GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: נכון, המדינה שילמה, המדינה הקימה את המערכת, התחלתי עם זה שהמדינה חשבה שמדובר בתשתית לאומית ולכן היא מעמידה את הכספים לצורך הקמת המערכת.
אתי בנדלר: כשיבוא השביעי, הזכיר לנו מר סמירה שמדובר במערכת שבהתאם ליכולות שלה היא בנויה כך שמדובר על יכולת להעביר עד ששה ערוצים וברגע שצריכים לעבות אותה מדובר על תוספת שתאפשר עוד ששה ערוצים.
אתי בנדלר: זאת אומרת אם יבוא השביעי, מי שיצטרך לשאת בתשלום של היכולת ל- 7 עד 12, זה יהיה החמישה פלוס אחד, זאת אומרת שהחמישה הראשונים יממנו לא רק את ברכת ברוך הבא למצטרף השביעי אלא גם למצטרפים הבלתי ידועים שאולי יגיעו בעתיד.
אתי בנדלר: אני חושבת שוועדה צריכה לדון עד כמה העיקרון הזה הגיוני, עד כמה הוא ראוי, עד כמה הוא לא פוגע באלה הקיימים במערכת כבר עכשיו.
אופיר אקוניס: מנסה סמירה, תציג את ההצעה שלך בבקשה.
מנשה סמירה: הנושא הזה לא נדון אתנו בוועדות קודמות ואנחנו סבורים שהדבר הזה לא נכון.
אופיר אקוניס: הצעת הממשלה?
מנשה סמירה: נכון, הצעת הממשלה בעניין הזה אולי לא שמה לב לנקודה הבאה, התקציב שהועמד להקמת המערכת, כפי שהסבירה עורכת הדין בנדלר, לששת הערוצים הראשונים, עמד על כ- 80 מיליון ₪ זו הייתה התכנית ההנדסית והכלכלית.
מנשה סמירה: עו"ד מסינג, אמרתי את זה שבע פעמים, זה לא חדש, אמרתי את זה לממשלה, הצעתי את זה, אני לא מפתיע אף אחד.
מנשה סמירה: המערכת שנבנתה, נבנתה לשמחתי הרבה בהתייעלות ואנחנו נעמוד על כ- 50, 60 מיליון ₪ בלבד.
מנשה סמירה: קרי, ישנו עודף של כ- 20 מיליון ₪.
מנשה סמירה: עלות הרחבת המערכת לששה ערוצים נוספים היא כ- 25 מיליון ₪, כמובן שזה מחייב גם תדרים נוספים, הבאתי את זה בסגירת המערך האנלוגי.
מנשה סמירה: לאחר שנקבל את שנייה דברים הללו, ואם הממשלה תאשר, אנחנו, כרשות שנייה, שאחראים גם על הערוצים המסחריים סבורים שהקמת מערכת נוספת והעלאת ערוצים נוספים לא צריכה לחול על הקיימים והתשתית צריכה להיות כולה של המדינה והיא יכולה להרשות את זה בתוך התקציב שיועד לה במקורו.
אופיר אקוניס: חוץ מזה התעורר ויכוח האם אפשר לפתור את השידורים הציבוריים ולהטיל את זה רק על הזכייניות המסחריות והגעתי למסקנה שזה צריך להיות שוויוני בין כולם, לכן ללכת במתווה שהציע מר סמירה, זו הצעתי.
נחמן שי: שהמדינה תמשיך לממן את הקמת הערוצים, הוא נתן 80 הוציאו 60
אופיר אקוניס: לא הבנת את דברי מר סמירה?
נחמן שי: הבנתי את ההצעה, אני מנסה לייצג את שני עורכי הדין, שגם להם יש מה להגיד והם קצת מתביישים.
אופיר אקוניס: העודפים שהאוצר קיבל רק ביממה אחרונה מההתנגדות הדרמטית שלו לכבישים והרכבות הותירה בידי קופת המדינה מיליארדים לא חמישה מיליון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכסף שנשאר לך, מה שאנחנו מדברים כרגע הוא שאתה לא רוצה להעביר את זה לאוצר, להחזיק אצלך ואז להשתמש בזה, או לתת להם ואז שיבוא הזמן לקחת בחזרה?
מנשה סמירה: אלו פרוצדורות, בעניין הזה זה תקציב המדינה ומקצים אותו, אנחנו לא יכולים להשתמש בו והם הם יחליטו שנחזיר את העודף הזה, הוא יוחזר לאלתר.
מנשה סמירה: יחד עם זאת, אנחנו פשוט מציעים, אנחנו כרגע בתוך ההתנהלות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אתה רוצה לשמור את זה אצלך?
מנשה סמירה: זה לא השמירה, זה העיקרון, האם הרחבת המערכת תהיה מתוך תקציב המדינה, שיש לו מקור שנחסך בהקמה הראשונית, או לחלופין, האם יושת, כפי הצעת החוק, על הגורמים הקיימים.
אופיר אקוניס: זה כל הויכוח.
מנשה סמירה: אנחנו, כרשות שנייה, לא כמבצעת של הפרויקט - - -
אופיר אקוניס: אם אנחנו רואים בעידן פלוס אינטרס חברתי, אז המדינה יכולה לספוג, זה הסיפור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה מסכים עם סמירה, אז אנחנו משאירים את הכסף אצלו.
מנשה סמירה: זו לא הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת את זה כי אם הכסף לא יישאר אצלך, יעבור הזמן, וכשנבוא לאוצר ונבקש את מה שהיה, פתאום יהיו כל מיני דברים, אולי כדאי שהכסף יישאר אצלך, הקופה סגורה וכשיגיע הזמן תעשה בו שימוש.
מנשה סמירה: אנחנו אולי תמימים אבל אני סומך על האוצר, זה עניין של החלטה.
נחמן שי: זו קופת המדינה, הם העמידו 80 מליון אשראי - - -
אסי מסינג: לא העמדתנו אשראי, זה היה סכום שאמור היה להיות מוצע בגין השלב הראשון, אם הסתבר שהוצא סכום נמוך יותר בודאי שהסכום צריך להיכנס לקופת המדינה.
נחמן שי: הייתי הולך לקיצוניות אחרת ואומר שמה שחל עליו חמשת הראשונים צריך לחול על כולם, המדינה תעמיד את אותו כלי בתנאים שוויוניים לכל מי שישדר ב- dtt.
אסי מסינג: אבל אין כסף.
אופיר אקוניס: אם העיקרון יהיה מקובל על רוב חברי הוועדה ונעמיד את זה להצבעה בהמשך, מבחינת שינוי הצעת הממשלה, האם יש לנו נוסח מתאים?
אתי בנדלר: ברגע שהוועדה תחליט על העיקרון שצריך לשאת בעלויות ההקמה, או שדרוג המערכת, אני אנסח את הנוסח, כרגע לא הייתה הצעה אחרת.
אתי בנדלר: מה שניסיתי להסביר זה מה היא הצעת הממשלה ומדוע היא לא מתיישבת לא עם העיקרון שנקבע ושהוסבר לוועדה בעת תיקון החוק הקודם ולפחות לא עם ההיגיון המשפטי שלי.
אופיר אקוניס: האם הנוגעות בדבר, הזכייניות, רשות השידור או ערוץ הכנסת, רוצים נציגיה להשמיע הערות לעניין?
תומר קרני: בשם רשות השידור, אנחנו גם חושבים שהצעת החוק לא נכונה.
תומר קרני: רשותה שידור נכנסה למערך הזה על בסיס הידיעה שהייתה ותינתן הודעה עד תאריך מסוים, כמו שהסבירה עורכת דין בנדלר, אנחנו נהיה פטורים מתשלום עלויות הקמה.
תומר קרני: אנחנו שם כרגע עם שני ערוצים.
תומר קרני: אנחנו חושבים שזה לא נכון יהיה לחייב את רשות השידור, גוף שידור ציבורי, לשאת בעלויות של גורמים נוספים שייכנסו אחר כך שלא קשורות לעלויות ההקמה.
נחמן שי: כרגע לא שילמתם כלום.
תומר קרני: נכון, אבל זה החוק הקיים היום.
תומר קרני: אנחנו חושבים שלא נכון שייכנס גוף שידור חדש על אחת כמה וכמה גוף שידור מסחרי, שאנחנו נצטרך לשאת בעלויות ההקמה הנוספות שידרשו לצורך אותו גוף.
נחמן שי: תמשיכו לשדר במשדרים שלכם או שאתם סוגרים אותם?
נחמן שי: כשעידן פלוס מתחילה לשדר אתם סוגרים את כל המערך המשדרים האנלוגי שלכם?
תומר קרני: לא מיד.
נחמן שי: כמה אתם מעריכים שזה ייקח?
תומר קרני: שנה.
מנשה סמירה: יש חיסכון של כ- 50 מיליון ₪ לשנה.
אופיר אקוניס: יחד עם ה- 33 יהיו עוד 50 מיליון, כבר הגירעון שלהם מצטמצם ממאה מיליון ל- 50 מיליון ועוד 50 מיליון, עוד מעט הגירעון נמחק.
נחמן שי: בסופו של דבר הם חייבים לסגור את המשדרים
תומר קרני: זה לא 50 מיליון ₪, החיסכון של סגירת המשדרים עמד לנגד עיני המחוקק גם כשהתקבל החוק הקודם ובו ניתן פטור.
נחמן שי: אתה חוסך פעמיים, גם את אגרת התדרים שהמדינה כפתה עליך ועליה אתה לא פטור, זה הרבה כסף.
תומר קרני: את אגרת התדרים אני אצטרך לשלם.
תומר קרני: החיסכון היה ידוע גם בהצעת החוק הקודמת, ההיגיון היה שהמדינה תממן את זה, אנחנו גם לא חושבים שהעיקרון שרשות השידור תממן ערוצים אחרים, או כל ערוץ אחר שיממן עבור ערוצים אחרים את העלייה למערך הזה.
אופיר אקוניס: בסוף נגיע לצמצום הגירעון של רשות השידור בתוך כל הישיבות של ועדת הכלכלה ומחר ועדת הכלכלה וועדת העבודה והרווחה ואתמול ועדת הביקורת ורשות השידור מסודרת הרבה יותר מהר ממה שנדמה בכותרות חלק מהעיתונים.
תומר קרני: אנחנו נשמח.
אופיר אקוניס: גם אנחנו נשמח, לא אמרתי את זה בציניות.
תומר קרני: לגבי הכיבוי האנלוגי, אם הייתה הצעה להוריד את ערוץ 33 מהמערך, אני לא בטוח שנוכל לרדת מהאנלוגי, זה גם נתון שצריך לקחת בחשבון.
אופיר אקוניס: מנכ"ל הכנסת בבקשה, אחר כך נשמע את חברת ישראל 10, רשת וקשת כדי למצות את הדיון הזה.
דן לנדאו: בכל פעם שאני מוזמן לדיונים הללו אני מוצא את עצמי כאותו עכבר ששאג, נדרס בין האריות השוק הגדול והמכובד הזה.
דן לנדאו: בכל זאת אנחנו שואגים מכיוון שהמחוקק ולא מינהל הכנסת ולא אדם פרטי, המחוקק הוא זה שהחליט שערוץ הכנסת יהיה כאחד האריות.
דן לנדאו: המחוקק, ועדת הכלכלה החליטה להכליל את ערוץ הכנסת בתוך פרויקט הדיגיטאלי, אבל הוועדה עשתה זאת על בסיס נתונים שהיו בפניה ושעוגנו בחוק.
דן לנדאו: הנתונים היה מחיר כרטיס הנסיעה באוטובוס הדיגיטאלי, הנתונים היו סוג של ודאות לגבי עלויות נוספות עתידיות, הנתונים גם היו הנושא שאתם לא דנים בו היום והוא פטור מדמי מעבר כלשהם, כמו שההצעה הזו כוללת ואתם לא דנים בהם.
דן לנדאו: אלו היו הנתונים בשעה שהמחוקק החליט שגם ערוץ הכנסת הקטן ייסע באוטובוס הדיגיטאלי כמו הגדולים.
דן לנדאו: המחוקק גם הביא בחשבון את ה"טרייד אוף", שבעיני הוא מהותי, בין עלות ההפקה, עלות התוכן של הערוץ הזה לבין העלות של הפצת שידוריו.
דן לנדאו: הרי הערוצים האחרים שמדובר בהם מפיקים בעשרות מיליונים, במאות מיליונים, ערוץ הכנסת מפיק ב- 15 מיליון פלוס מע"מ, כדי שנבין על מה מדובר.
דן לנדאו: זה ערוץ נישה, נועד להיות כזה, לא מתיימר להיות אחרת והמחוקק סבור היה שערוץ הנישה הזה צריך להיות משודר על הפלטפורמה של הגדולים, אבל לא שיהפוך להיות בהוצאותיו משהו מעבר לערוץ נישה.
דן לנדאו: המחוקק שקל את שיקול הדעת הציבורי לגבי אותו "טרייד אוף", שקל את שיקול הדעת הציבורי לגבי עצם הרחבת ההתחייבות של הכנסת, של תקציב הכנסת, של התקציב שכולנו מממנים במס ההכנסה שלנו בדמי המנוי שאיש לא שואל אותנו אם אנחנו רוצים לשלם עבור ערוץ הכנסת וקיבל החלטה שכן, ראוי שהערוץ הזה ישב על הפלטפורמה הזו, כן, ראוי שהפלטפורמה הזו תקבל כסף מהכנסת, כן ערוץ הכנסת, קרי, תקציב הכנסת יכול לשלם 4,5 מיליון ₪ לשנה עבור ההפצה, וכן, ה"טרייד אוף" הזה בין 15 מיליון ₪ עלויות הפקה, עלויות תוכן לבין 4,5 מיליון ₪ עלויות הפצה, ה"טרייד אוף" הזה סביר ועבר את מבחן הדיון הציבורי.
דן לנדאו: המחוקק כמובן רשאי כתמיד לחזור בו, לשנות את דעתו, לבטל את זה, זה בסדר גמור והוא יכול להחליט היום שה- dtt הוא זירה לשחקנים גדולים בלבד, הוא לא מקום לעכברים ששואגים הוא רק מקום לאריות, זה בסדר גמור, זה לגיטימי.
נחמן שי: מה אתה מעדיף להיות זנב לאריות או ראש לשועלים?
דן לנדאו: אני כרגע עכבר, זה בסדר גמור שהמחוקק עכשיו יחליט שערוץ הכנסת קטן מידי, שערוץ הכנסת הוא ערוץ נישה והוא לא באמת אמור להיות במשחק הזה, שהכללים השתנו, זה בסדר גמור וזה לגיטימי, אבל שהמחוקק יקבל החלטה מודעת לעניין הזה.
דן לנדאו: המחוקק גם יכול לקבל החלטה שערוץ הכנסת לא יהיה ב- dtt לא בגלל הוא קטן מידי, ערוץ נישה או לא ציבורי מספיק, אלא כי הוא פועל מתקציב הכנסת ותקציב הכנסת לא נועד להתחרות בשוק הפרטי, הוא לא נועד לממן פעולות בשוק הטלוויזיה, הוא לא נועד באמת לממן שחקן מרכזי, גם בטלוויזיה הציבורית.
דן לנדאו: גם זה בסדר גמור, אנא קבלו את ההחלטה האמיצה עד הסוף.
דן לנדאו: הבעיה היא שעכשיו המחוקק מתלבט בשאלה האם להטיל על ערוץ הכנסת לשלם לא 4,5 מיליון ₪ בשנה אלא 6,7,8 מיליון, איש לא יודע כמה, גם האוצר לא יודע לומר לנו כמה, גם הרשות השנייה בהגינותה אומרת לנו, אלו התנאים שנכפים גם עלינו, אנחנו לא יכולים לומר לכם מראש כמה שחקנים יהיו בגל השני, אם יבואו ששה שחקנים חדשים, שחקן אחד חדש, כל מה שאנחנו יכולים לומר הוא שדינכם כדין כל ערוץ אחר, בסדר גמור, זה לגיטימי.
דן לנדאו: אבל ידע המחוקק של חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, יביא בחשבון גם את חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת שמשמעות הדבר הזה הוא אחד מן השתיים, או שפותחים מחדש את הדיון הציבורי בשאלה של ה"טרייד אוף" כמו שתיארתי מקודם ואומרים, זה לגיטימי שערוץ שעלות הפקת התוכן בו נעה בסביבות 15 מיליון ₪ פלוס מע"מ, לגיטימי שישלם למען התכליות הציבוריות שלו לגיטימי שישילם 7,8,9 מיליון ₪ עבור ההפצה.
דן לנדאו: לגיטימי גם שהחוק יחייב את הכנסת בסעיף תקציבי שאין לו סוף,שהוא לא ידוע, שאין לו ודאות, זה בסדר גמור, זה גם בסדר שתקציב הכנסת ישמש לדבר הזה.
דן לנדאו: או שיקבלו החלטה הפוכה, התנאים השתנו, המשחק השתנה, מה שהיה נכון לפני שלוש שנים כשחוקקנו את חוק ה- dtt השתנה וערוץ הכנסת צריך לחיות בעולמם של 150, 200 ערוצי הנישה, הערוצים שמופצים באמצעות יס והוט הערוצים שמופצים חלקם בשידור לווייני פתוח או מקודד, כמו שערוץ הכנסת משודר , זה בסדר גמור, רק אני מבקש המחוקק יהיה מודע למשמעויות.
דן לנדאו: אני אסיים במשפט שהעובדה שאין פה ודאות תקציבית שאני כאדמיניסטראטור של הכנסת צריך לתכנן את התקציב, תקציב דו שנתי כנראה, באופן שיש לי פה סעיף שעיקרו אין בו ודאות - - -
עמיר פרץ: מה עמדתך?
נחמן שי: אני רוצה להמשיך את שאלתו של חבר הכנסת פרץ, אתה אומר שאתם לא יכולים לעמוד באותה תוספת שבאה מעבר ל-5 מיליון, הלא אתם בפנים, אבל אם תידרשו לממן את התוספת לא תוכלו לעמוד בה.
נחמן שי: אתה כן לוקח בחשבון שתצטרכו לשלם השתתפות בערוץ בשוטף.
דן לנדאו: כמו שאמרה היועצת המשפטית, אין דבר כזה שלא נוכל לעמוד, אנחנו פרלמנט, יש לנו מדפסת ואתם מפעילים אותה, אנחנו יכולים להדפיס שקלים על פי הוראתכם.
אופיר אקוניס: מפה מדפיסים שקלים?
דן לנדאו: לא כסף מונופול, אמיתי...
דן לנדאו: האוצר יאשר את זה.
דן לנדאו: ..
אופיר אקוניס: בחוק בנק ישראל בוועדה הסמוכה מזדעזעים כרגע.
דן לנדאו: זו לא שאלה האם יש לנו תקציב או אין לנו תקציב, ברור שבתקציב הכנסת לשנת 2010 ברור שאין לנו תקציב לכך, אנחנו יכולים להיערך גם לזה.
דן לנדאו: אבל אתם כמחוקקים וגם כדירקטוריון שלי, כדירקטוריון שמחליט על התקציב של המוסד הזה, ואלה שני כובעים של אותם אנשים, אתם צריכים להחליט האם - - -
עמיר פרץ: עוד מעט יגידו שזה ניגוד אינטרסים, יגידו שוועדה חיצונית תחליט בעניין.
אתי בנדלר: אין כאן ניגוד עניינים במובן הזה.
דן לנדאו: לכן אני מבקש, תחבשו את כל הכובעים שלכם ותחליטו.
אופיר אקוניס: כפי שהודעתי, לא נחליט בנפרד על ערוץ הכנסת כי אז זה לא יראה סביר ויבואו אלינו בטענה שהחלטנו להכליל רק את ערוץ הכנסת.
אופיר אקוניס: אחר כך נגיד שאנחנו מחריגים את ערוץ השידור אז יגידו שאנחנו מתערבים כל הזמן בנושא רשות השידור.
אופיר אקוניס: אגב, כל התערבות פה, בלי יוצא מהכלל בנושא רשות השידור ואני אומר את זה על דעת כל החברים בחדר הזה, היא לטובת רשות השידור, בלי הבדלי מפלגות קואליציה ואופוזיציה כי באמת רוצים להציל אתכם.
אופיר אקוניס: אבל אחר כך יבואו הזכייניות ויגידו שאנחנו מפלים אותם לרעה.
אופיר אקוניס: לכן הצעתי עיקרון שוויוניות מאד ברור ותכף נדון בכך בצורה יותר פרטנית מבחינה פרלמנטארית אבל האם יש לכם מה להוסיף בעניין.
נחמן שי: לא הבנתי מה - - -
אופיר אקוניס: אני אסביר לך, יש את הצעת הממשלה ואני אבקש מהיועצת המשפטית להכין הצעה חלופית שאומרת שהמדינה תממן את ההוצאות הכרוכות בהקמת המערכת, זה הכול.
אופיר אקוניס: במקום הנוסח שמופיע פה, שאתו התחילה היועצת המשפטית של הוועדה את הישיבה הזו.
אופיר אקוניס: האם חברי הוועדה מסכימים להסמיך את היועצת המשפטית לכתוב נוסח חלופי?
אתי בנדלר: אבל צריכים קודם לקבוע את עמדת הוועדה.
אופיר אקוניס: שמענו את עמדת הוועדה.
אתי בנדלר: ישנם עוד גורמים שרוצים להעיר.
אופיר אקוניס: אבל הם בודאי מצטרפים.
אופיר אקוניס: עמדת הממשלה בבקשה.
אתי בנדלר: תזכור שמה שתאמר עכשיו יצוטט בעוד שנה בדיונים.
אסי מסינג: כבר לא אהיה בדיונים האלה.
אסי מסינג: ...
אסי מסינג: נחזור לדברי ההסבר וגם לרציונאל בבסיס ההצעה.
אסי מסינג: כזכור, בהתאם לסעיפים אחרים שדנו בהם כבר ובהתאם להחלטת הממשלה, ככל שהרפורמה הזו תקודם במלואה הוטל על שר האוצר ועל שר התקשורת להפחית את התמלוגים שמשלמים בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה, לאפס.
אסי מסינג: מכאן שככל שהכול יקודם לפי מה שיש כאן, במתווה של החלטת הממשלה, אזי ב-1 בינואר 2012 כבר לא יהיו יותר תמלוגים.
אסי מסינג: משכך, אין אופציה בכלל לממן עלות הקמה מתוך תמלוגים מכיוון שאין תמלוגים.
אסי מסינג: לכן ההצעה היא לא במתכונת הקיימת להמשיך כפי שהיא אלא ממש אם רוצים להציע הצעה כזו להקצות סכומים מתקציב המדינה.
אסי מסינג: במקום לייעודים אחרים, לצורך הרחבת המערך הדיגיטאלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש כסף.
אסי מסינג: אין כסף, זה כסף הכנסות המדינה, הצביעה היא צביעה מלאכותית, הכסף מיועד להכנסות המדינה כרגע.
אתי בנדלר: ברמת הנוסח אני אצליח להתגבר על זה.
אסי מסינג: ההפרדה שקיימת היום בין עלות הקמה לעלות הפצה היא הפרדה שבסופו של יום היא הפרדה מלאכותית מכיוון ששימוש בכל תשתית כוללת גם עלות של הקמה וגם עלות של הפצה ושימוש.
אסי מסינג: לכן ישנם לא מעט מערכות שבהם המחירים מגולמים כמחיר אחד במסגרת מחיר השימוש ולא ההפרדה בגין הקמה ומחיר בגין הפצה.
אסי מסינג: לכן בודאי שאפשר היה לעשות כן וההבחנה הזו היא הבחנה די מלאכותית.
אסי מסינג: מה שמוצע כאן החל מהמועדים הקבועים כאן ובגין הקמה של מצטרפים חדשים למערך, מוצע כאן לגלגל את זה במסגרת הגופים שמשתמשים באותו מערך.
אתי בנדלר: המשתמשים הנוכחיים או בשביל המשתמשים העתידיים?
אסי מסינג: כלל המשתמשים, כמו שכלל ההפצה מחולקת בין כלל המשתמשים, לוקחים את כלל עלויות ההפצה - - -
אתי בנדלר: כלל הפצה זה מי שמופץ בפועל, כאן אתה מציע שהקיימים יממנו את הבאים שעדיין לא נמצאים במערכת.
אסי מסינג: הם לא מממנים את הבאים, יש מערכת שמוקמת ולא משתמשים בה במלואה, זה עדיין לא אומר שהעלויות לא מוצעות.
אסי מסינג: הדבר הנוסף, ככל שהדבר יגולגל על תקציב המדינה וזאת בניגוד להחלטת הממשלה זו הופכת להיות הצעת חוק תקציבית, זו משמעות הצעת החוק, הצעת חוק תקציבית.
אסי מסינג: זה לא עניין שמצמצם או לא, זו הצעת חוק תקציבית, אין שאלה.
אסי מסינג: לעניין ההערות שעלו בשל ערוץ הכנסת ומאחר ולערוץ הכנסת הייתה בחירה או בשים לב לכל הטיעונים,
אסי מסינג: אנחנו מוכנים להציע הצעה שאומרת שככל שבמועד סמוך למועד שבו התברר שיש צורך להרחיב את המערך יפנו הרשות השנייה לערוץ הכנסת ויודיעו לו שיש לו אפשרות כרגע לבחור אם הוא רוצה לוותר על השימוש במערך ה- dtt.
אופיר אקוניס: הודעתי שלא נקיים דיון עליהם כדי שלא יכתבו אחר כך בעיתונים שדאגנו רק לעצמנו.
אסי מסינג: לא יהיה מערך אנלוגי, לא יהיה ניתן להפיץ את זה.
אופיר אקוניס: אל תעשה פה עכשיו הפרד ומשול.
אסי מסינג: זה לא עניין של הפרד ומשול, אלה מערכי הפצה שונים.
אסי מסינג: מלכתחילה הם שונים, ערוץ הכנסת לא היה בתוך מערכת ההפצה של הרשות השנייה.
מנשה סמירה: אם יסתבר שאכן יש פה הצעת חוק תקציבית וזה ידחה את כל העניין, יש חלופה נוספת שהיא לא סבירה, אם הצעת החוק הייתה אומרת שלגלגל את העלות על הערוצים החדשים שיעלו היא סבירה יותר מאשר לגלגל אותה על הערוצים הקיימים כדי שיעלו את המתחרים שלהם.
מנשה סמירה: אם עלות המימון תהיה על החדשים ומי שחדש שמצטרף יודע שהוא צריך לשלם גם עבור זה, זה עדיין סביר יותר מאשר להפיל את זה על הקיימים.
אתי בנדלר: לכאורה ההצעה מאד מפתה, מי שרוצה להצטרף וצריך לעבות בשבילו את המערכת, הוא שישא בתשלום, בהתאם לעיקרון שהאוצר קבע לגבי ערוץ הכנסת ולגבי רשות השידור בחוק הקיים.
אתי בנדלר: הבעייתיות הגדולה בהצעה הזו, שגם אני חשבתי עליה בשלב מסוים וגם הצעתי לאוצר, צריכים לזכור שהיא מהווה חסם מאד משמעותי לכניסתם של בעלי רישיונות חדשים.
אתי בנדלר: לכן זה בעייתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להסב את תשומת לבכם למשהו שכדאי שנחשוב עליו, אני מסכימה שאם כבר, הפלטפורמה הזו אמורה להיות מושלמת על ידי המדינה כי אם אנחנו רוצים הרבה שחקנים אנחנו צריכים לתת להם את האפשרות להיכנס וכך גם לפתוח את השוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת שכשיעבור הזמן, יבוא האוצר, יאמר יש שתי ינוקות, הינוקות אולי ישלמו פחות וכו'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן לדעתי חד משמעית זה צריך להיות משולם על ידי המדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה לא אומר שהממשלה בדלת האחורית פתחה פלטפורמה נוספת מול כבלים ולוויין שאפשר להעביר דרכה 12 ערוצים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי בעיה עם זה ונראה לי שצריך לדון בזה.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית של הוועדה תשקלל הצעה חלופית, אנחנו לא מצביעים על ההצעה אלא על העיקרון של להביא לכאן הצעה חלופית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי צריך לחשוב על זה מאז ברצינות זה בעיני הקמת פלטפורמה נוספת ליס והכבלים כי אלו 12 ערוצים, לא 3,4.
אופיר אקוניס: אנחנו, חברי הוועדה מבקשים להסמיך אותך לכתוב הצעה חלופית להצעת הממשלה עם כל ההערות שנשמעו, גם של חברת הכנסת ברקוביץ, גם של הכבלים הלוויין ושל הזכייניות.
אופיר אקוניס: אני לא אומר מה ההצעה, אנחנו לא מצביעים על ההצעה אלא עלה עיקרון של להביא לכאן הצעה, האם צריך להצביע על זה או שאני יכול להסמיך אותך בלי הצבעה?
אתי בנדלר: אתה יכול להסמיך אותי אבל אני צריכה לדעת מה ההצעה, אני יכולה לנסח כל מה שאתם רוצים.
אופיר אקוניס: לפי העיקרון שהמדינה תממן את הוצאות ההקמה.
אתי בנדלר: היום יש בהצעה, כפי שהזכרתי, במקום הצעת הממשלה בעניין, הקובעת שמי שצריך לשאת בעלויות הקמת המערכת הם אלה המועברים היום והמצטרף הנוסף במקום זה מציע יושב ראש הוועדה שאני אנסח הצעתה חליפית שמי שישא בעלויות הקמת המערכת זה אוצר המדינה.
אתי בנדלר: לצורך עיבוי המערכת, שדרוגה.
כרמל שאמה-הכהן: שהמדינה תממן את ערוץ 9?
אתי בנדלר: לא מדברים על ערוץ 9, כרגע ערוץ 9 לא אמור להיות בהתאם להצעת החוק במערך ההפצה, מי שבהתאם להצעת החוק אמור להיות במערך ההפצה הדיגיטאליים בנוסף לחמשת הערוצים שדיברתי עליהם זה 2, 10, שניים של רשות השידור וערוץ הכנסת, אלה בעלי הרישיונות החדשים והערוץ הייעודי בשפה הערבית.
אתי בנדלר: כרגע על זה מדובר.
אופיר אקוניס: אנחנו לא ברביזיה, לא הצבענו בכלל על הסעיף הזה, לא צריכים לבקש רביזיה.
דנה נויפלד: אם ועדת הכלכלה רוצה להציע נוסח היא צריכה להצביע על המקור התקציבי.
דנה נויפלד: כיוון שהממשלה בהחלטתה ליוותה את זה בהורדת התמלוגים כנראה שהוועדה מציעה שלא לוותר על הורדת התמלוגים, כך שאין מקור תקציבי אחר.
אופיר אקוניס: אנחנו עוד לא מציעים כלום, אנחנו מבקשים מהיועצת המשפטית להציג נוסח חלופי שעליו נצביע.
דנה נויפלד: אפשר להוריד את התמלוגים.
אתי בנדלר: כיוון שנציגי האוצר טענו שהצעה כזו, ככל שתנוסח, מהווה הצעה תקציבית, אני מבקשת להביא גם את הנתונים לנושא לישיבה הבאה.
אסי מסינג: מנשה אמר את העלות.
מנשה סמירה: בין 20 ל- 25 מיליון יעלה להקים את המערכת לששה ערוצים נוספים.
אתי בנדלר: הקמה שתאפשר קליטה של עוד ששה ערוצים בין ה- 7 ל- 12.
מנשה סמירה: אם אני יכול לעזור לאוצר, לא חייבים לראות בזה הצעת חוק תקציבית משום שבמקור האוצר הקצה 80 מיליון - - -
אסי מסינג: אל תעזור.
רון אילון: אני קודם כל רוצה לברך את מנכ"ל הרות השנייה בהיותו מנכ"ל הפלטפורמה השלישית בישראל לטלוויזיה רב ערוצית.
רון אילון: הוא עוזר לאוצר, הוא עוזר לכולם.
רון אילון: בכספי משלמי המיסים הוא השיק פלטפורמה מתחרה לכבלים וללוויין, אני שמח שכך ואני יכול להציע לו בהזדמנות החגיגית הזו להיות יושב ראש בנק בישראל, בכסף הזה גם אפשר להקים בנק.
רון אילון: הוא יכול להיות גם יושב ראש חברת תעופה יש עוד הרבה תחומים שבהם מגיע למנשה סמירה לכהן כיושב ראש איגוד מסחרי.
מנשה סמירה: אני אקבל בונוס מכל הדברים האלה?
רון אילון: אתה מקבל בונוסים כשאתה יושב פה ונהנה.
רון אילון: לגופו של עניין, אנחנו יושבים כאן ולא מאמינים.
רון אילון: לוקחים כסף ממשלתי מקימים מולנו תחרות וכל המחיר של התחרות הזו משלמים הכבלים והלוויין.
רון אילון: מדברים בהעברה של ערוץ 9 שהוא ערוץ ייעודי ללא חובות לפלטפורמה dtt.
רון אילון: בשביל זה לוקחים כסף מתקציב המדינה, בשביל לממן לו את ההקמה, כי הוא יוצר את הבעיה, הוא השביעי הנוסף.
רון אילון: לחלופין הולכים לסגור את ערוץ 33 כדי שלערוץ 9 יהיה מקום, ערוץ שמעולם לא שילם דמי מעבר לכבלים וללוויין כמו שצריך, ערוץ שמעולם לא משלם תמלוגים למדינה, לא נושא בחובת הפקות מקור והכול כי יש לו בסוף היום - - -
אופיר אקוניס: בעניין דמי המעבר יש הצעת חוק שנדון עליה בשבוע הבא.
רון אילון: אני שמח, הכול מסיבה אחת פשוטה, יש מאחוריו כנראה, לדעתם, 15 חברי כנסת וכולם מתיישרים לפי זה.
רון אילון: אני חושב שזו שערורייה בלתי רגילה, צריך לשים לדבר הזה סוף.
נחמן שי: למי יש 15 חברי כנסת?
רון אילון: לטענת ערוץ 9 זה מה שיש להם.
רון אילון: אנחנו הולכים להיות ניזוקים נזק קשה מהצעדים הללו.
רון אילון: אנחנו תעשיית טלוויזיה רב ערוצית, אני יכול להגיד לכם שכל הדיונים שדנים כאן דנים כולם בדבר אחד, איך התעשייה הרב ערוצית משלמת את המחיר של הרפורמות האלה.
רון אילון: פרסום אין, מפקיעים לנו ערוצים, 22, 10 אולי גם אחרים, הכסף הולך לקופת המדינה שהולך לזכייניות, מדברים אתנו על חבילה צרה, מדברים אתנו על הרחבת ה- dtt בכספי ממשלה ממסים, שום דבר מכל הדברים האלה לא מגיע אלינו.
רון אילון: אנחנו נושאים במחיר המלא של הרפורמה הזו.
רון אילון: אני אומר לכם, אנחנו לא יכולים לשאת בזה יותר.
רון אילון: אתם רוצים לסגור את הטלוויזיה הרב ערוצית תגידו את זה בפה מלא, תדונו אתנו איך עושים את זה באופן מסודר ובזה ייגמר העניין.
אופיר אקוניס: ואם לא נחייב אתכם בחבילה צרה זה יעזור?
רון אילון: זה לא יעזור, כי מדינת ישראל הבטיחה לנו שה- dtt לא יורחב.
רון אילון: ההבטחות של מדינת ישראל כקליפת השום הן.
כרמל שאמה-הכהן: מה זו ההבטחה הזו?
רון אילון: שהאוצר בא עם יוזמת ה- dtt הוא אמר במפורש כאן בכנסת, בוועדה הזו, לפני שנתיים, אנחנו מקימים את מערך ה- dtt רק לשידור הציבורי והמסחרי אלה שמלכתחילה היו תחת הרשות השנייה.
רון אילון: על זה הקימו את ה- dtt .
רון אילון: לא עברו שנתיים, אוו מנשה סמירה שאמר, רק על זה נקים את ה- dtt הוא כבר מקים עוד ששה משדרים, הוא צריך לממן את זה מכספי מדינה וערוץ 9 מצטרף וערוץ 24 עומד בתור וערוץ 23 עיניו כלות למה הוא לא מצטרף.
רון אילון: זו הבטחה, אם הבטחות של מדינת ישראל לא שוות תגידו לנו, שנדע.
נחמן שי: מה שאתה אומר שהבטיחו לכם שיהיו רק הערוצים הנוכחיים, אם יצטרף בעל רישיון לשידורים בעתיד אתה לא מוכן שהוא ייכנס - - -
אופיר אקוניס: הוא אומר שזו הייתה הבטחת ממשלה.
נחמן שי: הייתה לכם הבטחה שלטונית.
רון אילון: מי שיצטרף בעתיד, בהיותו בעל רישיון מסחרי מלא, כפי שמוצע כאן בחוק, גם לזה אנחנו לא מתנגדים.
רון אילון: אבל לקחת ערוצים קיימים שאינם ערוצים בעלי רישיונות, יתכבד ערוץ 9 ייגש לקבל רישיון כמו שמציע החוק, יהיה ערוץ כמו כולם ויעלה על ה- dtt.
נחמן שי: מי שמגיע כבעל רישיון בהתאם לחוק אתם לא מתנגדים?
רון אילון: לא מתנגדים, בטעות.
רון אילון: אנחנו עושים טעויות כל הזמן, כמו שלא התנגדנו להקמת ה- dtt, גם לזה אנחנו לא מתנגדים.
יורם מוקדי: הצגתי באחד הדיונים הקודמים ויש לי את זה כתוב, אני אעביר לכל חברי הוועדה את הציטוטים המדויקים של נציגי האוצר, גם בוועדה עצמה.
יורם מוקדי: המהלך נקבע כמהלך שנועד לייעל את הפצת השידורים הפתוחים, מה שעמד מאחורי זה עמדת משרד האוצר שאמר חבל לשלם על אנלוגי נחליף לדיגיטאלי.
יורם מוקדי: אותם נציגי האוצר באו ואמרו זו מטרת ה- dtt לייעל את ההפצה ולתת ערוצים שאמורים להיות באוויר ולא מגיעים, כמו ערוץ 10 ואחרים, שיוכלו לקלוט אותם באמצעות אנטנה פשוטה, כך הציג את זה האוצר.
יורם מוקדי: הבטיח לנו, בכתובים, מסמך שאני מוכן להעביר לוועדה, סיכום שאומר שתמורת תמיכתנו, ערוצים נוספים לא ייכנסו ל- dtt אז כל אלה זו לא הבטחה, זה הרבה מעבר להבטחה.
יורם מוקדי: הציג את זה היטב מנכ"ל הכנסת, יש תזה, יש לזה מימון, יש היגיון שעומד מאחורי ה – dtt ואז לא עוברות כמה שנים, בחלוף שנה כל המערך הזה משתנה , הכול בשם הרפורמה הזו שקוראים לה רישיונות שמיד קופצים אחרים ורוצים לעלות לפלטפורמה.
יורם מוקדי: המדינה הבטיחה שזו לא תהיה פלטפורמה מתחרה לשידורים הרב ערוצים במימון המדינה, כך היא הבטיחה.
יורם מוקדי: לצערי הרב, השידורים הרב ערוצים הם לא שידורים מרוויחים כך שאף אחד לא יכול להגיד שהם יכולים לשאת תחרות בחסות המדינה.
יורם מוקדי: בפעם האחרונה שהמדינה התחרתה בסקטור הפרטי, תבל קרסה.
יורם מוקדי: זו הייתה הפעם האחרונה שהמדינה החליטה, באמצעות חברה ממשלתית, להכניס תחרות.
יורם מוקדי: המדינה לא יודעת להתחרות בצורה הוגנת.
יורם מוקדי: באמת נוצר משהו בטלוויזיה הרב ערוצית שהוא נהדר, הוא מצוין עם הפקות מקור שהוא טלוויזיה מגוונת, הכי דיגיטאלי באירופה, הכי מתקדם, עכשיו מקלקלים את זה הכול בשם הרפורמה שאף אחד לא מסביר לי למה זה טוב לצופה, למה זה טוב ליצירה, הרי נצא מפה ונחזיק את הראש ונגיד מה לעזאזל נעשה פה, הכול בשם הרצון לשנות ולא לעשות מכרז.
יורם מוקדי: הצופה לא ירוויח מאומה, רק יצא לו רע מזה.
רון אילון: היוצרים יושבים ושותקים אבל כל מנוי שנגרע מהטלוויזיה הרב ערוצית ועובר ל- dtt זה מנוי שבגינו אין הפקות מקור.
מנשה סמירה: אני מבקש הבהרה בעקבות הדברים שנאמרו, העמדה שלנו הייתה בהקמה וגם היום, המערכת הזו הוקמה עבור הערוצים הפתוחים הציבוריים דאז ואם יקומו חדשים.
מנשה סמירה: גם אז, וזה מתועד, העמדה שלי הייתה חד משמעית, התנגדנו לכניסתם של ערוצים שהם אינם עונים על הקריטריונים הללו , אנחנו עדיין סבורים שאין זה נכון לפרוץ את המערך הזה.
מנשה סמירה: המערך הזה צריך לשרת את הערוצים הפתוחים הציבוריים שמראש בעצם הקמתם נולדו ככאלה, ידעתם עליהם וידעתם שאפשר שיהיו נוספים.
קריאה: לכן לא התנגדנו.