GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל יצחקי: זה הרף ואם נצייר את זה על מפת ארץ ישראל אנחנו נראה שזה בתל-אביב ובשוליים של ערי הלוויין, זאת אומרת, שכונות מאוד מסוימות, באמת אותם 3 בתים בראשון לציון זה באמת סביר.
אייל יצחקי: אבל בכל זאת, באותם איים שאנחנו נצייר על המפה אנחנו נראה שיש אלפי דירות.
אייל יצחקי: למה זה לא קורה?
אייל יצחקי: הדברים שאמרו פה הם נכונים, אבל הסיבה העיקרית לזה שבאותם אלפי דירות זה לא קורה היא הקושי להגיע להסכמה בין הדיירים.
אייל יצחקי: יש לנו בסך הכול ניסיון עשיר במדינה הזאת.
אייל יצחקי: יש בערי הלוויין, משנות השמונים תכניות מתאריות רבות שנותנות זכויות בניה בגג.
אייל יצחקי: הם ניתנות במושה לכלל הדיירים, בכפוף לתקנון, ואנחנו רואים שלא מממשים אותם בבניינים שבהם יש כדאיות כלכלית מובהקת לנצל אותם.
אייל יצחקי: דיברת על ראשון לציון.
אייל יצחקי: בכל הגגות הישנים בראשון לציון יש זכויות בנייה בגלל.
אייל יצחקי: אני לא יודע אם אפילו 10% מהגגות האלה נבנים.
אייל יצחקי: זה קיים בפתח תקווה, בחולון, ובכל ערי הלוויין.
אייל יצחקי: בערך משנת 1986 יצאה הנחייה כללית לערי הלוויין ובאמת הוועדות המקומיות יזמו את התכנית הזאת.
אייל יצחקי: זה מה שקורה גם לגבי תמ"א 38.
אייל יצחקי: גם במקומות בהם יש כדאיות כלכלית קשה להגיע להסכמה בין הדיירים.
אייל יצחקי: מישהו הזכיר חלב ויש כל מיני סיבות פסיכולוגיות שקשה לי להסביר אותן.
אייל יצחקי: אצלנו השמאים קוראים לזה "גורם המושה".
אייל יצחקי: גורם שבגלל השיתוף בקניין קשה להגיע להסכמה וקשה להוציא לפועל.
לאה ורון: הדיירים לא חוששים מירידת ערך הנכס שלהם כתוצאה מזה שבמקום 8 דיירים הם יהיו 12 דיירים?
אייל יצחקי: יש מצב שבבניין משותף יש 10 דיירים.
אייל יצחקי: מספיק ששניים יהיו צרי עין או קשיי עורף, או אני לא יודע לקרוא לזה - - -
לאה ורון: אתה לא עונה לשאלה שלי לגבי הבדיקות שערכתם.
לאה ורון: כשהדיירים מסרבים לתוספות הבנייה - - -
אייל יצחקי: הם מפסידים.
לאה ורון: נבדקו הנימוקים לכך, למה הם מסרבים?
אייל יצחקי: לא, אנחנו בדיקה כלכלית ולא בדיקה פסיכולוגית.
אייל יצחקי: אני לא יודע למה הם מסרבים.
קריאה: אמרת צרי עין.
קריאה: צרי עין זה לא כלכלי.
אייל יצחקי: אמרתי שמבין הקבוצה של הכלכליים, הסיבה שזה לא יוצא לפועל היא הסיבה של חוסר ההסכמה בין הדיירים.
אייל יצחקי: יש כמובן גם את הנימוקים האחרים ששמענו פה יפה.
קריאה: הוא לא רוצה לחיות שנה וחצי באתר בניה.
אייל יצחקי: יש את הנימוקים הפחות חשובים שזה באמת הקושי להשיג מימון.
אייל יצחקי: יזם רגיל להון עצמי של 30% ולמנף את עצמו בעוד 70%.
אייל יצחקי: זה דבר שקשה לו כי אין לו את הבטוחה לצידו.
אייל יצחקי: יש את הסיבות האחרות, שוועדות התכנון לא תמיד פתוחות רעיונית לקבל תוספת של קומה עם כל המגבלות וכל ההעמסה של החנייה וכל מה שקשור בזה.
אייל יצחקי: הייתי אומר ששתי הסיבות העיקריות הן ההיתכנות הכלכלית וההסכמה בין הדיירים.
אייל יצחקי: זה מה שאני יכול להגיד לגבי המצב הקיים והסיבה לו.
אייל יצחקי: הדבר האחרון.
אייל יצחקי: מאוד התחברתי לדברים שלמהנדס העיר תל אביב שאומר שהדרך האפקטיבית היא דווקא לעודד הריסה ובנייה של בתים חדשים תחת הישנים.
אייל יצחקי: תודה.
אבי שפירא: הייתי רוצה להוסיף משפט אחד.
אבי שפירא: מה שלא נעשה עם מתן תמריצים, אנחנו עדיין נישאר עם הבעיה שבפריפריה זה לא יהיה כדאי.
אבי שפירא: הנושא הזה יעלה גם ביוזמתנו כוועדה בין משרדית.
אבי שפירא: אנחנו נעלה את הנושא הזה לדיון בפורומים של ועדות שרים על-מנת לראות איך אנחנו עוזרים לאנשים לחזק את הבתים שלהם גם במקומות ששום תמריץ לא יעבוד שם.
אופיר אקוניס: יש החלטת ועדת שרים מ-2006 על תקצוב חיזוק מבנים ציבוריים.
צחי דוד: זה מדצמבר 2008.
אופיר אקוניס: גם ב-2006 החלטה כזאת.
אופיר אקוניס: היא הנותנת, אני שואל אותך לרמת הביצוע של התקצוב.
אופיר אקוניס: יש כאן תקצוב רב שנתי של 60 מיליון למשך 3 שנים, תקצוב לחיזוק מבני מגורים פרטיים וגם למבנים ציבוריים.
אופיר אקוניס: זה כולל גני ילדים, בתי ספר וכדומה.
3259: רמת גן פנתה ולא קיבלה כלום.
צחי דוד: אני לא מכיר את ההחלטה משנת 2006.
צחי דוד: יש החלטה מ-2008, היא תוקצבה ובאמת שילמו למשרדים הרלוונטיים.
אופיר אקוניס: זה בוצע?
צחי דוד: ההחלטה מתוקצבת, אני לא חושב שבוצע משהו משם.
אבי שפירא: אתה מבין שברגע שאומרים את המילה מצ'ינג אז לא יקרה כלום.
אבי שפירא: היות ויש מצ'ינג אז אין כלום.
צחי דוד: זה טיב החלטת הממשלה.
לאה ורון: המשרדים נדרשים להעמיד מצ'ינג?
אבי שפירא: אז לא יהיה כלום.
צחי דוד: הוזכר פה נושא הפרסום.
אופיר אקוניס: קמפיין לעצב דעת קהל, שהם ידעו למה טוב להם.
אופיר אקוניס: אולי הם רוצים להמשיך לחיות, זה גם דבר חשוב.
צחי דוד: במסגרת אותה החלטת ממשלה תוקצב הקמפיין והכסף יועבר בימים הקרובים.
צחי דוד: קיבלנו בקשה והוא יועבר תוך כמה ימים.
אופיר אקוניס: מי עושה את זה?
אבי שפירא: אנחנו עושים את זה.
אופיר אקוניס: מה אתם אומרים לציבור?
אבי שפירא: או שהוא יחזק את הבית שלו או שהוא ימות.
אבי שפירא: אין אלטרנטיבה באמצע.
אופיר אקוניס: אני חושב שהקמפיין הזה צריך להיות מאוד אגרסיבי, דומה מאוד למים.
אופיר אקוניס: אנחנו לא רוצים ועדת חקירה לגבי רעידות אדמה, כפי שקיימת לגבי המים.
אופיר אקוניס: אם דוקטור שפירא וגם אתה אמרתם שצפויה רעידת אדמה קטלנית - - -
אבי שפירא: חזקה, אני לא יודע אם היא קטלנית.
אבי שפירא: רעידת אדמה יכולה לעבור את ארץ ישראל בלי אף הרוג אחד וזה אם ידאגו לבניינים.
אופיר אקוניס: אז אנחנו לא רוצים ועדה בדומה לבעיית המים, שזאת בעיה שנצפתה בסוף שנות השישים על ידי אחד ממבקרי המדינה הקודמים ולא נעשה כלום לצערנו.
אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו נמצאים בשיא המשבר.
לאה ורון: איפה צפויה רעידת אדמה?
אבי שפירא: בין דרום לבנון לבין דרום ים המלח.
אבי שפירא: כל מה שאנחנו יודעים על סטטיסטיקה של רעידות אדמה, מתייחס לאזור שבין דרום לבנון לדרום ים המלח.
אבי שפירא: מדרום לים המלח לא היו ישובים גדולים, חיו בדואים ואין לנו מספיק אינפורמציה.
אבי שפירא: מעבר לדרום לבנון, יותר צפונה, פחות מעניין אותנו אז לא בדקנו.
אבי שפירא: כל הסטטיסטיקות שאנחנו עושים מתייחסות לאזור הזה.
אופיר אקוניס: ובתוך ארץ ישראל המערבית?
אבי שפירא: רעידת אדמה משפיעה ברדיוס של 70-50 קילומטר.
אבי שפירא: כל ישוב במדינת ישראל, למעט אולי קציעות ועזוז נמצאים בתוך 70 קילומטרים ממוקד של רעידת אדמה חזקה.
אבי שפירא: המקום הכי בטוח זה עזוז ויש שם 10 משפחות.
אופיר אקוניס: מה התקציב של הקמפיין?
צחי דוד: 4 מיליון שקלים.
צחי דוד: 2 יועברו עכשיו.
אופיר אקוניס: זה תקציב אפסי.
אופיר אקוניס: כמה זמן הוא נמשך וכמה ספוטים אתה יכול לקנות בטלוויזיה המסחרית בסכומים הללו?
אבי שפירא: אנחנו יושבים עם המומחים של לשכת הפרסום הממשלתית ומנסים לבדוק משהו שיהיה אפקטיבי.
אבי שפירא: אנחנו יודעים שחוברות המידע לא כל-כך אפקטיביות ובדרך כלל הן מוצאות את הדרך לפח לפני שאנשים פותחים את החוברת.
אבי שפירא: בכל מקרה, אנחנו בוחנים את הנושא.
אבי שפירא: גם התכנית הזאת תהיה מאוד מאוד ממוקדת ברשויות המקומיות כי שם זה מתחיל.
אבי שפירא: הרשות המקומית רוצה, הרשות המקומית תבצע.
יוסי רזי: אם התכנית תעבוד ללא צעדים משלימים, אני לא בטוח שהיא תהיה אפקטיבית.
אופיר אקוניס: אני רוצה לחזור לאוצר.
אופיר אקוניס: התקצוב כרגע הוא רק לקמפיין?
אופיר אקוניס: 4 מיליון שקל?
צחי דוד: כפי שאמרנו, יש את הנושא של המצ'ינג.
אופיר אקוניס: שלא קורה בו כלום.
צחי דוד: ההחלטה התקבלה בדצמבר 2008 והתקציב נכנס ביולי 2009.
צחי דוד: התקצוב הוא בן 4 חודשים.
צחי דוד: להגיד שלא קורה – זה קרוב לחצי שנה.
צחי דוד: זה עוד מוקדם לשפוט אם זה עובד או לא עובד.
אבי שפירא: בינתיים בתוך התקציב הזה ניצלנו מיליון שקל בלבד של משרד החינוך.
אבי שפירא: משרד החינוך קיבל מצ'ינג של מיליון שקל מהאוצר.
אבי שפירא: זה כמובן טיפה בים.
אבי שפירא: נכון, אנחנו רוצים להיות אופטימיים שבשנת 2010 המשרדים יאגמו יותר כסף על מנת להריץ את ההחלטה הזאת.
אבי שפירא: אנחנו רוצים להיות אופטימיים אבל ברגע שמקצצים למשרדים במקום אחר, הם לא ישימו שקל.
אופיר אקוניס: תקציב משרד החינוך זה לחיזוק בתי ספר וגני ילדים?
אבי שפירא: בבתי ספר יש עוד בעיה הרבה יותר כבדה כי צריך מצ'ינג גם של הרשויות המקומיות.
אבי שפירא: אם אומרים לרשויות שהם משתתפים ב-90%, אתם יכולים לדעת כמה בדיוק מצ'ינג הם נותנים.
אופיר אקוניס: אבנר עורקבי.
אבנר עורקבי: אני יו"ר ארגון הנכים בישראל המיוחד, ארגון אהב"ה.
אבנר עורקבי: בשם ארגוני הנכים אנחנו פונים לממשלה.
אבנר עורקבי: ישנם הרבה נכים שגרים בדירות קרקע.
אבנר עורקבי: יש כאלה שלא יוצאים מהדירות שלהם.
אבנר עורקבי: אני לא בא בטענה בשם ארגוני המהנדסים או האדריכלים.
אבנר עורקבי: אנחנו פונים לממשלה.
אבנר עורקבי: לנו אין כספים עודפים.
אבנר עורקבי: אנחנו מבקשים שהממשלה תעזור לשכבות החלשות, לאו דווקא הנכים.
אבנר עורקבי: ישנן משפחות חד הוריות, זקנים, קשישים, שאין להם יכולת לעבור או, לעשות שיפוצים בדירה.
אבנר עורקבי: אני עד להתנגדות המאסיבית שלנו בפינוי בינוי באזור עמידר ברמת גן.
אבנר עורקבי: המהנדס יודע את זה, הוא מכיר אותי די טוב בנושא הזה.
אבנר עורקבי: יש לנו הרבה התנגדויות כי קשישים לעזוב את הפינה שלהם .
אבנר עורקבי: אם רוצים לחזק בית, תחזקו את הבית נטו.
אבנר עורקבי: תתנו הלוואה, תביאו חיזוק לנכים, לשכבות החלשות.
אבנר עורקבי: אני לא מצפה שיוציאו זוג זקנים מהבית שלהם כדי לשפץ אותו או זוג נכה שנמצא מכונת הנשמה בתוך הבית שלו ועכשיו יעבירו אותו דירה כדי לשפץ את הבית שלו.
אבנר עורקבי: צריך לחזק את הבתים ולא להרוס את הבתים.
אופיר אקוניס: אהוד ענבר, אחריו יהודה סקר ואז נסכם.
אהוד ענבר: אני ממרכז השלטון המקומי.
אהוד ענבר: צריך לציין שמרכז השלטון המקומי רוצה להחזיר את הדיון לנושא של הפריפריה כי המצוקה שם בתחום הזה הרבה יותר גבוהה.
אהוד ענבר: אף אחד לא העלה לדיון את הנושא שחלק גדול מהדיור בפריפריה הוא בכלל דיור ציבורי שהמדינה מחזיקה אותו.
אהוד ענבר: עד היום לא חוזקה דירה אחת מהדירות של עמידר או של משרד השיכון שנמצאות בפריפריה.
אבי שפירא: עושים יותר גרוע, מוכרים את הדירות והופכים אותן לפרטיות.
אהוד ענבר: זה צריך לעלות לדיון.
אהוד ענבר: באופן כללי אנחנו תומכים בנושא של ניוד זכויות.
אהוד ענבר: כמובן צריך למצוא את הפיתרון ואת המפתח לנושא הזה.
אהוד ענבר: אולי על כל כמה דירות שקבלנים יחזקו באזור המרכז, באזורים עם הביקוש, יצטרכו לעשות מבנה אחד או שניים בפריפריה.
אשר שוחט: תעשה את זה הפוך.
אשר שוחט: תחזק שם ותקבל את הזכויות באזור הביקוש.
אהוד ענבר: יש פה בעייתיות, זה לא כל-כך פשוט הנושא הזה.
אופיר אקוניס: יהודה, בבקשה.
יהודה סקר: אני יו"ר ועד ההורים הארצי.
יהודה סקר: שאלה לד"ר שפירא.
יהודה סקר: אני בוגר תואר שני בגיאוגרפיה ומורי ורבי פרופסור עקיבא פלקסר, בני גר בעין יהב ויש שם כל הזמן רעידות קלות.
יהודה סקר: אני לא יודע מאיפה הנתון שמסרת פה, אבל זה נתון אמת.
יהודה סקר: ביום חמישי הייתי שם והיתה שם רעידה קלה.
יהודה סקר: אבל אני לא מדבר על זה כי הבתים שם הם חד קומתיים.
יהודה סקר: אדוני היושב ראש, אני יושב בוועד של הקטמונים.
יהודה סקר: אגב, שאלה שאני לא מצליח למצוא עליה תשובה: הרסו את בית ספר קשת בירושלים ודימו שם רעידת אדמה.
יהודה סקר: האם אדוני יכול למסור מה המסקנה שלהם?
יהודה סקר: פיקוד העורף ביצע את העבודה.
יהודה סקר: האם יש לכם קשר עם פיקוד העורף?
אבי שפירא: מי שעשה את העבודה זה עיריית ירושלים בשיתוף משרד החינוך.
אבי שפירא: משרד החינוך ביקש מפיקוד העורף לבוא ולעשות את הבדיקות הנוספות.
אבי שפירא: ניסו לבדוק האם את הרעיון של סוכך סיסמי ישים בבתי ספר.
אבי שפירא: בנו סוכך סיסמי מפלדה, מוטטו את בית הספר עליו.
אבי שפירא: לפני זה שמו בובות.
אבי שפירא: אף בובה לא נפצעה.
יהודה סקר: זאת אומרת שצריך סוככים.
אבי שפירא: זה פיתרון שעל פניו נראה מאוד מאוד מוצלח.
אבי שפירא: הרעיון הוא של מהנדס ישראלי.
אבי שפירא: הרעיון מאוד מוצלח ובוודאי הרבה הרבה יותר טוב ממה שאנחנו עושים היום ואנחנו אומרים לילדים להיכנס מתחת לשולחנות.
אבי שפירא: היום די ברור לנו שאם התקרה תקרוס הילדים יפגעו.
אבי שפירא: אנחנו בדיונים עם משרד החינוך לנסות לשנות את ההנחיות האלה.
אבי שפירא: הפיתרון של הסוכך הסיסמי על פניו נראה טוב ואנחנו ממשיכים בבדיקות על מנת לבחון את האפשרות להשתמש בטכנולוגיה הזאת גם כדי לחזק את המבנה.
אבי שפירא: יש הרבה בתי ספר שאי-אפשר לחזק אותם בשיטות הרגילות.
יהודה סקר: אני גר בקטמון ג' ובאישור ניר ברקת ומהנדס העיר אשכול, אספנו 400 תושבים ודנו בנושא.
יהודה סקר: במקום שספדי יוריד יערות, יבנה בתוך קטמון.
יהודה סקר: התושבים שאלו מי יממן את כל התשתיות הנוספות והביוב ועל זה נפל העניין.
זינה פרפליצין: אני רוצה להגיב על דברי משרד השיכון.
זינה פרפליצין: נראה אולי מוזר שמשרד הפנים מתנגד להגדיל את הזכויות בתמ"א אבל אנחנו אומרים שיתכן שיש מקום לשפר את הכדאיות של תמ"א אבל זה צריך להיעשות ברמה המקומית.
זינה פרפליצין: כל מקום ומקום ייקח בחשבון מה המצב אצלו, מה מצב התשתיות, מה מצב התשתיות החברתיות והפיזיות, האם במקום מסוים הגגות הם גגות רעפים ובכל מקרה לא ניתן להוסיף דבר.
זינה פרפליצין: שיתחשב ממש ברמה המיקרו ולא יעשו פיל לבן שלא ניתן ליישום.
אופיר אקוניס: אני רוצה להתחיל לסכם.
אופיר אקוניס: אני חושב שד"ר שפירא וגם מהנדס עירית רמת גן דיברו על הסיכוי לרעידת אדמה.
אופיר אקוניס: אני לא אשתמש במילה קטלנית, למרות שהייתי רוצה וזאת כדי להעצים את יצירת דעת הקהל.
לאה ורון: אדוני היושב ראש, ישנה מישהי ממכון התקנים שנרשמה ולא דיברה.
אלה בן נון: רציתי לענות לחבר הכנסת חנין ולדני מריאן שכבר הלכו, שבתחילת 2004 התפרסם תקן 2413 שבעצם מהווה מדריך לבדיקה של מבנים קיימים וחיזוק שלהם.
אלה בן נון: יש שם דוגמאות, פיתרונות לחיזוק מבנים קיימים.
אלה בן נון: אנשים שחיזקו בניינים משתמשים בו.
אלה בן נון: אנחנו כרגע עושים רביזיה.
אלה בן נון: אנחנו אוספים ניסיון שהצטבר במשך השנים.
אלה בן נון: אם יש פה אנשים שיש להם ניסיון והערות לתקן, נשמח לקבל הערות ולשתף פעולה עם איגוד המהנדסים כדי לתקן ולשפר את המדריך הזה.
אבי שפירא: גם התמ"א עצמה מביאה דוגמאות.
אופיר אקוניס: אני באמת אומר שיצאתי מודאג מהרבה מהטיעונים שעלו פה, גם מהבירוקרטיה הגדולה אבל בראש ובראשונה מההערכה שתיתכן רעידת אדמה חזקה וקטלנית.
אופיר אקוניס: כיוון שהיא לא קרתה עד עכשיו נשת
אופיר אקוניס: מש בנוסח שהיא עלולה להתרחש בשנים הקרובות.
אופיר אקוניס: ועדת הכלכלה תובעת מהממשלה לפעול במהירות האפשרית ולהעמיד את כל האמצעים על לחזק מבנים שניבנו לפני 1980.
אופיר אקוניס: אחרי הסיכום של הדיון הזה, אולי אבקש מכמה חברים להצטרף אלי.
אופיר אקוניס: אני ודאי אגיש הצעות חוק פרטיות בעניין הזה, בעניין פטור ממיסים, מס שבח, מע"מ וזכויות ביצוע ותכניות בנייה לפי תמ"א 38.
אופיר אקוניס: אני אבקש ממי שיש לו רעיונות נוספים - ביקשתי גם מארגון הקבלנים וגם מהיזמים, לרכז לי את הדברים שאתם חושבים שיכולים לבוא כהצעות חוק פרטיות.
אופיר אקוניס: עדיף שהממשלה תעשה.
אשר שוחט: כמה זמן אתה נותן לנו?
לאה ורון: כמה זמן אתה מבקש?
אשר שוחט: שבוע וחצי
אופיר אקוניס: אני רוצה להניח את כל ההצעות האלה לפני תום המושב במחצית מרץ, כדי שנתחיל לקדם את הצעות החוק הפרטיות האלה במהירות האפשרית.
אופיר אקוניס: כמובן, הממשלה יכולה להיות יותר עוצמתית ממני ולעשות את כל מה שנדרש במהירות כדי שלא נמצא את עצמנו בוועדת חקירה בנושא רעידות אדמה.
אייל יצחקי: נדמה לי שיש פה הסכמה מקיר לקיר לגבי היטל השבחה.
אופיר אקוניס: אז זה יהיה קל ומהיר.
אופיר אקוניס: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
אופיר אקוניס: זאת הישיבה האחרונה שלנו היום.
אופיר אקוניס: היו לנו היום שתי ישיבות דרמטיות ומרתקות, האחת בנושא רשות השידור והשנייה בנושא הייבוא המקביל, והגענו לשתי החלטות חשובות.
אתי בנדלר: האם אדוני מתכוון לומר שהנתיבים המהירים זה לא נושא מרתק?
אופיר אקוניס: גם הוא מרתק, אבל לדיון בו לא יוותר זמן רב כי אנו מחויבים על-פי התקנון, ואני גם רוצה להיות במליאה ב-15:55.
אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות נתיבים מהירים (אופן החיוב בתשלום אגרה ואכיפת תשלומים), התשס"ט-2009.
אופיר אקוניס: הדיון הקודם בתקנות התקיים ב-9 בדצמבר 2009 ובו אושר סעיף ההגדרות, למעט ההגדרה "אגרת בסיס".
אופיר אקוניס: אולי מנהלת הוועדה תזכיר לי למה הגדרת "אגרת הבסיס" לא אושרה.
לאה ורון: מנהלת הוועדה לא זוכרת למה.
לאה ורון: לעומת זה היא רוצה לומר שמשרד התחבורה המציא נוסח חדש, שמונח עכשיו על שולחן הוועדה.
לאה ורון: השאלה אם תיקנתם את ההגדרה "אגרת הבסיס" על מנת שאפשר יהיה לאשר אותה.
אופיר אקוניס: עו"ד חוה ראובני, את רוצה לרענן את זיכרוננו?
חוה ראובני: בעניין אגרת הבסיס, בנוסח הקודם הסכום לא נקבע.
חוה ראובני: קבענו רק עיקרון, שתהיה אגרת בסיס ושהיא תתפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט.
חוה ראובני: על-פי דרישת הוועדה הוספנו את הסכום.
אתי בנדלר: בנוסח הקודם ההגדרה "אגרת בסיס" קבעה: "סכום האגרה המזערי שנקבע בחוזה הזיכיון שבעל הזיכיון זכאי לגבות בשל נסיעה בנתיב מהיר".
אתי בנדלר: סברתי שמאחר והשר צריך לקבוע את הסכומים אז אי אפשר להפנות כאן להסכם, אלא יש לקבוע את זה בתקנות עצמן.
אתי בנדלר: מה גם שעל סכום הבסיס יהיו שינויים, וראוי שהוועדה תדע באיזה סכום מדובר ושהנושא יעוגן בתקנות.
אתי בנדלר: ואכן הם הציעו עכשיו שינוי בהגדרה.
חוה ראובני: הוספנו את הסכום המדויק בתוספת.
חוה ראובני: כעת ההגדרה המוצעת ל"אגרת בסיס" קובעת: "סכום האגרה המזערי שבעל הזיכיון זכאי לגבות בשל נסיעה בנתיב מהיר כמפורט בתוספת הראשונה".
חוה ראובני: בתוספת הראשונה מדובר על הנתיב הספציפי הזה.
חוה ראובני: בנתיבים מהירים אחרים, אם יהיו, יכולים להיקבע סכומי אגרת בסיס אחרים.
חוה ראובני: בנתיב המהיר שמוגדר כאן, סכום אגרת הבסיס הוא 5 שקלים חדשים.
אופיר אקוניס: כלומר, כרגע התקנות מוּחלוֹת רק על הקטע הזה?
אופיר אקוניס: מה המשמעות של ההגדרה שגברת חוה ראובני קראה עכשיו לגבי הנתיב המהיר הספציפי, שמדייקים מאוד בנו"ן-צדי"ק שלו?
אופיר אקוניס: שבעצם רק על הנתיב הזה אנחנו מדברים כעת?
אתי בנדלר: שכרגע התקנות יחולו רק על הנתיב הזה, אכן כך.
חוה ראובני: בכל נתיב מהיר שבו תיגבה האגרה - -
אתי בנדלר: יהיה צורך להביא תיקון לתקנות.
חוה ראובני: - - יהיה צורך ליצור סעיף בתוספת הראשונה.
אתי בנדלר: ולכן כרגע זה חל רק על הנתיב הספציפי הזה.
אופיר אקוניס: ביקשתי גם לגבי האופנועים והנכים להביא הצעה, שתאפשר נסיעתם חינם בנתיב המהיר.
אופיר אקוניס: אתם זוכרים את זה?
אתי בנדלר: זה לא בהגדרה "אגרת בסיס".
אופיר אקוניס: לא משנה.
אופיר אקוניס: אנחנו דנים כעת בתיקונים.
אופיר אקוניס: האם הבאתם הצעה כזאת?
חוה ראובני: שקלנו את זה.
חוה ראובני: לגבי אופנועים, עמדתנו נחרצת מאוד נגד.
אופיר אקוניס: אבל עמדתנו נחרצת מאוד בעד.
חוה ראובני: אסביר.
חוה ראובני: אנחנו כמובן לא רוצים שאופנועים יסעו בשוליים, זה אסור לפי דיני התעבורה וגם מסוכן.
חוה ראובני: כשהם נוסעים בתוך הנתיב, הם תופסים מקום כמו רכב, רק שיש בהם נוסע אחד בלבד.
אופיר אקוניס: באמת, כמה אופנועים ייכנסו כבר לנתיב המהיר?
חוה ראובני: כאשר הם תופסים מקום בנתיב, והם חלק מ-1,600 כלי רכב שיכולים להיות בנתיב, כל אופנוע שנכנס זה רכב אחד פחות.
חוה ראובני: התפיסה היא שרכב עם נוסע אחד צריך לשלם אגרה, לא משנה כמה גלגלים יש לו.
חוה ראובני: מספר הגלגלים לא משפיע על המקום שהוא תופס בנתיב.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא נוסע בתפוסה מלאה ...
חוה ראובני: זו התפוסה המלאה שלו, אבל זה נוגד את האינטרס הציבורי של מִקְסוּם הנתיב.
חוה ראובני: אנחנו לא מונעים ממנו לנסוע, אבל שישלם אגרה.
אופיר אקוניס: מר ברגמן הציע את ההצעה הזאת, והביא גם דוגמאות מן העולם.
אופיר אקוניס: אני סבור שהדוגמאות האוניברסליות נבונות.
אופיר אקוניס: למה מה שחל במדריד או בלוס-אנג'לס לא טוב בישראל?
אופיר אקוניס: ואגב, לגבי נכים היינו הך.
אופיר אקוניס: דיברנו על אופנועים ורכבים של נכים.
חוה ראובני: בכביש שיש בו שני נתיבי אגרה, נתיבים מהירים, הבעיה פחותה, אבל כאן מדובר על נתיב אחד, שאין בו אפשרות עקיפה, אין היתר עקיפה, אסור יהיה לעקוף בנתיב הזה.
חוה ראובני: אתה מציע לתת לכלי רכב שבו יש נוסע אחד לנסוע חינם.
חוה ראובני: הוא פוגע באינטרס של הנתיב, שבו אומרים שרכב פרטי שיש בו נוסע אחד ישלם אגרה.
חוה ראובני: לא מנענו ממנו לנסוע.
חוה ראובני: לא אוסרים על האופנועים לשלם.
אופיר אקוניס: היכן צריך לבוא לידי ביטוי עניין האופנועים ורכבים של אנשים נכים?
חוה ראובני: ברשימת הפטורים, בתקנה 18.
אופיר אקוניס: נגיע לזה, אך לא היום.
אופיר אקוניס: אני מבקש.
אופיר אקוניס: את רוצה שאדבר עם שר התחבורה ועם שר האוצר שיקבעו מדיניות?
אופיר אקוניס: הם יקבעו, אין בעיה, וגם אם יקבעו את מדיניותם, בסופו של דבר אנחנו מצביעים כאן בוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יכולים להגיש הצעה אחרת.
אתי בנדלר: אפשר לעשות זאת.
אתי בנדלר: הפרוצדורה לגבי תקנות, בניגוד לחוק ראשי, שהוועדה מאשרת את התקנות בשינויים עליהם החליטה.
אתי בנדלר: אם לא יתקבלו אותם שינויים, אז הוועדה לא מאשרת את התקנות.
אתי בנדלר: זאת המשמעות.
אופיר אקוניס: אני מעדיף שזה יהיה בתיאום עם הממשלה מכיוון שאנחנו חלק מן הקואליציה, אנחנו לא לעומתיים.
אופיר אקוניס: אמשיך את ההידברות ונגיע למסקנה, ומר זוכמן יסיק אף הוא את מסקנתו ויודיע לנו את מסקנתם של השרים.
לאה ורון: עד הדיון הבא, שיבדקו נציגי משרד התחבורה עם הנהלת המשרד, האם המשרד נוטה להיענות לבקשת חברי הוועדה.
אופיר אקוניס: נדבר עם השרים.
אופיר אקוניס: בסופו של דבר השרים מחליטים, כפי שכבר אמרנו רבות כאן בוועדה.
אופיר אקוניס: הם צריכים לקבל החלטה.
אודי אדירי: במהות שלו, הנתיב המהיר הזה הוא שני דברים: הוא נתיב תחבורה ציבורית, והוא מכירת עודף קיבולת בכסף לרכבים פרטיים.
אודי אדירי: החלק הראשון שבו הוא החלק שממנו לדעתי נובעים הפטורים מתשלום.
אודי אדירי: לעניין הזה הוא נתיב תחבורה ציבורית, ובנתיב תחבורה ציבורית יש מדיניות לא חדשה, והיא לא חדשה לנתיב המהיר, שקובעת אילו סוגים של כלי רכב פטורים מתשלום בנתיב תחבורה ציבורית.
אודי אדירי: אגב, יש כאן התייחסות מסוימת גם לנכים, שאנחנו מכירים אותם כבר מנתיבי תחבורה ציבורית; יש התייחסות לרכבים מרובי קיבולת; יש התייחסות למוניות.
אודי אדירי: יש שורה של כלי רכב שעד היום המדיניות היתה שהם רשאים לנסוע בנתיב תחבורה ציבורית.
אודי אדירי: לעניין הזה אנחנו לא רואים באופנועים כלי שיש איזו סיבה לתת לו את מידת העדיפות, מן הטעם של תפיסת המקום, מן הטעם של אפליה לעומת כלי הרכב הפרטיים, העדפה שאיננה ברורה בהקשר הזה.
אודי אדירי: לגבי מי שחייב בתשלום, זה האלמנט השני של הנתיב המהיר, אנחנו לא רואים מקום להפלות את רוכבי האופנוע מכל ציבור אחר.
אודי אדירי: זה הטעם שאנחנו מתנגדים להכללה שלהם בין מקבלי הפטורים, למי שרשאים לנסוע בחינם בנתיב המהיר.
אודי אדירי: לאופנועים יש יתרונות רבים שמאפשרים להם תנועה מהירה, והם נהנים מהם.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אמנם התקנות עוסקות בנושאים אחרים, אבל לעצם העניין, אנחנו יודעים שהנתיב הזה בכלל תקוע.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה אחראית, בין היתר, על נושא התחבורה גם בהקשר שהנתיב סוף-סוף יהיה ישים.
כרמל שאמה-הכהן: בעצם אזרחי ישראל עדיין לא זוכים לנסוע בו, ולא נראה מתי כן יזכו לנסוע בו.
כרמל שאמה-הכהן: הייתי רוצה לשמוע בקצרה מה מונע את הפתרון לגבי 600 המטרים האחרונים בנתיב המהיר וכמה זמן צריך לחכות לפתרון.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לשמוע עוד נתון.
כרמל שאמה-הכהן: אם היום יחזרו לעבודה, אם היום יהיה לכם כבר פתרון, כמה זמן ייקח עד שזה יושלם?
כרמל שאמה-הכהן: מה קורה כאן?
כרמל שאמה-הכהן: יש כאן כשל מתמשך וסדרתי, אם ברכבת הקלה בירושלים, אם ברכבת הקלה בתל-אביב שבכלל עוד לא יוצאת לדרך, ובנתיב המהיר.
כרמל שאמה-הכהן: אולי יש כאן איזה דבר שחוזר על עצמו ומעכב דברים.
אבי דור: אתחיל מן הסוף.
אבי דור: הפרויקט יסתיים לאחר שהם יחזרו לעבודה, בהנחה שהם חוזרים היום, בסוף חודש ספטמבר.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בעוד 7 חודשים.
אבי גונן: הוא אמור היה להסתיים בחודש אפריל.
אופיר אקוניס: כמה זמן הוא היה תקוע?
אבי דור: הוא תקוע כ-3 חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, נותרו עוד 7 חודשי עבודה מרגע שיחזרו לעבוד.
כרמל שאמה-הכהן: ומה עם 600 המטרים?
אבי דור: לגבי 600 המטרים האחרונים יש מחלוקת מסחרית בינינו ובין הזכיין, שנמצאת בבוררות ולכן רצוי שלא נדבר על כך.
יצחק זוכמן: מעבר לזה, מטפלים גם בהסדרת 600 המטרים הללו.
יצחק זוכמן: אנחנו מגישים בקשה לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה ומקווים שזה יסתדר.
יצחק זוכמן: בעניינים כאלה למדתי לא להציג לוחות זמנים.
אודי אדירי: צריך להבחין בין הפתרון המהותי ובין ההתחשבנות בגינו.
אודי אדירי: באשר לפתרון המהותי, התוכנית הופקדה בוועדה ואנחנו מקווים שהטיפול יושלם.
אודי אדירי: באשר לפתרון הכספי, הדברים נמצאים במשא ומתן עם הזכיין.
אופיר אקוניס: נדמה לי שיש בוררות עם "שפיר".
אופיר אקוניס: מר זוכמן, נדמה לי שבסופו של דבר הפרויקט היחיד שמגיע לכלל מימוש הוא הפרויקט במנהרות הכרמל שנבנה על-ידי חברה סינית, שאף מקדימים את הפתיחה שלו.
אופיר אקוניס: אז אולי תסיקו מסקנות.
אבי דור: עובדתית, זה לא נכון.
אבי דור: יש לנו שלושה מתקני התפלה שכבר עובדים, יש לנו את כביש 6, יש לנו את הקטע הצפוני של כביש 6, יש לנו את כביש 431 – כביש רוחב עצום שלא נבנה דומה לו בממדים כאלה במדינת ישראל.
אבי דור: הוא מוקם בזמן ועומד פחות או יותר בתקציב שנקבע.
אבי דור: למרות כל הכותרות על תביעות, בסופו של דבר אנחנו עומדים פחות או יותר במסגרת התקציב.
אבי דור: יש לנו את הרכבת הקלה בירושלים ויש את מנהרות הכרמל.
אבי דור: הרכבת הקלה בירושלים – הפרויקט נמצא בשלבי סיום עבודות ההנדסה האזרחית.
אבי דור: אני מקווה ומאמין שלקראת סוף חודש פברואר יתחילו לעלות קרונות על המסילה.
אופיר אקוניס: אני מזכיר לך שחוקקנו כאן במהירות רבה חקיקה ותקנה לפיילוט שהיה אמור לעלות בחודש נובמבר 2009.
אבי דור: בסוף חודש פברואר אמורים לצאת קרונות למסילה.
אבי דור: זה פרויקט לא פשוט בתוך עיר, ושיטת הביצוע לא משנה.
אבי דור: לא פשוט להקים פרויקט כזה.
אבי דור: באשר לתקופה שאנו חיים בה, כולנו מכירים, אנחנו לא חיים בוואקום, והיו קשיים, שאנו מתמודדים איתם גם היום.
אבי דור: באשר לפרויקטים האחרים – אכן לכל פרויקט יש את הקשיים שלו.
אבי דור: פרויקטי תשתית לא נבנים ב"בום וגמרנו".
אבי דור: יש קשיים, מתגלים קשיים לאורך תקופת העבודות וצריך להתמודד איתם.
אבי דור: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו ונמשיך לקדם את הפרויקטים.
אבי דור: בסך הכול יש לנו רשימה מפוארת למדי של פרויקטים לא פשוטים שמבוצעים.
אופיר אקוניס: אני שמח על העדכון לגבי הרכבת הקלה בירושלים, באמת שמח.
אופיר אקוניס: זאת בשורה טובה.
אופיר אקוניס: כמובן שהיא בעיכוב עצום, אבל זה עדיף מאשר שתגיד לי שהיא תפעל רק אחרי פסח.
אופיר אקוניס: עדיף שהיא תתחיל לפעול בפורים.
אופיר אקוניס: אנחנו מתקרבים לחגים.
אופיר אקוניס: תן לתושבי ירושלים לחגוג.
אופיר אקוניס: או שנערוך משתה פורים, או סעודת פורים, או שנקרא את ההגדה של פסח, אבל נעשה משהו.
אופיר אקוניס: זאת בשורה שאני שמח לשמוע.
אופיר אקוניס: אני מבקש ממך לא להגיע לכאן בתחילת חודש מרס ולהגיד שחל עוד עיכוב.
אבי דור: במה שתלוי בנו אנחנו עושים את המקסימום לעמוד בלוח הזמנים.
אבי דור: אני מקווה שלא יהיו תקלות, אך אם יהיו תקלות, אתקשר ואגיד לך.
אופיר אקוניס: זה לא עניין אישי שלי, האמן לי.
אופיר אקוניס: אני אפילו לא ירושלמי.
אופיר אקוניס: אני סובל מזה רק באיזה רדיוס מסוים כאשר אני נע בעיר הזאת, אבל 600,000 תושבי ירושלים מחכים לזה בקוצר-רוח.
אופיר אקוניס: בסופו של דבר זה נוגע ל-600,000 ישראלים שחיים כאן ולכל מי שבא לכאן.
אתי בנדלר: ובתוכם הירושלמים הגאים.
אבי דור: באשר לתקנות על הנתיב המהיר והאופנועים, אני מציע שנחזור למשרדים שלנו, ובינתיים נתקדם.
אופיר אקוניס: אתה צודק במאה אחוז.
אופיר אקוניס: זה באמת די רחוק עדיין.
אופיר אקוניס: בוודאי לא נעסוק בכך היום.
אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר, לתוספת הראשונה נגיע כמובן בסוף התקנות, אבל כפי שאמרנו, היא מציינת בעצם את הנתיב הספציפי שעליו מדובר בכניסה לתל-אביב.
אתי בנדלר: כאן כתוב שזה עד למחלף קיבוץ גלויות, שאינני יודעת אם כולל את הקטע שבמחלוקת או לא.
יצחק זוכמן: הוא כולל את הקטע שבמחלוקת.
לאה ורון: צריך לאשר את הנוסח של הגדרת "אגרת בסיס" מתוך סעיף ההגדרות, ואז ניתן יהיה לאשר את סעיף ההגדרות כולו ולעבור לסעיפים הבאים.
אתי בנדלר: סעיף ההגדרות כולו, למעט הגדרת "אגרת בסיס", אושר.
אתי בנדלר: צריך לאשר רק את הגדרת "אגרת בסיס".