיו להחליף את הגגות?
אבינועם ניצן: כל מדינת ישראל, בתי החרושת, אפילו בתי המגורים מכוסים גגות אזבסט.
אבינועם ניצן: פתאום החקלאים הם המסרטנים.
אבינועם ניצן: מה קרה?
אבינועם ניצן: אני בעד רפורמה, שיפור, אבל על חשבון מי?
אבינועם ניצן: אפילו לא אמרתם לנו איך.
אבינועם ניצן: אני צריך לקבל עוד מכסה.
אבינועם ניצן: אף אחד לא אומר לנו כלום.
אבינועם ניצן: ושאלת תם – למה אני צריך חקיקה?
אבינועם ניצן: לא מספיק צו, כמו בתחבורה?
אבינועם ניצן: צו משנים לפי הצורך.
אופיר אקוניס: מר דני פרץ, בבקשה.
דניאל פרץ: תודה.
דניאל פרץ: אני מהמושב דובב.