GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנשה סמירה: יש הסכמה שנעשתה בשני החלקים, לכן אם חלק אחד יובא בפעם הבאה אז גם החלק הזה יבוא בפעם הבאה.
אופיר אקוניס: רק שבפעם הבאה הכול יהיה מוכן.
ליאת גלזר: בסעיף 62ג לחוק העיקרי - (1) בסעיף קטן (א)(1), אחרי "לפי סעיף 63א1" יבוא "וכן הוצאה לשם הפקת סרטים ישראליים כמשמעותם בכללים שקבעה המועצה"; (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1)(1) בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 רשאי להגיש למועצה, לאישורה, תכנית מפורטת, הכוללת שלבי פעולה, לדחיית ההתחייבויות והתנאים לפי חוק זה, כללי המועצה, ותנאי הזיכיון, שעניינם ההוצאה לשם הפקה של סרטים ישראליים כמשמעותם בכללים שקבעה המועצה, בסכום שלא יעלה על 10 מיליון שקלים חדשים, עד יום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014) (בסעיף קטן זה - התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע); הסכום האמור יעודכן בהתאם להוראות סעיף 8(ד) לתוספת השניה; (2) המועצה תחליט בדבר אישור התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע עד ליום עד יום ז' בכסלו התש"ע (24 בנובמבר 2009); (3) אישרה המועצה את התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, רשאית המועצה להורות לבעל הזיכיון למסור פיקדון כספי או ערבות בנקאית, בסכום שתורה המועצה, 30 יום לאחר אישור המועצה כאמור בפסקה (2), להבטחת ביצועה של התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, בנוסף על הערבויות שהמציא לרשות לפי סעיף 33(ב)(3); (4) מבלי לגרוע מהאמור בפסקה (3), אישרה המועצה את התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, ימסור בעל הזיכיון פיקדון כספי או ערבות בנקאית, עד ליום ד' בכסלו התשע"ב (30 בנובמבר 2011), בסכום ההוצאה שעל בעל הזיכיון להשלים לפי התוכנית שאושרה כאמור, בהפחתת הסכום שהפקיד בעל הזיכיון בהתאם לפסקה (3), להבטחת ביצועה של התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, בנוסף על הערבויות שהמציא לרשות לפי פסקה (3) וסעיף 33(ב)(3); (5) המנהל יורה לבעל הזיכיון על תנאי הפיקדון הכספי או נוסח הערבות הבנקאית, לפי העניין, לפי פסקאות (3) ו- (4); (6) לא עמד בעל הזיכיון בהוראות התוכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, או שלא מסר פיקדון כספי או ערבות בנקאית, שהיה עליו למסור לפי הוראות פסקאות (3) או (4), יראו בכך הפרה של תנאי מהותי בזיכיון, לעניין סעיף 37(א)(4).
ליאת גלזר: " הסברתי בישיבה הקודמת, לאור האפשרות שניתן לישראל 10 לדחות את מחויבויות הקולנוע עד לשנת 2014, הוצע לתת אפשרות מקבילה גם לזכייני ערוץ 2, אלה הוראות ראי להוראות הרלוונטיות של הגשת התכנית, אישורה, והפקדת פיקדון בסוף שנת 2011 שחלות על ישראל 10.
אמיר רוזנברג: יש עניינים שהכתפיים הצרות שלנו לא יכולות בסופו של יום לשנות, חוץ מדקלרציות, אבל אני מקווה שזה לא המקרה הזה, שבו ההערה תהיה כן מהותית וחשובה כי יש לנו הערה חשובה.
אמיר רוזנברג: זה לא על ערוץ 10, זה לא קשור לערוץ 10, זה לא דורש הסכמה והדיון בסעיף הזה, להוציא אותו או להכניס אותו לא מעכב את חקיקת חוק ערוץ 10.
אמיר רוזנברג: בישיבה הקודמת הובהר שהרציונאל של הסעיף הזה הוא ליצור שוויון משום שבין ערוץ 10 לערוץ 2 כבר אמרנו דברים שלא נחזור עליהם, לגבי הזכות של ערוץ 2 והעובדה שדווקא אסור לייצר את השוויון הזה.
אמיר רוזנברג: בגלל ראיית צופה פני העתיד אני רוצה להגיד משהו אחר, נאמר שההטבה שמקבל ערוץ 2 כאן בדחייה של 20 יום דומה למה שמקבל ערוץ 10 וזה לא העניין, זה לא מדויק.
אמיר רוזנברג: ערוץ 10 מקבל דחייה של חובות העבר שלו, שימו לב להבדל בנוסח, בעמוד 10 (2) למעלה, בכל הנוגע לערוץ 2 בעל הזיכיון הגיש למועצה לאישורה תכנית מפורטת, כולל שלבי פעולה להשלמה של התחייבויות שבהן לא עמד בעל הזיכיון במהלך תקופת הזיכיון.
אמיר רוזנברג: אלה חובות עבר, השלמה.
אמיר רוזנברג: בעוד שבכל הנוגע ל- (2) זה כבר סיפור אחר לחלוטין, כאן מדובר על דחיית התחייבויות לפי חוק זה היינו, דחייה של התחייבויותיו השוטפות.
אמיר רוזנברג: כלומר אם נעמיד את זה במספרים לערוץ 2, יותר נכון לרשת , יש חוב של 6 מיליון ₪, לקשת אין חובות, ה- 20 מיליון שדוחים להם בנויים משני הפרמטרים האלה.
אמיר רוזנברג: אחד של חוב עבר של 6 מיליון ₪, שאם היו רוצים לעשות שוויון - - -
טלי גורן: אז זה לא בסדר שעמדנו במחויבות?
אמיר רוזנברג: אם היו רוצים לעשות שוויון אמיתי, בהנחה שהטענות שלנו לשוויון היו נדחות, היו צריכים להגיד שאת חובות העבר – וזה התיקון שאנחנו מבקשים לעשות כאן, שאת חובות העבר, אותו נוסח בדיוק לערוץ 10, שיהיה לערוץ 2.
אמיר רוזנברג: את חובות העבר שלא קיימו יוכלו להשלים באותו אופן.
אמיר רוזנברג: דבר אחד אסור לעשות, אסור לדחות חוב שוטף.
אמיר רוזנברג: זה גם תקדים מסוכן, זה גם לא שיך לעיקרון השוויון, זה גם יזלוג אחר כך לסוגה העלית וגם אין בזה שום טעם.
אמיר רוזנברג: למרות הכתפיים הצרות שלנו, ההערה מהותית, יש לה השלכות מרחיקות לכת על העבר, תייחדו את זה רק לחוב, אם כבר תעשו סעיף אותו דבר, רק חובות עבר, ובזה תפתרו.
אמיר רוזנברג: אל תקראו לאנשים לדחות את השוטף שלהם לתקופה מאוחרת יותר.
אמיר רוזנברג: אם אתם רוצים, אחר כך תעשו חוק חדש לערוץ 2 ותתקנו את הדבר הזה.
טלי גורן: קודם כל אני מבינה שזה בעייתי שעמדנו במחויבויות הקולנוע שלנו, אנחנו צריכים לחשוב על זה שוב, אולי לייצר חוב ובזכות החוב הזה.
מנשה סמירה: יש לנו חובות בסוגה, אין לנו בעיה שתדחו בסוגה רק תתאימו את זה.
טלי גורן: זה אותו רציונאל, אתה בא ואומר, זה שעמדתם במחויבות שלכם לא מגיע לכם שוויון.
אופיר אקוניס: הודענו בתחילת הדיונים שנשמור על עיקרון השוויוניות.
נוגה רובינשטיין: אני חושבת שעיקרון השוויון לא צריך לחול בכל סיטואציה, במקרה הזה אני לא חושבת שיש הצדקה בגלל שמישהו לא שילם, לפרוש לו ואם מישהו שילם לא נפרוש לו, חוץ מזה שיש גם חובות מול ערוץ 2 למלא את הרובריקה הזו.
מנשה סמירה: יש חובות קולנוע גם לרשת וגם לקשת אף שעמדו בחלק מן השנים, על העיקרון שנאמר כאן ועל הדחייה לא אחזור.
אמיר רוזנברג: לא דיברתי על עיקרון השוויון, אין פה שוויון, דוחים את חובות העבר של 10 ויוצרים מנגנון לדחיית חוב שוטף של ערוץ 2.
אמיר רוזנברג: ערוץ 10 יבואו מחר ויגידו, דחיתם שוטף לשניים, עכשיו אני רוצה שוויון לדחות את השוטף שלי.
אמיר רוזנברג: ברור שכשאנחנו מצביעים, אנחנו אל מצביעים על השוויון, עיקרון השוויון הוא לא מה שהעליתי כרגע, להפך, הסעיף הזה מדבר אך ורק על דחיית שוטף, ואת הדבר הזה צריך למנוע ברמה הציבורית, יש בעיה ממדרגה ראשונה.
אופיר אקוניס: נצביע על הסעיף הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר
אתי בנדלר: בכפוף לכך שבפסקה (2) המועד שייכנס יהיה אותו מעוד שייקבע לזכייניות ערוץ 2.
אופיר אקוניס: בודאי, התאריכים יתוקנו בהתאם.
ליאת גלזר: סעיף 63 שעניינו חברת החדשות אומר שדינה כבעל זיכיון למעט בסעיפים מסוימים.
ליאת גלזר: עכשיו אנחנו מעדכנים את הסעיפים לאור סעיפים חדשים שהתווספו בתיקון הזה.
ליאת גלזר: אני אקריא: "תיקון סעיף 63 בסעיף 63(ד) לחוק העיקרי, במקום "54 ו- 60" יבוא "54, 60, 102א1 ו-102א2".
אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר
אופיר אקוניס: נמשיך, אם זה לא יפסל על ידי קבוצת חברי כנסת שלא אוהבים פרומואים בערוץ 2.
אופיר אקוניס: אגב, אני חושב שהביטויים שנשמעו חמורים ביותר, שאין להם מקום בשיח הציבורי, כל מיני ביטויים שנשמעו בשבוע שעבר, יכול להיות שהיה טעם לפגם לפרומו או לכל מיני תכניות שמואשמות אותם בתעמולה אנטי ציונית.
אופיר אקוניס: לא צריך להגזים אבל מצד שני אפשר לפעמים לכוון סאטירה לכיוונים אחרים, לגוון את הסאטירה.
ליאת גלזר: "תיקון סעיף 102.
ליאת גלזר: בסעיף 102 לחוק העיקרי, במקום "ולהעברת" יבוא "ובכלל זה הוראות לעניין תשלום הפרשי הצמדה וריבית וריבית פיגורים בשל תשלום לאחר המועדים שנקבעו כאמור, וכן את המועדים להעברת".
ליאת גלזר: תיקון שנועד לצורכי העברה, לעניין גביית ריבית פיגורים על איחור בתשלומי דמי הזיכיון והתמלוגים.
אתי בנדלר: הערת נוסח, לעומת סעיף 102א המוצע, נגיע בסעיף 7 , שם יש הגדרה של הפרשי הצמדה ריבית וריבית פיגורים ועוד הגדרות, כאן אין הגדרה, לא מה זה הפרשי הצמדה, לא מה זה ריבית ולא מה זה ריבית פיגורים והגדרה כזו אינה קיימת בחוק.
אתי בנדלר: לכן אני מציעה שאת ההגדרות שמופיעות בסעיף 102א המוצע לנושא הזה נמצאות להכניס גם כאן.
אתי בנדלר: אני מבקשת את אישור הוועדה בסעיף הזה לכלול הגדרות של הפרשי הצמדה, ריבית וריבית פיגורים.
לאה ורון: בסעיף 7 בהמשך תראה שאין הגדרות.
אתי בנדלר: ככל שיהיה צורך, אני מבקשת את הוועדה להסמיך אותי לכלול הגדרות כאלה.
אופיר אקוניס: הוועדה מסמיכה אותך.
ליאת גלזר: בחוק התקשורת אין לנו.
אתי בנדלר: אז אל תכללו גם בסעיף 102א אם אתם חושבים שזה מיותר.
אתי בנדלר: אסי מסינג שם ההוראה היא הוראה אופרטיבית, פה יש הסמכה לתקנות.
אתי בנדלר: הוראות לעניין תשלום הפרשי הצמדה ריבית וריבית פיגורים, זה לא הוראות - - -
לאה ורון: לאחר שהוועדה הסמיכה את היועצת המשפטית, להשאיר לה לבדוק אם צריך או לא צריך ולהתקדם הלאה.
אופיר אקוניס: אני מעלה להצבעה את הסעיף בכפוף לבדיקה של היועצת המשפטית.
ליאת גלזר: 6.
ליאת גלזר: תיקון סעיף 102א בסעיף 102א לחוק העיקרי – (1) במקום כותרת השוליים יבוא "שימוש בסכומים מתוך התמלוגים - הוראות מיוחדות"; (2) האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) על אף הוראות סעיף 101, רשאית הרשות לדחות, עד יום ו' בטבת התשע"ב (1 בינואר 2012) (בסעיף קטן זה - מועד הדחייה), העברת תמלוגים לאוצר המדינה בשל שנות הכספים 2008 עד 2011, בסכום כולל שלא יעלה על 20 מליון שקלים חדשים, לצורך שימוש בסכום האמור לשם כיסוי ההוצאות הכרוכות במילוי תפקידיה, ובלבד שלפני הדחייה כאמור אישר שר האוצר לפי סעיף 22 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, את הצעת תקציב הרשות לשנת הכספים שבשלה מבוקשת הדחייה; סכומי התמלוגים שהעברתם לאוצר המדינה נדחתה לפי סעיף קטן זה יועברו לאוצר המדינה עד מועד הדחייה, בתוספת הפרשי הצמדה למדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מהמועד שבו היה על הרשות להעביר את התמלוגים לאוצר המדינה ועד להעברתם בפועל.
אסי מסינג: לפי נתונים שמסרה הרשות השנייה, במהלך התקופה של השנתיים הקרובות, היא תזדקק ל- 20 מיליון ₪ נוספים לצורך כיסוי ההוצאות שלה, מעבר לדמי הזיכיון הצפויים להיגבות במהלך אותם שנים.
נחמן שי: איזה הוצאות?
אסי מסינג: צריך לזכור שיש פה הסדרי פרישת חובות, כספים שלא הועברו עדיין על חשבון העבר.
מנשה סמירה: שיסביר שהם לא שילמו את מה שהיו צריכים לשלם.
מנשה סמירה: חבר הכנסת שי חשב שזה מעבר לתקציב, זה לא מעבר לתקציב.
נחמן שי: אתה רוצה להשתמש ב-20 המיליון האלה כדי לכסות את הפער של תשלומים שלא שולמו.
אסי מסינג: במסגרת התקציב השוטף הרגיל, לצורף תפעול שלה רשות השנייה, מאחר ונוצרו חוסרים בין בעבר ובין בהווה על חשבון תשלומי דמי הזיכיון, יש צורך לרשות השנייה להשתמש בעוד 20 מיליון ₪, כאן, שמוצע, לעכב את התשלומים שלהם והתשלומים יעברו בסוף בתקופה.
נחמן שי: האוצר מוכן?
אסי מסינג: זו הצעת חוק ממשלתית.
אסי מסינג: 7.
אסי מסינג: הוספת סעיפים 102א1 ו- 102א2.
אסי מסינג: אחרי סעיף 102א לחוק העיקרי יבוא: הסדר חובות - הוראות מיוחדות 102א(א) סעיף זה – "בעל זיכיון" - בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה; "ההפרש הצפוי" - ההפרש שבין סכום השווה לסך החובות בשל דמי זיכיון שהיה על בעלי הזיכיונות לשלם לפי סימן זה ערב המועד הקובע, בהפחתת חובותיהם בשל דמי זיכיון שהם חובות שאינם ניתנים לפריסה, שהם חובות כאמור בסעיף קטן (ג)(3) או שהם חובות שקוזזו לפי סעיף 102א2(א) ו-(ג), לבין סכום השווה לסך ההוצאות שצפויה הרשות להוציא עד למועד התשלום הדחוי כמשמעותו בסעיף קטן (ג)(1) בתוספת סך התמלוגים שהעברתם לאוצר המדינה נדחתה לפי סעיף 102א(ב); "הפרשי הצמדה וריבית", "מדד" ו-"ריבית פיגורים" - כמשמעותם לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961; "חוב שאינו ניתן לפריסה" - סך החובות של בעל הזיכיון כמפורט להלן, לרבות הפרשי הצמדה וריבית: חוב בשל דמי זיכיון בעד תקציב התפעול השוטף של חברת החדשות כפי שנקבע לפי סעיפים 70(ב) ו-99, שהיה על בעל הזיכיון לשלם לפי סימן זה עד יום י' באב התשס"ט (31 ביולי 2009); חוב בשל דמי זיכיון שהיה על בעל הזיכיון לשלם לפי סימן זה מיום י"א באב התשס"ט (1 באוגוסט 2009) עד המועד הקובע; חוב בשל תמלוגים שהיה על בעל הזיכיון לשלם לפי סימן זה המחושבים עבור הכנסותיו מחודש אוגוסט 2009 עד החודש שקדם לחודש שבו חל המועד הקובע; לגבי בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי - חוב בשל דמי זיכיון ותמלוגים שהיה עליו לשלם לפי הוראות סימן זה לפני המועד הקובע, בסכום של 10 מיליון שקלים חדשים; "המועד הקובע" - יום תחילתו של חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 32)(הארכה בתנאים של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי והסדר חובות), התש"ע-2009; "רווח" - רווח שנרשם בדוח הכספי השנתי של בעל הזיכיון, ולגבי שנת הכספים שטרם הוגש לגביה דוח כספי שנתי - רווח שהוצג בדוח אחר בשל אותה שנת כספים, כולה או חלקה, שאושר בידי רואה חשבון והוגש למנהל.
אסי מסינג: בעל זיכיון שיש לו במועד הקובע חוב בשל דמי זיכיון או בשל תמלוגים, שהיה עליו לשלם לפי סימן זה לפני אותו מועד (בסעיף זה - החוב הכולל), ישלם את חובו כאמור בתוך 14 ימים מהמועד הקובע.
אסי מסינג: על אף הוראות סעיף קטן (ב), שילם בעל זיכיון את החוב שאינו ניתן לפריסה במועד האמור באותו סעיף קטן, רשאי הוא לשלם את סכום ההפרש שבין החוב הכולל לבין החוב שאינו ניתן לפריסה (בסעיף זה - יתרת החוב הכולל), בהתאם להוראות המפורטות להלן, לפי בחירתו, ובלבד שהודיע למנהל על בחירתו כאמור, בתוך שבעה ימים מהמועד הקובע: חוב בשל דמי זיכיון בסכום שאינו עולה על סכום שקבעו לגביו השר ושר האוצר - רשאי בעל הזיכיון לשלמו עד יום ה' בטבת התשע"ב (31 בדצמבר 2011) (בסעיף קטן זה – מועד התשלום הדחוי), ובלבד שהסכום הכולל שיקבעו השרים לפי פסקה זו לכל בעלי הזיכיון לא יעלה על סכום ההפרש הצפוי, והכל בכפוף להוראות אלה:
אסי מסינג: החוב האמור ישא הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שנקבע לתשלומו ועד היום הקודם למועד הקובע; החוב האמור ישא הפרשי הצמדה למדד מהמועד הקובע עד למועד התשלום בפועל או עד למועד התשלום הדחוי, לפי המוקדם מביניהם; לא שולם החוב האמור עד למועד התשלום הדחוי, תתווסף מהמועד האמור ועד למועד תשלומו בפועל, ריבית פיגורים.
אסי מסינג: חוב בשל דמי זיכיון ותמלוגים, למעט בשל שנים שבהן היה לבעל הזיכיון רווח, בסכום שאינו עולה על 39 מיליון שקלים חדשים לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי או על 19.5 מיליון שקלים חדשים לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 - רשאי בעל הזיכיון לשלמו עד למועד התשלום הדחוי, בתשלומים ובמועדים כפי שיורה המנהל, ובלבד שלא יורה על מועד הקודם ליום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011), והכל בכפוף להוראות אלה:
אסי מסינג: החוב האמור ישא הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שנקבע לתשלומו ועד היום הקודם למועד הקובע; החוב האמור ישא, בשל התקופה שתחילתה במועד הקובע עד למועד תשלומו בפועל, ריבית בשל איחור בהעברת כספים מהמערכת הבנקאית, כפי שנקבעה בהודעת החשב הכללי במשרד האוצר, כשיעורה מזמן לזמן; כל עוד לא שילם בעל הזיכיון את החוב האמור, לא יבצע חלוקה כהגדרתה בחוק החברות, התשנ"ט - 1999, ולא יחזיר הלוואה שניתנה לו מאת בעל עניין; השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע הגבלות ותנאים נוספים שיחולו על בעל הזיכיון כל עוד לא שילם את החוב האמור.
אופיר אקוניס: אני מציע שנסיים פה ותתחיל את ההסבר בישיבה הבאה.
גיא קדם: אם אפשר באמת להתחיל בזה ביום רביעי , יש ברית לבני והייתי רוצה להשתחרר מהר, שאשתי לא תכעס...
אופיר אקוניס: קודם כל מזל טוב, תגיד לאשתך שעד 11:30 אתה משוחרר, מר מסינג יתחיל בסעיף הזה, תודה לכולם הישיבה נעולה.
אופיר אקוניס: אנו מתכנסים פה בפעם הששית, ואני מקווה האחרונה, לפני שנעביר את זה – אחר כך צריך להמתין לאישור מועצת הרשות השנייה להשלמה, בדיוק במתווה שהצענו בישיבה הראשונה.
אופיר אקוניס: קיבלתי את מכתבך, חבר הכנסת שי, וגם קיבלת תשובה מהיועצת המשפטית של הוועדה אתמול בלילה.
לאה ורון: אני שוחחתי אתמול עם חבר הכנסת נחמן שי, ואני המנהלת של הוועדה, לא היועצת המשפטית של הוועדה.
נחמן שי: העניין לא תקין.
נחמן שי: הצעת החוק שעמיתי כרמל שאמה ואני הגשנו נבלעה באיזשהו חור שחור בכנסת.
נחמן שי: מחפשים את החור השחור עכשיו, ולא יצאה לדרך לפני למעלה מחודש ימים, בצורה שלא מאפשרת להביא אותה לידי דיון בוועדת הכלכלה לפני שהדיון פה מסתיים.
נחמן שי: יש, כנראה, הרבה דברים שעומדים מאחורי זה, ואני אביא אותם במקום ובזמן.
עמיר פרץ: זה המקום וזה הזמן.
אופיר אקוניס: אולי בוועדת הכנסת זה המקום והזמן.
נחמן שי: ועדת הכנסת עוד לא התכנסה.
אופיר אקוניס: זה העניין.
נחמן שי: לכן פניתי אתמול בבקשה אליך ואל חברים אחרים כדי להריץ את התהליך, ושהצעת החוק הזו בכל זאת תבוא אל שולחן הוועדה, אבל מכל ההסברים שהבנתי, כנראה יש שעון אחר, פה פועל, ולא מאפשר להביא אותה.
נחמן שי: זה גם מה שהסבירה לי אתמול בלילה מנהלת הוועדה.
נחמן שי: אני חושב שלהצעה הזו יש מקום, והיא צריכה לבוא הנה, ולהידון פה במקביל לדיונים על הצעת החוק ההיא.
נחמן שי: היא היתה הצעה שהובילה את כל התהליך הזה מתחילת הדרך, והיא נעלמה באותו מקום שכולנו עכשיו חופרים כדי להגיע אליו.
נחמן שי: זה לא תקין ולא נהוג ולא מקובל בעיניי, ואני אתנגד.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, המאבק על הקרדיטים זה לא דבר של מה בכך ואני לא מזלזל בזה, אבל מישהו יכול להסביר לנו את ההבדל במהות?
אופיר אקוניס: תקרא את הצעות החוק, תראה שהן שונות לחלוטין.
אופיר אקוניס: הרי מדובר פה על שני דברים שונים לחלוטין תחת הכותרת: ערוץ 10.
אופיר אקוניס: קיימנו פה דיונים של שעות - ברוב הזמן הייתי לבד, חלק מהזמן הייתי עם חבר הכנסת שי, וחלק מהזמן עם חברים אחרים, אבל רוב מוחץ של הזמן הייתי פה לבד, כיליתי את שעותיי לא בכדי, כדי לעזור לחברת ישראל 10 להמשיך את שידוריה.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אל תבוא בטענות.
עמיר פרץ: אנחנו סומכים עליך.
אופיר אקוניס: גם אני סומך עליכם.
עמיר פרץ: אם אדוני היושב ראש יואיל בטובו לתת לנו הסבר קצר על שני ההבדלים המהותיים.
אופיר אקוניס: זה לא הסבר קצר.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית של הוועדה, את רוצה להשיב בנושא מכתבו של חבר הכנסת שי, ובזה נסגור את הדיון ונמשיך בדיון המהותי על חקיקת החוק?
אתי בנדלר: מקום ששתי הצעות חוק נמצאות על שולחן הוועדה, תלוי באיזה שלב הם נמצאים, אפשר או לאחד אותן או לשלב.
אתי בנדלר: כשמדובר בהצעת חוק ממשלתית שעברה בקריאה ראשונה, והצעת חוק פרטית שהתקבלה בדיון מוקדם והועברה לדיון בוועדה, יש פרוצדורה שניתן לשלב את שתי הצעות החוק, אני לא נכנסת כרגע לתכנים של הצעת החוק.
אתי בנדלר: כרגע על שולחן הוועדה, למיטב ידיעתי, אין הצעת חוק של חבר הכנסת- -
כרמל שאמה-הכהן: על זה אין מחלוקת.
כרמל שאמה-הכהן: אנו מדברים על מה שקרה מאחורי הקלעים כדי שההצעה הזו לא תבוא לשולחן.
כרמל שאמה-הכהן: על זה אנחנו מדברים.
נחמן שי: מה התרגילים שקדמו לכך- -
אתי בנדלר: אני עונה מבחינה פרוצדורלית.
אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים בהצעת החוק הממשלתית.
עמיר פרץ: זה לא הוגן לשלוח אותנו הביתה.
עמיר פרץ: לא נישן הלילה- -
אופיר אקוניס: אני בטוח שתישן היטב הלילה, כפי שישנת בלילה הקודם.
אופיר אקוניס: אתם רוצים למשוך את זה – אין בעיה, נמשוך.
אופיר אקוניס: תציגו את הצעת החוק, נתחיל לקיים בה דיון.
נחמן שי: זה היה חלק מרעיון לתקוע אותה בוועדה אחרת.
אופיר אקוניס: תקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת העניין.
אופיר אקוניס: היה לנו דובר מחברת טלעד, שהבטחנו לו לפתוח את הדיון ולהציג את עמדתו.
דנה נויפלד: אסי לא הציג את ההסדר עדיין.
אופיר אקוניס: אני יודע.
גיא קדם: אדוני היושב ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, יש לנו מספר הערות לסעיף 102א1 וסעיף 102א2.
גיא קדם: למעשה, טלעד סיימה את זיכיונה בשנת 2005, ומאז שנת 2005 לא בוצע מולה גמר חשבון.
גיא קדם: כדאי להזכיר שטלעד היתה הזכיין היחיד שפעל מירושלים, וכשהיא סיימה את פעילותה ופיטרה מאות עובדים, איש לא יצא לרחובות, ואיש לא ביקש להשאיר את הזיכיון בידיה, ואיש לא טען שמפטרים מאות עובדים.
גיא קדם: למעשה, משנת 2005 יש חוב תלוי ועומד של הרשות השנייה כלפי טלעד בשווי של 4 מיליון שקלים.
גיא קדם: אני מדבר על סכום קרן, כאשר על זה יש עוד ריבית, הצמדה ומע"מ.
גיא קדם: החוב הזה נוצר בגין השתתפותה של טלעד בחוב דמי זיכיון של ישראל 10, ומשנת 2005 כל פעם מבטיחים לנו: יהיה בסדר, נחזיר לכם את החוב, מגיע לכם הכסף, ישראל 10 תשלם, נגיע להסדר, יהיה בסדר.
גיא קדם: למעשה, מושכים אותנו באף כחמש שנים.
גיא קדם: היינו בשבוע שעבר, כמדומני, בבג"ץ.
גיא קדם: באה המדינה ואמרה לבג"ץ, באה הרשות השנייה ואמרה לבג"ץ, למעשה, אנחנו מסכימים שיש חוב, אך הוא יוסדר במסגרת הצעת החוק, שכרגע אנחנו מדברים עליה כאן בוועדה.
דורון אבני: בשום שלב המדינה או הרשות השנייה לא אמרו שיש למדינה חוב.
גיא קדם: כשהרשות השנייה והמדינה אמרו שהעניין יוסדר בפני הוועדה, וכשהעתירה של טלעד התייחסה ספציפית לחוב של 4 מיליון שקלים קרן, מזה ברור שהדבר שאין מחלוקת שהחוב קיים.
גיא קדם: מכל מקום, כשאנו מסתכלים על הצעת החוק, ואנו בודקים בסעיפים 102א1 ו-102א2 את המתווה המוצע להסדרת החוב לטלעד, שוב אנו רואים שמושכים אותנו, עם כל הכבוד, באף, כי יש שם המון "אם": אם שר התקשורת יחליט, ואם שר האוצר יחליט, ואם יחזירו כסף, ושוב אנו מוצאים עצמנו בהלוך ושוב, ללא שמחזירים לנו חוב, שכבר חמש שנים תלוי ועומד.
גיא קדם: למעשה, יש פה מצב אנומלי.
גיא קדם: טלעד סיימה לשמש כזכיין, טלעד היום יושבת בטריבונה, במגרש למטה משחקים קשת, רשת וישראל 10, ואומרים לנו: אתם תישארו לשבת בטריבונה, אנחנו לא נסגור אתכם חשבון ולא נשחרר אתכם הביתה ולא נחזיר את החובות שאנחנו חייבים להחזיר לכם.
גיא קדם: עשו פה, אני מרשה לעצמי לומר, שמיניות באוויר כדי למצוא פתרונות יצירתיים לישראל 10.
גיא קדם: אני לא מבין למה אי אפשר לסגור חוב פעוט, לצורך העניין, מבחינת הרשות השנייה והמדינה לטלעד, למה את אותם פתרונות יצירתיים אי אפשר להחיל כלפי טלעד, ואת אותו רוחב לב וסימפטיה שמגלים כלפי אחרים, לגלות כלפינו.
גיא קדם: ההצעה שלנו היא מאוד פשוטה.
גיא קדם: אנחנו מציעים, והנחנו גם בפני הוועדה הצעה מאוד מפורטת, שאומרת שבתוך 30 ימים מהמועד הקובע, מכניסתו של החוק לתוקף, יוחזרו הכספים שחייבים לטלעד.
גיא קדם: כמובן, נשב עם מנהל הרשות השנייה, נסגור את הסכום המדויק.
גיא קדם: הכספים האלה יוחזרו לא בדרך של קיזוז ולא בדרך של התחשבנות ולא בכל מיני דרכים אחרות שמוצעות ביחס לזכיינים אחרים.
גיא קדם: אני רוצה להסב את תשומת לבו של היושב ראש שדיבר על עיקרון השוויון.
גיא קדם: עיקרון השוויון, אדוני, צריך להיות עיקרון מהותי, וכשאומרים: עיקרון השוויון, אי אפשר להתייחס לטלעד בהתעלם מהנסיבות, ולהגיד: לזכיינים אחרים אנחנו נבדוק אפשרות של השבה, אבל בד בבד לתת להם כל מיני הטבות וכל מיני מחילות בחובות וכל מיני התקזזויות וניקוד רגולציה ושאר מיני מעדנות ותופינים, וכשטלעד, אין מולה מה להתקזז ואין לה מה לוותר ואין מה למחול לה, להמשיך למשוך אותנו באף ולא להחזיר לנו כספים שכבר חמש שנים מבטיחים לנו כל יום שיחזירו.
אופיר אקוניס: מנשה סמירה, בבקשה.
מנשה סמירה: עם כל האמפתיה שיש לטלעד, צריך רגע לגבי העובדות ולגבי ההתנהלות הציבורית.
מנשה סמירה: ראשית, גמר חשבון עם טלעד נעשה.
מנשה סמירה: הוחזרו להם ערבויות, הוחזרו להם כספים.
מנשה סמירה: יש חוב של טלעד לרשות השנייה בתחום הקולנוע, ולכן יש ערבות של 1.4.
מנשה סמירה: לגבי עודפים והחזרים, הרשות השנייה התייעלה.
מנשה סמירה: מעולם הזכיינים לא מימנו את ישראל 10, אלא נעשתה התייעלות בהיקף, בסכום מסוים.
מנשה סמירה: הסכום הזה, אנחנו הצענו לממשלה להחזיר אותו לזכיינים.
מנשה סמירה: זה לא חוב.
מנשה סמירה: זה תלוי בממשלה, אם היא תחליט בתקנות להחזיר את הכסף.
מנשה סמירה: אנחנו ממליצים לעשות זאת.
מנשה סמירה: אם יימצא מקור תקציבי לסדר גודל שאתם מדברים עליו, ובתנאי שהוא ייעשה גם לאחרים, בהחלט יש מקום לעשות זאת.
גיא קדם: זה לא "אם".
גיא קדם: בישיבות שלך עם הנהלת טלעד נאמר באופן חד משמעי שאת הכסף צריך להחזיר.
גיא קדם: זו גם היתה עמדתו של היועץ המשפטי של הרשות השנייה, שכתב לנו פעם אחר פעם שהמניעה היחידה להחזרת החוב זה שאין הסדרה.
גיא קדם: לא מדברים על העיקרון, כי את העיקרון כבר קיבלו זמן.
גיא קדם: עכשיו מדובר על הדרך, והדרך המוצעת היא דרך עקומה.
גיא קדם: אי אפשר לומר: נחזיר לכם כשנחזיר לאחרים, כשבד בבד מוחלים לאחרים על חובות, מוותרים להם על התחייבויות, פורסים להם תשלומים ומתקזזים מולם, ואתנו, שאין מה להתקזז, אין מה לפרוס, אין מה למחול, מושכים באף ואומרים: בעתיד תקבלו את הכסף.
גיא קדם: אני פונה אל חברי הכנסת, אני פונה אל השר.
גיא קדם: אנו מבקשים את סיועכם.
גיא קדם: אני חושב שהמזור יבוא מכם.
גיא קדם: אין דרך אחרת לטלעד לקבל את אשר הרשות השנייה התחייבה להחזיר לה כבר לפני חמש שנים.
גיא קדם: מושכים אותנו באף.
גיא קדם: אם הצעת החוק במתווה הנוכחי תעבור כפי שהיא מוצעת, אנחנו נתראה פה עוד כמה שנים, ושוב נשמע סיפורים שלא מחזירים, למה לא מחזירים לנו, ומתי יחזירו לנו, ואם יהיה, ואיך יהיה, ועדיין לא נקבל.
אופיר אקוניס: מר מסינג, אתה רוצה להשיב?
אסי מסינג: אני רוצה להציג את ההסדר קודם ואז להשיב.
עמיר פרץ: אנחנו לא בית משפט פה.
עמיר פרץ: צד שני, לא ייתכן שהאוצר בדרך זו או אחרת יחשוב שחקיקה תיתן איזה כיסוי לדבר מה שקשור לחובות העבר.
עמיר פרץ: אם החקיקה נותנת איזשהו מראית עין כזו, אז נוציא אותה.
עמיר פרץ: אם זו בעיה משפטית, תלכו לבית משפט, אנחנו לא מתערבים בדברים האלה, חובות כאלה והתחשבנויות.
עמיר פרץ: אבל שלא יהיה מצב, מהנימה של היועץ המשפטי, שאיני יודע מיהו, נשמע כאילו יש גיבוי בחקיקה לחוסר החזרת החוב.
אתי בנדלר: לדחיית החזרת החוב.
אסי מסינג: זה לא חוב.
אתי בנדלר: אם יש דחייה של החזר, במידה ויהיו עודפים.
עמיר פרץ: יש לערוץ 10 חובות גם במסעדה בצפון תל אביב.
עמיר פרץ: גם שם רוצים החזר ודחייה?
עמיר פרץ: מה זה ענייננו?
אסי מסינג: אם תרשו לי חמש דקות להציג את ההסדר, ואחר כך אפשר יהיה לשאול את כל השאלות.
נחמן שי: האם מישהו מערער על החוב לטלעד?
אסי מסינג: אין חוב לטלעד.
גיא קדם: מאוד נוח להעלים חובות ולטעון שהם לא קיימים.
אסי מסינג: אין פה העלמת חובות.
אסי מסינג: יש פה רק הפיכת היוצרות.
נחמן שי: אני רוצה לקבל תשובה לשאלה, האם יש חוב או אין חוב.
נחמן שי: יושבים פה נציגי טלעד, שגם הקדשתי להם זמן לפגישה נפרדת, לא רק בחדר הזה, ולמדתי את העניין, לפי מיטב ידיעתי, כמו שצריך.
אסי מסינג: איך נלמד העניין אם לא שמעת אותו מפינו?
נחמן שי: אני לומד צד אחד.
נחמן שי: אבל אני התרשמתי שיש מקום לתביעה שלהם.
נחמן שי: היא לא מצוצה מהאצבע.
אסי מסינג: היא מצוצה מהאצבע.
נחמן שי: תסביר לי איך.
אסי מסינג: לפי תקנות הכספים, ישנם דמי זיכיון שעל כל בעל זיכיון היה לשלם לרשות השנייה במהלך תקופות הפעילות שלו.
אסי מסינג: דמי הזיכיון הללו מיועדים לצורך מימון הפעילות של הרשות השנייה.
אסי מסינג: במסגרת תקנות הכספים נקבעו סכומים, ובין היתר נקבע לטלעד, נקבע לערוץ 10 ונקבע לבעלי הזיכיונות האחרים בערוץ השני.
אסי מסינג: הסכומים שנקבעו, מרביתם שולמו על ידי בעלי הזיכיונות בזמן, וחלקם לא שולמו על ידי מי מבעלי הזיכיונות, וביניהם, כמובן, ערוץ 10.
אסי מסינג: החובות של בעלי הזיכיונות השונים בשל דמי זיכיון ותמלוגים, כאשר לתמלוגים אתייחס בהמשך, אני מתייחס כרגע רק לדמי זיכיון, עומדים על סדרי גודל של משהו כמו 110 מיליון שקל.
אסי מסינג: החובות הללו מתחלקים למספר סכומים, שתכף נציג גם איך ההסדר מתייחס לגביהם.
אסי מסינג: בסופו של דבר החובות שטלעד טוענים שיש לרשות השנייה כלפיהם הם למעשה עודפים שאמורים להיות, אם יהיו, ברשות השנייה בגין כל שנת כספים, עודפים שלא נוצלו, וכמובן, שעל מנת שיהיו עודפים, צריכה להיות גבייה של כספים, וכמו שאמרנו, לגבי חלק מהשנים עדיין לא נגבו הכספים.
אסי מסינג: לכן יש עודפים שהם נמצאים כבר בספרים והם עודפים בפועל, מכיוון שכבר נגבו הכספים, ויש עודפים שהם בשלב זה עודפים על הנייר.
אסי מסינג: כשיהיו עודפים, אפשר היה לעשות בהם מספר שימושים.
אסי מסינג: ראשית, אפשר היה לעשות פרויקטים נוספים ברשות השנייה לטובת, כמובן, בין היתר, הציבור, ואפשר היה, לא חובה, להחזיר את הסכומים לבעלי הזיכיון.
אסי מסינג: זו חלופה אפשרית.
אסי מסינג: אנחנו מציעים לבחור בחלופה שאנחנו מחזירים- - -
אופיר אקוניס: מתי אתה מחזיר לו, בקיצור?
אופיר אקוניס: אתם מתנגדים להכניס את זה, נכון?
אסי מסינג: אנחנו מחזירים בהתאם לעודפים בפועל.
אסי מסינג: כשיש עודף, אפשר להחזיר אותו.
אסי מסינג: לכן אחת משתיים – אנחנו חושבים שיש פה הסדר תשלום חובות שהוא סביר ומקובל, ומאפשר לכלל בעלי הזיכיונות לעמוד בתשלומי החובות שלהם, ולאחר שהכספים הללו יוחזרו, אפשר יהיה לעשות- -
אופיר אקוניס: אבל זה אמירה פרוזאית.
אופיר אקוניס: האם זה יכול להיכתב?