GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל טננבאום: כלומר, יש חשיבות רבה לכך שיהיה אולם תצוגה, אם לא בארבעת המחוזות או בארבע ערים אז לפחות בחלקם, ואם לא אולם אז לפחות מגרש, אבל לא לקנות אוטו באינטרנט.
שמואל טננבאום: אין דומה קנייה של טלוויזיה או כל דבר אחר דרך האינטרנט לקניית רכב, שהיא השקעה גדולה.
שמואל טננבאום: צריך לראות אם הכיסא נוח או לא נוח, יש כל מיני פרמטרים קטנים שאם אדם לא רואה את האוטו הוא לא יתאים לו.
שמואל טננבאום: למועצה לצרכנות הגיעו תלונות בעניין זה.
אופיר אקוניס: באופן כללי המועצה לצרכנות תומכת בתקנות?
שמואל טננבאום: כן.
שמואל טננבאום: נקודה שנייה שלא מופיעה בצו היא באשר למלאי של חלקי חילוף.
שמואל טננבאום: היבואן המקביל יידרש לאספקה.
שמואל טננבאום: הוא יביא חלקי חילוף בדרגת בטיחות משנית, בדרגת בטיחות לא רצינית.
שמואל טננבאום: יש לדרוש מן היבואן המקביל שיהיה לו מלאי של חלקי חילוף מקוריים.
שמואל טננבאום: זה יהווה תחרות.
שמואל טננבאום: אני אוכל לקנות חלקי חילוף לרכב שלי, במקום אצל היבואן, אצל היבואן המקביל.
שמואל טננבאום: אלה שתי הערות כלליות, מעבר להערות של המועצה הישראלית לצרכנות לסעיפים עצמם, וכאשר נדון עליהם אציג את ההערות שלנו.
שמואל טננבאום: תודה.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור למר יקי אנוך, נשיא איגוד יבואני הרכב.
יעקב אנוך: בוקר טוב, כבוד השר, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וחברים נכבדים.
יעקב אנוך: איגוד יבואני הרכב מקדם בברכה את היוזמה לפתיחת השוק.
יעקב אנוך: היוזמה החלה למעשה לפני כ-12 שנים ואנו נשמח להיות חלק תורם ובלתי נפרד מן היוזמה הזאת.
אופיר אקוניס: הבנתי שההחלטה הראשונה של הממשלה בנושא הזה היתה ב-1999.
יצחק וקנין: הדיונים התנהלו, כמדומני, כבר מ-1997-98.
בועז סופר: הצעת מחליטים היתה בשנת 1999.
ישראל כץ: חוגגים בר-מצווה עכשיו ...
אופיר אקוניס: זה מתחרה רק בדלקן האוטומטי, שהדיונים עליו מתנהלים מאז 1997.
אופיר אקוניס: אנחנו מנסים לעצור כאן את שבירת השיאים הזאת.
יעקב אנוך: בניגוד למה שחושבים אולי, שנראה בזה אִיוּם באופן טבעי ונחשוב להתנגד, לא כך הדבר.
יעקב אנוך: אנו בהחלט – ואמרתי את זה לכבוד השר בפגישתנו אתו – נהיה הראשונים שייכנסו כיבואנים מקבילים, כי זה חלק מעיסוקנו, חלק מתחום פעילותנו, וניכנס כמובן גם לזה.
יעקב אנוך: אין לי ספק שאנו נהיה המרוויחים העיקריים.
יעקב אנוך: אין בכוונתנו להערים מחסומים או חסמים.
יעקב אנוך: אנו חייבים לשמור על מוניטין של שנים שיש לכל אחד ואחד מן היבואנים.
יעקב אנוך: לדעתנו בצו שנמצא בפנינו יש מספר נקודות שעלולות לגרום לפגיעה קשה מאוד במוניטין שלנו, ולכך יהיה קשה לנו להסכים.
יעקב אנוך: אני רוצה להעיר על בעיה של הגדרות.
יעקב אנוך: בצו מופיע למשל המושג "תוצר".
יעקב אנוך: אינני יודע מה זה תוצר.
יעקב אנוך: לא מצאתי הגדרה של "תוצר".
יעקב אנוך: זה מקור לבעיות בהמשך.
יעקב אנוך: צריך להגדיר את הדברים הללו.
אתי בנדלר: המונח "תוצר" קיים גם בצו הנוכחי, בלי שהוגדר.
אתי בנדלר: לכן אני שואלת את עצמי האם עד עכשיו נתקלו בבעיות בשל חוסר ההגדרה של המונח הזה.
אתי בנדלר: אתה בוודאי מודע לכך שגם היום קיים המונח "תוצר".
יעקב אנוך: גם ברישיון הרכב מופיע המונח "תוצר", אך מעולם לא הגדירו אותו.
יעקב אנוך: אני סבור שצריך להגדיר אותו.
יעקב אנוך: אם עד עכשיו היו מספר יבואנים, שאפשר היה להיפגש איתם ביחד ולהגיע להסכמות ולהבנות, אם הולכים לפתוח את השוק, ובהנחה שהוא ייפתח לרמה של אין-סוף יבואנים, יהיה קשה יותר להגיע למוסכמות.
יעקב אנוך: לכן אני סבור שצריך להגדיר את זה ולחסוך מאתנו את הוויכוח מה זה "תוצר".
יעקב אנוך: זה גם לא מסובך.
אתי בנדלר: אני יכולה להציע, שאם אתם מבקשים שינויים ספציפיים – הרי שלחתם מסמך עם כל מיני הערות, לרבות שינויים שאתם מבקשים.
אתי בנדלר: גם לגבי הנושא הזה, אם אתם סבורים שקיים חוסר בהגדרה של מונח מסוים, כִּתבו מה לדעתכם צריך להיות.
אתי בנדלר: אם אני זוכרת נכון, בנייר שהעברתם אין הצעה למונח "תוצר".
אתי בנדלר: אני בדרך כלל משתדלת לעבור על כל הניירות.
אתי בנדלר: אולי אני טועה.
יעקב אנוך: גם אם זה נשמט, בכל אופן, הנושא רלוונטי וכדאי לדבר עליו.
אתי בנדלר: ייתכן והם סבורים שיש צורך בכך.
אתי בנדלר: אם הם המציאו הגדרה, נציגי משרד התחבורה יוכלו כמובן להתייחס לכך ולראות אם זה מוסיף משהו.
יעקב אנוך: בצו מופיעים כמה נושאים שיתייחס אליהם עמיתי מר צביקה פולק, בנושא חלפים ומוסכים.
יעקב אנוך: אני רוצה להתייחס לנושא משך ההתקשרות.
יעקב אנוך: על-פי צו 1224 R של הקהילה האירופאית, הקהילה האירופאית הגיעה למסקנה שהתקשרות בתחום כה משמעותי, כמו רכב, חייבת להיות ארוכה.
יעקב אנוך: הקהילה האירופאית ראתה את נושא ההתקשרות כדבר מהותי מאוד.
יעקב אנוך: אנו סבורים, וכך עולה מניסיוננו, שנושא ההתקשרות הוא מהותי.
יעקב אנוך: אנו מבקשים לאמץ את מה שמופיע בדירקטיבה האירופאית, שקובעת שההתקשרות צריכה להיות ל-5 שנים בהודעה של 6 חודשים מראש, או לחילופין הסכם מתמשך בהודעה של שנתיים מראש.
אמנון כהן: כאשר נגיע לסעיף הרלוונטי, נתייחס לדברים הללו.
אמנון כהן: יש לך עוד מה לומר במקרו?
יעקב אנוך: זה לא חסם.
יעקב אנוך: אם מישהו סבור שזה חסם, אפשר למצוא פתרון למצטרפים החדשים לענף, עם הקלה כזאת או אחר, אבל לשמר את הדרישה הזאת.
יעקב אנוך: באשר לדוחות הכספיים – אנו נדרשים להציג דוחות כספיים.
יעקב אנוך: אני סבור שהדרישה הזאת לא עניינית ואין לה אח ורע.
יעקב אנוך: לא לקחנו תדרים או משאבים מן המדינה, אנחנו לא משלמים תמלוגים למדינה.
יעקב אנוך: לא צריך למדוד אותנו בכמה תמלוגים אנחנו צריכים לשלם.
יעקב אנוך: דרישה של דוחות כספיים מגופים פרטיים, שלחלקם יש עסקים נוספים וזה לא משקף רק את פעילות הרכב שלהם, אני סבור שאין בה שום טעם.
יעקב אנוך: קיבלתי חוות דעת שזה גם לא חוקי, אבל אני לא נכנס לצד המשפטי, יש כאן משפטנים שיתייחסו לזה.
יעקב אנוך: אנו לא מתנגדים לעיקרון העסק החי.
יעקב אנוך: להיפך, אנו סבורים שמי שעל העסק שלו מוטלת הערת העסק החי, אדרבה, שיבוא ויחשוף ויודיע לרשויות שיש בעיה של העסק החי.
יעקב אנוך: מאחר ונאמר שלאחר השעה 13:00 יתקיים דיון ענייני לפי הסעיפים, את הדברים שנוגעים לסעיפים אומר בהמשך הדיון.
יעקב אנוך: תודה.
אמנון כהן: מר צביקה פולק, בבקשה.
צבי פולק: אני מייצג את איגוד היבואנים.
צבי פולק: אני מנכ"ל קבוצת "כולמוביל" – יבואנים של "יונדאי", "מיצובישי" ו"מרצדס".
צבי פולק: אדוני השר, אני מנצל את הנוכחות שלך כאן
צבי פולק: כדי לפנות אליך ישירות, כי מסיבות כאלה או אחרות לא הצלחתי להיפגש אתך.
ישראל כץ: אתה לא בפורום המצומצם של האיגוד?
ישראל כץ: הם נפגשו איתי.
צבי פולק: כן.
צבי פולק: ביקשתי גם פגישה נפרדת אתך.
ישראל כץ: אני יכול לפעול לקידומך שם, אם אתה רוצה ...
צבי פולק: בסדר, אבל לא משנה, יש לנו עכשיו את ההזדמנות, אז אני פונה אליך.
צבי פולק: אני לא נגד ייבוא מקביל.
צבי פולק: אני בעד ייבוא מקביל, ואני מבין שהמטרה של הייבוא המקביל להגדיל את התחרות, להעמיד בפני הלקוח עוד אופציות, להוזיל את מחירי הרכב, כל מה שהגדרת, בצורה מסודרת, ומבלי לפגוע בבטיחות, מבלי לפגוע בשירות, ובמטרה להעמיד בפני הצרכן היצע גדול יותר ולהפחית את המחיר.
צבי פולק: אני לא נגד זה.
צבי פולק: אנחנו לא חוששים מתחרות.
צבי פולק: אבל אני מניח שכוונתך, וכוונת המשרד, לפעול באופן כזה שכל הנקודות שציינת יישמרו ושהלקוח בסופו של דבר לא ייצא ניזוק, תוך שמירה על התחרות.
צבי פולק: כאשר אני עובר על הצו בנוסחו הנוכחי, אני מוצא בו הרבה מאוד נקודות שלא ישמרו על ההיבטים שהצהרת שאתה רוצה לשמור עליהם במסגרת התחרות הזאת.
צבי פולק: היות וכבר אמרו כאן שרכב הוא הרכישה השנייה בגודלה שמבצעים אנשים, וגם שלכולנו חשובה הבטיחות וחשוב הלקוח, אני סבור שיש כאן דברים שחייבים לעבור בדיקה מחודשת, ברמת הניסוח, לא ברמת העיקרון.
אמנון כהן: עוד נגיע לסעיפים הספציפיים.
צבי פולק: משרד התחבורה במשך שנים רבות העמיד כל מיני תנאים נכונים לשמירה על ענף התחבורה.
צבי פולק: הוא העמיד תנאים של חלפים, של מוסכי שירות, תנאים פיננסיים.
צבי פולק: בצו שלפנינו, הסף בכל התנאים הללו הורד ברמה כזאת שלא בהכרח ייכנסו גורמים רציניים לאורך זמן.
צבי פולק: הצו בנוסחו היום מאפשר לגורמים שרוצים לייבא 4-6 רכבים בשנה להיכנס לענף הרכב.
צבי פולק: אני סבור שלא זאת כוונתך, אדוני השר.
צבי פולק: כוונתך שייכנסו גורמים רציניים, ושלא יוכל להיכנס כל מי שרוצה לייבא כמה מכוניות בודדות.
צבי פולק: כוונתך היא שההתקשרות תהיה עם גורמים רציניים בחוץ-לארץ.
יצחק וקנין: אני מבקש להעיר הערה.
יצחק וקנין: שמעתי מהשר במפורש שאחת המגבלות היא 2,000 כלי רכב.
ישראל כץ: של העוסקים בחוץ-לארץ.
צבי פולק: נכון, אבל אין מגבלות על העוסקים בארץ.
צבי פולק: בוועדת סופר נקבעו מגבלות על היקף הייבוא של רכבים לארץ.
אמנון כהן: נמצא אתנו מר בועז סופר והוא תיכף ידבר בעצמו.
צבי פולק: לכן צריכות להיות מגבלות, שמי שנכנס לתחום הזה, שהוא תחום עתיר כסף, בטיחותי, חשוב, יוטלו עליו מגבלות, מלבד ערבות של 8 מיליון שקלים, שזה לא מעט כסף, אבל בענף הזה ערבות כזאת לא מבטיחה שרידוּת לאורך זמן.
צבי פולק: גם בהגדרות ממי מותר לרכוש רכב בחוץ-לארץ, ואני יודע שהכוונה שיהיו רק מקורות רציניים ולאורך זמן, בנוסח הצו יש הרבה מאוד לקונות.
צבי פולק: כאשר בוחנים את הניסוח מגיעים למסקנה שאפשר יהיה לייבא רכבים מגורמים שלא עסקו באותם דגמים ובאותם רכבים, וזה לא מטרת משרד התחבורה, אני בטוח בכך.
צבי פולק: אני בטוח שמשרד התחבורה רוצה שכל מי שיעסוק – דיברו על חלפים – יוכל בוודאות לספק חלפים ושירות.
צבי פולק: הניסוח הזה מאפשר לפתוח מוסך בעיירה נידחת במדינת ישראל ולומר שזה המוסך המרכזי, ועוד ועוד.
צבי פולק: אני בטוח שלא זאת הכוונה.
צבי פולק: בשורה התחתונה, כפי שזה כתוב עכשיו, הייבוא המקביל לא ייפתח בצורה שמשרד התחבורה רוצה.
צבי פולק: הנוסח הזה של הצו יאפשר כניסה של גורמים אזוטריים ולא יעשה את מה שמשרד התחבורה רוצה.
צבי פולק: במקרה הטוב, הוא יוזיל במעט את מחיר הרכבים היקרים.
ישראל כץ: עליך מוטלות מגבלות?
ישראל כץ: כיבואן אתה מתחייב היום לכמות מסוימת?
צבי פולק: כן, בוודאי.
צבי פולק: קודם כול, אני מתחייב מול היצרן.
צבי פולק: אין לי בעיה לעמוד בזה.
צבי פולק: אין לי התנגדות שתוטל עליי המגבלה הזאת.
יעקב גנות: השאלה אם עכשיו מוטלות עליך מגבלות.
ישראל כץ: עד היום לא היה חסר לך שאין מגבלה, ולמרות זה חשבו שאתה רציני.
צבי פולק: יש הבדל.
צבי פולק: אנחנו עוברים לעולם אחר.
צבי פולק: אנחנו עוברים מעולם של יבואנים שמוכתבים להם סטנדרטים על-ידי יצרנים חיצוניים, לעולם שבו יהיו יבואנים שהיחידים שיכתיבו להם סטנדרטים זה רשויות מדינת ישראל.
צבי פולק: זה הבדל מהותי.
צבי פולק: הצו הזה מניח, בחלק גדול ממנו, הנחה סמויה, שיבואנים מקבילים יוכלו להשתמש בתשתיות הקיימות.
צבי פולק: זאת הנחה סמויה, שלא בהכרח תקרה.
אמנון כהן: רשות הדיבור למר בועז סופר, סמנכ"ל רשות המסים.
אמנון כהן: היתה לך תרומה רבה כאשר עמדת בראש ועדה.
אמנון כהן: בבקשה.
אמנון כהן: כולנו מסתכלים על טובת הצרכן, בסופו של דבר.
בועז סופר: עולים כאן כל מיני אמירות, רעשים ופעילויות סביב פעילות הוועדה, ואחת השאלות היא על ההבדלים.
בועז סופר: סליחה שאני אומר לכם – זה ממש לא מעניין.
בועז סופר: אנחנו – וכשאני אומר "אנחנו", זה הממשלה, במקרה הזה משרדי האוצר והתחבורה – עוסקים מזה למעלה מעשור בדרכים לשפר את ענף הרכב, בהיבט של תחרות, בהיבט של מסים וכן הלאה.
בועז סופר: אנחנו נוקטים בהמון פעילויות, קצרה היריעה מלמנות אותן, בתחום המס, שיש להן מטרות רבות, אבל אחת מן המטרות היא גם – מותר להגיד את זה – הקטנת נטל המס.
בועז סופר: הייבוא המקביל, מה שמונח לפניכם על השולחן, הוא תולדה של עבודה שהתחילה לא אתמול וגם לא שלשום.
בועז סופר: זאת עבודה שהתחילה, כפי שציין היושב-ראש, בהחלטת ממשלה משנת 1999 לגבי פתיחת השוק.
בועז סופר: בשנת 1999 נתקבלה ההחלטה, ובשנת 2002 יישמנו את השלב הראשון.
בועז סופר: השלב הראשון כלל ביטול בלעדיות.
בועז סופר: סברנו שביטול הבלעדיות יעשה דבר, אך הוא לא עשה.
בועז סופר: לא המתנו יותר מדי זמן וב-2003 הוקמה ועדה, שעמדתי בראשה והשתתפו בה גורמים רבים.
בועז סופר: כל מה שזז בענף הרכב, הגיע לוועדה, אף אחד לא נשכח בצד.
בועז סופר: נכון שזה היה ב-2003, ונכון שהמסקנות הוצאו בשנת 2004, אבל רוח הדברים היא החשובה.
אמנון כהן: מה קרה לאחר שפורסמו המסקנות ב-2004?
בועז סופר: מה לעשות, ויש לא מעט החלטות ממשלה שעד היום לא מיושמות.
בועז סופר: זה אחת.
בועז סופר: שתיים, לפעמים קורה שיש החלטות ממשלה שבהן הפער בין המציאות לבין ההחלטה, גדול.
בועז סופר: המיסוי הירוק זה אחת מהן.
בועז סופר: ההחלטה נתקבלה בינואר 2008 ולקח לנו שנתיים כמעט, ביחד עם משרד התחבורה ועם משרדים נוספים, ליישם אותה.
בועז סופר: הפער נבע מכל מיני ניואנסים, כי מה לעשות, המציאות לפעמים מחייבת אותנו להכניס שינויים כאלה או אחרים.
בועז סופר: אני סבור שמרוב אבק לא רואים כאן את הדבר העיקרי, שהוא פתיחת השוק.
בועז סופר: עם כל הכבוד, באמת עם כל הכבוד, ולא דיברתי על כך מעולם עם שר התחבורה, וגם לא על נושאים אחרים, וגם לא עם מנכ"ל משרדו, במקרה הזה ועדה תפקידה הוא אחד ויחיד: להתוות דרך, להראות איך פותרים את הבעיה.
בועז סופר: התחושה שלי, בעקבות כל הפניות אליי בטלפון בימים האחרונים, שמפספסים קצת את העיקר.
בועז סופר: הוועדה דנה בדבר אחד, ובאמת היו שם די חברים: איך לוקחים את הקשר עם היצרן וממירים אותו למשהו אחר.
בועז סופר: לְמה?
בועז סופר: שהוועדה תגיד.
בועז סופר: ישבנו, בחנו, ניתחנו והחלטנו ללכת על הדבר הכי פשוט: כסף.
בועז סופר: יותר, פחות, ערבות, אחריות – לא אומר שזה לא מעניין או לא חשוב, ועדיין החידוש הוא, במקום להגיד ליבואן להתקשר מול היצרן – וניסינו לבטל את הבלעדיות ב-2002 אך זה לא תרם.
בועז סופר: העובדה שתהיה רגולציה, גם אם בסוף הדרך לא יהיה אפילו רכב אחד שייובא בייבוא מקביל, לדעתי זה עדיין מצוין.
בועז סופר: זה אומר שעשינו רגולציה עודפת לפני כן, זה אומר שהשָתנו יותר מדי עלויות על הענף – עלויות של תשתית, עלויות של רגולציה, עלויות של בירוקרטיה.
בועז סופר: זה בכלל לא משנה.
בועז סופר: אם בסופו של דבר אנחנו מאמינים שיש תחרות, גם אם התחרות נותרת מסוימת בלבד, אז כל גרוש וכל אחוז וכל פרומיל שיורד בעלות כזאת או אחרת, בסופו של דבר מתגלגל לצרכנים ולתחרות.
בועז סופר: ודאי וודאי אם יהיה ייבוא מקביל.
בועז סופר: נכון שיש מי שחוששים שהייבוא יהיה מרוכז ב"מרצדס", ושהחסמים נמוכים מדי.
בועז סופר: אני לא נכנס לזה.
בועז סופר: אני פקיד שעובד בממשלה, ואם שר התחבורה החליט – אני מתחתיו.
בועז סופר: אני מסרב לחלוטין, לא לענות מה נכון ומה לא נכון, אלא להפוך את זה לעימות, כי הדוח של הוועדה באמת-באמת, אחזור על זה פעם נוספת, בפעם האחרונה, מתווה דרך, ולכך הוא נועד.
בועז סופר: מכיוון שבסופו של יום אנחנו מחפשים רק תוצאה אחת, שיהיה ייבוא מקביל, ייתכן מאוד – ולא דיברתי על כך עם שר התחבורה – שיש כאן over shooting.
בועז סופר: ייתכן שמרוב התלהבות, בסוף נאמר: וואלה, עכשיו הנמכנו מדי את החסם.
בועז סופר: יכול להיות.
בועז סופר: אז בוחנים.
בועז סופר: הוועדה המליצה על X תקנים שמשרד התחבורה יקבל ואגף התקציבים במשרד האוצר ימלא אחר ההמלצות של הוועדה.
אמנון כהן: אתה מבלבל אותי.
אמנון כהן: לדעתך הצו טוב?
בועז סופר: אני אומר שוב, אדוני היושב-ראש, יש כאן די גורמים שידברו על פרטי הצו.
בועז סופר: הגשתי המלצות לממשלה, והממשלה דנה בהן, ושר התחבורה, אמנם לא זה שכיהן אז אלא הנוכחי, דן בהמלצות והחליט לאמץ את רוח הדברים.
בועז סופר: אני לא חושש להביע את דעתי המקצועית או האישית, אבל בסוף, הדבר היחיד החשוב הוא שיהיה ייבוא מקביל.
בועז סופר: אם מישהו אומר: לא ייצא מזה כלום, אז לא ייצא מזה כלום.
בועז סופר: אז ישבנו כאן כמה שעות, בזבזנו זמן ולא יצא מזה כלום.
בועז סופר: אבל למה כלום?
בועז סופר: אני שואל שוב: אם ביטול רגולציה זה מהלך חיובי, למה לא לבטל אותה?
בועז סופר: אם היום אנו חיים בעידן שלא צריך להגביל יתר על המידה, בסדר גמור.
בועז סופר: אני מסרב להיכנס לפרטים, ולא כי אני חושש.
בועז סופר: אני סבור שרוח הדברים היא החשובה, ורצוי וראוי שיהיה ייבוא מקביל.
בועז סופר: הממשלה, על כל זרועותיה, צריכה לפעול ככל יכולתה כדי להגדיל תחרות, כדי להקטין ריכוזיות.
בועז סופר: זאת פעולה בכיוון הנכון.
בועז סופר: יש כאן מספיק אנשים שידברו על הפרטים הקטנים.
בועז סופר: המסר העיקרי הוא התחרות והקטנת הריכוזיות.
בועז סופר: אין הרבה ועדות מקצועיות שדנו ושהמלצותיהן מיושמות פחות או יותר.
בועז סופר: אחד יגיד טוב יותר, אחד יגיד טוב פחות, אבל ההמלצות מיושמות, וזה טוב וראוי.
אמנון כהן: נידרש להתייחסותך גם בדיון בסעיפים מכיוון שאנו רוצים להוציא תחת ידינו את הצו הטוב ביותר האפשרי.
בועז סופר: אני כאן.
אמנון כהן: אנחנו סומכים כמובן על משרד התחבורה, שעשה עבודת מטה, בראשות השר שהנהיג את הנושא הזה, וזה יוצא לדרך.
אמנון כהן: אני עובר עכשיו לזכות דיבור לחברי הכנסת.
אמנון כהן: אתם רשאים להירשם.
אמנון כהן: אני רואה את שמי ראשון, אז אקח לעצמי את זכות הדיבור.
אמנון כהן: אדוני השר, אני רוצה לציין את עבודתך, לא כציון אלא כהערכה.
אמנון כהן: השתתפתי גם באחד הסיורים שערכת בעיר רמלה, שבה אני מתגורר, והייתי עֵד לסגנון העבודה שלך, לעבודת המטה עם המנכ"ל ועם כל האגפים של המשרד שנוגעים לעניין, עם אנשי הרכבת וכל הגורמים הקשורים.
אמנון כהן: כל אנשי המנגנון המקצועי הגיעו ביחד אתך, ביחד עם מועצת העיר וראש העירייה.
אמנון כהן: ראיתי עבודה מקצועית בהיבט רחב, שרואה את מכלול כל הבעיות של כניסה ויציאה מן העיר ואליה וכל מה שקורה בתוך העיר.
אמנון כהן: זה סגנון עבודה מבורך כמובן, ואני מודה לך על כך.
אמנון כהן: אני שומע שהדברים מתקדמים.
אמנון כהן: לא רק שהשר מגיע, מבטיח והולך, אלא הוא מתמיד ובודק ויש מעקב, וגם אני כמובן, כתושב העיר, בודק כל החלטה שסוכמה שם.
אמנון כהן: אני רוצה לברך על עבודתך האינטנסיבית.
אמנון כהן: סגנון עבודתך מזכיר לי קצת את מר אריאל שרון, שבתקופתו הייתי סגן ראש עיריית רמלה, שבא עם הפמליה שלו ואז התקדמו עבודות שונות ומחלף רמלה-לוד, שרצינו לקרוא לו "גשר אריק", תוקצב ונבנה בעקבות החלטה שנתקבלה מייד בעקבות שיחה עם כל הגורמים במקום.
אמנון כהן: כפי שאומרים, היום אין משילוּת, השר לא יכול לקבל החלטה במקום, כי תמיד ישאלו אותו אם זה עומד במבחן או לא עומד במבחן ומאין הוא לקח את התקציב.
אמנון כהן: אני מברך אותך כמובן על ההחלטה שלך, שממנה נהנים רוב אזרחי ישראל, על כביש 1 בכניסה לירושלים.
אמנון כהן: יש הצעת חוק לסגור את הכבישים בשעות מסוימות בבוקר ואחר הצהרים, גם מן ההיבט של איכות הסביבה וגם מכיוון שאנשים מאחרים לעבודה.
ציון פיניאן: היום פורסם בכתבה שהעומס בכביש 1 פחת.
מנחם אליעזר מוזס: תזכיר את כביש 443.
מנחם אליעזר מוזס: שם יהיה עומס רב.
אמנון כהן: הם התחילו כבר ללמוד את העבודה, אבל אנחנו רואים שנעשית כאן עבודה, והקושי הוא לתקופה מוגבלת.
אמנון כהן: הם עורכים הכנות ובודקים.
אמנון כהן: אני מברך על כך.
אמנון כהן: נשמע כל אחד מן הנציגים שנמצאים כאן.
אמנון כהן: אני בטוח שייצא מתחת ידינו הצו הכי טוב שאפשר.
אמנון כהן: אני סבור שזה צריך להיות חוק, אבל נסתפק בצו.
אמנון כהן: זה צו ארוך ומורכב, אבל חסכנו חקיקה ואת הצורך בשלוש קריאות.
אמנון כהן: אינני יודע אם נסיים את הדיון היום, אבל נשמע כל אחד מכם, כי לכל אחד יש אינטרס אישי משלו ואינטרס ציבורי.
אמנון כהן: כחברי הכנסת נצטרך למצוא את הנתיב הנכון לטובת הצרכן.
אמנון כהן: כבוד השר, אתה תוכל לצאת.
אמנון כהן: נשמע עכשיו את חברי הכנסת, את כל מי שרוצה להתבטא.
אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת רוברט טיבייב.
רוברט טיבייב: אשתדל לדבר בקצרה כי הדברים שרציתי להגיד נאמרו כבר ברובם.
רוברט טיבייב: בעקבות כל מה שקרה בחברת "טויוטה", אני תוהה אם החברות הקטנות, החברות המקבילות, יהיו מסוגלות לעמוד בלחץ, דווקא בזמנים האלה.
רוברט טיבייב: לא מזמן דיברתי עם השגריר היפני, והוא אמר דבר פשוט: זה לא בעיה של "טויוטה", אלא בעיה של יפן, דבר שפוגע בגאווה שלנו.
רוברט טיבייב: אני בעד התחרות, אבל השאלה אחרת.
רוברט טיבייב: אם קבענו סף של 2,000 מכוניות.
רוברט טיבייב: מדובר על 2,000 מכוניות בשנה?
אמנון כהן: לא.
אמנון כהן: מדובר על החברה בחוץ-לארץ.
יצחק וקנין: אני מבין שמהיום אוכל להביא רק 5 מכוניות ולמכור אותן.
רוברט טיבייב: מה יקרה אם אותה החברה הלא מוכרת, שנה אחרי כן תפשוט את הרגל?
רוברט טיבייב: מה נעשה?
אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, אני מבקש ממך לרשום את הערות חברי הכנסת כדי שנוכל לקבל תשובות.
רוברט טיבייב: עוד הערה, כבוד השר אמר שזה יוזיל את מחירי הרכבים.
רוברט טיבייב: זה דבר אדיר, גדול.
רוברט טיבייב: אני בעד זה.
רוברט טיבייב: אבל השאלה אם אנחנו מוכנים עם הכבישים לקליטת רכבים נוספים, כי רק אתמול בערב עמדתי במשך שעה בפקק בין ראשון-לציון לאשדוד.
נחמן שי: גם אם יקנו רכבים, זה לא מחייב לנסוע.
אתי בנדלר: הם כשירים לנסיעה.
רוברט טיבייב: אלה כמה דברים שרציתי לשאול בקצרה.
נחמן שי: לצערי הרב החמצתי את הדברים של השר, אבל ראיתי כאן את המצגת שהכין סמנכ"ל משרד התחבורה.
נחמן שי: מר סופר, אתה עמדת בראש הוועדה.
נחמן שי: קודם כול, ציינת, ובצדק, שעבר זמן רב מאוד מאז.
נחמן שי: ייתכן שמה שהיה נכון לפני כמה שנים, השתנה.
נחמן שי: אנחנו נמצאים בחברה שיש בה שינויים דינמיים כל הזמן.
נחמן שי: האם לא נכון להתכנס פעם נוספת, בטווח של כמה שנים, ולבדוק האם הנחות היסוד שלכם עמדו במבחן?
נחמן שי: האם לא קרה דבר בסביבה, הקרובה והרחוקה, שמחייב אותנו לחשוב אחרת עכשיו?
נחמן שי: כי באמת חלף המון זמן.
נחמן שי: דבר שני, אם אני מבין נכון, משרד התחבורה נשען על ההמלצות שלכם, אבל הלך קדימה והיטיב, או הקל – תלוי איך מתייחסים לזה – על התנאים שבהם ניתן יהיה לעשות ייבוא מקביל.
נחמן שי: יש אומרים שהקל מאוד.
נחמן שי: זה לא סותר את דעתי שצריך לפתוח את השוק הזה, כמו שווקים אחרים, לתנועה נוספת ולהכניס גורמים חדשים, שחקנים חדשים.
נחמן שי: זה היה נכון לגבי שוק התקשורת בשעתו וכולי.
נחמן שי: המגמה כשלעצמה נכונה.
נחמן שי: אבל גם כשהכנסנו שחקנים חדשים, תמיד בדקנו אותם, ותמיד רצינו לדעת שהם עומדים בדרישות, אם בדרישות התוכן, אם בדרישות הטכניות וכדומה.
נחמן שי: אני מסתכל עליך, מר סופר, אבל אתה לא הכתובת היחידה, אני מדבר אל כלל הנציגים, כולל אדוני המנכ"ל.
נחמן שי: האם לא היה כאן רצון עודף לקדם את זה מהר-מהר, על חשבון ענף שהוא גם מרכזי, גם חשוב וגם נוגע להרבה מאוד אנשים?
נחמן שי: יש כאן נושאים בטיחותיים בעלי חשיבות רבה, לא רק למי שנוהג ברכב אלא גם למי שנמצא בסביבה הקרובה והרחוקה.
נחמן שי: לאחרונה היתה דוגמה, אבל כל תעשיית הרכב זרועה בתקלות.
נחמן שי: היכן כל הדברים הללו באים לידי ביטוי, והאם לא עולה כאן חשש שהרצון, היפה כשלעצמו, לזוז קדימה לא בא על חשבון ויתור על עקרונות יסוד שצריכים להנחות אותנו כאשר פותחים שוק כל-כך מרכזי, כמו שוק הרכב, לייבוא מקביל?
יצחק וקנין: מאחר והזכירו שהנושא נדון כבר, אני זוכר שעוד בשנים 1997-1998, וב-1999 הוקמה הוועדה, אני זוכר את דבריי אז כאיש מקצוע – זה המקצוע שלי בעצם, אני בוחן רכב ובצבא בחנתי טנקים – שאין ספק שצריך לעשות את המהלך הזה.
יצחק וקנין: המהלך הזה חשוב מאוד, אבל כל אימת שזה עלה, אחד הדברים שעליהם דיברתי הוא נושא הבטיחות.
יצחק וקנין: בטיחות, בטיחות, בטיחות.
יצחק וקנין: כפי שאני שומע כאן, ה"דילר" בחוץ-לארץ יצטרך להוכיח שהוא מוכר למעלה מ-2,000 כלי רכב, אבל אני מבין שבישראל אני יכול לפתוח סככה מתחת לביתי, להביא 5 כלי רכב - - -
כרמל שאמה-הכהן: אחרי שתשלם ערבות של 8 מיליון שקלים.
יצחק וקנין: האמינו לי, אל תתעסקו בנושא הזה עם כסף.
יצחק וקנין: הבעיה איננה כסף, אלא בטיחות, בטיחות, בטיחות.
יצחק וקנין: זה צריך להיות האל"ף-בי"ת.
יצחק וקנין: הבטיחות לא רק ברמה של כלי הרכב שיובאו לכאן, אלא גם ברמת חלקי החילוף ובכל פרמטר אחר.
יצחק וקנין: היום הסינים מסוגלים לייצר כל חלק של מכונית שתרצו.
יצחק וקנין: חסר להם רק לשכפל את האדם עצמו, זה הכול.
יצחק וקנין: רמת חלקי החילוף שלהם, אנחנו רואים את זה בכלי הרכב הקיימים היום.
יצחק וקנין: לכן, אין ספק שצריך לנקוט במהלך הזה, כי הוא כבר נדון כאן ונטחן בלי סוף, אבל צריך להטיל מגבלות בנקודות מסוימות שעליהן אין לוותר.
יצחק וקנין: בכל הפעמים שבהן ההצעות נפלו כאן, זה היה בשל נושא הבטיחות.
יצחק וקנין: לא הייתי רוצה להשוות את זה לרפורמה שיש לנו בתקשורת ובכל התחומים.
יצחק וקנין: אנחנו רואים את הממדים של האסונות שנגרמים לנו מכלי הרכב בכל יום שני וחמישי.
יצחק וקנין: רק בשבועות האחרונים נתגלו תקלות ברכבים של שתי חברות גדולות.
יצחק וקנין: אם יהיה איזה יבואן קטן, אינני יודע איך יטפל בכל הדברים הללו, במספר השלדות ובכל מיני עניינים אחרים, בחלק הספציפי של אותו רכב.
יצחק וקנין: רבותי, הדברים לא פשוטים.
יצחק וקנין: הם מורכבים, ונוגעים לחיי אדם.
יצחק וקנין: אני בטוח שגם השר הביא לשיקול דעתו את כל ההיבטים.
יצחק וקנין: נקרא את הסעיפים בצו הזה, ואני מקווה שבסופו של דבר נאשר אותו, כאשר לדעתי החובה היחידה שמוטלת עלינו היא שמירה על נושא הבטיחות.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, הייבוא המקביל יגביר את התחרות, ואני תומך בכך.
חמד עמאר: הצרכן פיקח והוא יבדוק ולא ירוץ לקנות רכב לא אמין.
חמד עמאר: כפי שנאמר, זו הקנייה השנייה בגודלה שעורך אדם.
חמד עמאר: אף אחד לא ישלם 150-200 אלף שקל מבלי לערוך את כל הבדיקות.
יצחק וקנין: היה לנו את מקרה "חפציבה".
יצחק וקנין: שלא תהיה לנו עוד מין "חפציבה" כזאת.
חמד עמאר: אדוני השר, כמה דברים חסרים בצו.
חמד עמאר: דיברו למשל על מוסך מרכזי.
חמד עמאר: את הנושא הזה צריך לבדוק.
חמד עמאר: האם המוסך המרכזי צריך להיות בבעלות של היבואן?
חמד עמאר: אם יבואן ייבא 200-300 רכבים ואחרי כן פשט את הרגל, מי ייתן שירות לאותם רכבים?
חמד עמאר: האם יש לכם תשובה לכך?
עוזי יצחקי: אתם מבקשים לשמוע תשובה כעת?
אופיר אקוניס: לא, התשובות יינתנו אחר-כך במרוכז.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור למר ערן ראובני, ואחריו חבר הכנסת כרמל שאמה, אחרון הדוברים, ונתחיל בהקראה.
ערן ראובני: שלום.
ערן ראובני: אני מנכ"ל איגוד ITS ישראל, שהוא איגוד שמטפל בקידום טכנולוגיות מתקדמות לתחום התחבורה.
ערן ראובני: לא היינו חברים בוועדה בשנת 2004, כי האיגוד לא היה קיים עדיין.
ערן ראובני: איגוד ITS ישראל בא להתמודד עם מגמה מעניינת מאוד בתחום הרכב, שמביאה טכנולוגיות חדשות רבות לרכב.
ערן ראובני: הנקודה החשובה, שהיום בטיחות כבר איננה מושגת רק על-ידי אמצעים פסיביים, אלא יש עולם שלם של בטיחות אקטיבית, של אביזרים שונים שמתווספים לרכב.
ערן ראובני: רוב האביזרים הללו אינם מתוקננים היום כתקנת חובה במדינת ישראל.
ערן ראובני: ה-ESP שנכנס לאחרונה כחקיקה מחייבת הוא בודד.
ערן ראובני: רוב האביזרים האחרים – חיישני אי שמירת מרחק, חיישני שמירת נתיב, חיישני רוורס, התרעות פנסים מתכווננים – אלה אביזרים שאנו רואים בכלי הרכב אך לא נקבעו בתקנות מחייבות.
ערן ראובני: ניתן להביא רכב זול יותר אם לא יכלול את כל האלמנטים האלה.
ערן ראובני: לכן אנו מבקשים לציין נקודה נוספת שנכון שתהיה בצו, לחייב את היבואן לפרט מה האביזרים שהרכב כולל ביחס לכלל האִבְזוּר המצוי בשוק, או לחלופין מה הוא לא כולל שניתן היום למצוא כאביזרי בטיחות בשוק.
ערן ראובני: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד מנכ"ל משרד התחבורה.
כרמל שאמה-הכהן: הצו הזה, למרות שהוא לא חוק ולא מוגדר באיזו כותרת בומבסטית, אלא במילה הצרה "צו", הוא באמת מהפכה, גם לשוק הרכב וגם בעיקר לצרכנים במדינת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שעוד יתקיים כאן דיון על כל אחד מן הסעיפים, אבל הכיוון מבורך.
כרמל שאמה-הכהן: אני שומע גם את דעתם של חברי הוועדה מכל סיעות הבית כמעט, התומכים במגמה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: בדיון הפורה שיתקיים כאן יוכנסו אולי כמה שינויים קוסמטיים, אבל אני סבור שהצו הזה מבורך.
כרמל שאמה-הכהן: מגיע יישר כוח לצוות המשרד, למנכ"ל, לשר.
כרמל שאמה-הכהן: זאת באמת בשורה לכולנו.
כרמל שאמה-הכהן: בהזדמנות זאת שהשר נמצא כאן בחדר ועדת הכלכלה, אנחנו חברי הכנסת ושאר העובדים וכל מי שמגיע מידי פעם לבקר אותנו צריכים לברך אותך ואת משרדך על ההחלטה הקטנה, אבל הכל-כך דרמטית, על איסור נסיעת משאיות בבוקר בכביש 1.
כרמל שאמה-הכהן: במקום לבזבז מיליארדי שקלים על פתיחת הפקק העצום שהיה כל בוקר, בעצם בהחלטה חכמה ואמיצה היה שיפור עצום ואנחנו מברכים אותך מדי בוקר מחדש, וגם היום, על היוזמה שלך.
דניאל בן-סימון: אגב, הם עברו לכביש 443.
אופיר אקוניס: דווקא בכביש 443 התנועה זורמת.
אופיר אקוניס: הבעיה בכביש 443 לא תהיה בעיה תחבורתית.