GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבריאל מלכה: אני רוצה לפתוח ולומר, כי בית הספר לתיירות לוקח אחריות מלאה על כל מה שקורה, ויפעל בהמשך גם לצד התלמידים כדי לנסות ולבדוק מה ניתן לעשות כדי להעביר אותם את הבחינה בהצלחה.
גבריאל מלכה: האחריות שלנו היא במיון התלמידים וגם בליווי התלמידים לכל אורך התהליך.
זאב אלקין: האם היה מיון מקדים של התלמידים?
גבריאל מלכה: כן.
מרינה סולודקין: אם כך, התוצאות מאוד מוזרות.
גבריאל מלכה: אני אסביר איך אנחנו פועלים.
גבריאל מלכה: שמעתי קודם כי היתה התרעה על כך שקיים בירושלים רכז לא מתאים.
גבריאל מלכה: אני חייב להודות, שרכזים מטעם בית הספר מאושרים על ידי משרד התיירות.
אופיר אקוניס: אבל פה היתה בעיה ספציפית.
גבריאל מלכה: מדובר במדריכים שהם מלח הארץ.
גבריאל מלכה: שמעתם את אבי לזר, שהוא מורה דרך, והיה רכז בבית הספר לתיירות אצלנו.
גבריאל מלכה: אנחנו עומדים מאחורי כל הרכזים שלנו.
גבריאל מלכה: תהליך הקבלה ותהליך המיון של התלמידים נעשה באמצעותנו, בהתאם לדרישות משרד התיירות, לאחר מיון מסודר של 3 נציגים בכל קורס כדי לוודא שאותם אנשים אכן מתאימים להיות לאחר מכן מורי דרך.
גבריאל מלכה: יכול להיות שפה ושם אנחנו גם נכשלים.
גבריאל מלכה: אנחנו בסך הכל בני אדם.
גבריאל מלכה: אני לא מעריך, שאנחנו יכולים להיכשל בבחירה של 40 תלמידים.
מרינה סולודקין: גם אנחנו לא.
גבריאל מלכה: אנחנו מעריכים, שאנחנו בחרנו אנשים משכילים, אנשים שרצו להיות מורי דרך.
גבריאל מלכה: אנחנו השתדלנו להוביל אותם לסוף התהליך.
גבריאל מלכה: אני כמנכ"ל בית ספר שעוסק בתחום החינוך מזה כ-40 שנה באוניברסיטת חיפה, ביקשתי והתעקשתי, שמשרד התיירות ימשיך לשלוח נציגים מטעמו כמשקיפים בוועדות המיון שלנו.
גבריאל מלכה: אני צפיתי מראש את התהליך.
גבריאל מלכה: מאחר ואנחנו גוף שצריך לפרנס את עצמו, אנחנו לפעמים מסוגלים לעשות גם טעויות.
גבריאל מלכה: בשל כך, הזמנתי את הבקרה של משרד התיירות לכל אורך הדרך.
גבריאל מלכה: התחננתי שמשרד התיירות ימשיך.
גבריאל מלכה: אחרי שהוא פסק שהוא לא משתתף בוועדות הקבלה של המועמדים, אני באופן אישי כתבתי מכתב ליועץ המשפטי של משרד התיירות וביקשתי לאשר למשרד התיירות לשלוח, לפחות לבית ספר לתיירות של אוניברסיטת חיפה, משקיפים מטעמו לוועדות המיון של התלמידים.
גבריאל מלכה: אני רוצה לומר נקודה נוספת לזכותה של אוניברסיטת חיפה.
גבריאל מלכה: בתקופות הקשות של התיירות במדינת ישראל, אוניברסיטת חיפה, אשר רכשה את בית הספר לתיירות מהמדינה, המשיכה להפעיל קורסי מורי דרך עם 15 תלמידים.
גבריאל מלכה: מי שמבין את המורכבות של הפעלת קורס מורי דרך יודע מה זה אומר.
גבריאל מלכה: אנחנו המשכנו את המפעל הציוני של הפעלת קורסי מורי דרך במדינת ישראל על חשבוננו כאוניברסיטת חיפה.
גבריאל מלכה: אף אחד לא בא לסייע לנו באותה תקופה.
גבריאל מלכה: היום כולם חושבים שאפשר להתעשר על ידי הפעלת קורסים למורי דרך, וכולם רוצים להפעיל קורסי מורי דרך.
גבריאל מלכה: אני מזמין את המשרד לחזור לפיקוח מלא ביחד איתנו בכל הנוגע למיון ובחירת התלמידים.
מינה גנם: צריך לציין, שבית המשפט קבע שאנחנו לא יכולים לשבת במיונים כיוון שזה עדיין לא מוסדר בתקנות מורי הדרך בחוק שירותי תיירות.
מינה גנם: אני מסכימה עם מר מלכא, שהמהלך בו נסוגנו מתהליכי המיון הוא מהלך שכן השפיע על חתך התלמידים בקורס הזה.
זאב אלקין: מי צריך להתקין את התקנות?
מינה גנם: אנחנו עובדים על התקנות האלה.
אליהו ליפשיץ: אני נתתי הוראה שלא יישבו משקיפים בוועדות האלה מהסיבה הפשוטה, שמשקיף איננו רק משקיף אלא גם קובע.
אליהו ליפשיץ: כיוון שזה לא בתקנות והיתה קביעה של בית המשפט שההליך שנעשה חייב להיות בתקנות, חובת בית הספר עד היתה לסנן את התלמידים.
אליהו ליפשיץ: אם הוא חושב שהוא לא מסוגל לעשות את זה, שלא יפתח קורס.
זאב אלקין: ממתי אתם יודעים שיש בעיה להשתתף במיונים בגלל התקנות?
זאב אלקין: מתי זה עלה כבעיה?
אליהו ליפשיץ: זה המחזור הראשון, שבו אנחנו לא השתתפנו במיון התלמידים.
זאב אלקין: אבל ממתי אתם יודעים שיש בעיה?
מינה גנם: זה רק שנה ככה.
אליהו ליפשיץ: חלק מהרכזים התריעו.
אליהו ליפשיץ: אנחנו כמובן עוקבים הרבה יותר, מזהירים את בתי הספר.
זאב אלקין: אתה לא עונה לשאלה שלי.
זאב אלקין: אני שאלתי, ממתי אתם יודעים שיש בעיה משפטית לשבת במיונים?
אליהו ליפשיץ: שנה וחצי.
זאב אלקין: אני מבין, שבשביל להסדיר את זה אתם הייתם צריכים להתקין תקנות.
זאב אלקין: למה זה לוקח שנה וחצי?
אליהו ליפשיץ: השאלה היא, האם להתקין בכלל תקנות או להשאיר את זה בידי בית הספר.
אליהו ליפשיץ: אני אסביר.
אליהו ליפשיץ: אם אוניברסיטה מחליטה לקבל תלמיד לפקולטה למשפטים, זאת אומרת שהיא בחרה מישהו מתאים.
אליהו ליפשיץ: אם הוא לא מצליח, אז הוא לא מצליח.
אליהו ליפשיץ: אף אחד לא אמר שאנחנו חייבים לשבת במיונים.
זאב אלקין: מה היתה עמדתכם, שזה טוב או רע לשבת במיונים?
מינה גנם: יש פה סוגיה קשה, שאנחנו עדיין לא סגורים עליה.
חמד עמאר: לא קיבלנו תשובה בנוגע לרכז בירושלים.
זאב אלקין: אני מבין, שאתם תאגיד מקצועי.
זאב אלקין: אתם לא מקבלים את הטענה של משרד התיירות.
גבריאל מלכה: אני חוזר ואומר, שתפקידנו כבית ספר לתיירות הוא לנסות ולבחור את האנשים המתאימים ביותר, כדי לתת לנרשמים אצלנו את הטיפול הטוב ביותר, החל מהרכז וכלה במרצים וביתר סגל ההוראה והסגל המקצועי המלווה את התהליך.
גבריאל מלכה: אנחנו השתדלנו לבחור את האנשים המתאימים ביותר.
גבריאל מלכה: בנוסף, אנחנו מקבלים את ההכשרה ואת הגושפנקה של משרד התיירות, שהוא היחיד המוסמך לאשר רכז שנבחר לכל קורס.
אופיר אקוניס: אבל לא יכול להפסיק את הקורס.
אליהו ליפשיץ: מתחילת הקורס בירושלים אנחנו התרענו שיש בעיות.
אליהו ליפשיץ: זה אומר שהיה צריך לתקן דברים.
זאב אלקין: האם היתה התרעה כזו לגבי רכז ספציפי?
גבריאל מלכה: האם היתה התרעה כזו שהועברה אליי?
רותי יחזקאלי: אני אישית העברתי את ההתרעות עוד לפני הבחירה.
רותי יחזקאלי: אני סירבתי לבחירה הזו.
מרינה סולודקין: איזה קונפליקט מתגלה כאן.
אופיר אקוניס: סירבתי לבחירה, אבל מה הכלי שלך באמצעותו את יכולה לא לאשר?
רותי יחזקאלי: הכלי שלי מוגבל.
אופיר אקוניס: אתם הרי הגוף המפקח.
אופיר אקוניס: אתם הראי הרגולאטור.
קריאה: מה אנחנו עושים שם שנה וחצי?
קריאה: בשביל מה בכלל פתחתם את הקורס?
אופיר אקוניס: אני מבין שיש פה בעיה ספציפית.
אליהו ליפשיץ: מדובר ברכז ותיק, והשאלה היא האם הוא היה מתאים לקורס הספציפי.
אופיר אקוניס: אז השארת אנשים בקורס שלם.
אופיר אקוניס: איזה מן דבר זה?
אליהו ליפשיץ: מדובר ברכז ותיק, שלא מרכז קורס לראשונה.
אליהו ליפשיץ: ברגע שהתגלו אי התאמות, התרענו על כך.
אליהו ליפשיץ: כאשר רכז מתפקד פחות טוב, חובת בית הספר לתקן.
אליהו ליפשיץ: זה לא אומר שמההתחלה היה ברור שכולם ייכשלו.
זאב אלקין: אבל יושב כאן נציג שלכם, ואומר כי מלכתחילה הם אמרו שהרכז לא מתאים.
זאב אלקין: אם הוא רכז ותיק, לא הבנתי למה הוא לא מתאים דווקא לקורס הזה.
מינה גנם: יש קבוצות שצריכות אדם יותר קשה, אדם שדובר שפה כזו או אחרת.
אופיר אקוניס: באיזה שלב ידעתם את זה?
אופיר אקוניס: באיזה שלב נשלחה ההתרעה?
זאב אלקין: הם אומרים: עוד לפני שהוא נבחר.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור למיכאל בירמן.
מיכאל בירמן: אני למדתי בקורס בירושלים עם הרכז הלא מתאים.
מיכאל בירמן: אבי, אני רוצה לענות לך אישית.
מיכאל בירמן: אני כאדם שומר מצוות יהודיות, בוגר צבא הגנה לישראל ולוחם במלחמות ישראל, לקחתי אישית את האמירה שלך: שכל מה שמעניין אותנו זה העניין הפרובוסלאבי.
מרינה סולודקין: בושה.
מיכאל בירמן: אני לא רוצה לדבר על הסיורים שהיו לנו בחגים יהודים.
מיכאל בירמן: חשדות שיישארו בגדר חשדות.
מיכאל בירמן: אגב, אני אפילו שוקל הוצאת דיבה על זה.
מיכאל בירמן: זה עצבן אותי מאוד.
מרינה סולודקין: אנחנו מיד הבנו את הרמז שהיה שם.
אליהו ליפשיץ: אתה עברת את הבחינה בכתב.
מיכאל בירמן: אני עברתי בתהליך של הערעור.
מיכאל בירמן: בנוגע לרכז הלא מתאים – אני לא מסכים עם חה"כ מרינה סולודקין.
מיכאל בירמן: אני חושב שקיבלנו מרצים טובים ולמדנו בצורה טובה.
מרינה סולודקין: אני לא אמרתי שום דבר על המרצים.
מרינה סולודקין: אני שמעתי מה אומרים עליכם.
מינה גנם: אבל הוא דיבר על הקורס שלו.
מיכאל בירמן: המרצים שלנו היו אותם המרצים שלימדו גם בקורסים המקבילים, שאינם קורסים של דוברי רוסית בלבד, ואנשים שם עברו את הקורס בגדול.
מיכאל בירמן: אנשים שנגשו לבחינה הסופית בשפה הרוסית ולא למדו בקורס דוברי הרוסית, נכשלו גם כן.
מיכאל בירמן: 100% מהם נכשלו.
קריאה: היו שתי קבוצות: בקבוצה אחת היו 4 אנשים שכתבו ברוסית ובקבוצה השנייה היו 5 אנשים שכתבו ברוסית, וכולם נכשלו במבחן בכתב.
מיכאל בירמן: וזאת למרות שהרכז שלהם היה רכז יותר טוב.
מיכאל בירמן: יש לי סטטיסטיקה של הקורס שלנו.
מיכאל בירמן: הציונים על החלק השני, שהוא חלק סובייקטיבי ולא מבחן אמריקני, נעים בין נקודה וחצי מתוך 70 – אפילו מישהו שכותב את שמו בלבד צריך לקבל יותר - ועד 38 נקודות מתוך 70, שזה הציון הכי גבוה לאלה שנגשו לבחינה בשפה הרוסית.
מיכאל בירמן: בקרב אלה שנגשו לבחינה בשפה העברית, 38 היה הציון הכי נמוך.
מיכאל בירמן: הסטטיסטיקה לא משקרת.
מיכאל בירמן: לכן, אנחנו טוענים לאי רלוונטיות של הציונים שניתנו לנבחנים בשפה הרוסית.
מיכאל בירמן: זה לא קשור בכלל למה למדנו ואיך למדנו, אלא למי שבדק את הבחינה.
מיכאל בירמן: אנחנו פנינו בצורה רשמית ובצורה לא רשמית לנציגי משרד התיירות ולבית הספר.
מיכאל בירמן: היום זו הפעם הראשונה בה אנחנו פוגשים את נציגי משרד התיירות ואת נציגי בית הספר.
מיכאל בירמן: אני שואל, למה אנחנו אזרחי מדינת ישראל, משלמי מסים, צריכים להגיע לוועדה בכנסת כדי לפגוש את הנציגים, וזאת למרות כל הפניות שלנו.
מיכאל בירמן: הפניות שלנו מתועדות באמצעות האי מייל, באמצעות הדואר, באמצעות דואר שליחים.
מיכאל בירמן: רק כאשר עו"ד שלנו הגיש פנייה רשמית, הייעוץ המשפטי ענה לנו.
מיכאל בירמן: מיותר לציין, שלעו"ד אנחנו משלמים כסף בנוסף ל-19,000 ששילמנו.
מרינה סולודקין: אתם משלמים 19,000 שקלים?
אופיר אקוניס: האם זה המחיר?
מיכאל בירמן: כן.
אופיר אקוניס: זה המון לקורס.
גבריאל מלכה: זה מחיר זול עבור מה שהם מקבלים.
גבריאל מלכה: אתם צריכים לדעת מה זה קורס מורי דרך.
גבריאל מלכה: זה קורס עתיר הוצאות, הכולל סיורים, הכולל לינות.
גבריאל מלכה: כדי לתחזק קורס מורי דרך כזה על הצד הטוב ביותר, אנחנו מדברים על מוצר מוצלח וזול יחסית.
גבריאל מלכה: הכוונה שלנו היא לגרום לזה שהתלמידים הטובים יעברו את הבחינות בהצלחה.
מרינה סולודקין: למרות זאת, מדובר במחצית שכר לימוד של תואר ראשון באוניברסיטה.
גבריאל מלכה: נכון.
גבריאל מלכה: זה מוכר כשנה אקדמית אחת בכל האוניברסיטאות.
מרינה סולודקין: והכשילו את כולם.
מינה גנם: אנחנו לא הכשלנו.
מינה גנם: אני מוחה על זה.
מרינה סולודקין: את יכולה למחות עד מחר.
מרינה סולודקין: אני שמעתי עלילות על נצרות.
גבריאל מלכה: אני רוצה לומר מילה נוספת לגבי מה שנאמר על הרכז הלא כל כך מוצלח שלנו.
גבריאל מלכה: בקורס הקודם שהוא ריכז ניגשו 42 תלמידים, ו-33 עברו בהצלחה.
גבריאל מלכה: כלומר, 79% מצליחים.
גבריאל מלכה: אני חושב שהרכז הזה הוא איש משכמו ומעלה.
גבריאל מלכה: יכול להיות שמבחינת אופיו הוא לא הסתדר עם הקבוצה.
גבריאל מלכה: אני רוצה לשמוע את הסטודנטים.
זאב אלקין: עד כמה שאני מבין, הם דווקא משבחים את הרכז.
גבריאל מלכה: אני רוצה להבין, האם הרכז היה עד כדי כך גרוע.
מיכאל בירמן: אנחנו משבחים אותו.
מיכאל בירמן: זה אדם משכמו ומעלה.
מיכאל בירמן: הוא לא נמצא כאן, ולכן חבל לדבר עליו בצורה כזו.
מיכאל בירמן: אני רוצה להמשיך ולדבר על הערר.
מיכאל בירמן: הערר התקבל מאוחר מאוד.
מיכאל בירמן: זמן ההכנה למבחן היה שבוע וחצי.
אליהו ליפשיץ: קיבלתם תשובה, ואמרנו שאתם יכולים לדחות את הבחינה.
אליהו ליפשיץ: אני מתפלא בכלל שהוא מעלה את זה.
מיכאל בירמן: הערר האחרון התקבל לפני שבוע.
מיכאל בירמן: אני רוצה לחזור ולהדגיש את אי הרלוונטיות של הציונים שקיבלנו.
מיכאל בירמן: בעין בלתי מזוינת רואים שמשהו פה מסריח.
מיכאל בירמן: גם אם הוא כשר, זה מסריח.
מיכאל בירמן: כל מה שרצינו, הוא להיפגש אתכם פנים מול פנים, ולדבר על שורש הבעיה.
מיכאל בירמן: אנחנו טוענים שהבעיה היא לא בנו, הבעיה היא לא בגלל שאנחנו מתעניינים בפרוסלאביות יותר ממה שאנחנו מתעניינים ביהדות.
מיכאל בירמן: כמו שאני מבין, ישנו נוהל בנוגע לבדיקה שנייה של עבודות שנכשלו וקיבלו 50 ומעלה.
מיכאל בירמן: הבדיקה הזו לא נעשתה בעבודות של דוברי רוסית.
מיכאל בירמן: הציון מורכב משני ציונים: 30% ציון של מבחן אמריקני, שפה לא היתה לנו טענה מלבד התרגום הלא מדויק לרוסית.
מיכאל בירמן: מה שענית – קיבלת.
מיכאל בירמן: יותר ממחצית הכיתה קיבלה ציון עובר.
מיכאל בירמן: אני שואל: אם הידע שלנו היה מספיק טוב בשביל לקבל ציון עובר במבחן אמריקני, למה הידע שלנו לא היה מספיק טוב בשביל לקבל ציון עובר במבחן הסובייקטיבי אותו אדם אחד בודק?
מיכאל בירמן: אני מקווה, שתעזרו לנו לקבל תשובות שלא הצלחנו לקבל עד עכשיו.
אופיר אקוניס: רשות הדיבור לעו"ד שלכם.
אופיר אקוניס: אנחנו מתקרבים לסיום הישיבה.
אופיר אקוניס: כפי שאמרת, מיכאל, באמת אין תשובות.
אופיר אקוניס: אנחנו נשלח את משרד התיירות לעשות בדיקה ולחזור לכאן עם תשובות.
אופיר אקוניס: אנחנו לא נמצא את הדיון הפעם.
מינה גנם: אנחנו עשינו הרבה בדיקות.
מרינה סולודקין: על הפרובסלאביות אני ראיתי שעשיתם בדיקה.
מרינה סולודקין: על זה אנחנו לא נסלח.
מינה גנם: אני לא מאמינה למה שאני שומעת.
סלביק רודנקו: אני רוצה להזכיר את דברי גברת גנם, שבפתח דבריה אמרה שהם מקפידים על הליך שקוף של המבחנים.
סלביק רודנקו: זאת הבעיה העיקרית מאז שפנתה אלי הקבוצה ואני פניתי למשרד התיירות.
סלביק רודנקו: אני ביקשתי לקבל את דפי הבדיקה, ועד היום הם לא הועברו אליי.
סלביק רודנקו: הקבוצה פנתה למשרד התיירות וביקשה לקבל מידע כבר לפני חודש.
סלביק רודנקו: עד היום אין שום מידע.
סלביק רודנקו: ראיתי בסדר היום של הוועדה, כי היום ישנן ישיבות רבות בנושא תעבורה: מניעת הפגיעות – חבישת קסדה, וטיפול במי שנפגע.
סלביק רודנקו: גם כאן אנחנו צריכים לדון בשני ההיבטים האלה: איך מטפלים במי שנפגע.
סלביק רודנקו: זכות הערעור של הקבוצה הזו, על פי ההליך שקבוע בנוהל, נפגם בצורה משמעותית.
סלביק רודנקו: מסתבר שהרכזים החליטו שיש להם זכות לבחור, איזה עבודות להגיש לערעור ואיזה עבודות לא להגיש לערעור.
סלביק רודנקו: ההיבט הנוסף, הוא איך מונעים את ההישנות של המקרים האלה בעתיד.
סלביק רודנקו: חשוב להדגיש, שהנושא של הבחינות בתחום התיירות, להבדיל מתחומים אחרים המחייבים רישוי לבעלי מקצוע, מוסדר בתקנות מאוד לקוניות.
סלביק רודנקו: יש שם סעיף אחד המתייחס לבחינה.
סלביק רודנקו: זכות הערעור לא מוזכרת שם, ההליך של בניית הבחינה לא מוזכר שם, ההליך של מינוי הוועדה לא מוזכר שם.
סלביק רודנקו: כל השיקולים האלה נסתרים ולא מפורסמים.
סלביק רודנקו: הצלחתי לקבל את נוהל הערעור רק בעזרת חברי המלומד, עו"ד ליפשיץ, ששלח לי את זה בכתב.
סלביק רודנקו: באתר של משרד התיירות הוא לא קיים.
אופיר אקוניס: רבותיי, אנחנו קבענו מסגרת זמן של דיון מהיר, אך מתברר כי לא מדובר בדיון מהיר.
אופיר אקוניס: מדובר בדיון יסודי ועמוק, בצדק.
אופיר אקוניס: מהדברים שאני שומע פה, יש כאן כמה וכמה בעיות.
אופיר אקוניס: אני אשלח את משרד התיירות כדי שיחזור אלינו עם תשובות לפעם הבאה.
אופיר אקוניס: ודאי עו"ד רודנקו רוצה להעלות עוד כמה טיעונים.
אופיר אקוניס: כך גם אלכסנדר נוביצקי מתלמידי הקורס נרשם לדיון, מר מטירני יו"ר אגודת מורי הדרך, מנהל בתי הספר לתיירות – כולם רוצים לדבר.
אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול את משרד התיירות: כמה זמן אתם צריכים כדי לקיים בדיקה בנוגע לסיבות הכשלים בשני הקורסים ברוסית?
אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת גם, איך אפשר לפתור את הבעיה של תלמידים ששילמו את כספם ונכשלו.
אופיר אקוניס: אנחנו מבינים שזה לא היה פרוזאי.
אופיר אקוניס: היתה פה בעיה ספציפית.
אופיר אקוניס: כולם שילמו 20,000 שקלים, וזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.
אופיר אקוניס: הרגולאטור ידע תוך כדי התהליך שיש בעיה כלשהי.
אופיר אקוניס: אולי יש לכם חוסר סמכות?
אופיר אקוניס: אנחנו נבדוק את זה.
אופיר אקוניס: אנחנו נבדוק איך מחזירים להם את הכסף או מסדרים את העניין.
אופיר אקוניס: אני רוצה גם שנסיק מסקנות לעתיד.
אופיר אקוניס: לא יכול להיות ששפת ההוראה היא בעברית והמבחן הוא בשפה אחרת.
אופיר אקוניס: אני לא רואה מניעה לקיים את הקורס הזה ברוסית.
אופיר אקוניס: אני מניח שהשר, שהשפה הרוסית קרובה ללבו, תרתי משמע, חושב כך.
אופיר אקוניס: אגב, גם באנגלית הלימוד הוא בעברית והמבחן באנגלית?
אופיר אקוניס: אם כך, יש כאן בעיה.
אופיר אקוניס: גברת גנם, אנחנו נקיים דיון בכל הנוגע לנוכחות שלכם במיון, התקנת תקנות וכו'.
אופיר אקוניס: אני אנסה להעלות את הנושא הזה במהירות על סדר היום.
אופיר אקוניס: אתם תכנסו את התשובות שלכם לזמן שנקבע.
אליהו ליפשיץ: אני רוצה להוסיף כמה מילים.
אליהו ליפשיץ: ברגע שהעו"ד פנה אלינו, קבעתי לו פגישה עוד באותו יום.
אליהו ליפשיץ: בנוגע לבודק – הבודק שבדק את הבחינות האלה לא עשה זאת פעם ראשונה.
אליהו ליפשיץ: הוא בדק כבר שלושה מחזורים, ואף פעם לא היה מצב כזה.
אליהו ליפשיץ: לבוא ולומר שהיתה נקמה – זה נראה לי חמור.
אליהו ליפשיץ: מדובר בבודק שהוא כ-30 שנה מורה דרך, כולל ברוסיה.
מרינה סולודקין: את הטענה על הפרובוסלאביות אני לא אסבול.
מרינה סולודקין: אני הייתי במחתרת היהודית במוסקבה, וזאב אלקין היה מורה לעברית כאשר היה אסור ללמד עברית.
מרינה סולודקין: הפרובוסלאבים לא הגיעו לכאן.
מרינה סולודקין: הם שם.
מרינה סולודקין: אנחנו כאן, ואנחנו לא נקבל את השטויות האלה.
אליהו ליפשיץ: נקודה נוספת - הליך הערעור הוא קבוע דרך הרכזים.
אליהו ליפשיץ: אני התחייבתי בפני העו"ד שמייצג אותם שאנחנו נבדוק לפי כללים אחרים, ואכן כך נעשה.
אליהו ליפשיץ: לא מדובר במספרים גדולים, לצערי.
אליהו ליפשיץ: לגבי מסקנות נוספות הקשורות למבחן הזה, אני מציע שבית הספר יבדוק את עצמו טוב.
אופיר אקוניס: כולם יבדקו את עצמם טוב.
אופיר אקוניס: כל מי שצריך יבדוק עצמו ויבוא לכאן עד 30 יום מהיום, ויספר מה היתה תוצאת הבדיקה שלו.
אליהו ליפשיץ: בכל מקרה, כל הנושא של מי ששילם ומי שאחראי אינו קשור למשרד.
אליהו ליפשיץ: המשרד אינו מכשיר.
אליהו ליפשיץ: המשרד פיקח והתריע.
אופיר אקוניס: התריע ולא עשה כלום.
זאב אלקין: אני יוצא מהדיון יותר מודאג מאשר הגעתי אליו.
זאב אלקין: שר התיירות, שאני מאוד סומך עליו ומכבד אותו, נכנס מהר לעובי הקורה וביקש מאנשי המשרד לבדוק את הדברים.
זאב אלקין: מה התשובה שאני שומע, שבקורס בתל אביב מי שאשם הוא העם, הלקוחות.
אופיר אקוניס: הציבור חייב להתפטר.
מינה גנם: יש לנו עוד הרבה דברים להגיד.
זאב אלקין: המבחן היה בסדר, הקורס היה בסדר, הרכז היה בסדר, המורים היו בסדר והתלמידים לא היו בסדר.
זאב אלקין: זו תשובה שאותי מאוד מפתיעה.
זאב אלקין: מה התשובה בנוגע לירושלים?
זאב אלקין: שמענו רק הסבר אחד: שהרכז לא היה בסדר.
זאב אלקין: דווקא בנוגע לשלושה קורסים שהתקיימו בשפה השונה מעברית, לשמוע תשובה כזו זה מאוד מפתיע.
זאב אלקין: אני במקומכם הייתי הולך לחפש תשובה אחרת, הייתי בודק מה קרה באינטראקציה בין השפות שהביא לתוצאה כזו.
זאב אלקין: נראה לי מוזר ולא סביר, שדווקא הסיבות האלה הכשילו דווקא את הקורסים בשפות אחרות.
זאב אלקין: לצורך הדיון, אנגלית גם בפנים.
זאב אלקין: אני לא חושב, שעדיין עשיתם בדיקה לעומק.
זאב אלקין: אני לא יודע אם זה סיפק את השר.
זאב אלקין: מהיכרותי איתו, תשובה מהסוג הזה לא היתה מספקת אותו.
זאב אלקין: אדוני היו"ר, אני מסכים עם כל הנקודות העקרוניות שאתה ציינת, שעלינו לקבל עליהן תשובות.
זאב אלקין: אני רוצה להתייחס לגורם הזמן בפן השני.
זאב אלקין: יש את פן העתיד ואת פן ההווה שנוגע לאנשים ששילמו את כספם ונתקעו.
זאב אלקין: יש מבחנים חוזרים, וכל זה מתבצע בלוחות זמנים מאוד צפופים.
זאב אלקין: לכן, אדוני היו"ר, לפחות בהיבט הזה, הייתי מבקש ממך, בוודאי לאור העובדה שזה לא חדש למשרד התיירות - הוא כבר מזמן בתוך הבדיקה הזו - לצמצם את פערי הזמנים בין הישיבה הזו לישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: אמרתי שנפגש שוב עד חודש.
זאב אלקין: בעיני, שבועיים זה מספיק.
זאב אלקין: הבדיקה כבר נעשית.
זאב אלקין: התשובות רק לא נראות מספיק רציניות.
אופיר אקוניס: אני אשתדל לקבוע את הישיבה הבאה הרבה לפני.
מרינה סולודקין: אני תומכת בחבריי זאב אלקין והיו"ר.
מרינה סולודקין: אני גאה שהקבוצה מצאה לנכון לשכור את שירותי עורך הדין, כיוון שרק לעורכי דין עונים, כנראה.
מרינה סולודקין: אנחנו כאן 20 שנה, ויודעים איך דמוקרטיה פועלת ועובדת.
מרינה סולודקין: טוב מאוד שפנו אלינו, חברי הכנסת.
מרינה סולודקין: מקצוע של מדריך בשפה הרוסית יהיה בעתיד מקצוע הכי נפוץ, וזה בגלל התיירות שישנה עכשיו מרוסיה, ובעתיד מאוקראינה ומקזחטן.
מרינה סולודקין: עם מנגנון כזה הקיים במשרד התיירות, זה לא ילך.
מרינה סולודקין: בנוסף, אני חושבת שמחיר הקורס של 20,000 שקלים הוא יקר מאוד.
מרינה סולודקין: בגלל הדרישות שלנו יהיו חזקות מאוד.
מרינה סולודקין: אני מחכה לישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: אנחנו הרבה לפני 30 יום נתכנס כאן מחדש לישיבת המשך.
אופיר אקוניס: שלום לכם.
אופיר אקוניס: אני מצטער על האיחור, אנחנו פשוט בשרשור של ישיבות.
אופיר אקוניס: אנחנו בהצעת חוק חניה לנכים (תיקון – הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה), התשס"ט-2009, של חבר הכנסת זבולון אורלב.
אופיר אקוניס: ההצעה הזאת עברה בקריאה טרומית ב-18 בנובמבר, ואנחנו מקיימים בה דיון ראשון בהכנה לקריאה ראשונה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.
זבולון אורלב: הוועדה המכובדת הנוכחית, ועדת הכלכלה, וגם הוועדה לביקורת המדינה דנו ארוכות בקדנציה הקודמת בתופעה החמורה של חנייה במקום ששמור לנכים.
זבולון אורלב: היו בעיקרון שתי בעיות: האחת – אזרחים עשו שימוש לרעה בתווי חנייה מזויפים של נכים.
זבולון אורלב: הטענה הייתה אז שעל כ-90-80 אלף תעודות חוקיות יש עוד כמספר הזה תעודות בלתי חוקיות.
זבולון אורלב: הבעיה הזאת באה על פתרונה כאשר ב-1 בינואר בשנה שעברה אין יותר תג גדול של נכה, אלא יש תעודה שאיננה ניתנת לזיוף.
זבולון אורלב: אני מונה את זה בין הישגי הפרלמנטריים.
זבולון אורלב: זאת תוצאה של עבודה פרלמנטרית קשה.
אופיר אקוניס: אי אפשר לזייף.
זבולון אורלב: אי אפשר לזייף וגם יכולים לקרוא אותה באופן אלקטרוני, ויש מאגר ועוד כל מיני יתרונות.
זבולון אורלב: הבעיה השנייה היא ההתנהגות האנטי-תרבותית החמורה ביותר שפוגעת בזכויותיהם של נכים בכך שתופסים את מקומות החנייה הספורים שקיימים בחניון.
זבולון אורלב: הרי לנכה שיש לו לפחות סימן של עגלה שמסמן שהוא מתקשה בניידות, אין חלופה אחרת.
זבולון אורלב: אם הוא יגיע למקום, והמקום תפוס – אין לו מה לעשות, הוא צריך לחזור הביתה.
זבולון אורלב: לכן חשבנו, אדוני, שמן הראוי להחמיר היום מאוד בענישה.
זבולון אורלב: על-פי הבנתנו, הענישה של אזרח שלא עושה שימוש לרעה בתו נכה, אלא חונה במקום השמור לנכים, ומקבל על כך קנס של 500 שקלים, הוא קנס לא מרתיע.
זבולון אורלב: חשבנו שצריך להגדיל אותו, אבל אני נמצא במלכוד מכיוון שוועדת השרים לא אהבה את הצעתי להגדיל את הקנס ל-5,000 ₪, ואני קיבלתי על עצמי לתאם ולעבוד רק בהסכמה עם הממשלה.
אופיר אקוניס: זה אמרת גם במליאה.
זבולון אורלב: והרי אם אפר הסכמה עם הממשלה לא אוכל לחוקק יותר, ובוודאי אני במעמדי אשמור התחייבויות שקיבלתי על עצמי.
זבולון אורלב: אף על פי שאני אומר באופן גלוי שוועדת השרים שגתה, ואני אנסה לשכנע את משרדי הממשלה להגדיל בכל זאת באופן ניכר את הקנס.
זבולון אורלב: העניין השני שיש בחוק הוא הסוגיה של הצבת תמרור.
זבולון אורלב: היום, לפי החוק הקיים, בעל נכס שמחזיק בנכס לא רשאי להציב תמרורים של נכים כדי לשמור על מקומות חנייה.
זבולון אורלב: צריכים הסמכה בחוק, והבנתי שעל החלק הזה יש הסכמה מלאה של הממשלה.
זבולון אורלב: אלה שני העניינים שקיימים בחוק.
זבולון אורלב: ברור לגמרי היום שיש מקומות רבים מאוד שהם מקומות חנייה פרטיים סגורים שבהם רוצים להקצות מקומות לנכים, והחוק היום אינו מאפשר.
זבולון אורלב: אם החוק יעבור הוא יאפשר להציב את אותם תמרורים בפרוצדורה הרגילה של הצבת תמרור.
איתי עצמון: אני מעוניין לשאול שאלה קטנה.
איתי עצמון: לפי מה שהבנתי משיחות עם נציגי הממשלה, מדובר רק על מקומות חנייה לנכים שהוקצו לפי דין.
איתי עצמון: לפי דין, לא מדובר על מקומות פרטיים בהכרח.
איתי עצמון: זאת אומרת בתקנות התכנון והבנייה ובדברי חקיקה נוספים יש הסדר בעניין מקומות חנייה נגישים לנכים.
זבולון אורלב: זה ההבדל בין משפטן שצודק לבין איש ציבור שמציג את זה באופן ציבורי בשפה שווה לכל נפש.
איתי עצמון: רציתי להבין את הכוונה המדויקת של חבר הכנסת.
זבולון אורלב: אתה התכוונת כוונה מדויקת, והחוק כאן מגדיר את זה, אבל לא רציתי להיכנס לפרטים האלה.
איתי עצמון: נתייחס לנוסח כשנקרא.
זבולון אורלב: זה חוק קצר, ואני אשמח אם נשלים אותו היום לקריאה ראשונה.
אופיר אקוניס: נשמע, כמובן, את כל מי שביקש להירשם לדיון.
אופיר אקוניס: לא הבנתי לגבי הסכום מה הצעתך החדשה.
זבולון אורלב: הצעתי החדשה היא שאנסה לשכנע, ככל שאוכל, את משרדי הממשלה להסכים להעלות את הקנס.
אופיר אקוניס: כרגע אתה כותב 5,000.
זבולון אורלב: אמרתי לך, לזה ועדת השרים לא הסכימה.
זבולון אורלב: העירו לי כאן שמי שמתחזה לנכה וחונה במקום חנייה לנכים, שם הקנס הוא מאוד גבוה, נדמה לי שאמרו שהוא 12 אלף שקלים אפילו.
חוה ראובני: זה לא מתחזה.
זבולון אורלב: על סוגים מסוימים יש קנס מאוד גבוה, אבל על הדבר הרגיל, הפשוט, שבא אדם מן היישוב וחונה באופן בוטה במקומו של נכה שמסומן בכיסא גלגלים – הקנס, למיטב ידיעתי, הוא רק 500 שקלים.
זבולון אורלב: לצערנו, האכיפה לוקה, ובמקום שהאכיפה לוקה צריך הרתעה.
זבולון אורלב: לכן אדם כזה אומר לעצמו שאם הסיכון הוא 500 שקל, יתפסו אותו פעם בשנה.
זבולון אורלב: פעם בשנה הוא מוכן; אבל אם הוא ידע שהקנס הוא 5,000 שקל ויתפסו אותו פעם בשנה – לזה הוא לא מוכן.
זבולון אורלב: לכן חשבתי שלהוסיף פקחים לא נצליח, אז לדעתי היו צריכים להגדיל את ההרתעה.
זבולון אורלב: אבל, כאמור, אני כאן כבול.
אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול את המשטרה בעניין חניית נכים:
אופיר אקוניס: בזמנו אמרתם לי בביקור אצלכם שבכחול-לבן בחוקים העירוניים אתם לא אוכפים כמעט, אלא זה הפיקוח העירוני.
אופיר אקוניס: בעניין הזה יש אכיפה?
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב אומר שהאכיפה איננה קיימת.
זבולון אורלב: היא קיימת, אבל לא אינטנסיבית.
רוני לוינגר: חנייה במקום השמור לנכה היא עבירה מועדפת אצלנו לאכיפה.
רוני לוינגר: היא נמצאת בנוהל מדיניות אכיפה.
רוני לוינגר: עקרונית המשטרה לא מתעסקת בעבירות חנייה שאינן מפריעות לתנועה.
רוני לוינגר: בזה מטפלים הפקחים העירוניים.
רוני לוינגר: אנחנו מטפלים בחניות המפריעות לתנועה ובחנייה במקום השמור לנכה.
רוני לוינגר: אנחנו מגדירים את העבירה הזאת כעבירת בריונות.
רוני לוינגר: לא פעם הבאתי את הנתונים לשולחן הוועדה – למעלה מ-11 אלף דוחות בשנה- -
שמואל חיימוביץ': וזה הולך ופוחת כל פעם.
שמואל חיימוביץ': פעם הייתם נותנים 30 אלף.
רוני לוינגר: 30 אלף אף פעם לא הצגתי.
אופיר אקוניס: אתה גורר או נותן את הקנס?
רוני לוינגר: אנחנו לא גוררים, אנחנו נותנים קנס של 500 שקל- -
אופיר אקוניס: אז מה זה נותן?
אופיר אקוניס: הנכה מפסיד.
אופיר אקוניס: פורע החוק שחנה בחניית נכים – שזה גם דבר לא מוסרי, דרך אגב.
אופיר אקוניס: לפני שזה לא חוקי צריך קצת מוסר, קצת רגש.
אופיר אקוניס: אני לא מבין איך מעזים- -
זבולון אורלב: זה אנטי אנושי.
אופיר אקוניס: נכון, בראש ובראשונה זה עניין מוסרי, אנטי אנושי ובלתי מתקבל על הדעת.
אופיר אקוניס: אז אתה נותן לו את הקנס, אבל אתה לא גורר.
אופיר אקוניס: אתה לא מסייע בפועל לנכה, אלא יש לך פשוט עונש של קנס למפר החוק.
רוני לוינגר: נכון.
רוני לוינגר: אין לנו סמכות לגרור את הרכב שחנה בחניית נכה.
רוני לוינגר: בגלל הסיבות שעלו כאן אנחנו רואים בעבירה הזאת עבירה חמורה, מכיוון שהיא אנטי מוסרית ואנטי חברתית, ולכן אנחנו מגדירים אותה בסל העבירות המצומצם שאנחנו מגדירים כעבירות מועדפות לאכיפה.
רוני לוינגר: השוטרים מונחים לאכוף, ואכן עושים אכיפה.
יואב ירדני: אני מנהל אגף הפיקוח בעיריית תל-אביב.
יואב ירדני: לגבי אכיפה, במהלך 2009- -
אופיר אקוניס: סליחה, רגע, לפני עיריית תל-אביב.
אופיר אקוניס: חשבתי שאתה הבא בתור, אבל יש כאן רשימה, והבא בתור הוא דרור כהן.
דרור כהן: אני מתנצל שאני נכנס לדיון דווקא בראש הישיבה, אני פשוט צריך להשתתף היום בלוויה, ואני צריך ללכת.
דרור כהן: אני גמלאי של המשטרה, וכיום אני מקבוצת קניוני ישראל ובאתי בשם איגוד לשכות המסחר.