GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: אני הבנתי בהתאם להחלטת הוועדה ובהתאם לכל המשאים ומתנים שהיו כאן, שיש סיבות מוצקות לתת עדיפות מסוימת לחברת טלעד בחלוקת העודפים.
שאול מגנזי: מה הסיבות המוצדקות?
שאול מגנזי: אני לא מצליח להבין.
דורון אבני: למעשה, איך שהדברים מנוסחים כרגע, אם רשת וקשת במועד תחילת החוק, קרי ב-27 בינואר, יהיו באותו מצב של טלעד, קרי ללא חובות דמי זיכיון ותמלוגים, הם יהיו גם לעניין החלוקה בסוף התקופה בדיוק באותה קדימות שלה.
אופיר אקוניס: השתכנענו, וביקשנו לנסח.
אופיר אקוניס: הנוסח הוא מצוין.
אופיר אקוניס: נצביע עליו כשנצביע על הדברים.
נורית דאבוש: 27.1 טלעד, מן הסתם, כבר אין להם חובות, לכן הם יהיו הראשונים לקבל.
נורית דאבוש: לך יהיו חובות, לכן תהיה השני לקבל או השלישי או הרביעי לקבל.
נורית דאבוש: זהו.
נורית דאבוש: אתה לא צריך לכסות את כל החובות שלך ב-27 בינואר.
נורית דאבוש: אל תילחץ מזה.
נורית דאבוש: זה יהיה מצוין אם תעשה את זה.
נורית דאבוש: הבנת לא נכון.
נורית דאבוש: אפשר להצביע, וזה בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין, מה אתה לא מבין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו רוצים שכולם יהיו מרוצים.
נורית דאבוש: הוא מרוצה.
נורית דאבוש: הוא מרוצה מאוד, אפילו.
אופיר אקוניס: אם אין מחלוקות על הסעיף הזה, כפי שהוקרא – למי מחברי הכנסת יש עוד הערות על סעיף 7, הוספת סעיפים, כולל הסעיף שהוגש לכם, התיקון.
אתי בנדלר: אני מזכירה שבמהלך ההקראה ההנחיה של הוועדה היתה להכניס שני שינויים נוספים בסעיף 7 – אחד בסעיף 102א בפסקה (2)(ג), יחול לגבי כלל החובות, ובסעיף (ה) מדובר בדוח שנתי מבוקר.
אתי בנדלר: אלה שני השינויים שעליהם דובר.
אסי מסינג: בסעיף (ב): ישלם את חובו – עד יום 27.1.2010.
דורון אבני: יש ההבהרה של ההגדרות.
אתי בנדלר: זה שינויי נוסח.
אתי בנדלר: אמרנו שההגדרות שמופיעות בסעיף (א) יהפכו חלקן להגדרות כלליות בחוק.
דנה נויפלד: זה מופיע בנוסח.
דורון אבני: ב סיפא- -
אתי בנדלר: הוא אמר עכשיו.
דורון אבני: ו-ג סיפא – לפני המועד הקובע.
דורון אבני: המועד הקובע הוא ה-27.
דורון אבני: הוא צריך להודיע לפני, כדי שנדע ב-27 לאיזה נתיב הוא הולך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה זמן לפני?
דורון אבני: אנחנו עתידים כבר בימים הקרובים להוציא להם את ההודעות עם פירוט הסכומים.
אתי בנדלר: שאלה טובה, אם כך, של חברת הכנסת.
אתי בנדלר: מספיק לכם שתקבלו את ההודעה הזו ב-26 בינואר בחצות?
מנשה סמירה: אין לנו בעיה.
מנשה סמירה: אבל כדי להיות אחראיים, לפחות 48 שעות או 72 שעות.
דורון אבני: יכול להיות שזה יהיה לפני מועד תחילת החוק.
מנשה סמירה: 48 שעות זה ייתן לנו זמן להיערך.
אתי בנדלר: אכתוב: עד 25 בינואר.
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם בעיה עם 72 שעות, כמו שיוליה מציעה?
כרמל שאמה-הכהן: אז 72.
אופיר אקוניס: 24 בינואר.
אתי בנדלר: זה יהיה התאריך בסיפא של (ב) ובסיפא של סעיף (ג), 24 בינואר.
דורון אבני: ב-(ב) זה המועד הקובע.
דורון אבני: ב-(ג).
אסי מסינג: ישלם את חובו כאמור עד המועד הקובע.
אתי בנדלר: אבל ההודעה היא עד 24 בינואר.
נחמן שי: שתי שאלות – קשת ורשת הן באותו מעמד?
נחמן שי: יש עדיפות בין שתיהן?
אתי בנדלר: להערכתי, הן באותו מעמד.
אסי מסינג: כל אחד לפי החובות שלו.
אתי בנדלר: יכול להיות שהחובות שלהם שונים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, הם יעשו גמר חשבון בדצמבר 2011, ויראו.
ורד אשכנזי: ההחזר יהיה יחסי.
אתי בנדלר: המעמד שלהן מבחינת זכויות והחובת זהה.
נחמן שי: לגבי הרדיו האזורי, אמרת שזה שולי.
נחמן שי: כמה זה שולי?
נחמן שי: כי אנחנו יודעים שגם הרדיו האזורי יודע לשיר במקהלה.
נחמן שי: יש לכם מושג מה מצב היחסים הכספיים עם הרדיו האזורי?
מנשה סמירה: כל תחנות הרדיו האזורי – כ-2 מיליון שקל.
מנשה סמירה: יש שני בעלי זיכיון כרגע, שנכון לרגע זה לא גוררים חובות, והם יהיו זכאים להיות ראשונים להחזרים, לכשהשרים יתקינו את תקנות העודפים בהחזרים.
דורון אבני: אלא אם כן יהיו נוספים שישלמו עד 27 בינואר.
מנשה סמירה: כרגע זה טלעד ותחנות הרדיו.
מנשה סמירה: טלעד – כ-4 מיליון ותחנות הרדיו כ-2 מיליון, ביחד כל 16 תחנות הרדיו.
מנשה סמירה: אם עד 27 בינואר, המועד הקובע, יצטרפו נוספים שיסגרו את החובות שלהם, הם יהיו באותה קדימות.
מנשה סמירה: זה החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש, למשל, סך הכול 4 מיליון, מה אתה עושה אז?
מנשה סמירה: ונגיד שנשארו רק תחנות הרדיו וטלעד, אז הם יקבלו את החלק היחסי.
אופיר אקוניס: אם אין מחלוקת בסעיף הזה והגענו להסכמה, מבורכת, אני מאוד מקווה שחברת טלעד והזכייניות הנוספות, כולם מברכים על הסעיף הזה ועל התוספות שלו, ואנו יכולים להצביע עליו, עם כל התוספות והשינויים שהוזכרו.
אופיר אקוניס: הצבעה בעד – פה אחד
אופיר אקוניס: סעיף 7 אושר פה אחד.
אופיר אקוניס: האם יש סעיף שלא הוקרא?
אופיר אקוניס: הסעיפים הוקראו, אלא שנותרו סעיפים במחלוקת.
אופיר אקוניס: אנחנו חוזרים עכשיו לסעיף 1.
אופיר אקוניס: הולכים לתחילת החוק.
אופיר אקוניס: את הסעיפים שהקראנו אבל לא הצבענו עליהם כי היו במחלוקת, עכשיו נצביע עליהם.
אופיר אקוניס: סעיף 1, יש נוסח חדש.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב, אתה יחד עם חבר הכנסת פיניאן ואני העלינו את הבעייתיות של הסעיף הזה בישיבה הראשונה מתוך שש, אם איני טועה, שהיו בחוק הזה.
אופיר אקוניס: הוגש נוסח מוסכם.
כרמל שאמה-הכהן: מוסכם על מי?
אופיר אקוניס: מוסכם על חבר הכנסת אורלב ועל הייעוץ המשפטי ועל הגורמים המקצועיים.
אופיר אקוניס: עכשיו זה עובר להכרעת הגורמים הפוליטיים, להכרעתנו.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.
אתי בנדלר: סעיף 3א לחוק עניינו מקום מושבה של חברת החדשות, וקובע שהיא תשב בירושלים.
אתי בנדלר: מה שהוצע בסעיף 1 להצעת החוק היה להתיר לחברת החדשות של הערוץ השלישי לא לשבת בירושלים, אלא אם כן היא מקיימת אולפן משני, בהתאם להנחיית הוועדה ולסיכומים, הסעיף הזה יימחק.
אתי בנדלר: בסעיף 2 להצעת החוק, שעניינו תיקון 37ג לחוק העיקרי, אותו סעיף מדבר על הארכת זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי, ובהתאם למה שהוצע כאן, בסעיף (א1), בעל הזיכיון צריך להגיש עד מועד שצריכים לקבוע אותו כאן מספר תוכניות להשלמת מחויבויות, שהמועצה צריכה לאשר.
אתי בנדלר: כאן מוצע להוסיף.
אופיר אקוניס: האם העותק הזה חולק לכל חברי הכנסת?
אתי בנדלר: כאן אני מפנה אתכם לפסקה (3) החדשה המוצעת.
אתי בנדלר: פסקאות (1) ו-(2) דנות בתוכניות להשלמת מחויבויות בתחום תוכניות ובתחום הקולנוע.
אתי בנדלר: פסקה (3), כפי שהיתה, מופיעה בפניכם עם מחיקה עליה, כלומר זה ההיתר שנמחק לקיים כאן אולפן משני, ובמקום זה יבוא כאן כדלקמן: בעל הזיכיון הגיש למועצה לאישורה תוכנית הכוללת שלבי פעולה וביצוע להבטחת מושבה עד יום 31.12.2011, עם התאריך העברי, שחברת החדשות בירושלים בהתאם להוראות סעיף 3א באופן שעד לאותו מועד יקוימו הוראות הסעיף האמור, בסעיף זה התוכנית להבטחת מושבה של חברת החדשות בירושלים.
אתי בנדלר: האישור של המועצה לא מספיק כאן.
אתי בנדלר: סליחה, למחוק ממה שקראתי את המילה: לאישורה.
אתי בנדלר: יתוסף פסקה 5א שתאמר: ועדת הכלכלה של הכנסת אישרה את התוכנית להבטחת מושבה של חברת החדשות בירושלים לאחר שהובאו לפניה המלצות המועצה לעניין תוכנית זו, דהיינו לעניין מעברה של חברת החדשות של חברת ישראל 10 או הזכיין בערוץ השלישי לירושלים, תהיה חובה להגיש תוכנית עם שלבי פעולה וביצוע.
אתי בנדלר: המועצה תדון בתוכנית הזו, וועדת הכלכלה תצטרך לאשר כדי להשתכנע שאכן התוכנית היא תוכנית בת יישום, תוכנית רצינית.
אתי בנדלר: המועד להגשת התוכניות האלה, לאישור כל התוכניות, יהיה מועד אחד, כפי שנאמר - הוועדה תקבע אותה בדיון האחרון שלה, ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: צריכים לקבוע את המועד שעד אליו המועצה צריכה לאשר את כלל התוכניות שיוגשו לאישורה, ועכשיו מאותו מועד יחול גם על ועדת הכלכלה של הכנסת בקשר למקום מושבה של התוכנית להבטחת מושבה של חברת החדשות בירושלים.
אתי בנדלר: כל האישורים האלה צריכים להיות, כמובן, לפני מועד תום הזיכיון של חברת ישראל 10, שאם לא כן, לא ניתן להאריך את הזיכיון החל מ-28 בינואר, דהיינו המועד האחרון לאישור התוכניות צריך, להבנתי, להיות משהו בסדר גודל של 25 בינואר.
אתי בנדלר: הלא כן, מר סמירה?
אתי בנדלר: היו צריכים להגיש כבר מזמן, תוכניות להשלמה, והבנתי שיש ישיבת מועצה ב-17 בחודש.
אתי בנדלר: יש עוד סעיף.
אתי בנדלר: בסעיף (א4) המוצע, שהוועדה כבר דנה בו, נאמר: אין בהתחייבויות ובתנאים החלים על בעל הזיכיון בתקופת ההארכה הראשונה, לפי תיקון החוק הנוכחי, כדי לגרוע מההתחייבויות והתנאים שחלו עליו ערב תחילתו של תיקון מס' 32, לפי חוק זה, כללי המועצה או תנאי הזיכיון, אלא אם כן נקבע אחרת לפי התיקון האמור.
אתי בנדלר: דהיינו הרעיון הוא שאין מחילה על חובות אלא אם כן הם נמחלו במפורש ונקבעו הוראות בקשר אליהם בתיקון הזה.
אתי בנדלר: כדי שבכל זאת ניתן יהיה להאריך את הזיכיון מוצע כאן להוסיף, חרף ההפרה של התנאי שחברת החדשות תשב בירושלים, מוצע להוסיף כאן:
אתי בנדלר: לעניין זה אושרה תוכנית להבטחת מושבה של חברת החדשות בירושלים ובעל הזיכיון פעל לפיה, לא יראו אותו כמי שהפר את הוראות סעיף 3א עד לתום תקופת ההארכה הראשונה.
אופיר אקוניס: יוליה, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אני חושבת שזה סעיף מאוד בעייתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על הנושא של העברת החדשות לירושלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: העברת החדשות לירושלים תגבה הרבה מאוד כסף על ברזלים, וכרגע, כשערוץ 10 מתקשה לעמוד בכל המחויבויות, אני חושבת שזה יכול להיות בזמן האמת בעיה שאנחנו נצטרך לגבש איזשהו רעיון אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי רעיון, במקום להעביר את חברת החדשות לכאן, לראות איך אנחנו מבקשים מערוץ 10, מהחובות של היצירה או בכלל, השקעה בתוכן, להשקיע סכום של 20 אחוז מהשקעה בתוכן לנושא ירושלים, שיהיה על המסך ירושלים, יעשו סדרות בירושלים על ידי אנשים בירושלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על חדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שזה מצחיק, אבל אותי זה לא מצחיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי, הבעיה של ירושלים היא בעיית תעסוקה, ואני חוששת, שאם נבקש להעביר לפה חדשות, אנחנו נשקיע בברזלים ולא בכוח אדם.
אופיר אקוניס: למה הכוונה ב"ברזלים"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצלמות, אולפנים, הברזלים, שעולים הרבה מאוד כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה במקום זה לומר לערוץ 10: מהכסף שאתם צריכים להשקיע ביצירה באופן כללי בתוכן, אני מעדיפה לראות את ירושלים על המסך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, יכול להיות שנחשוב 10 ו-15 ו-100 אחוז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעניין אותי שהסדרות האלה, הדרמות האלה, הדוקומנטרי ייעשו בירושלים על ידי אנשי ירושלים, ומי שיעבוד בכל היצירה הזו יהיו אנשי ירושלים, וכך, לדעתי, כבר אמנע את הבעיה שאני כבר צופה בעוד שנה, שיבואו עם התוכניות, כי זה קשה מאוד, אני יודעת מה זה להעביר לפה את החדשות, ואני לא רוצה לתקוע אותם בקטע הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת לשקול את הצעתי בכובד ראש.
קריאה: היא תקפה גם לערוץ 2?
שאול מגנזי: לנו יש סדרה כזאת, מעורב ירושלמי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שאני פוחדת מהשאלה שמגנזי שאל כרגע, לכן אני כן חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על איך אנחנו מעבירים את החדשות שנתיים אחרי בזמן רשיונות בוודאות, ולא יורדים מהסיפור הזה, כדי שאתה לא תתפוס טרמפ על מה שאני אומרת כרגע, וכדאי לך לא לתפוס טרמפ, כי עכשיו נחייב אותך להוסיף על נושא ירושלים בתוך היצירה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב.
זבולון אורלב: לצערי, אני צריך להתנגד בכל התוקף להצעת חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, כי החובה שמקום מושבה של חברת החדשות בירושלים הוא לא המצאה של הדיון הזה.
זבולון אורלב: הוא נחקק מאז שחברת החדשות של ערוץ 10 נולד, ההוראה הזו קיימת.
זבולון אורלב: אמנם באותה תקופה היתה עוד זכיינית כאן בירושלים, טלעד.
זבולון אורלב: משטלעד חדלה להיות זכיינית, ירושלים נותרה יתומה בכל מה שקשור בהפקות ובחברת חדשות, ולכן חשבנו שמן הראוי שכולנו נכבד את החוק הקיים, ולא נשלים עם ההפרה רבת השנים, שכל מי שאחראי, כולל הרגולטור, נושא באחריות להפרה הזו.
זבולון אורלב: הבנו בדיונים שאי אפשר להעביר את האולפנים ואת החדשות ביום אחד לירושלים.
זבולון אורלב: התהליך שמוצע כאן הוא תהליך של שנתיים, שהביצוע והשלבים יאומצו על ידי המועצה, שמכירה מקרוב- -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה כסף?
זבולון אורלב: לפני 27 בינואר, לפני שמביאים לקריאה שנייה ושלישית, יפרסו בפנינו את תוכנית הביצוע בשלבים של העברת החדשות, שתושלם עד 2011, לפני מתן הרשיונות, כדי שבבוא העת לחלק את הרשיונות, יש לערוץ 10 אולפני חדשות בירושלים, כי אם לא נכניס את הסעיף הזה ולא יהיו אולפנים, הם לא יוכלו לקבל רשיון.
זבולון אורלב: ההוראה הזאת של החוק מאפשרת לערוץ 10 לקבל את הרשיון בעת שיתחילו לחלק את הרשיונות.
זבולון אורלב: אני אומר בצורה גלויה – אני אמרתי באחת ההתבטאויות ואיני חוזר בי: ירושלים או ערוץ 10, ירושלים קודמת.
זבולון אורלב: כתבתי גם, שאם אני הייתי צריך להצביע, הייתי מצביע נגד ההצעה, כי קשה לי להשלים עם ההפרה הזו, אבל בנתונים שקיימים, במציאות שנוצרה, בלוח הזמנים, ומאחר שיש לנו רגולטור, ומאחר שערוץ 10 גילה רצון טוב לעניין הזה והבנה וגם הסכמה, אני רואה בזה פשרה של הכרח שלא יגונה, שמבטיח שקיפות, פיקוח כדי שסוף-סוף החדשות יעברו לירושלים, ולכן אמרתי, שאם הסעיף הזה יתקבל כמו שהוא, ללא כל שינוי, אני אוריד את ההסתייגות שהגשתי בדיון הראשון, שבו הצעתי להשאיר את סעיף 3א ללא כל שינוי - דבר שהיה מבטיח שהמסך יהיה שחור לערוץ 10.
זבולון אורלב: אני לא יכול להגיד שאני תומך ומתלהב, אך אני יודע שעשינו צעד – יושב ראש הוועדה וחבריו, וביניהם גם אני, עשינו צעד משמעותי אמיתי, לא פופוליסטי, להעביר את האולפנים לירושלים, וגם לאפשר את המשך הרשיונות.
אופיר אקוניס: ובתמיכת שר התקשורת והדרג המקצועי, הרשות השנייה, משרד המשפטים, משרד האוצר וכולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת אורלב, אני מקווה שכשאתה אומר "פופוליסטי", אתה לא מתכוון אליי.
זבולון אורלב: לא, חס וחלילה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותי מעניין, האם זה אומר שעד שנת 2011, אם אני כל כך דואגת לירושלים, לא יושקע שום סכום בירושלים, כן או לא?
אופיר אקוניס: יש שתי השקעות – השקעה טכנית בהקמת האולפן שלהם בעיר הבירה, או צילומי סדרות.
מנשה סמירה: ראשית, הם יהיו מחויבים במסגרת ההעברה שדיבר עליה חבר הכנסת אורלב גם להפיק תוכניות בתחום החדשות מירושלים בהיקף הולך וגדל עם השנים.
מנשה סמירה: זה יהיה במסגרת התוכן, וגם שידורים ועוד דברים כאלה ואחרים, שנציג אותם לוועדה לאחר שישראל 10 יציגו את זה בפנינו, יהיה גם בתחום התוכן של החדשות.
מנשה סמירה: שנית, החל מ-1.1.2010 חלה עליהם חובת תוכניות בפריפריה.
מנשה סמירה: ירושלים, במסגרת ההגדרות לעניין הזה, בפנים, והם יהיו מחויבים לעשות חלק מהתוכניות גם בירושלים, התוכניות האחרות, כך שזה בא ממקום אחר, לא מהסיפור הזה.
מנשה סמירה: לעניין עלויות ההעברה, התוכנית היא על דעת ישראל 10, נלקחה בחשבון בעלויות שלהם, איך הם יתמודדו עם כל המשימות שכרגע הוטלו עליהם במסגרת תיקון החקיקה, והיא בהחלט תיתן מענה מצטבר והולך כדי שהם יבואו מוכנים לקבלת הרשיון בעוד שנתיים.
כרמל שאמה-הכהן: נהוג לומר שירושלים על ראש שמחתנו.
כרמל שאמה-הכהן: במקרה הזה ירושלים על ראש דאגתי.
כרמל שאמה-הכהן: אני עוד לא מצליח ממש לעכל את ההסדר שגובש פה, ועלתה הצעה של יוליה, שאני גם לא יורד לסוף דעתה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש ממך, אדוני היושב ראש, כמה דקות של הפסקה, לנסות לבחון את הדברים.
אופיר אקוניס: בסדר, אחרי שנמצה את העניין.
אופיר אקוניס: עופר ברקוביץ, חבר מועצת העיר ירושלים, בבקשה.
עופר ברקוביץ: חשוב לי לבטא את עמדתי כנציג עיריית ירושלים וגם נציג של אותם צעירים שעוזבים את העיר בגלל נושא התעסוקה.
עופר ברקוביץ: מיותר לציין שהנושא הוא קריטי עבור ירושלים.
עופר ברקוביץ: רק אתמול היינו בשדולת ירושלים בדיון הקמה.
עופר ברקוביץ: לא מעט חברים נכחו בדיון, ודיברנו על פרקטיקה.
עופר ברקוביץ: אני חושב שזו הפרקטיקה.
עופר ברקוביץ: זו דוגמה אולי לא ענקית אבל משמעותית של מעשה שאפשר לעשות לטובת ירושלים.
עופר ברקוביץ: אני חושב שההצעה שמונחת על שולחן הוועדה כרגע, לפני ההצעה של חברת הכנסת ברקוביץ, היא הצעה יותר טובה מההצעה שבה התחלנו, אבל עדיין היא לא משקפת, בעיניי, שינוי חד משמעי בתפישה שלנו לגבי העיר ולגבי נחיצות הדברים מבחינתה.
עופר ברקוביץ: שנתיים זה פרק זמן קצת גדול מדי.
עופר ברקוביץ: עוד לא ראיתי את תוכנית השלבים- -
אופיר אקוניס: גם אנחנו לא.
עופר ברקוביץ: יכול להיות שזה ייראה יותר טוב, אבל מהצד, כמי שראה את ערוץ 10 משדר שש שנים עם חברת חדשות לא מירושלים, למרות שהדבר כתוב שחור על גבי לבן בחוק, אני לא בטוח שגם תוכנית כזו תשכנע אותנו – אני אומר את זה כנציג תושבי ירושלים, ושמענו הרבה הצהרות והרבה הבטחות והרבה תוכניות, ומעט ממומש.
עופר ברקוביץ: הדבר הזה, בעיניי, פרק זמן קצת ארוך מדי כדי לקיים מעבר.
עופר ברקוביץ: אני חושב שצריך לכווץ את התוכנית, ולהקדים את זמן המעבר משנתיים.
עופר ברקוביץ: אני חושב שההצעה של חברת הכנסת ברקוביץ היא הצעת פיצוי טובה עבור ירושלים, שיכולה לעבוד במקביל.
עופר ברקוביץ: אני לא חושב שזה סותר.
עופר ברקוביץ: אפשר לשלב.
עופר ברקוביץ: אם נקצה סכום סביר להעלות את ירושלים למסך, מה שלא עושים אמצעי התקשורת היום בשמחה גדולה- -
אופיר אקוניס: יש סדרה שלמה שמצולמת בירושלים, מעורב ירושלמי.
אופיר אקוניס: מתקנים אותי שרק צילומי החוץ הם בירושלים.
עופר ברקוביץ: הדבר הזה שחברת הכנסת ברקוביץ הציעה מקוים היום על ידי כסף ממשלתי.
עופר ברקוביץ: מיזם הקולנוע והטלוויזיה שהוקם על ידי הרשות לפיתוח ירושלים בשותפות של ממשלת ישראל ועיריית ירושלים בדיוק עושה את הדבר הזה – נותן כסף להפקות קולנוע בעיר, שהכסף יוצא בתוך העיר, העיר מצולמת, אז הרעיון עובד, ועובד, לדעתי, השנה טוב מאוד.
עופר ברקוביץ: אז לקחת אותו ברצינות, לדעתי, וכתמורה לשש שנים האחרונות, שבהן תושבי ירושלים לא נהנו מחברת חדשות כאן, זה בהחלט פתרון ראוי.
עופר ברקוביץ: אנחנו נעקוב בדאגה ומקרוב על ביצוע אותה תוכנית, ונרצה לראות את קבועי הזמן שלה מתכווצים, ובעוד שלושה-ארבעה חודשים, תגדירו את המדרגות, כשיאשרו את התוכנית בפניכם, את שלבי המעבר קדימה, מתממשים אט-אט.
נחמן שי: אני רוצה לדעת מהי ירושלים, כי כמובן, אני יחד עם זבולון בכל מה שקשור ללהגן על ירושלים ולשמור עליה, אני רק רוצה לדעת האם ההגדרה המרחיבה של ירושלים שהיתה יפה לערוץ 2 בשעתו עוברת לערוץ 10, כלומר המתחם שהולך גם לאזור ירושלים.
נחמן שי: היינו נדיבים פעם.
זבולון אורלב: תהיה תוכנית.
זבולון אורלב: אם תחליט לקבל את זה, בעוד עשרה ימים יתקיים פה דיון, יציעו תוכנית איפה, מתי, כמה, למה, תוכל להתייחס.
אופיר אקוניס: מי פסק את זה, לגבי נווה אילן?
אופיר אקוניס: המחוזי.
דורון אבני: זה היה בשעתו כאשר חברת החדשות של ערוץ 2 קיימה מכרז, אז האולפן המפסיד- -
אופיר אקוניס: הם התחילו פה ואז הם נדדו מערבה.
נחמן שי: זה רבתי-רבתי.
נחמן שי: זה עובר את נווה אילן.
אופיר אקוניס: זה לפני נווה אילן.
אופיר אקוניס: קריית התקשורת נמצאת לפני הישובים נווה אילן ויד השמונה, אם איני טועה.
נחמן שי: הדבר השני, האם אתה יכול להעריך מה העלויות הכספיות של העתקת חברת החדשות לאזור?
נחמן שי: אני שואל את יוסי ורשבסקי.
יוסי ורשבסקי: אני פוחד לענות, כי תתחילו להגיד לי: לא אולפן כזה, אולפן כזה.
יוסי ורשבסקי: לא עריכה כזאת, עריכה כזאת.
אופיר אקוניס: למה זה צריך לעניין את ועדת הכלכלה, מה העלויות של חברת ישראל 10 לעניין הזה?
אופיר אקוניס: אנחנו מחוקקים ברמה העקרונית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הם גם הסכימו למכרז פעם.
אופיר אקוניס: אם הם לא עושים את זה, לא יקבלו רשיון, אם יבקשו את הרשיון.
אופיר אקוניס: זה צריך להיות אינטרס שלהם, לעשות את זה בתוך השנתיים הקרובות.
אופיר אקוניס: זה נאמר במפורש בישיבה הקודמת על ידי היושבת ראש והמנכ"ל של הרשות השנייה.
זבולון אורלב: זה גם בידיך, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: הרי החוק הזה הוא חוק זמני.
אופיר אקוניס: אחר כך אנחנו עוברים לחוק קבוע, של רשיון ל-15 שנה, שהצבענו עליו ואישרנו אותו.
אופיר אקוניס: תרצה חברת ישראל 10 רשיון בראשותו של מר ורשבסקי רשיון ל-15 שנה, היא תצטרך לעבוד מכאן.
אופיר אקוניס: הוא גם אמר את זה.
אופיר אקוניס: אז זה לא חשוב.
אופיר אקוניס: אבל אם אתה רוצה, תענה לחבר הכנסת שי על העלויות.
נחמן שי: הוא לא רוצה.
נחמן שי: השלב הבא – הוועדה גם תקבע את גודל האולפן, את היקף התעסוקה.
יוסי ורשבסקי: לאור המשא ומתן שניהלתי פה, לא בטוח שאמשיך להיות המנכ"ל.
יוסי ורשבסקי: ..
אסף אמיר: אני רוצה לספר לכם שיש מיזם של קולנוע בירושלים, של קרן ירושלמית, שמפיקה, עוזרת להעביר סרטים שהתרחשו בירושלים, מממנת סרטים שאו שהסיפור כולו קורה בירושלים, לפחות 50 אחוז מהצילומים קורים בירושלים.
אסף אמיר: אני הפקתי כרגע סרט על פי ספרו של גרוסמן, הדקדוק הפנימי, בירושלים.
אסף אמיר: צילמנו את כל הסרט בירושלים.
אסף אמיר: אני רוצה לומר - זה לא ביום אחד.
אסף אמיר: כי אנחנו מנסים בתוך התקנות של הקרן, וככל שיהיו יותר סרטים, כך יהיו יותר אנשי מקצוע שירשו לעצמם להישאר בירושלים ולהתפרנס מעשייה – אגב, גם טלוויזיונית, גם דוקומנטרית וגם סרטי קולנוע.
אסף אמיר: זה קורה.
אסף אמיר: כבר מחר יש פרזנטציות של עוד איזה עשרה סרטים שייעשו בירושלים, אז לפחות מהבחינה הזו, זה קורה.
אופיר אקוניס: אנחנו נקבל את בקשתו של חבר הכנסת שאמה לצאת להפסקה של 15 דקות.
זבולון אורלב: אני צריך לעזוב, לצערי.
זבולון אורלב: אני מבקש שאם יהיה שינוי בנוסח שהקריאה היועצת המשפטית, אני אחזור בי מההצרה שלא אגיש הסתייגויות, ואני מבקש להחזיר את ההסתייגות הראשונה שהגשתי, לפיה יישאר בחוק הזה רק 3א ושום תוספות, כנוסחו המקורי.
אתי בנדלר: מה שאומר שלא ניתן יהיה להאריך את הזיכיון.
זבולון אורלב: אין לי בררה אחרת.
זבולון אורלב: אני מדגיש - כוונתי, אם ייגרע משהו.
זבולון אורלב: אם יתוסף משהו – אני תמיד אשמח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו רוצים רק לחזק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא להוריד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפסקה
אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ ביקשה זכות דיבור, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אדבר אחריו, בבקשה.
נחמן שי: כולנו רוצים את טובתה של ירושלים, ואנחנו מתלבטים, איך לעשות זאת באופן שגם יקדם את ירושלים וגם יסייע לערוץ 10.
נחמן שי: וגם עומד לנגד עינינו הסעיף שדיברנו עליו, כולל הדברים שאמר זבולון לפני שהוא עזב, שאני מניח שגם הם משמעותיים.
נחמן שי: אנחנו רוצים להציע או לבקש שבתוכנית ההשלמה שמכין עכשיו ערוץ 10, ושאמורה לבוא לפני הוועדה, הם ייתנו דעתם על שלושה נושאים: אחד, היקף התעסוקה בירושלים – מספר העובדים וכו', שמקום מגורם ירושלים, ואני מסתמך על דבריה של יושב ראש הרשות, שהם יודעים לבדוק שעובדים ירושלמים, כי הבנתי שהיא עושה זאת גם בנושאים אחרים, כך הבנתי.
נחמן שי: שתיים, היקף הפעילות הנוכחית של ערוץ 10 בירושלים כהכנה לקראת המהלך, והדבר השלישי, מועד המעבר לירושלים.
נחמן שי: עכשיו אפרט.
נחמן שי: לגבי תעסוקה, הסברנו להם, פחות או יותר, לאיזה כיוון, והם יסבירו בתוכנית אחוז מסוים של התקדמות בהיקף התעסוקה.
נחמן שי: אני רוצה גם לומר, וקיבלתי את זה, וזה מצער את כולם, שכמובן, עשוי להיות מצב שיפטרו בתל אביב עובדים לטובת עובדים בירושלים.
נחמן שי: כאן אנו לא רוצים – הם יעשו מאמץ שמגייסים עכשיו עובדים, עושים שינויים, עובד מתפטר, העובד הבא כבר יהיה מירושלים, כדי שלא הוועדה הזאת החליטה במכה אחת גם לפטר.
נחמן שי: אנחנו מבקשים שאחוז העובדים שמקום מגוריהם הוא ירושלים וסביבתה, ראה ההגדרות המרחיבות שהיו, יעלה בהדרגה, ואת זה ערוץ 10 יגיש לנו, ואז נראה בדיוק את הקצב.
נחמן שי: זה כיוון אחד.
נחמן שי: הכיוון השני – פעילות.
נחמן שי: יש להם אולפן משנה, אולפן בירושלים שכבר היום קיים.
נחמן שי: הם יגדילו את השימוש בו.
נחמן שי: לפחות פעם אחת ביום יהיה שידור מהאולפן בירושלים, והם לוקחים על עצמם להרחיב את זה.
נחמן שי: אנחנו לא יכולים להחליט בשבילם מה הם משדרים מירושלים, אנחנו לא נכנסים לעומק, אבל הנוכחות של ירושלים ושל האולפן תהיה בהדרגה יותר משמעותית.
נחמן שי: והדבר השלישי – המעבר.
נחמן שי: היינו רוצים שבמקום ב-31 בדצמבר, כבר בתחילת השנה היהודית החדשה, ראש השנה, כבר ערוץ 10, זה בערך חודשיים פחות, יהיה מוכן, חברת החדשות, לשידור מירושלים.
אתי בנדלר: א' בתשרי התשע"ב.
נחמן שי: זה הכול יבוא לתוכנית שאתם מגישים לנו.
נחמן שי: אלה שלושת הכיוונים שאנחנו מציעים.
נחמן שי: זה נובע מהרבה התייעצויות שעשינו פה בהפסקת הסנדוויצ'ים המעולים שהוגשו לנו...
נחמן שי: אלה הנקודות שחשבנו עליהן.
אופיר אקוניס: האם חברת ישראל 10 יכולה לעמוד במתווה הזה?
יוסי ורשבסקי: חברת ישראל 10 תעשה את כל המאמצים ללכת לכיוון שחבר הכנסת שי הציג.
יוסי ורשבסקי: לגבי זמן המעבר, קשה לי מאוד לראות, אך נעשה מאמץ להיענות לבקשה.
נחמן שי: נוכח העובדה שזה נמשך הרבה שנים, וההבנה שזה לא פשוט.
אופיר אקוניס: בבקשה, חברת הכנסת ברקוביץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמובן, הדיונים פה היו מאוד סוערים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר מה לי מאוד חשוב בכל הסיפור הזה: אתמול היתה פה שדולת ירושלים, וברור לכולנו שבעיניי, ההתייחסות אל ירושלים כאל פריפריה, בעיניי היא בעייתית מאוד, כי אני לא חושבת שבירת ישראל יכולה להיראות או להיות פריפריה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן כשאנו אומרים שיש פה 15 אחוז, כמו- -
אופיר אקוניס: פריפריה, הכללת את ירושלים?
מנשה סמירה: מחוץ למרכז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשוב לי שזה יירשם לפרוטוקול, ואני חושבת שכולנו צריכים להתחיל לחשוב בכיוון הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש מדינת ישראל, יש בירת ישראל, ירושלים, ויש פריפריה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אתמול אמרתי שירושלים צריכה להיות עדיפות א', א', א'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וההשקעה בירושלים צריכה להיות בכל התחומים, ויש לי בעיה, שהעובדה שאנחנו מבקשים מטלוויזיה מסחרית לתת את הפתרונות, שצריכה לתת טלוויזיה ממלכתית, יש לי קצת בעיה עם זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני מאוד שמחה שעשינו את הדיון הזה, כי בעיניי, הוא מאוד חשוב, ובטח שדיברתי עם מנכ"ל ערוץ 10, ויושבים פה גם נציגים של קשת ורשת, שיבינו שבתוך הבית הזה ירושלים זה לא מזג האוויר וזה לא פקק תנועה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מקום שהוא לב לבה של המדינה הזאת, ואם אנחנו לא נתעסק בו ברצינות ונבין שאנחנו צריכים להשקיע בו – מצדי, כל אחד שיושב פה צריך לקחת אחריות אישית ואחריות לאומית לטפל בירושלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאנחנו, בעזרת השם, נסיים את החוק הזה עם ערוץ 10, הנושא של רשות השידור, שהוא זה שאמור לתת מענה כולל לבעיית ירושלים מבחינת תחום העבודה, אנחנו חייבים לטפל בזה כאחד הדברים הכי חשובים, הבוערים ביותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל נושא של רשות השידור, שאמור לתת פה מענה, כי אם היו פה רשות השידור, לא היינו מבקשים מערוץ 10 להגיע לפה, גם לא מערוץ 2, כי זה נשמע הגיוני שטלוויזיה ממלכתית שאיננה צריכה לטפל בזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה תחום שאנחנו חייבים לטפל בו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הנושא של הטלוויזיה של רשות השידור זה לא קשור כביכול לעכשיו לפה, אך לי אישית חשוב להבהיר ולשנות את האווירה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האווירה פה צריכה להיות ברורה לכל הטלוויזיות בישראל, לרשות השנייה, לקשת, לרשת, לטלעד, שאולי פעם יתמודד, שירושלים עומד בראש מעייננו, וחשוב להתייחס אליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם הרדיו לגבי רשות השידור.
אתי בנדלר: אם אני מבינה נכון את הצעתכם, אתם סומכים את ידכם על הנוסח שהוקרא קודם, אבל אתם רוצים לוודא ששלושת המרכיבים שדיברתם עליהם יתקיימו.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בהיקף התעסוקה, הדבר הזה צריך לבוא לידי ביטוי בתוכנית.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בהיקף הפעילות בירושלים, גם נושא זה צריך לבוא לידי ביטוי בתוכנית.
אתי בנדלר: מועד המעבר או השלמת הביצוע של התוכנית בהתאם למוצע הוא ב-31.12.2011.
אתי בנדלר: זה מועד שנקבע בחוק, לא בתוכנית.
אתי בנדלר: השאלה היא, האם אתם רוצים להשאיר את המועד בחוק כפי שהוא כתוב עכשיו מתוך תקווה שבתוכנית תהיה הקדמה, אבל זה לא יחייב מבחינה חוקית, או אתם רוצים לשנות את המועד בחוק?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נשאיר את זה כך.
כרמל שאמה-הכהן: תשאירו את המועד כמו שהוא בחוק, אבל אני רוצה להשאיר הסתייגות לגבי א' בתשרי באותה שנה.
אתי בנדלר: ברשותך, כ"ט באלול.
כרמל שאמה-הכהן: עד אז נדבר עם מי שצריך לדבר.
נחמן שי: אני מצטרף לזה.
אתי בנדלר: ההצבעה תהיה על הנוסח המונח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטרפת לחבריי.
נחמן שי: אנחנו רוצים להשאיר פתח- -
אתי בנדלר: אבל יש לכם רוב כאן.
כרמל שאמה-הכהן: איך אפשר לעשות את זה בצורה נורמלית?