GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תומר גורביץ': צריך לבחור איזו תוכנה בדיוק: האם אנחנו נותנים לכל חברה לבנות תוכנה שלה או לקחת תוכנה אחידה שתיבחר בידי המדינה, וכמה הדבר הזה יעלה לצרכן.
תומר גורביץ': הכי מוצלח, כמובן, אם זה יהיה חינם, ככה שהכסף לא יהווה שיקול; אז יש החלטות תקציביות שצריכות להתנהל בידי אנשים עם מומחיות גדולה משלי.
אופיר אקוניס: נשאל תכף.
אופיר אקוניס: ניר חינסקי, מנהל תחום אבטחת מידע במייקרוסופט.
ניר חינסקי: שלום.
ניר חינסקי: אני רוצה להתייחס לצד הטכנולוגי שדיברנו עליו.
אופיר אקוניס: דיברנו עליו רבות, ולא הצלחנו לקבל עליו תשובה ברורה.
ניר חינסקי: מעבר לסינון התוכן דרך ספקיות האינטרנט, היום חברת מייקרוסופט מציעה כחלק ממערכת ההפעלה וגם בהורדה חינם מהאינטרנט, בעברית, להורים את היכולת להוריד תוכנת סינון פשוטה להפעלה שמעבר ליכולת סינון האתרים, נותנת גם וסוג של בקרה שוטפת.
ניר חינסקי: אני לא מדבר על "האח הגדול" – לא תוכנית הטלוויזיה – אלא היכולת לדעת מה אותם ילדים עושים באינטרנט, בין אם זה בחדרי הצ'אטים שהוזכרו פה או בשיחות או בהשתתפות בפורומים ובין אם זה בצפייה בתכנים.
ניר חינסקי: מעבר לכך דובר גם על מה שעושים במדינות אחרות בעולם ועל שיתוף.
ניר חינסקי: חשוב לי לציין שיש יוזמה שהוקמה בידי חברת מייקרוסופט יחד עם ממשלת קנדה שנקראת CETS – Child Exploitation Tracking System.
ניר חינסקי: משנת 2003 היא עובדת בלמעלה מ-50 מדינות בעולם.
ניר חינסקי: משטרת קנדה לקחה את היוזמה הזאת והפיצה אותה, והיא נותנת יכולות לעקוב אחרי תכנים לא חוקיים ואחרי מי שמפיץ אותם.
ניר חינסקי: דבר נוסף, רק לפני חודש מייקרוסופט תרמה לרשות האמריקנית להתעסקות בילדים מנוצלים וילדים שנעלמו, תוכנה שעוזרת לזהות תמונות וסרטים באינטרנט שיש בהם תכנים פוגעניים, כדי לסרוק את המרחבים העצומים של האינטרנט וכדי לסנן את אותם תכנים.
ניר חינסקי: זאת טכנולוגיה שנקראת "פוטו D.N.A".
ניר חינסקי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לאורלי שנמצאת איתי כדי שתסביר גם על הפן החינוכי, כי כמו שאמרנו פה, טכנולוגיה לבד לא תמנע שום דבר, אלא זה השילוב בין השניים.
אופיר אקוניס: נכון, זה ברור.
אופיר אקוניס: זה מעניין, תמיד חוזרים בסוף להסברה ולדעת קהל.
אורלי פרידמן מרטון: זה הניסיון היפה להתמודדות בשני רבדים.
אורלי פרידמן מרטון: כלומר לתת מענה בצד הטכנולוגי לבעיה או לנושא שאנחנו מאמינים שהטכנולוגיה היא הכי חשובה, מרכזית והכרחית בשביל לקדם את כלכלת המידע וכדי לאפשר חשיפה לדברים נפלאים שקורים היום באינטרנט, והנוער חשוף אליהם ושותף אליהם ומגיע למידע ולידע.
אורלי פרידמן מרטון: בד בבד לתת מענה מאוד משמעותי לעובדה שכמו כל מרחב אחר שאנחנו חיים בו גם למרחב הווירטואלי יש כללי התנהגות – יש גלישה נבונה ונכונה ויש גלישה מסוכנת, לא ראויה ולא חוקית.
אורלי פרידמן מרטון: לכן אנחנו עובדים על שני האלמנטים האלה בצד הטכנולוגי מצד אחד, ובצד של אזרחות טובה ואחריות תאגידית מצד שני.
אורלי פרידמן מרטון: נפלא בעיניי לשמוע את הילדים כי רובם ככולם מדברים על הצד החינוכי, ויש אפילו אמירה מאוד חזקה שעולה מקולם ששווה להשקיע בה את הדעת מכיוון שאנחנו שמים עליה דגש רב, וזה דווקא ההורים.
אורלי פרידמן מרטון: גם הילדים צריכים להיות שותפים בהבאת ההורים לצד הזה.
אורלי פרידמן מרטון: בפעילות שלנו במשך השני אנחנו מעמידים מידע פתוח לקהל באתר ייעודי לתחום הזה, שמגיע לשיאו בשיתוף פעולה ביום הלאומי לאינטרנט בטוח שיהיה השנה בפעם השישית ב-17 בפברואר.
אורלי פרידמן מרטון: זה יום שיא שמלווה בפעילות נוספת שמתרחשת במשרד החינוך ומקבל הד גם לפני וגם אחרי כדי להעלות את המודעות.
אורלי פרידמן מרטון: ביום הזה אנחנו פונים לא רק לילדים בכל בתי הספר כדי להסביר להם איך לגלוש באופן נכון, אלא צריך להסתכל על הבעיה גם באופן רחב יותר: ילדים ונוער הם לא רק צרכני מידע מאתרי אינטרנט, הם גם ספקים ויצרנים של מידע בעצמם היום.
אורלי פרידמן מרטון: הם מפיצים בעצמם מידע באינטרנט היום, הם חיים ברשתות חברתיות ומפיצים בעצמם חומרים.
אורלי פרידמן מרטון: לכן אני חוזרת ומתחברת להרבה מאוד ילדים ובני נוער שדיברו כאן שיש בסיס והכרח אמיתי לדבר קודם כול על חינוך ועל גישה ביקורתית ועל מה שראוי ולא ראוי גם לצרוך וגם לשים; גם דברים שלא הייתי רוצה שיקרו לי באינטרנט או מידע שלא הייתי רוצה שיפרסמו עליי באינטרנט.
אורלי פרידמן מרטון: הם יכולים, גם ביחסים בינם לבין עצמם, לפגוע במישהו, להעליב מישהו, להכניס מישהו לחרם שהוא לא חרם כיתתי, אלא חרם אינטרנטי שמכניס מישהו למצוקות קשות מאוד.
אורלי פרידמן מרטון: לכן זה לא מתחיל ונגמר בתוכן של אתר ספציפי כזה או אחר.
אורלי פרידמן מרטון: ההסתכלות צריכה להיות הרבה יותר רחבה והרבה יותר מערכתית בעיניים שלנו.
אורלי פרידמן מרטון: לכן החינוך הוא קודם כול לילדים ולנוער: איך לצרוך, מה לצרוך, איך לגלוש.
אורלי פרידמן מרטון: מעבר לזה, גם להורים: האם אתה יודע כמה זמן הילד שלך גולש, האם אתה בכלל מנהל שיח עם הילד שלך במסגרת הסמכות ההורית שיש לך בבית, האם אתה יודע לאן הוא גולש באינטרנט?
אורלי פרידמן מרטון: האם במסגרת אותם כללים "לא לקחת סוכרייה ברחוב" דיברת איתו על הרחוב במרחב הווירטואלי?
אורלי פרידמן מרטון: האם נעשה כזה שיג ושיח?
אורלי פרידמן מרטון: ביום הלאומי לאינטרנט בטוח אנחנו פונים גם לקהל ההורים שלא צריך להיות טכנולוג מבריק בעיניי, ומעמידים לרשותו, אפילו ברמה של מצגות והדרכות חיות כללים.
אורלי פרידמן מרטון: אנחנו שמים אמנה עם עשרה כללי יסוד בשביל להתחיל דיאלוג בתוך הבית.
אורלי פרידמן מרטון: השילוב של שני הדברים הוא העניין המרכזי, אבל החינוך הוא אקוטי.
אורלי פרידמן מרטון: תודה.
אופיר אקוניס: ראובן שטל, מועצת תלמידים ונוער ארצית.
ראובן שטל: שלום.
ראובן שטל: השר ברוורמן דיבר קודם על הרמה שהיא המכנה המשותף הנמוך ביותר.
ראובן שטל: המכנה המשותף, לפי מה שהשר ברוורמן אמר, הוא מה שקובע.
ראובן שטל: אנחנו צריכים לפעול בגישה של חינוך: חינוך, חינוך ועוד פעם – חינוך.
ראובן שטל: כשנעלה את המכנה המשותף למכנה משותף גבוה יותר יהיה פחות - - - הכול מתחיל ונגמר בחינוך.
ראובן שטל: במקום לתת את האקמול נגד כאב ראש, צריך לטפל מיד בדלקת.
ראובן שטל: למרות שהאנטיביוטיקה היא יקרה יותר היא בסופו של דבר זאת שמרפאה אותך.
אופיר אקוניס: נרשמו שני נציגים מאיגוד לשכות המסחר לגבי הפרת זכויות יוצרים וכדומה.
אופיר אקוניס: אחד מכם ידבר, כי אנחנו מתכנסים עכשיו לסיום הישיבה.
מוטי אמיתי: אני ראש מחלקת האכיפה בפדרציה לתקליטים ולקלטות.
מוטי אמיתי: זה איגוד שמייצג את מרבית חברות התקליטים בארץ ובעולם.
מוטי אמיתי: אני יושב כאן גם בכובע של נציג ארגון הגג למלחמה בזיופים והפרת זכויות יוצרים מטעם לשכת המסחר.
מוטי אמיתי: הפדרציה, וכמובן, לשכת המסחר וארגון הגג שבה מברכים על הדיון המיוחד הזה.
מוטי אמיתי: כמובן, אנחנו מברכים גם על חשיבות רשת פתוחה וכל מה שקשור לחופש המידע וחילופי מידע חופשיים.
מוטי אמיתי: אין ספק שרשת מידע חופשיים ופתוחים הם גם בסיס איתן למכירה ולהפצה של תכנים מוגנים בזכויות יוצרים, כמו סרטים ומוסיקה, אבל בד בבד עם הנושא הזה אנחנו מבקשים להזכיר כי האינטרנט וחופש המידע אין בהם פירוש, ואסור שאנחנו נשווה את זה לתמיכה ולעידוד לפעילות לא חוקית.
מוטי אמיתי: כמו שנציגת משרד התקשורת אמרה, אלה כללים מובנים בחקיקה ויש לשאוף לאכיפה שלהם.
מוטי אמיתי: אני רוצה לציין נתון שחבר הכנסת חסון התייחס אליו ונתן דוגמה מצוינת לעניין של הפלאפון.
מוטי אמיתי: הפלאפון הוא לאו דווקא דוגמה מצוינת לעניין של מערכות הביטחון שמסננות ויודעות לנטר תכנים, אלא מערכת הסלולר היא גם דוגמה מצוינת כיצד ניתן לסנן תכנים ברשת האינטרנט בכלל.
מוטי אמיתי: נעשה שימוע לעניין הזה גם דרך משרד התקשורת להכוונה בנושא של פתיחת שוק האינטרנט החופשי בסלולר, ואולי רשת האינטרנט הרגילה צריכה ללמוד ולכבד את התנאים, כפי שנעשה גם בסלולר.
מוטי אמיתי: שאלתם מה קורה בעולם, אז לעניין זכויות יוצרים אנחנו רואים קידומי חקיקה, חלקם בצורה וולונטרית מספקיות האינטרנט, שזה לאו דווקא מכיוון שהם חוששים מרגולציה ממשלתית, אלא יכול להיות שזה גם ממקום שהם רוצים ליהנות מפטור מאחריות.
מוטי אמיתי: יש כזאת מערכת באנגליה וגם בצרפת יש חוק שלוש הפעימות שמורה לספק האינטרנט להשהות משתמש שביצע מספר פעמים רב של הפרות.
מוטי אמיתי: נקודה אחרונה מעניינת שאני שומע מבני הנוער המוכשרים והמצוינים – הם קוראים לנו כהורים ולכם כמחוקקים, לפקח עליהם.
מוטי אמיתי: אני מופתע לחלוטין לשמוע את זה.
מוטי אמיתי: הם אומרים לנו ולכם לפקח עליהם ולהראות להם איך הם יכולים לשמור על עצמם.
מוטי אמיתי: הם מציגים את זה בצורה של הורים ושל חינוך הורים, אבל אני לא חושב שבדיוק לכך הכוונה, וצריך לתת על זה את הדעת.
ניר פסי: אדוני היושב ראש, יש כאן שני נציגים מלשכת המסחר.
אופיר אקוניס: אנחנו קצרים בזמן, אז משפט אחד.
ניר פסי: כמומחה לאבטחת מידע בתחום שבו אני עוסק , ועיקר פעולתי הוא בנושא של חקירות עבירות מידע לחברות מסחריות בארץ.
ניר פסי: אני רק רוצה לומר נקודה אחת שהיא למעשה התיזה מבחינת חברות הסרטים בישראל, שניתן לפתור את נושא התכנים הבעייתיים ברשת באמצעות הטלת חובה מספקי הגישה לפעול באופן של גילוי מידע והסרת הלוט מעל אתרים שבהם מתרחשת פעילות פוגענית, ולפעול למען מניעת הגישה לאתר שהאלמוניות שבו היא עיקר פעולתו.
ניר פסי: תודה רבה.
אופיר אקוניס: אנחנו ממש חייבים להתכנס לסיום הישיבה.
אופיר אקוניס: יש פה עוד שני תלמידים מבית הספר תורה ומדע שביקשו לדבר, יהודה סנדר ואשר אלטמן.
אופיר אקוניס: אחר כך עטאללה מנסור ביקש לשאול שאלה את אנשי מייקרוסופט.
אופיר אקוניס: אשר, בבקשה.
אשר אלטמן: הרבה אנשים הפנו את האחריות ללב החינוך, כך שבלי חינוך אי אפשר יהיה לעצור את התופעה.
אשר אלטמן: אבל אני לא בטוח שהחינוך הוא הדרך שאפשר לפתור את זה.
אשר אלטמן: אומרים שממוצע ציוני הבגרויות רעים ומשרד החינוך כושל, וכשזה מגיע לאינטרנט זורקים על משרד החינוך לעשות את העבודה, וככה פותרים את הבעיה, הכול בסדר.
אשר אלטמן: זה נראה קצת תמוה.
אשר אלטמן: גם להגיד שחינוך זאת הדרך לפתור את זה – מי שגולש באינטרנט יום-יום יכול לראות שפרסומות קופצות על המסך גם אם רוצים או לא רוצים.
אשר אלטמן: לפי הנתונים כאן, הילדים נפגעים גם אם לא רצו את זה.
אשר אלטמן: הפנו את האחריות להורים, אבל לא כל הורה הוא חבר כנסת שצריך להתעסק בנושא האינטרנט יום-יום.
אשר אלטמן: הרבה הורים לא יודעים מה זה אינטרנט, ואיך משתמשים.
אשר אלטמן: גם הפער שחברי הכנסת הציגו אותו בין הנוער לבין ההורים הוא גדול, ואי אפשר לצפות מההורים שיוכלו לפקח על דבר שאין להם בו יד ורגל.
אשר אלטמן: זה נראה לי קצת קשה.
אשר אלטמן: לכן הדרך שצריכה להיות היא סינון על-ידי המדינה.
אשר אלטמן: בתחילת הוועדה קראת ל-60% מבני הנוער בגילאים 18-9 חשופים לפורנוגרפיה, 45% חשופים לתמונות זוועה, ואחרי שאתה קורה דברים כאלה נוראים אתה מתגאה בשם מדינת ישראל על כך שחופש הביטוי נשמע פה בצורה כל כך יפה, וכל הכבוד למדינת ישראל שהיא לא מספיק דמוקרטיה מתגוננת.
אשר אלטמן: איך אפשר להגיד את זה?
אשר אלטמן: יש פה סתירה בדבריך, נראה לי.
אשר אלטמן: זה גם לא תקדים כל כך גדול להיכנס לחופש הביטוי.
אשר אלטמן: אם ניתן דוגמה קיצונית שמישהו יפתח אתר למפלגה ניאו-נאצית במדינה - -
אשר אלטמן: - - ברור שיסגרו אותו.
אשר אלטמן: זה לא תקדים, יש מקום לצנזר.
אופיר אקוניס: כי יש חוקים שאוסרים הסתה לגזענות.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית של משרד התקשורת אמרה את זה בצורה מאוד ברורה.
ליאת גלזר: פורנוגרפיה להבדיל מפדופיליה שנצרכת על-ידי בגירים היא חוקית.
ליאת גלזר: אף בית המשפט העליון שלנו הכיר בכך שהזכות לצרוך פורנוגרפיה על-ידי בגירים היא חלק מזכותו של הפרט לחופש ביטוי.
אופיר אקוניס: הוא לא דיבר על בגירים, הוא דיבר על בני נוער.
אופיר אקוניס: אנחנו בדיון על בני נוער.
אופיר אקוניס: יהודה סנדר, בבקשה.
יהודה סנדר: דיברו פה הרבה על כך שלא יודעים מה הדרך לפתרון ואיך למנוע את זה.
יהודה סנדר: הפתרון צריך להיות שילוב של הכול: לשים את המחשב בסלון וגם שההורים יקבלו הכשרה לשוחח עם הילדים.
יהודה סנדר: אבל לאחרונה היו סרטונים בספורט 5 וב-YNET שכדי להיכנס אליהם יש שאלונים: האם אתה זכר, נקבה ומה טווח הגילאים.
יהודה סנדר: אז תהיה ועדה לכל מגזר שתקבע מה מותר ומה אסור, ויגידו לך מה לבחור בגלישה באינטרנט.
אופיר אקוניס: מי היה בוועדה?
יהודה סנדר: אני בראש.
אופיר אקוניס: אתה ממנה ועדה שאתה ממנה בה את עצמך ליושב ראש.
אופיר אקוניס: זאת הוועדה הכי טובה.
לאה ורון: הוא גם יודע מה תהיינה ההחלטות שלו.
יהודה סנדר: - - -
אופיר אקוניס: זה רעיון, תודה.
אופיר אקוניס: יהונתן קלינגר, בבקשה.
יהונתן קלינגר: שלום רב.
יהונתן קלינגר: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות ותשובות שעלו כאן.
יהונתן קלינגר: כשאנחנו מדברים על סינון של תכנים בלתי הולמים לילדים אנחנו משתמשים במילה "בלתי הולמים" כי חלק מהתכנים האלה חוקיים לילדים, וחלק מהתכנים חוקיים לכולם.
יהונתן קלינגר: לכן ההולמות נקבעת בדרך כלל על-ידי הסביבה המחנכת: ההורה, בית הספר וכדומה.
יהונתן קלינגר: לכן אינטרנט רימון הוא דוגמה מצוין לאנשים שמאמינים בצורה שאינטרנט רימון מאמין- -
לאה ורון: אני מציעה לומר "לפנות לסינון" כי אין הכוונה של הוועדה לקבל תוכנה זו או אחרת.
יהונתן קלינגר: אני אתן עוד כמה דוגמאות.
יהונתן קלינגר: יש תוכנות שמאפשרות להורים לבחור את רמת הסינון ואת סוג הסינון, ויש תוכנות שמאפשרות סינון גורף.
יהונתן קלינגר: כשמדובר על חקיקה המחוקק לא יכול לקבוע עבור הציבור מה הולם עבורו.
יהונתן קלינגר: יש ציבורים שדברים מסוימים הולמים להם, ויש ציבורים אחרים שרואים תמונה של אישה, וכבר לא מוכנים שהדבר יפורסם.
יהונתן קלינגר: אם אנחנו רוצים לאפשר לכל ציבור לקבוע את הזכות הזאת אנחנו צריכים לתת להם את זה.
יהונתן קלינגר: מעבר לזה, טכנולוגיה לא יכולה להביא הקשר אמנותי, ערך אמנותי, ערך חינוכי וכדומה.
יהונתן קלינגר: גם אם יפותח האלגוריתם שיודע לזהות עירום בתמונות הוא עדיין לא יוכל לדעת אם מדובר על תמונה עם ערך אמנותי אם מדובר על פורנוגרפיה, אם מדובר על ביקורת או אם מדובר על אלימות או ביקורת על אלימות.
יהונתן קלינגר: צריך לקחת את העניין הזה בהקשר ולהבין שהטכנולוגיה היא כלי שאנחנו משתמשים בו ולא צריך להשתמש בו כדי שהוא ישלוט בנו.
יהונתן קלינגר: במסגרת עמותת אשנ"ב, איגוד האינטרנט ועוד גופים, מפעילים תוכניות חינוך.
יהונתן קלינגר: אני מלמד הורים ותלמידים; אני בא לבתי ספר, אני מרצה שם, ואנשים אחרים מרצים ומסבירים להורים.
יהונתן קלינגר: הבעיה היא הנכונות של הורים להגיע בדרך כלל.
יהונתן קלינגר: הרבה פעמים עמדנו מול 5-4 הורים שבכלל לא באו להקשיב, לא התעניינו.
יהונתן קלינגר: ההמלצה שלי לבתי ספר כשאני מלמד מורים היא שהם צריכים לעזור לנו כי אנחנו רוצים לעזור להם.
יהונתן קלינגר: יש קמפיין safe.org.il של איגוד האינטרנט, וביום הלאומי לאינטרנט יש חברות רבות שעוזרות ותורמות.
יהונתן קלינגר: הבעיה היא שככל שאנחנו מדברים על הגבלות על תכנים, ולא משנה אם זה זכויות יוצרים או הגבלות שקשורות לפורנוגרפיה או הגבלות אחרות אנחנו לא יכולים לדבר על חסימה, אלא על אכיפה.
יהונתן קלינגר: זה אומר שאם יש מישהו שעובר על החוק המשטרה צריכה לעשות את העבודה שלה ולעצור אותו, ולא להשאיר את זה לגורמים עם אינטרסים כלכליים.
יהונתן קלינגר: כמו שאתם יכולים לראות, כשגורם עם אינטרס כלכלי, כמו ספקית אינטרנט, צריך להחליט איך הוא מעצב את התכנים אז פתאום הוא חוסם את סקייפ כי לחסום את סקייפ זה כלכלי; ואחרי זה הוא חוסם את ביטורנט כי זה שיתוף קבצים וזה עולה לא על התעבורה.
יהונתן קלינגר: הוא בכלל לא מתייחס לשאלה אם התוכן שם חוקי או לא.
יהונתן קלינגר: אם הוא ייכנס לשאלה הזאת הוא צריך להאזין לתעבורה ולפגוע בה ובפרטיות של אנשים.
יהונתן קלינגר: כלומר אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שכמו שספקית טלפון לא יכולה לאסור עליי לדבר בטלפון עם מישהו אחר, ולדבר רעות עליו, גם ספקית האינטרנט צריכה להישאר ניטראלית, אבל כשהיא נשארת ניטראלית היא צריכה לסייע במסגרת החוק, אם יש צו בית משפט, לחשוף מישהו מאחורי כתובת ולעזור לגורמים שמעוניינים באכיפה שלה חוק.
יהונתן קלינגר: כל זה צריך לבוא יחד עם הדרכה וחינוך, ובלי העזרה של הילדים לשכנע את ההורים שלהם לבוא ולהקשיב אנחנו לא נצליח.
יהונתן קלינגר: אני קורא פה לילדים: אם אתם אומרים שלא קיבלתם הדרכות יש איגוד האינטרנט, יש עמותת אשנ"ב, ויש עוד גופים שיסמכו לבוא ולהרצות.
אופיר אקוניס: אבי גור, ועד ההורים הארצי.
אבי גור: ילדים עד גיל 18 הם בחסות ההורים.
אבי גור: זאת אומרת שכל נזק שנגרם לבית הוא באחריות ההורים.
אבי גור: מצד שני יש בעיה קשה שלילדים נגרמים נזקים קשים עקב החשיפה שלהם לחומרים כאלה.
אבי גור: גם בשנה שעברה היה דיון בוועדת הכלכלה וגם בשנם קודמות.
אבי גור: יש היום סינון, יש היום צנזורה באתרי אינטרנט, במיוחד בצ'אטים, כדי לא לחשוף את הילדים לתכנים.
אבי גור: יש היום ביקורת ובקרה של האתרים עצמם.
אבי גור: אבל הגיע הזמן, כמו שאמרת, כפי שנחשף היום על-ידי התלמיד הזה, שיהיה שוויון, וכל תלמיד במדינת ישראל יקבל שיעור חובה ממשרד החינוך איך להשתמש באינטרנט.
אופיר אקוניס: יונתן מעירוני ד' סיפר לנו שהוא לא נתקל בזה.
אופיר אקוניס: מישהו היה בשיעור הדרכה כזה?
קריאה: בכיתה ד'.
אופיר אקוניס: בכיתה ד'?
אופיר אקוניס: תודות להערתך, יונתן, אנחנו הבנו שהרעיון לקיים את זה בצורה וולונטרית הוא רעיון שלא בא לידי ביטוי.
אופיר אקוניס: לכן צריך להכניס את זה למערכת החינוך בצורה יותר ברורה, כמו למשל ימים לציון אירועים לפטירתם של אישים דגולים או נושאים חשובים שעל סדר היום הלאומי.
אופיר אקוניס: זה ודאי על סדר היום הלאומי.
אבי גור: צריך גם להקשיב לא רק ליונתן, אלא גם למנהלת שאין כרגע שום הכוונה.
אבי גור: אין מסגרת- -
לאה ורון: זה כבר נאמר.
אבי גור: חשוב לנו עוד כהורים שתדעו שכל הנושא של "איך להשתמש באינטרנט" הוא קל מאוד.
אבי גור: אתם יכולים להיכנס לאתר שלנו: latalmid.net.
אבי גור: יש לנו שיתוף פעולה עם מייקרוסופט, והיום יש אפשרות של בקרה אפילו לתלמיד עצמו.
אבי גור: יש תוכנות פשוטות שמצלמות את המסך כל הזמן.
אבי גור: אפילו אם יש תקלה במחשב אתה יכול לחזור אחורה ולראות מהי התקלה.
אבי גור: באותה מידה ההורים יכולים לראות מי גלש, לאן גלש – כל הדברים האלה כבר מסודרים, רק צריך דבר אחד: שהרגולטור יתחיל להיכנס לתמונה, שתוקם רשות.
אבי גור: היום הילדים צופים באינטרנט לא פחות מאשר בטלוויזיה.
אבי גור: היום הם מגיעים לבית הספר ל-6 שעות ובאינטרנט אם נמצאים 4-3 שעות.
אבי גור: זה גורם חינוכי שהרגולטור, קרי הממשלה, צריך להיכנס לתחום הזה.
אבי גור: כמו שאמרה נציגת המועצה לשלום הילד, חשוב לנו שגם הגופים החוקיים – המשטרה ומשרד המשפטים – יסייעו לנו, כי למעשה נכנסים לנו לבית היום, ופדופילים מגיעים לביקורים בזמן שההורים לא נמצאים בגלל הקשר הזה.
אבי גור: יש גם חשיבות שיהיה מדד בינלאומי, זאת אומרת שהרשות שתוקם יהיו לה מדדים, כך שישראל תהיה בין 10 המדינות הטובות בעולם בתחום הזה, שתהיה פחות פשיעה באינטרנט מאשר יש היום.
אופיר אקוניס: עטאללה מנסור, רצית קודם לשאול את נציגת מייקרוסופט שאלה.
עטאללה מנסור: אנחנו מייצגים את בני הנוער בישראל, ואני רוצה לשאול שאלה כבן נוער.
עטאללה מנסור: יש משל בערבית שאומר שיש בין מה שמותר לבין מה שאסור, קש קטן.
עטאללה מנסור: קשה להפריד בין מה שמותר לבין מה שאסור.
עטאללה מנסור: לדעתי, כל מי שיושב פה עכשיו נחשף לפייסבוק.
עטאללה מנסור: פייסבוק זה כמו עולם ומלואו.
עטאללה מנסור: ביום אחד מורידים מיליון תמונות ואלף סרטי וידיאו, וקשה להפריד בין מה שמותר לבין מה שאסור.
עטאללה מנסור: תוכנה כמו שהצעתם יכולה לפגוע בחופש הפרטיות.
עטאללה מנסור: יש דברים שאסור לקטינים להיכנס אליהם, אבל יש גם הרבה דברים שאני לא רוצה שההורים שלי יראו; הם לא דברים אסורים, אבל אני לא רוצה ששאר העולם יראה מה אני עושה במחשב שלי כשאני יושב בחדר שלי.
אורלי פרידמן מרטון: אני אנסה להתחבר למה שאמר נציג עמותת אשנ"ב שאני מסכימה איתו לחלוטין.
אורלי פרידמן מרטון: פה יש מבחן של מה הולם ומה לא הולם.
אורלי פרידמן מרטון: יכול להיות שבשבילך יש בבית דברים הולמים, ובשבילי בבית יש דברים לא הולמים.
אורלי פרידמן מרטון: לכן דווקא המקום של התוכנה שהיא תוכנת מחשב פרטית או תוכנה מספק האינטרנט הפרטי שאתה ובני משפחתך מגדירים בעצמכם מה ראוי ומה לא ראוי, מה הולם ומה לא הולם את התרבות שלכם, את כללי ההתנהגות שלכם, את החוקים של הבית שלכם – זאת הדרך הכי נכונה והכי ראויה.
עטאללה מנסור: איך אתם יכולים להפריד?
עטאללה מנסור: אני לא רוצה לראות תמונות מסוימות, אבל אחרות- -
אורלי פרידמן מרטון: אתה תגדיר מינוחים של טרור, מינוחים של פורנוגרפיה.
אורלי פרידמן מרטון: יכול להיות שהוריך ואתה תקיימו דיון, ותחליטו שהאינטרנט יהיה זמין לגלישה רק 4 שעות ביום ולא 24 שעות ביום.
אורלי פרידמן מרטון: יכול להיות שתחליטו שמכיוון שאתה בן 16 הוא לא יהיה פתוח למשחקים מעל גיל 16.
אורלי פרידמן מרטון: יכולות להיות הרבה מאוד הגדרות, וזה שיג ושיח שצריך להתנהל בתוך הבית.
אורלי פרידמן מרטון: יש כלים, וגם במחשב הפרטי וגם אצל ספק האינטרנט שהם וולונטריים היום, מחייבים אותך ואת הוריך לנקוט פעילות, לקבל החלטה, לעשות מעשה.
קריאה: זה חינם?
אורלי פרידמן מרטון: כן.
אורלי פרידמן מרטון: זה בתוך מערכת - - -
קריאה: זה לא חינם.
אופיר אקוניס: הוא שואל אם זה חינם.
אורלי פרידמן מרטון: במערכת ההפעלה זה קיים כנתון.
אבי גור: תיכנס לאתר latalmid.net.
אבי גור: יש לך כל ההנחיות על כל התוכנות.
אופיר אקוניס: מעיין סגל, בבקשה.
אופיר אקוניס: מייצגת את הקהילה הדתית הפלורליסטית בירושלים.
מעין סגל: בית ספר רעות.
מעין סגל: כשמדברים על חינוך ועל אכיפה של משהו זה לא יכול להיות בו זמנית – זה צריך להיות או זה אחרי זה או בנפרד.
מעין סגל: כי שתי מחשבות כאלה חזקות באותה תודעה, זה לא מחזיק.
אופיר אקוניס: מה את מציעה?
מעין סגל: אני מציעה שתהיה צנזורה מוחלטת לטווח הקצר של תכנים מסוימים: פורנוגרפיה, אלימות והימורים.
מעין סגל: כי זה מדהים שיש בן 11 יודע לשחק היום פוקר.
מעין סגל: זה דבר שעד לפני 10 שנים לא היית מאמין בכלל.
יהונתן קלינגר: הוא משלם בכרטיס אשראי.
מעין סגל: אני לא יודעת מה הוא עושה עם כרטיס האשראי של ההורים שלו, שזה גם כן הזוי לחלוטין.
מעין סגל: צריך לעשות צנזורה מוחלטת לטווח הקצר.
אופיר אקוניס: עד להסדרה.
מעין סגל: עד להסדרה.
מעין סגל: אז התכנים החינוכיים שכולם דיברו עליהם פה, יוכלו לחלחל יותר טוב כי עכשיו אתה יודע מה אסור.
מעין סגל: אז עכשיו בוא נלמד אותך מה מותר.
אופיר אקוניס: מיטל שוורץ, איגוד האינטרנט.
מיטל שוורץ: אני רוצה להתחבר לדברים שמנכ"ל משרד התקשורת אמר קודם.
מיטל שוורץ: הוא תיאר את שיתוף הפעולה בין משרד התקשורת לבין משרד החינוך.
מיטל שוורץ: אנחנו מאוד מברכים עליו, ואנחנו גם שותפים לו ברמה חלקית.
מיטל שוורץ: נערך קמפיין בנושא על-ידי איגוד האינטרנט לפני כשנה וחצי, ואפשר להשתמש בו גם ברמה הלאומית.
מיטל שוורץ: יש לאיגוד האינטרנט אתר אינטרנט בנושא safe.org.il.
מיטל שוורץ: שמכיל מידע גם לילדים מגיל 5, לבני נוער ולהורים ומורים.
מיטל שוורץ: יש שם המון מידע גם על תוכנות סינון להורים וגם על פעילויות לילדים, כולל סרטונים.
מיטל שוורץ: הכול מדבר ברמה של האוכלוסייה.
מיטל שוורץ: אפשר פשוט להתחבר בימים ולא- - - ולהשקיע יותר בחינוך.
אופיר אקוניס: מנכ"ל משרד התקשורת, בבקשה.
עדן בר-טל: מהדברים הנכונים שהשמיעו כל הדוברים פה, הצעירים והמבוגרים כאחד, אפשר להגיד שהתבגרנו, התפקחנו.
עדן בר-טל: עמדות קיצוניות של כפייה טוטלית או של חופש טוטלי כבר לא רלוונטיות, וצריך להבין שיש לנו גם הזדמנות גדולה, אבל גם בעיה גדולה, וצריך להתמודד איתה.
עדן בר-טל: שאלת האחריות אינה נופלת כרגע על המדינה.
עדן בר-טל: קודם כול צריך להסתכל על אחריות ההורים ולכוון לשם.
עדן בר-טל: המדינה כמדינה לא צריכה להחליף את ההורים ככל שהם עסוקים וככל שהדור עבר מאנלוגי לדיגיטלי.
עדן בר-טל: אני אנחם אתכם, אנחנו משתמשים במחשבים אולי קצת פחות מכם, אבל בעבודה הרבה יותר מכם.
עדן בר-טל: אנחנו לא כל כך לא יודעים מה קורה במחשבים.
עדן בר-טל: מצד שני ההורים מאוד עסוקים, ולכן אחריות הורית ככלל מאפיל גם על העניין הזה.
עדן בר-טל: אבל זה לא אומר שאם ההורים לא מודעים או לא ממלאים את חלקם המדינה תיכנס ותהיה פטרנליסטית בגישה שלה, ותתחיל להכתיב ולהורות.
עדן בר-טל: עמדת המדינה כרגע בהמשך למדיניות שלא להתערב באופן ישיר בתכנים היא כן להתחיל לפעול.
עדן בר-טל: דיברתי על הפעילות שהתחילה על-ידי משרד התקשורת ומשרד החינוך.
עדן בר-טל: זאת פעילות שהיא רק בתחילתה.
עדן בר-טל: ארגון האינטרנט גם הוא היה נוכח בעניין הזה ומודע לעניין.
עדן בר-טל: הבעיה היא לא טכנולוגית בעיקרה, אלא עניין של מדיניות.
עדן בר-טל: מחירים של כפייה הם מחירים כבדים, ולכן צריך להשתמש באמצעים פחות רדיקליים, מה עוד שהגורמים האחראים צריכים להיות מודעים לאחריות שלהם.
עדן בר-טל: אנחנו צריכים לעזור להם להיות מודעים, לא לעזור להם לדעת מה זה אינטרנט כי אני חושב שהם מבינים, אלא לעזור להם בעניין המשמעות של חוסר האחריות שלהם בתחום האינטרנט.
עדן בר-טל: יצירת המודעות לבעיה היא דבר מאוד חשוב ומרכזי, וחשוב מאוד שכנסת ישראל מתכנסת ומעלה את הנושא הזה לדיון.
עדן בר-טל: רצוי שזה יקרה גם בתדירות שאיננה פעם בקדנציה.
עדן בר-טל: אף על פי שהקדנציות קצרות יחסית במדינת ישראל, עדיין רצוי שהנושא הזה יעלה.
עדן בר-טל: זאת חוליה מאוד חשובה בשרשרת להרים את נושא השימוש הנכון באינטרנט למודעות.
עדן בר-טל: האפשרות ליצור את המודעות אצל ההורים תייצר בגל שני חינוך כלפי הילדים.
עדן בר-טל: זהו מהלך סיזיפי ארוך, אבל אין פה תרון קל ומהיר.
עדן בר-טל: לכן אנחנו נמשיך בדרך הארוכה והמייגעת.
אבי גור: אבל צריך פתרון.
אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול אתכם, וכל אחד ירים את ידו, ואנחנו נראה בלי לספור כרגע.
אופיר אקוניס: יש ישיבות שהן דקלרטיביות, ויש ישיבות שיש בהן הצבעה בסוף כאשר אנחנו מביאים הצעות חוק לקריאה ראשונה או מכינים אותן לשנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: מי בעד חקיקת חוק שיחייב ספקיות תוכן לפתח אמצעי סינון ולהתריע על תכנים פוגעניים?
אופיר אקוניס: מי מתנגד?
אופיר אקוניס: מישהו נמנע?
אופיר אקוניס: בעד – רוב.
אופיר אקוניס: מתנגדים – 2.
אופיר אקוניס: אין נמנעים.
אופיר אקוניס: בכל מקרה, ראינו לפי הרמת היד, שהתמיכה היא ברורה, ואנחנו נתייחס לזה בסיכום הדיון.
אופיר אקוניס: אנחנו מסכמים.
אופיר אקוניס: תודה לכל המשתתפים ולכל התלמידים, באמת דברים מרתקים.
אופיר אקוניס: אנחנו יודעים על כוחו האדיר של האינטרנט.
אופיר אקוניס: אנחנו מסיקים מה שכולנו פחות או יותר יודעים: הכלי הזה, אינטרנט, הוא לא כלי רגיל שניתן למנות לו מועצה מפקחת כמו לטלוויזיה ולרדיו.
אופיר אקוניס: במרבית מדינות העולם לא קיים סינון תכנים על-ידי המדינה, אלא בהסדרה.
אופיר אקוניס: אני גם אדבר עם שר החינוך, כמובן, אבל גם נציגי משרד החינוך יכולים להבין שחייבים להגביר את ההסברה והחינוך כדי להביא למודעות לסכנות לשימוש באינטרנט בקרב הילדים ובני הנוער.
אופיר אקוניס: מבחינת
אופיר אקוניס: כם הגענו למסקנה מאוד ברורה: מנהלת תיכון עירוני ד', הדבר לא יכול להיות וולונטרי.
אופיר אקוניס: הדבר חייב להיות הרבה יותר מתמשך ולא חד פעמי, כי יהיו כאן תלמידים שלא ראו אפילו פעם אחת – לא נראה לי שהתלמידים האלה הם מהמבריזים הגדולים משיעורים- -
נעמי טיסונה: הם אומרים, בכיתה ד'.
אופיר אקוניס: הדבר הזה לא יכול להיות וולונטרי, אלא חייב להיות בתוך תוכנית הלימודים.
אופיר אקוניס: בעקבות ההצבעה שלכם אני מודיע שנקיים פה במהירות האפשרית דיון לחקיקה לקריאה ראשונה להסדרת אתרים פוגעניים ברשת האינטרנט ואפשרות הגנה מפניהם, על-פי הצעת החוק שהגיש חבר הכנסת מילר.
אופיר אקוניס: ועדת הכלכלה תגיש אותו לקריאה שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: תודה רבה, אנחנו מתראים במליאה בשעה 16:00.
אופיר אקוניס: על סדר-היום: הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 32) (הארכה בתנאים של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי והסדר חובות) התש"ע-2009 – אישור התכנית להבטחת מושבה של חברת החדשות של ערוץ 10 בירושלים.
אופיר אקוניס: בפעם הקודמת יצאנו מפה בעשר בלילה ואני לא מתכוון לצאת מפה גם היום בעשר בלילה.
אופיר אקוניס: אולי בעניינים אחרים אבל לא בעניין של הארכת הזיכיון לחברת ישראל 10.
אופיר אקוניס: כפי שהותווה בתחילת הדיונים על הארכת הזיכיון לחברת ישראל 10, אנחנו מתכנסים כאן לאחר שבעצם סיימנו את הליך החקיקה כאן בוועדה על הצעת החוק הממשלתית להארכת הזיכיון.
אופיר אקוניס: אני מבין שהמועצה התכנסה שלשום לאשר את התכנית להבטחת מושבה של חברת החדשות.