GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: הבעיה בכביש 443 עומדת להיות בתחום אחר לחלוטין, בשל החלטה שנתקבלה בבניין לא רחוק מכאן.
ישראל כץ: בכביש 443 שופרה המהירות.
דניאל בן-סימון: כל הכבוד לשר.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור לעו"ד שרית זוכוביצקי-אור, סגנית בכירה ליועצת המשפטית של משרד התחבורה.
אופיר אקוניס: אני מבקש ממך לקרוא סעיף-סעיף ואז נדון ונצביע על כל סעיף, ואם יישמעו הערות אנחנו נקשיב כמובן, אבל בסופו של דבר נצביע.
שרית זוכוביצקי-אור: "בתוקף סמכות שר התחבורה והבטיחות בדרכים לפי סעיפים 5 ו-15 לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח-1957 ובתוקף סמכות שר התעשיה, המסחר והתעסוקה לפי סעיף 2 לפקודת היבוא והיצוא [נוסח חדש], התשל"ט - 1979,ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א(א) לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977 אנו מצווים לאמור:" אגיד כבר בראשית הדברים, שקראנו את הערות הגופים.
יעקב אנוך: כאן ביקשנו להגדיר "תוצר".
אופיר אקוניס: הערות נשמע בסוף ההקראה.
אופיר אקוניס: תקראי עד סוף הסעיף.
אופיר אקוניס: סדר הדיון יהיה כדלהלן: את תקראי כל סעיף באופן רציף ולאחר מכן תסבירי, ואז מי שרוצה יוכל להעיר הערות.
אתי בנדלר: נבקש לשמוע הסברים.
שרית זוכוביצקי-אור: הגדרת "בעל עניין" נדרשה לצורך תיקון סעיף 3, שמונה את רשימת התנאים שבהתקיימם מקבל יבואן רישיון ייבוא.
שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מסדירים עיסוק, אלא קובעים תנאים מינימליים לצורך קבלת רישיון ייבוא.
שרית זוכוביצקי-אור: כלומר, מי שעומד בתנאים מקבל רישיון ייבוא ויכול להכניס את הסחורה ארצה.
שרית זוכוביצקי-אור: "גילוי דעת 58" הוא גילוי דעת של לשכת רואי החשבון.
שרית זוכוביצקי-אור: אם רוצים הסבר מפורט, מה הוא אומר ולמה הוא נועד, רואה חשבון אלישר מטעם המשרד יוכל להסביר.
שרית זוכוביצקי-אור: הוא נועד, בין היתר, להבטיח איתנות פיננסית ולקרוא בעוד מועד בעיה בחברה שצריך יהיה להתייחס אליה.
עופר אלישר: "העסק החי" מוגדר בגילוי דעת 58 של לשכת רואי החשבון בישראל.
עופר אלישר: הוא עוסק בסדרה של בדיקות חשבונאיות מקיפות שרואה החשבון צריך לערוך ולהזהיר מפני קריסת עסק, מפני פשיטת רגל.
עופר אלישר: הכנסנו את המנגנון של עיקרון העסק החי לתוך הצו כמנגנון דיווח מיידי.
עופר אלישר: ברגע שיש אזהרת עסק חי, היבואן יצטרך לדווח מייד, ובסוף השנה להגיש אישור רואה חשבון על כך שהוא עמד בדרישה הזאת.
שרית זוכוביצקי-אור: הגדרת "יבואן" – זה לב התיקון.
שרית זוכוביצקי-אור: במסגרת הגדרת "יבואן" הגדרנו את היבואן הישיר, שקשור עם יצרן רכב מיובא.
שרית זוכוביצקי-אור: אעיר כבר שהרחבנו גם את הגדרת "יצרן רכב מיובא", כי גילינו שהיצרנים בעצמם לא משווקים את הרכב אלא יש להם תאגידים מטעמם, שהם מסמיכים אותם לצורך שיווק הרכב בחוץ-לארץ.
שרית זוכוביצקי-אור: יצרן הרכב הישיר הוא יצרן שקשור עם החוזה, והרפורמה היא הגדרת היבואן המקביל.
שרית זוכוביצקי-אור: אנו מאפשרים ליבואנים בארץ לייבא רכב מסוג 1M ורכב להסעת נוסעים עד 8 מושבים שמשקלו הכולל אינו עולה על 3.5 טון (3,500 קילוגרם).
עוזי יצחקי: זה תיקון של חבר הכנסת אמנון כהן בעת שהיה יושב-ראש ועדת הכלכלה בעבר.
שרית זוכוביצקי-אור: צריך להגיד בסוגריים, שהתאמת התקינה הישראלית לתקינה האירופאית היתה שלב משמעותי מאוד באפשרות הייבוא המקביל.
שרית זוכוביצקי-אור: זה יצר תשתית אחידה וקו אחד, ואיפשר את ישימות השיטה.
שרית זוכוביצקי-אור: "היבואן המקביל" הוא יבואן שמקביל ליבואן הישיר, כאשר אנו קובעים שלושה אלמנטים: 1) זה רכב מסוג 1M, בשלב הזה; 2) מאותו תוצר; 3) ובאותה התקינה המיובא על-ידי היבואן הישיר.
צבי פולק: זה המקום להתייחס ל"תוצר"?
אופיר אקוניס: כן, זה המקום.
צבי פולק: אנחנו רוצים להתייחס כאן ל"תוצר".
צבי פולק: יש כמה הגדרות, כמו "יצרן" ו"דגם", שמופיעות לאורך כל הצו, ויש להגדרות הללו משמעות כי נדרשים כל מיני דברים.
צבי פולק: המונח "תוצר" לא מוגדר, כלומר, משרד התחבורה יכול להחליט אם הוא רוצה לקרוא לזה "יצרן", ויצרן זה "הונדה", "טויוטה", "וולוו", או "דגם", שזה 60S, 80S, "קורולה" וכולי.
צבי פולק: המילה "תוצר" משאירה ערפול גדול מאוד.
צבי פולק: היא מופיעה גם בסעיף אחר ופותחת פרצות לעקוף את מה שהצו הזה התכוון לעשות.
צבי פולק: לכן אנו מציעים שהיא תוחלף ב"יצרן" או ב"דגם", כי אחר-כך יש גם השלכות, למשל בקטעי תקינה מדברים על "דגם", ובהתקשרות מדברים על "יצרן".
צבי פולק: צריך לחדד את זה הרבה יותר.
צבי פולק: בסעיף הזה יש לנו הערה נוספת.
צבי פולק: בהגדרת "היבואן" צריך לכתוב "הרכב המיובא", עם ה"א הידיעה.
צבי פולק: למשל בסעיף 1(2)(2), כתוב: "סוכן מורשה של יצרן רכב מיובא".
צבי פולק: היות ולא מופיעה ה"א הידיעה ולא נכתב "הרכב המיובא", תיאורטית ייתכן שיבואן מקביל יביא "טויוטה" מ"דילר" בחוץ-לארץ שמוכר בכלל "יונדאי".
אתי בנדלר: אבל זה מופיע בהמשך.
צבי פולק: זה לא מופיע.
צבי פולק: ה"א הידיעה חסרה.
אתי בנדלר: נכתב: "מאותו תוצר ובאותה התקינה המיובא על ידי יבואן ישיר".
צבי פולק: אבל כשמגדירים ממי אפשר לייבא, גם במקומות נוספים לא כתוב "הרכב המיובא".
צבי פולק: כאשר מוסיפים את ה"א הידיעה, זה מאוד חד-משמעי, וזה בסדר.
צבי פולק: אתה יכול לקנות רק ממי שמייצג בחוק את הרכב אותו אתה מייבא.
צבי פולק: זאת כוונתכם.
עוזי יצחקי: ההסכם הוא עם היצרן.
צבי פולק: הרי אין כוונת
צבי פולק: כם שיבואן מקביל יילך ל"דילר" של "הונדה" ויביא "טויוטה", כי אחר-כך כל שרשרת הבטיחות תשתבש.
אבנר פלור: זה במסגרת ההגדרה "סוכן מורשה".
אבנר פלור: אני מפנה אותך לפסקה (6) בסעיף 1, שם כתוב "שלפיו הוא מורשה למכור את הרכב המיובא מתוצרת יצרן הרכב".
אבנר פלור: אין טעם לחזור על זה בכל מקום.
אבנר פלור: זה ברור.
צבי פולק: סליחה שאני מתעקש, אבל ההגדרה הזאת נתונה בפירוש לפרשנות.
צבי פולק: "סוכן מורשה של יצרן רכב מיובא מסוג 1M" זה סוכן רכב של "הונדה".
צבי פולק: על פי ההגדרות הללו אני יכול להביא ממנו "טויוטה".
צבי פולק: אין זאת כוונתכם, אני בטוח בכך.
יעקב גנות: אדוני טועה.
צבי פולק: זה שאמרת שאני טועה, זה עדיין לא הופך אותך לצודק, אדוני המנכ"ל.
אופיר אקוניס: צריך להיות הסבר מלומד.
אופיר אקוניס: לא להגיד לו שהוא טועה, עם כל הכבוד.
אופיר אקוניס: גם אנחנו רוצים לדעת.
יצחק וקנין: אדוני אומר לו שהוא טועה, אך לא מסביר לנו.
יצחק וקנין: האם מה שהוא אומר גורע?
יצחק וקנין: זאת השאלה.
יצחק וקנין: אם זה לא גורע, אז אין בעיה.
ישראל כץ: האם הניסוח הקיים עונה על הבעייתיות שהוא העלה?
אתי בנדלר: תצביע שוב לאן אתה מפנה את הוועדה.
אבנר פלור: אני מפנה אתכם לפסקה 1(6), שם מגדירים "סוכן מורשה".
אבנר פלור: שם מדובר על יצרן הרכב.
אבנר פלור: כלומר, זה לא משתמע לשתי פנים.
שרית זוכוביצקי-אור: יש כאן מערכת יחסים חוזית.
ישראל כץ: הבעיה הזאת פתורה.
אבנר פלור: לגבי התוצר, מר אבי גונן, המהנדס הראשי לרכב יוכל להגיד, אבל מבחינתנו היום אנחנו קובעים את התוצר של הרכב על-פי מסמכי התקינה שלנו.
צבי פולק: סליחה, פסקה 1(6) לא עונה על הסוגייה שהעליתי.
צבי פולק: יש דברים שנצטרך, כי בסופו של דבר על-פיהם יהיה הייבוא הנכון או הלא נכון.
צבי פולק: גם כאן אין ה"א הידיעה.
צבי פולק: אתה יוצר מקבילות.
צבי פולק: בהגדרת "סוכן מורשה" כתוב: "אדם הקשור עם יצרן רכב מיובא", ולא כתוב: "עם יצרן הרכב המיובא".
אבנר פלור: תקרא את המשך הפסקה: "...
אבנר פלור: שלפיו הוא מורשה למכור את הרכב המיובא מתוצרת יצרן הרכב".
אבנר פלור: ההגדרה לא משתמעת לשתי פנים.
עוזי יצחקי: התשובה שענה מנהל אגף הרכב מקובלת עלינו.
טל ברנר דרורי: אם זה לא גורע, למה לא להוסיף גם את ה"א הידיעה?
צבי פולק: אין בזה חסם וזה לא גורע.
צבי פולק: למה ההתעקשות?
ישראל כץ: לא צריך לשנות, כי התשובה קיימת.
אתי בנדלר: גברת זוכוביצקי, כוונתכם ברורה.
אתי בנדלר: בשלב שזה יובא לנוסח הסופי בפני הממונה על נוסח החוק במשרד המשפטים, אני מציעה שתוודאי שאין צורך בתיקון.
שרית זוכוביצקי-אור: לדעתי היא הורידה את ה"א הידיעה.
אתי בנדלר: אז יש לכם את נסחית החוק במשרד המשפטים ויש לכם את ההצהרות של משרד התחבורה שיופיעו בפרוטוקול הישיבה.
יצחק וקנין: מעניין אותי, עו"ד אתי בנדלר, מה את חושבת.
אתי בנדלר: לדעתי זה נראה בסדר גמור.
אופיר אקוניס: יש הערות נוספות לסעיף 1?
צבי פולק: אנחנו מבקשים את המילה "תוצר" להחליף ב"יצרן".
אבי גונן: אתייחס לעניין הגדרת "תוצר".
אבי גונן: לפי התקינה זה Make או Manufacture.
אבי גונן: Manufacturer – יש לו הרבה מאוד סעיפים והרבה מאוד חלוקות.
אבי גונן: למשל, "טויוטה" מייצר רכבים ביפן וגם בטורקיה ואולי בעוד כמה מקומות.
אבי גונן: בתוך התקינה יש גם Assembly, היכן מרכיבים את הרכב.
אבי גונן: יש הרבה מאוד פרמטרים בתהליך הייצור.
אבי גונן: אם נגדיר "יצרן", ונניח שמייבאים מטורקיה, אז היצרן יהיה רק טורקיה?
אבי גונן: זה לא כל-כך מדויק.
אבי גונן: זה עלול לעוות את הכוונה של הייבוא המקביל.
אבי גונן: לעומת זה, Make – היצרן מגדיר את ה-Make וזכותו להגדיר את השם שהוא רוצה.
אבי גונן: ברוב המקרים זה גם שֵם היצרן, כלומר "פורד" זה "פורד".
אבי גונן: יש מקרים יוצאי דופן, כמו למשל הרכב "דייהו" שיובא בזמנו, "שברולט" קנתה אותו והיא מוכרת אותו תחת make של "שברולט", אך ייתכן שבאירופה הוא נמכר כ"דייהו".
אבי גונן: ה-Make מייצג הכי נכון מבחינת התקינה, מבחינת היכולת שלנו לזהות את הרכב שמיובא.
עוזי יצחקי: לזהות שזה המוצר.
יעקב אנוך: אבל אם למילה "תוצר", לצורך העניין, כפי שהסביר ידידי מר אבי גונן, יש גם פירוש של Make וגם פירוש של Manufacturer, אז זה לא חד-ערכי.
יעקב אנוך: המילה "יצרן" יש לה פירוש חד-ערכי, ויצרן "טויוטה" הוא יצרן "טויוטה" בטורקיה והוא יצרן "טויוטה" בארצות-הברית, ביפן או בישראל אם ירצה, הוא יצרן "טויוטה" בכל מקום בעולם.
יעקב אנוך: אנחנו לא מדברים היכן ייצרו את המוצר.
יעקב אנוך: הוא שֵם היצרן.
עוזי יצחקי: אבל לא ברור מה השינוי מהיום, מה הבעיה.
אבי גונן: מבחינתנו הגדרה על-פי "יצרן" תהיה בעייתית.
אבי גונן: אנחנו הרי מאשרים את התקינה לפי מקום הייצור.
יעקב אנוך: מה זה "תוצר", Make או Manufacturer?
אופיר אקוניס: אני מבין שאתם מעדיפים להשאיר את הנוסח הקיים.
שמואל טננבאום: אני רוצה להוסיף משהו בסעיף הזה.
שמואל טננבאום: לדעת המועצה לצרכנות צריך לדרוש שליבואן יהיה אישור מה"דילר" שהוא נמצא ברשימת ה-Recall של החברה.
שמואל טננבאום: אחרת, יגיעו רכבים ויהיו תקלות שלא נדע איך לטפל בהן.
יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, לפני שאתה מעלה את הסעיף להצבעה, ברשותך, כפי שהגדיר מר אבי גונן, למושג "תוצר" יש שתי משמעויות: Make ו-Manufacturer.
יעקב אנוך: אפשר להחליט מה זה.
יעקב אנוך: אין לנו בעיה, תכתבו מול המונח מה זה, אם הכוונה ל-Make או ל-Manufacturer, כי אלה שני דברים שונים.
יעקב אנוך: או תכתבו "יצרן", שלעניות דעתנו כולל את הכול, ואין בזה שום חסם.
יעקב אנוך: אני מסתכל בעיניים שלכם, כמי שמחפשים את החסם הסמוי, שמא אנחנו מכניסים כאן חסם.
יעקב אנוך: אין כאן שום חסם.
אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אנו סבורים שיש להמשיך את המצב הקיים.
אבנר פלור: אם יראו לנכון להוסיף הגדרה, נוסיף, אבל על-פי המצב הקיים היום אין טעם לשנות את זה.
אתי בנדלר: לא תוכלו לראות לנכון ולהוסיף.
עוזי יצחקי: זה המצב הקיים היום.
עוזי יצחקי: כפי שחיים עם זה היום, יחיו עם זה גם בהמשך.
אתי בנדלר: היום אין הגדרה.
אתי בנדלר: גם בצו הנוכחי יש שימוש במונח "תוצר" ללא הגדרה.
אתי בנדלר: עד כה לא הועלתה בעיה בקשר לכך.
אתי בנדלר: עכשיו מעלים כאן בעיה.
אתי בנדלר: אז אי אפשר לשוב ולהסתמך על כך שזה מופיע בנוסח הקיים כדי לא להתייחס לבעיה, ככל שהיא קיימת.
עוזי יצחקי: היא לא קיימת.
אתי בנדלר: ניתן הסבר מקצועי, שאפשר להשתמש במונח "תוצר" בשני מובנים, ואם המשרד מתכוון אך ורק למובן אחד אז אין שום סיבה לא להגדיר את זה.
ישראל כץ: עוד פעם, אולי תסביר מה המשמעות של המילה "תוצר" ולמה היא צריכה להופיע בצו, למה היא עונה על הבעיה.
אבי גונן: הלכה למעשה, בפועל, למרות שזה לא מופיע בחוק, אנחנו משתמשים במונח "תוצר" כבר שנים וזה עונה לדרישות הלקוחות והצרכנים.
אבי גונן: אציג דוגמה.
אבי גונן: "קדילאק", למשל, זה תוצר GM.
אבי גונן: אם ארשום עכשיו "GM", אז מה בדיוק הרכב: "קדילאק" או GM?
צבי פולק: סליחה, "קדילאק" זה דגם.
צבי פולק: זה לא תוצר.
עוזי יצחקי: זה המונח הקיים היום ורוצים להשאיר אותו.
צבי פולק: אחת הסיבות שלא התעוררו בעיות עד היום, שלא היה ייבוא מקביל והנושאים הללו היו לא רלוונטיים.
צבי פולק: עכשיו כשיש ייבוא מקביל, הנושא רלוונטי, ולכן מה שהיה נכון עד היום ולא יצר בעיה עלול ליצור בעיה בעתיד.
אתי בנדלר: אנשי משרד התחבורה אומרים, אם אני מבינה נכון, שהם מעדיפים להשאיר את המונח הזה עמום, באופן שלפעמים משתמשים במובן של יצרן ולפעמים במובן של ה-Make.
צבי פולק: זה לא תשובה.
אבנר פלור: אנחנו מתבססים, כפי שאמר גם אבי גונן, על "התוצר", מה שנכתב בהוראת רישוי וברישיון הרכב, על בסיס תעודות תקינה שמקבלים מאירופה ומארצות-הברית.
אבנר פלור: ההגדרה נותרת בעינה, אנחנו לא משנים אותה.
אבנר פלור: אם באירופה זה "סובארו" אז גם כאן זה "סובארו" מבחינת ה-Make.
אבנר פלור: אז אין טעם לשנות את זה.
אבנר פלור: לדעתי צריך להמשיך עם ההגדרה הקיימת.
צבי פולק: הנה, השתמשת ב-Make ולא ב-Manufacturer.
צבי פולק: Make זה יצרן.
צבי פולק: אז תכניס את המונח "יצרן".
אבנר פלור: המצב היום יכול להמשיך בהתבסס על מסמכי תקינה.
אופיר אקוניס: הממשלה לא תומכת בשינוי המונח?
אופיר אקוניס: הממשלה דבקה בנוסח?
אופיר אקוניס: נשמע כעת הערות לכל הפסקאות שבסעיף 1 ביחד.
אופיר אקוניס: אני מבקש לרכז את כל ההערות, ואנחנו נצביע.
אופיר אקוניס: הודעתי שאני עומד להצביע על הסעיף הראשון.
קריאה: אבל לא אפשרת לנו לגמור לדון.
אופיר אקוניס: הביטו, לא נאמר עכשיו את כל ההגדה של פסח, עם כל הכבוד.
אופיר אקוניס: אנחנו מבקשים להצביע.
אופיר אקוניס: ביקשתי שתרכזו את ההערות שלכם.
אופיר אקוניס: אנחנו מכירים את הדברים האלה.
אופיר אקוניס: אצביע על כל סעיף 1.
אופיר אקוניס: אני מבקש לשמוע הערות לכל הפסקאות ביחד.
יעקב אנוך: בפסקה (3), כתוב: ""יצרן רכב מיובא" – יצרן רכב מיובא או אדם שיצרן רכב מיובא הסמיכו בכתב למשך שלוש שנים לפחות לפעול מטעמו ולמכור רכב מיובא מתוצרתו בישראל ועל שמו מסמכי התקינה".
יעקב אנוך: כאן העברנו הערה גם בכתב, אנחנו מבקשים להתאים את זה לדירקטיבה האירופאית ולהפוך את זה ל"חמש שנים".
עוזי יצחקי: זה חסם מיותר.
יעקב אנוך: חסם למי? ליבואן רגיל?
עוזי יצחקי: גם הדירקטיבה האירופאית רק המליצה.
עוזי יצחקי: עברנו על זה.
עוזי יצחקי: אין שום סיבה לקבוע כאן "5 שנים".
עוזי יצחקי: זה 3 שנים.
עוזי יצחקי: מעבר לזה זה חסם.
יעקב אנוך: סליחה, את מי זה חוסם?
יעקב אנוך: מדובר על היבואנים המסורתיים ולא על ייבוא מקביל.
יעקב אנוך: איזה חסם יש בזה?
יעקב אנוך: איפה החסם?
עוזי יצחקי: בשביל מה אתה צריך את זה?
עוזי יצחקי: מה זה משנה?
יעקב אנוך: כפי שלא אשאל מה זה משנה שבכלל דנים בצו, אם דנים בצו, ואם רוצים לתקן עיוותים, ואם הקהילה האירופאית עברה ל-5 שנים, למה לא נאמץ את זה?
עוזי יצחקי: היא רק המליצה.
יעקב אנוך: אף-על-פי שזאת רק המלצה, הקהילה האירופאית עברה ל-5 שנים.
עוזי יצחקי: כבוד היושב-ראש, 3 שנים זה מספיק.
עוזי יצחקי: זה מראה על הרצינות.
יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, אם השיטה היא שמה שהציגו כאן הוא "כזה ראה וקדש", אז לשם מה אעיר הערות?
יעקב אנוך: אני לא רוצה לבזבז את מילותיי.
אופיר אקוניס: אתה לא מבזבז את מילותיך.
אופיר אקוניס: תעיר הערות.
יצחק וקנין: אני חייב להעיר כאן הערה, ואז אצא מן הדיון.
יצחק וקנין: רבותי, השתתפתי בדיונים רבים בוועדת הכלכלה.
יצחק וקנין: נראה לי שיש כאן איזו מלחמת עולם בין שני צדדים, כאשר כל צד עומד על קוצו של יו"ד ואין כל כוונה להגיע לשום פשרה.
יצחק וקנין: כך אני רואה את הדברים.
יצחק וקנין: מעולם לא התנהל דיון בצורה כזאת.
ישראל כץ: מעלים סוגייה.
ישראל כץ: כאשר בודקים מגלים שאין שום בעיה.
ישראל כץ: זה רק עניין של הגדרות.
ישראל כץ: אם רואים שההגדרה מספקת אז דבקים בה.
יצחק וקנין: יש כאן דברים שהם סמנטיים.
ישראל כץ: מתווכחים על הגדרות שאנשים כתבו אותן.
יצחק וקנין: נראה לי שיש כאן איזו מלחמת עולם בין שני צדדים.
ישראל כץ: אין שום מלחמות.
יצחק וקנין: צד אחד מתחפר ואומר: לא אשנה אפילו קוצו של יו"ד.
יצחק וקנין: כך אני מבין.
כרמל שאמה-הכהן: כחבר ועדת הכלכלה, אתה קובע.
אופיר אקוניס: תיכף נשנה את סעיף 3.
אופיר אקוניס: תחכה.
אופיר אקוניס: אנחנו שומעים את ההערות, שומעים את המלצות הממשלה ומצביעים.
ישראל כץ: חבר הכנסת וקנין, דיברת על יו"ד – אנחנו לא רוצים להכניס את היו"דים שימנעו מההליך הזה לפעול.
יצחק וקנין: בואו ננמיך כאן קצת את הטון.
אופיר אקוניס: הטון מונמך מאוד.
אופיר אקוניס: הכול בסדר גמור.
ישראל כץ: הוא מייצג את האינטרס שלו, וזה בסדר, אבל הכינו כאן נוסחים, שומעים את ההערות, ואם היה צורך היו מתאימים את ההגדרות, אבל כל הגדרה עונה על הצרכים.
יעקב אנוך: כבוד השר, הנקודה שהעליתי, אין לה כלום עם ייבוא מקביל, אלא רק עם היבואנים המסורתיים.
יעקב אנוך: מכיוון שיש תהליך ואירופה עוברת ל-5 שנים, ואני לא מדבר על יבואנים מקבילים, מצידי תתן להם יום אחד, הם לא נוגעים בעניין, אנחנו – ואני מייצג את יבואני הרכב – רוצים להתיישר עם מה שקורה באירופה, ומבקשים להתיישר עם ה-"5 שנים" לגבינו.
יעקב אנוך: אם אתה לא רוצה ליישר קו לגבי ייבוא מקביל, אל תיישר.
אופיר אקוניס: משרד התחבורה אמר שהקביעה של "5 שנים" בדירקטיבה האירופאית היא המלצה.
קריאה: הם עוברים ל-5 שנים, אבל לא כולם עברו עדיין.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שאתם קובעים כאן "3 שנים" כדי לעודד כניסת יבואנים חדשים.
שרית זוכוביצקי-אור: זה בהגדרת "יצרן".
שרית זוכוביצקי-אור: שים לב, לא מדובר כאן על יבואנים בארץ.
יצחק וקנין: מה מפריע שלגבע היבואנים הוותיקים ייקבע "5 שנים"?
שרית זוכוביצקי-אור: זה לא מתייחס ליבואנים, אלא ליצרנים בחוץ-לארץ.
יצחק וקנין: ליצרנים.
יצחק וקנין: היינו הך.
אופיר אקוניס: אנחנו מגיעים לסוגיית המספר המינימלי.
יעקב אנוך: אני מעיר לא על המספר.
יעקב אנוך: בפסקה (6)(2), נכתב: "הוא מכר במהלך השנה שקדמה לשנת הבקשה לרישיון הייבוא יותר מ-2,000 כלי רכב חדשים", שלזה אין לי שום הערה.
יעקב אנוך: הייתי מבקש להוסיף: "מאותו תוצר אתו הוא קשור ליצרן הרכב".
יעקב אנוך: זאת גם כוונתכם, כי אתם הרי מדברים על בטיחות.
אבנר פלור: הכוונה היתה ל-2,000 כלי רכב מכל תוצר, לאו דווקא מאותו תוצר, מכיוון שזה גם יהווה חסם.
יעקב אנוך: כלומר, אם הוא מכר "הונדה" אחת אז הוא כבר יכול למכור לארץ "הונדה" בתור יצרן?
יעקב אנוך: אני סבור שלא לכך התכוונתם.
אבנר פלור: אני שוב חוזר.
אבנר פלור: צריך לראות את כל המכלול של ההגדרה.
אבנר פלור: הוא אמור להיות מקושר עם יצרן הרכב.
אבנר פלור: לא ייתכן שהוא מקושר אתו ומוכר רק רכב אחד.
אבנר פלור: בואו נהיה קצת הגיוניים.
אבנר פלור: אם ב-2,000 כלי רכב, יש לפה ופה.
אבנר פלור: ערכנו את הבדיקה שלנו.
צבי פולק: אין לי בעיה עם ה-2,000.
אבנר פלור: יש לך בעיה עם ה-2,000, כי אתה אומר "מאותו תוצר", וזה מגביל.
אבנר פלור: זה חסם.
צבי פולק: מדברים על בטיחות, ואתה רוצה לוודא שמי שנמצא מן הצד השני של הים יודע לספק את המידע, את ה-Recall'ים וכולי.
צבי פולק: לכן קבעת מאסה קריטית מינימלית שתראה את גודלו.
צבי פולק: אתה אומר שאם הוא מכר רכב אחד מן התוצר הזה, עדיין ישראלי יכול לייבא ממנו.
צבי פולק: איך זה עובד?
אבנר פלור: כל פעם חוזרים על זה.
אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, היו שלושה קווים מנחים בכתיבת הצו: הבטיחות, הסביבה והצרכנים.
אבנר פלור: אי אפשר בכל דבר להיתלות על נושא הבטיחות.
אבנר פלור: באשר להגדרה "סוכן מורשה", אני אומר שוב, תקרא את כל ההגדרה.
אבנר פלור: מדובר על "הסכם תקף בכתב, למשך שנתיים לפחות מיום הגשת הבקשה לרישיון ייבוא, שלפיו הוא מורשה למכור את הרכב המיובא מתוצרת יצרן הרכב".
אבנר פלור: בנוסף לכך, הוא חייב למלא את האמור בשתי הפסקאות שלאחר מכן.
אתי בנדלר: לפי ההגדרה הזאת, התוצאה פשוטה מאוד.
אתי בנדלר: אם סוכן מורשה באחת ממדינות אירופה, יש לו הסכם תקף למשך שנתיים עם יצרן מסוים של רכבי "טויוטה" ועד כה היה לו הסכם עם יצרן אחר, עם "הונדה", והוא מכר 20,000 כלי רכב של "הונדה", זאת אומרת שהוא לא צריך להוכיח שהוא מכר עדיין כלי רכב אחד של "טויוטה".
אתי בנדלר: די שהוא מכר 2,000 כלי רכב של יצרן אחר לגמרי.
אתי בנדלר: לזה צריך לשים לב.
אתי בנדלר: אין לו ניסיון עם החברה שבקשר אליה מתבקש הרישיון.
ישראל כץ: זה מעיד על הרצינות שלו.
אתי בנדלר: אין לי בעיה.
אתי בנדלר: אבל זה מה שטענו.
ישראל כץ: אני עוקב אחר התשובות, ואם הייתי שומע דבר לא הגיוני, הייתי מתקן.
ישראל כץ: עמדתי על כך שיוודאו בצו שיהיה לו חוסן של עיסוק בנושא.
ישראל כץ: אין שום קשר לסוג הדגם.
אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיף 1 – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 1 נתקבל.
לאה ורון: חבר הכנסת ציון פיניאן הצביע במקום חבר הכנסת דני דנון.
לאה ורון: חבר הכנסת דניאל בן-סימון הצביע במקום חבר הכנסת עמיר פרץ.
יעקב אנוך: לא סיימנו להעיר.
יעקב אנוך: יש שם שגיאת כתיב.
יעקב אנוך: בואו לפחות נתקן אותה.
יעקב אנוך: בפסקה (8), במשפט שאומר "בטיחותי למשתמשים בו ולכלל הציבור".
ישראל כץ: הפסיק יתוקן.
שרית זוכוביצקי-אור: כאן אנחנו רוצים ליצור ודאות ולחייב את היבואנים לגלות לצרכנים שהם מייבאים את הרכב לא מהיצרן עצמו, אלא מסוכן מורשה של היצרן.
עוזי יצחקי: גילוי נאות.
אופיר אקוניס: יש הערות לסעיף 2? אין.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 2?
אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיף 2 – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
אופיר אקוניס: סעיף 2 נתקבל.
שרית זוכוביצקי-אור: כאן אני קוראת תיקון, כי ראינו את ההערות בקשר למחוזות וחשבנו שיש מקום להתייחס לכך.
ישראל כץ: לבקשת היושב-ראש.
עוזי יצחקי: זה תואם עם משרד המשפטים.
שרית זוכוביצקי-אור: בחנו את זה, ומצאנו לנכון לקבל את ההערה הזאת.
שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מתקנים: במקום "ערים" יבוא "מחוזות", ונוסיף את מחוז הצפון, ולכן הנוסח יהיה כדלקמן:
אופיר אקוניס: כולם ערים לשינוי כאן?
שרית זוכוביצקי-אור: כן.
שרית זוכוביצקי-אור: הוספנו את מחוז הצפון, והפכנו את זה למחוזות, כאשר מחוז תל-אביב ומרכז מופיעים ביחד.
אופיר אקוניס: אם יש דברים מיוחדים שצריך להסביר, תסבירו, ואחר-כך נשמע הערות מיוחדות.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה ביקש להעיר.
כרמל שאמה-הכהן: יש לי הערה לעניין סעיף 3(2): "יש לו הסכם תקף בכתב עם יצרן הרכב המיובא או עם סוכן מורשה של יצרן הרכב המיובא, למשך שלוש שנים לפחות".
כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו הערות וטענות, ש-3 שנים זה מעט מדי.
כרמל שאמה-הכהן: מקובל עליי הרעיון ליצור מעין עידוד ינוקא ליבואן חדש, שלא יצטרך להחזיק בהסכם רחב וארוך שנים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הייתי מציע ליצור הפרדה, ולהגיד שהחדשים יצטרכו 3 שנים, ואחרי כן זה יהפוך ל-5 שנים.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני השר, הבנת את כוונתי?
כרמל שאמה-הכהן: להשאיר את הרעיון של 3 שנים.
ישראל כץ: מה מקובל היום בכלל, גם לגבי יבואנים רגילים?
ושרית זוכוביצקי-אור: 3 שנים.
כרמל שאמה-הכהן: אז אני לא מבקש לשנות.
שרית זוכוביצקי-אור: סעיף 3 מתייחס לתנאים לקבלת רישיון ייבוא.
שרית זוכוביצקי-אור: בפסקה (1), היום קבוע שזה תאגיד הרשום בישראל, ואנחנו חייבנו שבעל העניין והמנהל הכללי יהיו אף הם תושבי ישראל ושתהיה כתובת עסקים בישראל, כדי שיהיה למי לפנות.
עוזי יצחקי: זאת נקודה חשובה, שתהיה כתובת למי לפנות.
שרית זוכוביצקי-אור: שתהיה כתובת ושהיבואן יהיה עם מרב הזיקות האפשריות למדינת ישראל, ושניתן יהיה להשיג אותו ואת המנהל שלו כאן בארץ.
שרית זוכוביצקי-אור: לא הסתפקנו ב"תאגיד רשום".
עוזי יצחקי: זה תשובה למי שטען שהוא יתאדה או ייעלם.
חמד עמאר: ואם הוא פשט רגל, מה זה יעזור?
אתי בנדלר: לא מצאתי בשום מקום בחקיקה את המונח "כתובת עסקים".
אתי בנדלר: למה אתם מתכוונים ב"כתובת עסקים"?
שרית זוכוביצקי-אור: למנהל יש כתובת עסקים, משרד בישראל.
כרמל שאמה-הכהן: הקורלציה בין מחיר אופנוע למחיר רכב היא לא 1 ל-8.
דפנה עין דור: אבל מספר האופנועים מצומצם יחסית פר יבואן.
שרית זוכוביצקי-אור: בפסקה (2), באשר לחובה של הסכם תקף ל-3 שנים, בסך הכול עיגנו במסגרת הצו את הדרישה הקיימת היום בנהלים.
שרית זוכוביצקי-אור: פסקה (3) עוסקת בהתחייבות לספק מוצרי תעבורה.
שרית זוכוביצקי-אור: מכיוון שעל-פי בדיקה לא ניתן לקבל את ההתחייבות הזאת מן היבואן המקביל, מן הסוכן המורשה, וכדי להפוך את זה לישים, תיקנו, והוספנו שהתחייבות היצרן לספק מוצרי תעבורה תהיה רק של היבואן הישיר.
אתי בנדלר: מה לגבי מוצרי תעבורה של יבואן מקביל?
שרית זוכוביצקי-אור: קודם כול, הוא יתחייב בעצמו לספק מוצרי תעבורה.
שרית זוכוביצקי-אור: על-פי בדיקה, הסוכן המורשה לא מספק התחייבויות לספק מוצרי תעבורה.
שרית זוכוביצקי-אור: לכן, אם היינו כותבים את הדרישה, אי אפשר היה לעמוד בה.
שרית זוכוביצקי-אור: כן חייבנו את היבואן המקביל להתחייב לספק מוצרי תעבורה, כאשר על-פי הבדיקה שלנו לא אמורה להיות בעיה של אספקת חלקי חילוף וחלקים מקוריים.
שרית זוכוביצקי-אור: זה עניין כלכלי רווחי.
עוזי יצחקי: לא אמורה להיות בעיה.
עוזי יצחקי: יש כאן נציגים של חברות שעוסקות בחלפים תחליפיים ונציגים של יבואנים.
אתי בנדלר: זה מופיע באחד הסעיפים הבאים?
שרית זוכוביצקי-אור: בסעיף הבא, בהתחייבות של היבואן הישראלי לספק מוצרי תעבורה.
שרית זוכוביצקי-אור: בפסקה (4) – אם פסקה (3) עוסקת בהתחייבות של היבואן כאן לספק מסמך התחייבות מן היצרן בחוץ-לארץ, שזה יחול רק על היבואן הישיר, התחייבות היבואן בארץ לספק מוצרי תעבורה תחול על כולם, גם על היבואן הישיר וגם על היבואן המקביל, רק לכלי הרכב שמיובאים על-ידו כמובן.
שרית זוכוביצקי-אור: זה תיקון נוסף שהכנסנו.
שרית זוכוביצקי-אור: בפסקה (5), שעוסקת בשירותי תחזוקה בפריסה ארצית, אמרנו שעליו לתת התחייבות לספק שירותי תחזוקה באחד מן המחוזות.
שרית זוכוביצקי-אור: במקביל עליו להמציא רשימת מוסכים שהוא קשור עימם בהסכם תקף, כדי שיהיה ברור מה הוא היקף השירותים.
שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מניחים, נקודת המוצא היא שלא יהיו חסרים מוסכי שירות שישמחו לטפל בכלי הרכב המיובאים.
שרית זוכוביצקי-אור: זה עניין כלכלי, רווחי.
שמואל טננבאום: זה הרעת המצב הקיים.
עוזי יצחקי: זה לא הרעת המצב הקיים.
עוזי יצחקי: יש היום מוסכים שיכולים לתת את השירות.
עוזי יצחקי: יהיו התקשרויות.
עוזי יצחקי: תנאי השוק הם שיכתיבו את מה שיהיה בפועל.
עוזי יצחקי: לכן, אל תכניסו לשום פניקה.
עוזי יצחקי: יינתנו שירותי תחזוקה ברמה לא פחות טובה מאשר היום, אפילו להיפך.
גיא בוסי: על-ידי מי?
עוזי יצחקי: על-ידי מוסכי שירות.
גיא בוסי: של היבואן הישיר.
עוזי יצחקי: לא של היבואן הישיר.
עוזי יצחקי: של כולם.
שמואל טננבאום: יש כאן הסרת אחריות מהיבואן.
עוזי יצחקי: אני רוצה להזכיר לכם שמי שנותן היום שירות מהייבוא הישיר זה אתם.
שרית זוכוביצקי-אור: חשבנו שנכון להכניס הקלה בעניין ייבוא טרקטורונים ואופנועים.
שרית זוכוביצקי-אור: שם לא ביקשנו מוסך שירות אלא הסתפקנו בדבר מקל יותר, במסגרת פסקה (6), שזה יהיה הסכם עם מוסך מורשה לתיקון טרקטורונים, לא מוסך שירות, או שהוא בעצמו בעל רישיון מוסך.
שרית זוכוביצקי-אור: פסקה (7) מתייחסת לרכב המיובא.
שרית זוכוביצקי-אור: אם עד עכשיו דיברנו על היבואן, הפסקה הזאת מתייחסת לרכב המיובא.
שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להבטיח שהרכב יעמוד בתקנות התעבורה, ומכוח זה יעמוד בדרישות התקינה.
עוזי יצחקי: בעניין הזה אני חייב לענות לשאלות שעלו כאן.
עוזי יצחקי: כבוד חבר הכנסת וקנין, זה מראה ומוכיח שרמת הרכב שיגיע מבחינת הבטיחות לא יפחת ממה שקיים היום, לכן אין חשש לבטיחות.
עוזי יצחקי: לא נכניס מוצרים עם ערך פחוּת.
יצחק וקנין: זה אם הכול הולך כפי שצריך.
עוזי יצחקי: כך יהיה, כי זה מה שמחייב.
שרית זוכוביצקי-אור: באשר לערבות האוטונומית, בפסקה (8), היום יש קשר בין גובה הערבות ובין העובדה שליבואן יש מוסך או אין מוסך בבעלותו.
שרית זוכוביצקי-אור: סברנו שהקשר הזה לא רלוונטי יותר, ולכן קבענו ערבות בנקאית – לייבוא אופנוע וטרקטורון בסך מיליון שקלים, ולייבוא רכב אחר בסך 8 מיליון שקלים.
שרית זוכוביצקי-אור: כל התיקונים הנוספים הם סמנטיים.
שרית זוכוביצקי-אור: בפסקה (9) לתיקון, באשר לאחריות, קבענו שתקופת האחריות תהיה שנתיים.
שרית זוכוביצקי-אור: הכנסנו הקלה לגבי רכבים שנוסעים מספר רב של קילומטרים, כמו אוטובוס ומונית, והגבלנו במספר קילומטרים ומינימום שנה.
אתי בנדלר: יש עוד שינוי מהותי לגבי אחריות בתקופות האחריות לעומת הקיים היום, אם הבנתי נכון.
עוזי יצחקי: גם היום זה שנתיים.
אבנר פלור: היום מי שנותן את האחריות – האחריות חלה במשך שנה על היבואן ובמשך שנה על היצרן.