GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: גם בטווח הארוך תהיה הפחתה ניכרת במחויבויות בנראות של המסך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שרציתי לשאול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשאול שאלה?
אופיר אקוניס: הוא מבקש בנימוס בריטי לדבר כל כך הרבה זמן.
נחמן שי: ברור לכול שהרפורמה הזאת מגיעה הנה לא בשלה.
נחמן שי: היא נעשתה במהירות, בלוח זמנים קצר, מתוך כוונה להגיע לתאריך מיועד שהיה במקרה סוף דרכה של הממשלה הקודמת- -
אופיר אקוניס: זה היה אמור להיות בחוק ההסדרים.
אופיר אקוניס: אנחנו, חברי הכנסת, דרשנו מהיושב ראש לפצל אותו, ואז דיברנו על 30 בנובמבר.
אופיר אקוניס: כשאני התעמקתי עוד יותר בחוק הזה ראיתי שאולי ב-30 בנובמבר 2010, לא 2009.
נחמן שי: אני מודה לך שאתה מזכיר שהוציאו את זה מחוק ההסדרים כי זה היה עושה את זה עוד יותר גרוע.
נחמן שי: עכשיו יש תהליך של תיקון.
נחמן שי: שלא ייעלבו אנשים שעסקו בכך, אני בטוח שכוונותיהם טובות ורצונם לקדם את תחום התקשורת הוא חי וקיים, אבל אמרתי את זה בישיבה הקודמת בהתרגשות יתר שאני חושש שמה שאנחנו יכולים לראות זה הרס לפני שתהיה הבנייה.
נחמן שי: עכשיו בא אמיר ואמר את מה שאני אמרתי במרכיב האחר: ששוק ההפקות שגדל והתפתח כל כך בשנים האחרונות עלול ללכת אחורה עד שהוא אולי ילך קדימה.
נחמן שי: אז ברור שיש חורים בחוק הזה כמו שאנחנו רואים אותו.
נחמן שי: לכן או שניסוג מכל העניין – אבל אתה לא תסכים ותגיד, בואו נעצור אותו; אבל אם ההחלטה היא שהולכים קדימה צריך לתקן את כל המחדלים או למלא את החללים שנוצרו פה.
נחמן שי: אין סיבה בעולם ששוק ההפקות ייפגע.
מוש דנון: זה לא שוק ההפקות, זה הציבור שנפגע.
נחמן שי: בסדר, דרך זה – הציבור.
נחמן שי: אבל אני קודם כול אומר שזה תחום שהתפתח וגדל ותרם תרומה חשובה מאוד, ופתאום אנחנו נעצור.
נחמן שי: יש פה אי ודאות גדולה שמלווה אותנו מהרגע שההכנות האלה החלו, מה יהיה השוק העתידי.
נחמן שי: אם זה יעבוד לפי הציפיות של החברים שיושבים שלפיהן ייכנסו בעלי רישיונות חדשים, אז הם יחד עם בעלי הרישיונות שאנחנו מניחים שיהיו בעלי רישיונות, יבנו שוק חדש שיהיה בהיקף של השוק הקיים, ואולי גדול.
נחמן שי: אם זה הולך אחורה, ולא יהיו בעלי רישיונות חדשים, אנחנו מפסידים חלק ניכר מהשוק הקיים, וזה דבר שאף אחד מהאנשים שיושבים בחדר הזה לא התכוון לו.
נחמן שי: לכן חשוב מאוד שהמסדרון מעכשיו – מ-2012 עד 2015 – יהיה מסדרון יותר ברור.
נחמן שי: לא תהיה עצירה דרסטית ומעבר מזיכיון לרישיון, אלא מעבר שיחייב את בעלי הזיכיונות-רישיונות לשדר יותר עד לרגע שהצטרפו בעלי רישיונות חדשים, וזה לא יהיה חד וחלק, כלומר קודם כול יורדים ואחר-כך עולים- -
אופיר אקוניס: כולם יורדים, לפי המתווה הנוכחי, זאת הבעיה העיקרית כרגע.
יוסי ורשבסקי: חוץ מערוץ 10.
יוסי ורשבסקי: אנחנו לפי החוק.
לאה ורון: בוועדה הזאת אתה לא יכול להגיד את זה.
נחמן שי: אני יודע שיש היום רביזיה של הגנת ינוקא וכדומה.
נחמן שי: אם המותג "2" יישאר בידי המפעילים הנוכחיים שלו לפחות עד 2015, שיעמדו במחויבויות שלהם עד 2015.
קריאה: זה כבר קיים היום בחוק.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על הזיכיון?
אופיר אקוניס: על המשך הזיכיון אין ויכוח.
נגה רובינשטיין: - - -
אופיר אקוניס: - - -
אתי בנדלר: - - -
נגה רובינשטיין: שיישארו עם זיכיון.
אופיר אקוניס: לא, אתה התכוונת לכך שאם הם יעדיפו להישאר בזיכיון הם - - -?
נחמן שי: לא, אני אומר שיהיו בעלי רישיון בערוץ 2, ויכול להיות שיהיה כדאי להם לעמוד במחויבויות הקודמות.
נחמן שי: יכול להיות שזה כדאי להם.
נחמן שי: אם לצורך העניין הזה נציל מאות מיליוני שקלים של הפקות זה שווה לי.
נחמן שי: זה יותר טוב מהמכרז.
נחמן שי: אתה יודע מה, אף מכרז לא ייתן לך את הסכום הזה של ההפקות בשלוש השנים הקרובות.
אופיר אקוניס: ברור, נכון.
נחמן שי: אני לא יודע אם זה אפשרי.
נחמן שי: יש פה אנשים שחושבים משפטית, ואני רק מציע רעיון שהכוונה היא איך לא לאבד את מה שאנחנו רוצים, ויחד עם זה לאפשר למערכת הזאת לנוע קדימה.
נחמן שי: תנוח דעתך: גם אם תקבע להם סף מאוד נמוך של הפקות, הם יפיקו יותר.
נחמן שי: אני אומר לך בלי לשאול אותם.
נחמן שי: הם רוצים להגיע לקהל, הם צריכים צופים, הם יודעים מה המשמעות של זה, והם יפיקו יותר ממה שכתוב.
נחמן שי: אבל הם יעשו את זה פשוט מרצונם.
נחמן שי: אין מצב שהם ירדו בהיקף כל כך גדול של הפקה - -
אופיר אקוניס: 60%.
נחמן שי: הם לא טיפשים- -
מוש דנון: אתה לא יכול להיבנות על זה.
מוש דנון: היו גם ימים שעצרו הכול.
נחמן שי: הם ישקיעו.
אופיר אקוניס: אבל אם אתה מאפשר להם לרדת ב-60% והם יעשו מעל זה, אז הם ירדו רק ב-40%, זה כמעט מחצית.
אופיר אקוניס: זה הרבה מאוד.
נחמן שי: התחרות בשוק הזה היא מספיק כבדה ואינטנסיבית.
אתי בנדלר: אל תשכח שתאפשר לכבלים לפרסם גם בהתאם- - -
אופיר אקוניס: אני מבקש מהיועצת המשפטית לא להתסיס את האווירה בחדר הזה.
אופיר אקוניס: אני ביקשתי ממנו לא לערבב שמחה בשמחה.
נחמן שי: נכון, עוד נגיע לאסון הזה.
נגה רובינשטיין: זה נכון שהם יצטרכו להוציא רמה מסוימת של הכנסות כדי לקיים ערוץ, אבל הכללים שחלים היום במסגרת הזיכיונות והמחויבויות שלהם למגוון של הפקות, כמו פריפריה, תרבות ודברים נוספים, היכולת שלהם לעשות הפקות גם בתוך הבית ולא רק מחוץ לבית והיכולת לצמצם בעלויות של ההפקות שלהם, הם כללים שכבר לא יחולו עליהם בתקופה של רישיונות.
נגה רובינשטיין: לכן גם המינימום שקיים היום במציאות בשביל להוציא את הכספים – קיים, אבל הוא לא יהיה קיים כמו שהוא קיים היום, אלא באופן שונה לחלוטין.
נחמן שי: לכן אני משתדל לחפש רעיון יצירתי שלא נאבד את הנתח הגדול הזה.
נחמן שי: אם בסוף יתברר לנו שנכנסים 4-3 בעלי רישיונות חדשים, והשוק גדל והתפתח, ויש מספיק פרסומות לפרנס את כולם – אז השוק הזה ישלים את עצמו ויגדיל את היד הכרותה הזאת.
נחמן שי: אבל אם לא, מוטב שאנחנו באמצעים מלאכותיים נשמור אותו בהיקף הנוכחי שלו.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת זועבי ואחר כך אביגדור דנן מהטלוויזיה החינוכית.
חנין זועבי: לא נכחתי בדיון הקודם, ואני רוצה לשאול שאלה קטנה:
חנין זועבי: אם ההפחתה במחויבות היא של 60%, כמה בתמלוגים ובדמי הזיכיון?
חנין זועבי: למה שלא תהיה הפחתה של מחויבות במישור של התמלוגים ודמי זיכיון ופחות בתחום התוכניות והחדשות?
חנין זועבי: כלומר מי קבע את המשקל הזה?
חנין זועבי: למה שההפחתה עצמה, כולה או רובה לא תיפול על תמלוגים ועל דמי זיכיון?
אופיר אקוניס: יהודה, מנשה, אתם רוצים להשיב לחברת הכנסת זועבי?
דורון אבני: הפחתה מלאה של התמלוגים לאפס.
חנין זועבי: אפס?
חנין זועבי: זה ההיגיון של הרישיון, שאין תמלוגים ואין דמי רישיון.
אופיר אקוניס: בדמי זיכיון?
מנשה סמירה: מותנה בברית המועצות.
חנין זועבי: תנו לי תשובה אחת, לא כמה.
דורון אבני: לפי הצעת החוק הנוכחית, דמי רישיון יש, דמי התמלוגים זה לא בהצעת החוק- -
אופיר אקוניס: רשות התקשורת המיועדת שקראתי עליה באחד העיתונים מייתרת את ברית המועצות.
מנשה סמירה: אדוני היושב ראש, עוד לא הקמנו את ברית המועצות, כבר ייתרנו אותה, ועכשיו נישאר במצב הקיים עוד עשור בערך.
נגה רובינשטיין: גם רשת תקשורת כבר הקמנו 10 פעמים.
נגה רובינשטיין: דמי זיכיון אפשר לבטל עם ברית המועצות או בלי ברית המועצות.
נגה רובינשטיין: דמי זיכיון זאת החלטה פיסקאלית, זאת לא החלטה שקשורה למבנה התאגיד.
נגה רובינשטיין: אין שום קשר בין דמי זיכיון לבין המבנה שבו פועל המפקח.
נגה רובינשטיין: אפשר לבטל את דמי הזיכיון מחר בבוקר, זאת החלטה פיסקאלית של האוצר.
אופיר אקוניס: אביגדור דנן, בבקשה.
אביגדור דנן: אני רוצה להעיר הערה בנושא המותג של ערוץ 2.
אביגדור דנן: ככל שהוועדה תחליט שבעלי הזיכיון בערוץ 2 זכאים להטבות כלשהן מכוח זה שהם הפעילו את הערוץ במשך שנים, הטלוויזיה החינוכית מבקשת להזכיר שהיא בעלת זיכיון בהיקף של שביעית משידורי ערוץ 2 במשך שנים רבות, ויש לשקול גם להחיל על הטלוויזיה החינוכית כל הטבה שתישקל להינתן בערוצים אחרים ככל שהיא רלוונטית.
אביגדור דנן: זה לא משנה כרגע, כי ברור לנו שבראש ובראשונה סברנו שהעמדה של הרשות השנייה ושל משרד המשפטים היא העמדה המשפטית הנכונה.
אביגדור דנן: אבל מאחר שמתעוררת כאן תזה משפטית אחרת אנחנו מבקשים להזכיר שגם הטלוויזיה החינוכית היא בעלת זיכיון מכוח חוק בהיקף של שביעית בערוץ 2.
יהודה סבן: לא הבנתי את ההצעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא רוצה גם.
אתי בנדלר: זאת הצהרה.
אתי בנדלר: מה אתה מבקש באופן מעשי?
אביגדור דנן: ככל שיתקיים דיון בנוגע למתן הטבות למי שהפעיל את ערוץ 2 בתקופה הקודמת, גם הטלוויזיה החינוכית תשתתף בדיונים כאלה לראות מה חלקה.
יהודה סבן: אפשר להציע לממשלה לקצץ 50% מתקציב- - -
אופיר אקוניס: אתה יכול להציע מה שאתה רוצה.
אתי בנדלר: יהודה, אל תאיים.
אופיר אקוניס: מה התקציב שלה?
קריאה: כ-80 מיליון.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ' ואחר כך מנשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האמת היא שזאת פעם ראשונה שאין לי מה להגיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אני אגיד לך למה אין לי מה להגיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נעשתה איזושהי עבודה לפני כן?
קריאה: נעשתה – ועדת מרדכי.
יהודה סבן: יש ועדה ממשלתית בראשות מנכ"ל משרד- - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו, אתם מבינים אותי, הלוואי שככה הייתם מבינים את הזכיינים.
יהודה סבן: הוועדה הגישה את המלצותיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שאלה, בבקשה.
יהודה סבן: בדיון הראשון בוועדה- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא שאלתי שאלה, ואתה עונה לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סימן שחיכיתם שתבוא השאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה התשובה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי זה אני אכין את השאלה.
יהודה סבן: הוועדה הזאת מסתמכת על עבודה בין-משרדית, על מודל הרישיונות.
לאה ורון: לא שומעים אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא עונה על שאלה שלא שאלתי, אבל זה טוב שהוא עונה כי עוד מעט אני אשאל.
יהודה סבן: הצגנו בדיון הראשון את המלצותיה של ועדת מרדכי בראשות מנכ"ל משרד התקשורת בשותפות כל גורמי הממשלה הרלוונטיים והרשות השנייה.
יהודה סבן: על סמך המלצותיה גובשה הצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשיתי בדיקות וישבתי עם רוב האנשים בתקשורת, וכל מי שנמצא פה בחדר טוען שהדעה שלו כמעט אינה נשמעת בשום מקום בהמלצות ועדת גרונאו- -
קריאות: ועדת מרדכי.
אופיר אקוניס: את יודעת שגרונאו יכול לדון בכל דבר.
אופיר אקוניס: הוא יכול להגיד שתוכנית הרכבות היא לא טובה, הוא יכול להגיד שכרטיסי הטיסה של חברי הכנסת- - - הוא דן בכול, אבל בזה הוא לא היה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הייתה פליטת פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דנה, אני רואה את הדוח, יש לי בדיוק אותו דבר.
אופיר אקוניס: מתי זה נכתב?
דנה נויפלד: ב-2009.
קריאה: היה שימוע?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה שימוע?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה שאני אגיד לך מה אמרו על השימוע?
אופיר אקוניס: אבל אנחנו פה.
אופיר אקוניס: מה אנחנו עושים פה כלל כך הרבה שעות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שקורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא כל כך מבינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתה ועדה שהגישה את המסקנות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי המסקנות האלה נכתבה הרפורמה, וכל מי שנמצא בחדר וכביכול היה בשימוע, כאילו שומע בפעם הראשונה את מה שהוא השמיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא סתם אמרתי שזאת הפעם הראשונה שאין לי מה להגיד, כי בעצם הכנתם איזושהי הצעת חוק שהתחושה היא שאף בן אדם בתקשורת במדינת ישראל לא מוכן לה, לא מסכים איתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה פעורת פה ולא יודעת מה להגיד לכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שיקרה בסופו של דבר הוא שאנחנו כולנו נשב שוב – יש פה אנשים שמנהלים עסקים פרטיים – יושבים כאן כל המנכ"לים בענף התקשורת, והם יושבים פה שעות על גבי שעות ומדברים על משהו שאני יודעת שזה סתם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו סתם יושבים פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אם לא כדאי לעשות מהתחלה את כל הוועדה שהצעתי קודם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שוב עומדת על כך שלא יכול להיות שרשות השידור לא תהיה כלולה ברפורמה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי רשות השידור חייבת להיות בכל הסיפור שאתם מזכירים בעניין כל הבעיות שיש בהפקות העצמיות.
אסף אמיר: עוד 20 שנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד 20 שנה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפחות נהיה כולם ביחד, ולא עוד 20 שנה ועוד 20 שנה אחרי זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעיקר רציתי להתייחס למה שאמרה נגה, שצריך לשים בצד את ההטבות של ינוקא ובצד את נושא של אפיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר לשים את זה בצד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה שני דברים שקשורים זה בזה- -
נגה רובינשטיין: למה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ייתכן שמישהו זוכה, והוא איננו קיים בכלל- -
נגה רובינשטיין: הוא זוכה כי הוא עשה את מרב המאמצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ייצור אמורפי שלא קיים ולא הגיע לכאן לאף דיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מסכימה עם מי שאמר פה שחברי כנסת מייצגים אותם כי אני לא מייצגת פה אף אחד וגם אופיר אמר את זה.
אופיר אקוניס: נכון, אנחנו מייצגי ציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך יכול להיות שאנחנו רוצים לקחת את אפיק 22 ולתת אותו למישהו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שאני מסכימה עם הגישה שזה שזכיתם זה לא אומר שזה שלכם וצריך לעשות שוב מכרז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך יכול להיות שמישהו זוכה בחתיכת מותג ומקבל הטבות ינוקא?
נגה רובינשטיין: אבל הוא לא זוכה בפור.
נגה רובינשטיין: הוא זוכה כי הוא עשה את המאמץ הכי גדול מכולם- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא שילם כל כך הרבה כסף כדי לקנות, אז שלא יקבל הטבות ינוקא.
נגה רובינשטיין: את אומרת שאם הוא עשה כל כך הרבה מאמץ כדי לזכות נטיל עליו קנס כדי שלא ישתלם לו לגשת למכרז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה מאמץ?
אופיר אקוניס: מה זה קנס?
אופיר אקוניס: אני אומר לך- - - של 2.
אופיר אקוניס: 10 זה פרס גדול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - לדעתי, אני אגיד משהו שאת לא תאהבי לשמוע – מי שצריך לקבל פה ינוקא זה אותו ערוץ 2 שיזכה בפעם השנייה ויאבד את ערוץ 2.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא צריך לקבל ינוקא.
אילאיל לבנת: את יודעת - - -
נגה רובינשטיין: בהיסטוריה כשהיו רק שני שחקנים, כלומר היה רק ערוץ 2 ונכנס ישראל 10, הם קיבלו ינוקא.
נגה רובינשטיין: הם קיבלו הגנת ינוקא אף על פי שהיה להם מספר 10 ואפיק 10.
יוסי ורשבסקי: זה כמו שעכשיו יהיה לנו 900, מה זה משנה?
נגה רובינשטיין: אפשר לתת לכם 900.
דבורה קמחי: ישראל 10 - - - את הגנת ינוקא רק בדיעבד.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב בזכות דיבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזור לאותה ועדת מרדכי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ישבתי עם הרבה מאוד אנשים שיושבים פה בחדר, וכולם אמרו לי דבר אחד: הגענו לוועדה, הציעו לנו כוס קפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו אמר כוס קפה, ומישהו הציע קולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שחשוב, תאמינו לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרו, מה אתה אומר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבן אדם אמר מה שהוא אומר, ושום דבר ממה שהוא חושב לא כתוב ולא בא לידי ביטוי.
אופיר אקוניס: מכיוון שלא הייתי שם אני לא יודע, אבל את זה אפשר לשאול את כל מי שהיה בשימוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיגידו, הם כולם פה.
אופיר אקוניס: אבל- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה "אבל"?
אופיר אקוניס: אז הפועל היוצא הוא שאנחנו מסתבכים פה.
שאול מגנזי: לי הציעו בורקס, לא קולה.
לאה ורון: מעניין שחברי הוועדה לא יודעים לא על השתייה ולא על הבורקס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד יותר חמור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם בכלל ישבו בחדר אחר, ולאלה הציעו בורקס, קולה- -
מנשה סמירה: בסוף אני אולי אגיד מילה על ההתנהלות של ועדת מרדכי כי הייתי חבר בה, ורק בשביל הצדק ובשביל ההגינות, לא מעבר לזה.
מנשה סמירה: אני לא מרגיש שאני דובר בוועדה, אבל הייתי חבר בה, וחשוב שייאמר מה שהיה.
מנשה סמירה: הדיונים על הרפורמה התחילו לפני כמה שבועות טובים.
מנשה סמירה: עשינו הפסקה מכיוון שהיושב ראש התרכז בצדק בדיוני ערוץ 10 ועכשיו חזרנו לרפורמה.
מנשה סמירה: יש לי הרגשה שכל אחד לוקח עץ מתוך היער, שם אותו בפוקוס, ומאבדים את התמונה הכוללת.
מנשה סמירה: עכשיו צריכים להחליט: האם אנחנו עוסקים עכשיו רק בסוגיה הספציפית של המותג או לחלופין רק בסוגיה הספציפית של האובדן – ויש אובדן מסוים של השקעה בתוכן.
מנשה סמירה: אבל צריך להבין שכל הדבר הזה נעשה מתוך ראייה כוללת ומאוזנת, ויש לי הרגשה שהאיזונים והבלמים היטשטשו בלהט הזמן.
מנשה סמירה: אנחנו משקיעים כל כך הרבה זמן בדיונים האלה.
מנשה סמירה: בינתיים גם התחלפו חברי כנסת, לא כולם היו בכל הדיונים האלה – זה בסדר, זה הגיוני, זה סביר, זה קורה.
מנשה סמירה: לכן לדעתי מומלץ לעצור רגע ולהציג את התמונה הכוללת מראשיתה עד סופה בלא יותר מ-20 דקות, את השיקולים ואת האיזונים.
מנשה סמירה: אני יכול לתת עכשיו הרצאה ותשובה לחבריי היוצרים - -
אמיר רוזנברג: אז תיתן.
אמיר רוזנברג: אין שם תשובות.
אמיר רוזנברג: תן אותן עכשיו.
מנשה סמירה: תרשה לי רגע.
מנשה סמירה: - - מה האיזונים שנשקלו מול הירידה בתוכן, שגם אני הצרתי עליה וכואב אותה, אבל לעומת השיקולים- -
אמיר רוזנברג: - - -
אופיר אקוניס: אמיר, תן לי לדבר בבקשה.
מנשה סמירה: - - לעומת האיזונים שיימסרו ושיגבירו את התוכן, להערכתי, חייתי עם זה בשלום בראייה ארוכת טווח.
מנשה סמירה: אני יכול להגיד לחבריי הזכיינים שאל מול הירידה במחויבויות תיאלצו – כי זה לא שלכם – לעבד את המותג לאפיק, זה היה הדיל.
מנשה סמירה: אם כל המעבר הזה היה מתקיים ב-2015 80% מהנושאים היו מתייתרים.
מנשה סמירה: הדיון כאן הוא על תקופת המעבר.
מנשה סמירה: לכן אנחנו שופכים את התינוק עם המים.
מנשה סמירה: אנחנו קודם כול צריכים להסתכל על התמונה העתידית הנדרשת איך צריכה להיראות הרפורמה, כי אנחנו ממהרים להסיק מסקנות רק מתקופת המעבר על מי שנפגע יותר ומי שנפגע פחות.
מנשה סמירה: אבל בכל מקרה תהיה תקופת מעבר.
מנשה סמירה: לכן אני ממליץ לך להציג פעם נוספת את התמונה כולה מראשיתה עד סופה, גם אם זה יגזול 20 דקות מהחברים, שתהיה מצגת מסודרת ועניינית.
מנשה סמירה: אנחנו גם יודעים מהם הדגשים להוספת הנתונים: עוגת הפרסום – איך תתפתח ומה היא יכולה להכיל; היקף הסוגה העלית והיקף ההשקעה בתוכן – איך יתפתח ומה התוכנית לגביו סביב הרפורמה שהוצעה.
מנשה סמירה: אני יכול לתת את כל הדברים האלה.
מנשה סמירה: אני לא נותן אותם עכשיו כי אני לא ברשות דיבור.
אופיר אקוניס: כבר עשינו את זה בישיבה הראשונה.
מנשה סמירה: אתה צודק, עשינו את זה.
לאה ורון: חברי הכנסת גם קיבלו את מסקנות ועדת מרדכי.
מנשה סמירה: עשינו את זה, אבל חלק מהבעיות שעולות כאן נשכחו.
מנשה סמירה: שימו לב, יש בין הדברים האלה איזונים.
מנשה סמירה: למשל, הקרן נולדה לחפות על החסר שאמור להתפתח בתוכן.
מנשה סמירה: הקרן אמורה לגשר, זה אחד ממנגנוני האיזון, והיא הולכת לכל התעשייה.
מנשה סמירה: כולם אמורים ליהנות מהקרן הזאת, וככל שהיא תגדל הקרן הזאת אמורה להשלים את החלקים החסרים.
מנשה סמירה: זאת דוגמה קטנה.
מנשה סמירה: הקרן בנויה ממכרז על המותג ועל האפיק שאמור להביא את ההכנסות וכן מדמי הרישיון או כל מיני דברים בשוטף שאני לא רוצה לפרט אותם כרגע.
מיכל רפאלי כדורי: אפשר לקבל הסבר למונח "כל התעשייה"?
אתי בנדלר: נכון, נכון.
אתי בנדלר: אנחנו אמרנו בשקט שזה לא מדויק מה שהוא אמר.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו רוצים להבין את זה.
מנשה סמירה: אני לא רוצה לגעת עכשיו בניואנס כזה או אחר- -
מיכל רפאלי כדורי: זה לא ניואנס.
מיכל רפאלי כדורי: מפקיעים לנו את העסקים.
מנשה סמירה: מיכל, אני לא - - - תגידי את זה בזמנך.
מנשה סמירה: אני אמרתי את זה בהערה אלייך כי אני כן חושב שיכול להיות שיש - - - שצריך לעשות אותו, אבל לא עכשיו.
מנשה סמירה: עוד הערה חשובה.
מנשה סמירה: אני ממליץ – ואני יודע שהיינו צריכים לעשות את זה.
מנשה סמירה: היושב ראש התחלף, אז - - -
נחמן שי: כן, אני שומע אותך קשב רב.
מנשה סמירה: אני יודע.
מנשה סמירה: אני סבור שכדאי גם לעשות את הדבר הזה, ואני גם ממליץ לממשלה לשבת גם איתנו.
מנשה סמירה: כן צריך לתת את הדעת פעם נוספת.
מנשה סמירה: יש רעיונות שאני לא אזרוק אותם עכשיו; צריך לבסס אותם ולבדוק איך זה מסתדר עם העקרונות ועם המגמות הכלליות – איך לעבור את תקופת המעבר בדרך הטובה ביותר, כך שהציבור לא ייפגע.
מנשה סמירה: העניין המרכזי הוא איך הציבור לא ייפגע בתקופת המעבר.
מנשה סמירה: יש רעיונות שניתן להציג אותם.
מנשה סמירה: אני לא רוצה לזרוק אותם כאן; שמענו פה דברים מאוד מעניינים וכדאי לדבר עליהם- -
אסף אמיר: מה הסיבה לתקופת המעבר?
אסף אמיר: נגמר דבר אחד, מתחיל פרק שני.
מנשה סמירה: הסיבה- -
אסף אמיר: תן סיבה, אני עוד לא שמעתי סיבה.
מנשה סמירה: המועד שנבחר להחיל בו את הרישיונות הוא 2012.
מנשה סמירה: הסיבה לבחירת המועד הזה היא שהייתה טענה שהמצב כיום של התעשייה והתפתחות שלה, כפי שנבדק ואושש כלכלית, לפחות מהנתונים שקיבלנו בוועדת מרדכי ממשרד האוצר, שיש קושי להמשיך להתנהל במדיניות של זיכיונות שאין לה אופק עם השקעה כל כך גדולה שעלולה להוביל לפערים.
מנשה סמירה: אתה ראית את הפערים, ואתה רואה את הבעיות ואת ההפסדים.
אבי ניר: מכרז של ערוץ 10 גם מסתיים.
מנשה סמירה: לערוץ 10 יש אופציה של שנתיים נוספות.
מנשה סמירה: יש לו אופציה ל-2014.
קריאה: זאת לא אופציה אמיתית.
מנשה סמירה: זאת אופציה אמיתית, וראינו- - - בגלל ניתוח כלכלי ובגלל בעיות ובגלל רצון לתת אופק ולא להתעסק כל שנה מחדש ביסודות, הייתה כוונה להציע מסגרת שמטפלת בכל התחום.
מנשה סמירה: האופציות החדשות שנוצרו, כמו שאין יותר מגבלת המשאבים בתחום התדרים – כל הדברים הללו, נותנים אופציות ואופק שכדאי היה להציע אותו לציבור.
מנשה סמירה: תסתכל על זה מנקודת הראות של הציבור.
מנשה סמירה: אנחנו לא רוצים להיות תלויים בגורם אחד.
מנשה סמירה: הרפורמה שמוצעת כאן זאת לא ועדת מרדכי במלואה.
מנשה סמירה: אני מזכיר לכולם, לי היה עוד תנאי שמזמן נשחק ומחייב שינוי ארגוני ברשויות הרגולטוריות.
מנשה סמירה: זה לא נמצא כרגע בחוק.
מנשה סמירה: תציעו אותו.
מנשה סמירה: אבל אני עדיין פה כי אני עדיין חושב שיש מקום לשקול את הדברים ולראות אותם, ולכן צריך לראות העניין בכללותו.
מנשה סמירה: אני לא רוצה לרדת לפרטים יותר מכך, אלא אם יאפשר לי היושב ראש- -
נחמן שי: יש לנו עוד דוברים.
מנשה סמירה: - - יש הצעות ספציפיות ונכונות שגם מאפשרות התקדמות לרפורמה, שגם מאפשרות לציבור לתת את מה שמגיע לו במבחר הנכון, גם מבטיחות את היצירה העצמאית והמקורית, גם מבטיחות אופק כלכלי לזכיינים וגם מבטיחות לרגולטור שיהיה מסוגל לאכוף ולעמוד על הדברים הללו.
מנשה סמירה: לדעתי, לשם צריך ללכת.
נחמן שי: רון, בבקשה.
מיכל רפאלי כדורי: אני אדבר.
מיכל רפאלי כדורי: גם אנחנו העלינו את זה בדיון בשבוע שעבר וגם שלחנו לוועדה עוד מכתב.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מוחים ומתנגדים להלאמה של האפיקים שלנו.
מיכל רפאלי כדורי: יש הבדל מאוד גדול בין הזכות של הרשות על הסמל המסחרי שלא התנגדנו לו אף פעם, לבין ההפקעה של האפיקים.
מיכל רפאלי כדורי: ערוץ 2, כאמור, יכול להיות ערוץ 2, 22 ו-222 וכך גם כל מספר אחר.
מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה לחדד את הדברים שאמר מנשה ולהבהיר: אם לא תתקבל עמדתנו ויהיה כאן מכרז, לא יכול להיות מצב שלא נוכל – אני מייצגת גם את הכבלים, אבל אני אדבר רק בשם הלוויין – ליהנות מהפקות שיגיעו מכספי הקרן הזאת.
מיכל רפאלי כדורי: מנשה אמר עכשיו "כל התעשייה", ואני מבקשת להבהיר את זה, ושהדברים יתוקנו.
מיכל רפאלי כדורי: ראיתי שגם היועצות המשפטיות נעו באי נוחות על הכיסא כשזה נאמר, אז אנחנו מבקשים לקבל הבהרה- -
נגה רובינשטיין: לא, אנחנו מרגישות נוח לגמרי.
מיכל רפאלי כדורי: הערתם.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מבקשים שגם הכבלים והלוויין יוכלו לקחת חלק בהפקות מאותם כספים.
נחמן שי: יהודה, נציג האוצר, בבקשה.
יהודה סבן: אני אומר בקצרה כי הדברים נאמרו כבר מפי נציגי ממשלה אחרים: אחת התכליות המרכזיות של החוק הזה היא כניסה של מפעילים נוספים לשוק השידורים.
יהודה סבן: ללא הסגמנט המרכזי הזה מפעילת הרישיונות- -
אתי בנדלר: בעלי רישיונות חדשים.
נחמן שי: זה מעולם הסלולר.
נגה רובינשטיין: זה גם מפעיל.
יהודה סבן: הוא מפעיל ערוץ.
יהודה סבן: אני לפחות לא משוכנע שללא כניסה של מתחרים נוספים לתחום הזה שהמעבר למודל הרישיונות הוא דבר נכון.
יהודה סבן: לכן אנחנו צריכים לבחון עכשיו שתי חלופות: מצד אחד יש חלופה שייכנס זכיין נוסף עם מחויבויות נמוכות יותר, ומצד שני יש אפשרות לקבוע מחויבויות הרבה יותר גבוהות, אבל לקחת סיכון שלא ייכנס זכיין נוסף – והסיכון הזה הוא כנראה מאוד משמעותי.
יהודה סבן: אז חברי הכנסת שיושבים כאן ותכף יצביעו על הצעת החוק הזו, צריכים לקחת בחשבון ואת האחריות לכך שלא יהיה שיפור ביצירה, אל תהיה השקעה נוספת במסך, ואולי, כפי שאמרו פה אחרים – אולי הפלורליזם ייפגע, הדמוקרטיה תיפגע וכן הלאה וכן הלאה.
מוש דנון: - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עוד מעט מתחילה לבכות.
יהודה סבן: לכן הנושא הזה הוא קריטי.
יהודה סבן: מעבר לשיטת הרישיונות משמעותו ניסיון להכניס מפעילים נוספים.
יהודה סבן: לכן נכון לשמור גם על הגנות ינוקא לפחות בשנים הראשונות.
יהודה סבן: אם רוצים לעשות דיון לגבי מידת המחויבויות של הזכיינים הנוספים, אפשר לקיים אותו; אבל זה לא רלוונטי לגבי מפעילים נוספים שנדרשים להגנות הינוקא האלה לא משום שהם לא נמצאים היום רק באפיק 22, אלא גם משום שאין להם ניסיון בתחום, הם לא מכירים אותו, אין להם אותם אנשי ניהול ועוד כל מיני סיבות.
נחמן שי: הרצון שלכם להגביר את התחרות ולהוסיף שחקנים חדשים הוא נכון.
נחמן שי: הוא מטרת כל החוק הגדול הזה.
נחמן שי: אבל מה אתה משיב לוודאות המידית שבירידת היקף ההפקות לטווח הקצר.
נחמן שי: איך אתה משיב על זה?
נחמן שי: אנחנו מנסים לחפש דרך שגם זה לא ייצא נפגע וגם זה לא ייצא נפגע.
אתי בנדלר: ודאות בטווח הקצר וחשש אמיתי לטווח הארוך.
יהודה סבן: לכן לדעתי, אנחנו מבלבלים פה בין שני דברים: החלק הראשון הוא הפגיעה שיכולה להיות במסך בגלל ההורדה המחויבויות בחוק לזכיינים הקיימים – זה דיון אחד, אפשר לקיים אותו- -
נחמן שי: אבל זה ודאי.
קריאות: זה הדיון.
נחמן שי: אל תפריעו.
יהודה סבן: תודה.
יהודה סבן: זה דיון אחד שאפשר לעשות אותו.
יהודה סבן: הדיון עד עכשיו לא התייחס לנקודה הזאת, הוא התייחס רק למפעילים הנוספים.
יהודה סבן: צריך לבחון האם המחויבויות של מפעילים נוספים או אי כניסתם תפגע במסך יותר מאשר הסיכוי שהם בכלל לא ייכנסו.
אסף אמיר: כמו כיסא לאליהו.
נחמן שי: אם השוק לא אטרקטיבי מספיק לא יבואו מפעילים חדשים.
נחמן שי: אין לנו ידיעה היום מי יבוא וכמה.
נחמן שי: בינתיים אנחנו לא רוצים להפסיד מה שיש היום – ערוצים שהתרומה שלהם ליצירה, להפקה ולציבור היא מאוד גדולה.
נחמן שי: היא הרבה יותר גדולה מערוץ 1 שכל יומיים שלושה בא הנה, ואנחנו רואים איך החלק של ההפקות הולך ומצטמצם שם לטובת דברים אחרים.
נחמן שי: אז אנחנו לא רוצים להפסיד את זה.
נחמן שי: "עג'מי" של מוש מגיע לא מכיוון שהוא גאון, אלא- -
נחמן שי: מכיוון שהוא גאון, ומכיוון ש-10 קומות מתחת לקומה של "עג'מי" נבנתה תשתית של הפקות במדינת ישראל עד שהגענו ל"עג'מי".
נחמן שי: והוא גאון, נוסף לכול.
נחמן שי: אבל זאת כבר שנה שלישית שסרט ישראלי מגיע לחמישייה הזאת, אז זה אומר משהו.
יהודה סבן: אנחנו חושבים שטוב יהיה אילו ייכנסו מפעילים נוספים וישקיעו עוד במסך.
לאה ורון: אבל אתה לא עונה לשאלה.
מוש דנון: אבל אתה לא יודע מתי יגיעו וכמה יגיעו.
מוש דנון: אתה לא יודע, תראה מה אתה עושה בשביל זה.
אסף אמיר: - - - שאתה לא יודע איך יגיע, אתה מוכן לתת הכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להרוס את כל מה שיש.
מוש דנון: אני לא מבין, מפרקים מנגנון שלם בשביל משהו וירטואלי?
מוש דנון: ראינו בערוץ 10 כמה התנדבו להגיע.
יהודה סבן: זה מאוד חשוב, אבל אני לא בטוח ש- - - רוצים לפתוח אותו כאן.
קריאה: תן לו רישיון ינוקא ותשאיר אותם בשלהם.
לאה ורון: בדיוק על זה הדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בין ינוקא לחדשים – תשאיר אותם במקום.
יהודה סבן: בזה אני מסכים עם מנשה.
אסף אמיר: למה לא לתת רישיון לחדש פלוס ינוקא, להשאיר אותם במקומם- - -
נחמן שי: יהודה, אתה יכול לחשוב על זה?
יהודה סבן: ההצעה הזאת הרבה יותר דרמטית מההצעה הקודמת.
יהודה סבן: אם רוצים לדון עליה אני מאמץ את הצעתו של מנשה – צריך לעשות על זה דיון מעמיק, נכין מצגות- -
אתי בנדלר: הדיון הוא לא בעצם המעבר מזיכיונות לרישיונות, הדיון הוא כיצד לצמצם את ההשקעה בהפקות במעבר מזיכיונות לרישיונות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגדיל.
נחמן שי: תחשוב על זה.
נחמן שי: אני מבקש ממך להשקיע בזה חשיבה.
נחמן שי: תחשוב גם על הצד התוכני, איך לא פוגעים במסך, לא רק על הצד הכלכלי.
יהודה סבן: אני רוצה לענות לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ' שטענה קודם שבוועדת מרדכי לא נעשה שימוע.
יהודה סבן: אני אקרא מתוך עבודת הוועדה את נספח ג': "לוועדה הוגשו התייחסויות ל-16 גורמים" – אני מדלג על הרשימה, ומתחיל בערוץ 10- -