GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חמד עמאר: דובר עד סכום של 100,000 שקל לחיילים משוחררים.
חמד עמאר: לגבי שדרוג ושיקום יישובים – דיברת על עשרה ישובים, האם ישנו איזשהו ישוב דרוזי בנושא?
אריאל אטיאס: יש ישוב ערבי אחד – שניים.
אופיר אקוניס: אחר כך בסוף הסבב נשמע את הרשימה.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: אדוני השר, אני מאוד מודה על הדברים שאנחנו שמענו היום.
מרינה סולודקין: אבל, אני אומרת לך שיש לי דאגה רבה מפני שלא שומעים מספיק על הדיור הציבורי, על המדיניות של הדיור הציבורי, וגם על דיור מוזל לצעירים.
מרינה סולודקין: אתה יודע שאם אנחנו רוצים לאכלס את הנגב והגליל אז קודם כל דיור ציבורי, ודיור מוזל לצעירים במקומות האלה.
קריאה: במיוחד לחיילים.
מרינה סולודקין: אדוני השר, אני מאוד מודאגת שאתה לא מבין שיש אי שוויון בסיוע בשכר דירה במשרד שלך כאשר יש משפחות שמקבלות 2,200 שקלים לחודש, ורוב המשפחות של הציבור שאני מייצגת שנמצא כאן בארץ כבר 20 שנה, מקבלים 850 שקלים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אמנון כהן, ואחר כך חבר הכנסת חנא סוויד, ויש לנו עוד שניים שלושה דוברים מהאורחים, ואנחנו חייבים להתחיל לסכם.
אמנון כהן: תודה, אדוני היושב ראש.
אמנון כהן: כבוד השר, שמענו את הסקירה.
אמנון כהן: אני רוצה לציין כי משרד השיכון כמשרד כלכלי וחברתי סבל שנים רבות מחוסר תקציב.
אמנון כהן: אולי השרים לא כל כך שמו לב לזה.
אמנון כהן: אבל, כל פעם נגסו שם בעוד תקציב ובעוד תקציב ובעוד תחומים, ועליך להשלים עכשיו את כל הפער בדברים שחתכו אז.
אמנון כהן: זה לא מצב פשוט.
אמנון כהן: לכן, אנחנו הגענו למצב שבו המחירים לרכישת דירה הם כל כך גבוהים, ולא כולם יכולים להגיע לדירה ראשונה.
אמנון כהן: אני מבקש שתעשו דיונים עם האוצר בנוגע להגדלת השתתפות בשכר דירה.
אמנון כהן: אנחנו כחברי כנסת נעמוד על כך בכל הוועדות.
אמנון כהן: הוא מוציא לפועל את מדיניות השר.
אמנון כהן: אנחנו כנבחרי ציבור, חברי כנסת ושרים צריכים להתוות את המדיניות, ואנחנו צריכים לשנות את הדברים.
אמנון כהן: צריך לעשות גם לגבי הריבית של המשכנתאות, וגם לגבי השתתפות בשכר דירה.
אמנון כהן: אני התייחסתי גם לנושא השיווק.
אמנון כהן: השיווק צריך להתבצע כאשר הוא כולל בתוכו דירות ציבוריות כך שלא תצטרך לבנות, לא צריך תקציב נוסף, אלא זה צריך להיות מובנה כבר בפנים.
אמנון כהן: צריך לבנות את זה כלכלית – על מה המדינה מוותרת.
אמנון כהן: תוך שנה-שנתיים-שלוש תוכל להגדיל את הדבר הזה, כי אנחנו יודעים שמי שנמצא בסטאטוס של זכאי לדיור ציבורי הוא בחיים לא יוכל לעמוד על רגליו.
אמנון כהן: לפעמים מדובר כבר בדור שני ובדור שלישי.
אמנון כהן: צריך לתת מענה וטיפול לאנשים האלה בחברה.
אמנון כהן: הדבר החשוב שעליו אתה כבר עובד עליו, ואתה כבר רגיש לו, הוא הנושא של דירה ראשונה לזוגות צעירים, ולא משנה מאיפה.
אמנון כהן: דירה ראשונה לחייל משוחרר, דירה ראשונה לזוג צעיר שהתחתן.
אמנון כהן: צריכים לתת הקלות אולי מענק - לא יודע מה - לדירה ראשונה כדי שזוג צעיר יוכל לגדל את ילדיו ללא מעמסה של משכנתה לכל החיים, וללא פחד שהדירה תילקח ממנו עוד שנתיים-שלוש על ידי הבנק או המדינה אם הוא יהיה פתאום מובטל.
אמנון כהן: אני מבקש לתת את הדעת על הנושא של דירה ראשונה ללא שיעבוד לכל החיים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת חנא סוויד, בבקשה.
חנא סוייד: אדוני השר, אני חושב שזכות דיור היא זכות בסיסית לכל משפחה.
חנא סוייד: אי אפשר להשאיר את הדבר הזה לכוחות השוק.
חנא סוייד: התסריט שנתת בדיוק מתאים לכלכלת שוק: מכרז, המרבה במחיר מקבל, קבלן מוכר לאנשים.
חנא סוייד: אלו כוחות שוק.
חנא סוייד: המושג הזה שלAffordable Housing , של דיור בר-השגה מסתובב כאן הרבה זמן בלי כל יישום.
חנא סוייד: אני לא מדבר רק כשר שיכון, אלא אני מדבר כממשלה.
חנא סוייד: ממשלה יש לה אפשרות לאזן על-ידי מיסוי, על-ידי מענקים בדרך זו או אחרת.
חנא סוייד: אני מבין שאי אפשר לקטוע את התהליך של שוק חופשי, ולהגיד: אנחנו מכתיבים מחיר של קרקע מסוימת.
חנא סוייד: אבל, יש לך דרכים אחרות לאזן את זה, ואפשר בהחלט לעשות את הדברים האלו.
חנא סוייד: אני מדבר באופן כללי מפאת קוצר הזמן.
חנא סוייד: אני רק רוצה להוסיף עוד שניים-שלושה דברים.
חנא סוייד: חברי שאל כאן לגבי המגזר הדרוזי.
חנא סוייד: אני מבקש להתייחס גם למגזר הערבי.
חנא סוייד: נכון שהדיור הציבורי הסתיים בשנות התשעים.
חנא סוייד: אבל, עכשיו אתם מחדשים את זה.
חנא סוייד: לא יכול להיות שהמגזר הערבי שיש בו הרבה בעיות דיור, ומצוקת דיור, שיהיה כאילו הוא לא שייך לחלוטין.
חנא סוייד: האם יש תוכניות?
אופיר אקוניס: דווקא במגזר הערבי פותרים את זה בצורה די טובה.
אופיר אקוניס: פשוט לא מחכים לשום דבר.
אופיר אקוניס: בונים בלי הרף בלי שום אישור.
אופיר אקוניס: יש לי בעיה קטנה, חבר הכנסת סוויד.
אופיר אקוניס: אני מרבה לנסוע ברחבי הארץ.
אופיר אקוניס: אתמול הייתי בקריית שמונה, ובאלפי מנשה הייתי לפני ארבעה ימים.
אופיר אקוניס: במקרה אני גם נוסע דרך כביש 65, ודרך ואדי מילק, ודרך פארדיס, ומקומות אחרים.
אופיר אקוניס: זה פשוט מדהים מה שקורה.
אופיר אקוניס: ההרים נכבשים, הגבעות נכבשות על-ידי בנייה.
חנא סוייד: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה לא יכול לעשות מכל דבר צחוק.
אופיר אקוניס: חלילה.
אופיר אקוניס: נהפוך הוא, זה דבר מאוד רציני.
חנא סוייד: אני מדבר על דברים קונקרטיים, מדויקים, ואתה עכשיו אומר לי התרשמויות.
אופיר אקוניס: קונקרטי לחלוטין.
אופיר אקוניס: איזה התרשמויות?
אופיר אקוניס: כל אחד יודע את זה.
חנא סוייד: אני גר ביישובים ערביים ואני מכיר את המצב.
חנא סוייד: בוא תבקר ביישוב ערבי במקום לעבור בכביש, ותעמוד מקרוב על העובדות.
חנא סוייד: זה לא מתאים לך.
אופיר אקוניס: מבקר כל הזמן.
אופיר אקוניס: אלה העובדות, אתה יודע את זה.
אופיר אקוניס: אתה מכחיש שזה קיים?
חנא סוייד: אני לא בחקירה בשביל להכחיש.
חנא סוייד: מה אתה חוקר אותי?
אופיר אקוניס: אני לא חוקר, אני אומר.
חנא סוייד: עזוב, אתה לא מדבר לעניין.
אופיר אקוניס: לא רק זה כשיהיה פה השר לביטחון הפנים גם נשאל אותו למה הדבר לא נאכף.
חנא סוייד: אתה מסית כל ויכוח ענייני.
אופיר אקוניס: ממש לא, זה מאוד ענייני.
חנא סוייד: יענה השר.
חנא סוייד: אם הוא חושב שאני מדבר לא לעניין אז שיגיד.
חנא סוייד: אני שואל את השר.
אופיר אקוניס: אני אומר לך, זה מאוד ענייני.
אופיר אקוניס: אם לא נשים את הדברים על השולחן זה לא אומר שהם אינם קיימים.
חנא סוייד: אבל, זה לא בזמן, וזה לא במקום.
חנא סוייד: אתה מדבר על סמך התרשמויות, זה לא פייר מה שאתה עושה.
אופיר אקוניס: זה מאוד בזמן.
אופיר אקוניס: זה פייר מאוד, זו גם המציאות.
חנא סוייד: אתה במציאות שלך, שיבושם לך.
אופיר אקוניס: אני במציאות שלי, אתם במציאות שלכם.
חנא סוייד: תאמין לי שאני לא בא כאן לריב.
חנא סוייד: לגבי דיור ציבורי, אדוני השר, האם זה נלקח בחשבון?
חנא סוייד: אני יודע שאף ישוב ערבי לא מקבל תמיכה בשכר דירה.
חנא סוייד: אולי נצרת, אני לא בטוח.
חנא סוייד: למה זה קורה?
חנא סוייד: ביישובים הערביים אין בגלל קריטריונים שהם רלוונטיים ליישובים הערביים כי אין שם שוק של שכירות דיור.
חנא סוייד: תאמין לי, אני יודע על מה אני מדבר.
חנא סוייד: זו הנחה שהיא מוטעית.
אופיר אקוניס: ראש עיריית נצרת עילית רוצה לסבר את אוזנינו.
אופיר אקוניס: הוא גם מכיר את נצרת.
שמעון גבסו: בנצרת תחתית מקבלים סיוע בשכר דירה.
חנא סוייד: אני לא יודע, אמרתי.
חנא סוייד: דברים שאני לא בטוח בהם אני אומר יכול להיות.
אופיר אקוניס: אייל יצחקי, השמאי הממשלתי, בבקשה.
אייל יצחקי: אני נקראתי לכאן כדי להתייחס למחירי הדירות, להאמרה במחירי הדירות.
אייל יצחקי: אני חושב שהבעיה היא היום שבעצם עד היום לא פיתחנו מדד ברור ליוקר הדיור, ולכן גם הממשלה לא הגדירה לעצמה יעד לנושא הזה.
אייל יצחקי: אנחנו פועלים מתוך תחושות בטן, ותחושת הבטן היא שבשנת 2009 מחירי הדירות עלו נומינאלית במעל 10%.
אייל יצחקי: אבל, אנחנו לא יודעים להרגיש את זה.
אייל יצחקי: למעשה, למדינה יש הרבה כלים.
אייל יצחקי: אני יכול לומר שהמדד המקובל היום – וזה נשמע גם פה – שמודדים את היחס בין השכר הממוצע לבין מחיר דירה ממוצע, ומדברים על משהו כמו 90 – 100 חודשי השתכרות.
אייל יצחקי: זהו מדד מוטעה והוא לא מדויק מכיוון שאנחנו לוקחים בחשבון את נטל המס הישיר, את נטל המס העקיף.
אייל יצחקי: זאת אומרת, מס רכישה.
אייל יצחקי: אנחנו לא יודעים אם נכון לבדוק את זה חציונית או ממוצע.
אייל יצחקי: לדעתי, נכון יהיה שאנחנו כממשלה נגבש לעצמנו איזשהו מדד כמו שעשו משרדים אחרים.
אייל יצחקי: למשל, משרד האוצר קבע לעצמו את מדד מצב המשק, מדד הריכוזיות של המשק.
אייל יצחקי: אפשר לפתח מדד.
אופיר אקוניס: מה מפריע לכם לעשות את זה?
אייל יצחקי: זה דבר שצריך משהו בין-משרדי.
אייל יצחקי: צריך הסכמה, וצריך אולי לגבש איזשהו צוות.
אייל יצחקי: אנחנו יכולים אולי להוביל את זה - משרד המשפטים.
אייל יצחקי: ואז, שהממשלה תציב לעצמה יעד בנושא הזה, והשר אטיאס יוכל לדעת בסוף השנה הבאה אם הוא עמד ביעד שהוא הציב לעצמו או של הממשלה.
אייל יצחקי: נכון לעכשיו יש למדינה הרבה כלים לגיטימיים שהיא יכולה להשתמש בהם.
אייל יצחקי: היא גם שולטת במעל 90% מהקרקע.
אייל יצחקי: היא גם יכולה לקבוע מדיניות של מסים.
אייל יצחקי: היא גם שולטת בתהליכי התכנון, היא גם שולטת בתהליכי הרישוי, והיא גם קובעת את התקינה.
אייל יצחקי: אפשר באמצעות הכלים האלה במשולב ליצור איזושהי מדיניות כדי להגיע לאותו יעד של מהו המחיר של הדירה שאנחנו רוצים לקבל בסוף היום.
אייל יצחקי: הבאתי לפה נתונים של 18 השנים האחרונות.
אייל יצחקי: אם הוועדה תרצה אפשר למסור את זה.
אייל יצחקי: אפשר להראות שמחירי הדירות בסך הכול השתנו בצורה שאם מסתכלים על הגרף, רואים שלא בצורה מהותית כמו תחושת הבטן של הסערה התקשורתית שיש בחודשים האחרונים.
אופיר אקוניס: אני רוצה.
אופיר אקוניס: תעביר לנו את זה, גם לכל חברי הוועדה.
אופיר אקוניס: דוד קשני, בבקשה.
אופיר אקוניס: אתה לא תפריע יותר ליושב ראש הוועדה בקריאות ביניים תוך הודעת הפתיחה.
אופיר אקוניס: זו היתה הפעם האחרונה.
דוד קשני: לא היתה שום הפרעה.
אופיר אקוניס: ודאי שהיתה, אני שמעתי וראיתי.
דוד קשני: אני רוצה לדבר על אבסורד של שיקום שכונות.
אופיר אקוניס: אני חושב שאפשר לקיים ישיבה.
אופיר אקוניס: הסיור בתוך פרויקט שיקום השכונות יהיה במסגרת, ואחר כך נעשה ישיבה או לפני או אחרי באחד המתקנים שנמצא באזור שנבחר.
אופיר אקוניס: זה יהיה יחד עם הוועדה ועם מנכ"ל המשרד, וכמובן עם השר.
דוד קשני: אז מה אומר האבסורד?
דוד קשני: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מוציאה סקר ועל פי הסקר הזה מחלקים את המדינה לאשכולות.
דוד קשני: בדרום תל-אביב יש שכונות כמו: התקווה, הארגזים, כפר שלם.
דוד קשני: כאשר לוקחים את האשכול הזה של תל-אביב, תל-אביב מקום ראשון במדינה.
דוד קשני: אבל, מה קורה עם השכונות האלה?
דוד קשני: הן מחוץ לשיקום שכונות.
דוד קשני: אותו הדבר ברחובות ובכל מיני מקומות אחרים.
דוד קשני: אני מציע לכבוד השר לרדת מהעניין הוא של לשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אופיר אקוניס: אתה מתכוון לפעם שנייה, כי אם אינני טועה כפר שלם ושכונות התקווה היו השכונות הראשונות בארץ שהתקיים בהם ב-1978 פרויקט שיקום שכונות.
דוד קשני: הן הראשונות, אבל הפסיקו את זה.
דוד קשני: אני אומר לא להתייחס לעניין הזה של לשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
דוד קשני: זה עושה עוול לשכונות החלשות האלה הן ברחובות, בחיפה ובתל-אביב.
דוד קשני: צריך ללכת לכיוון אחר, ולבחור מסלול אחר.
דוד קשני: תודה.
אופיר אקוניס: רן מלמד, סמנכ"ל עמותת ידיד, ממש בקצרה.
רן מלמד: ברשותך, שלושה משפטים קצרים.
רן מלמד: קודם כל, תודה לשר ולמנכ"ל על הדיווח, ועל כך שבאמת נראה שיש יד מכוונת לעתיד.
רן מלמד: בכל אופן, שלושה דברים שלא נאמרו פה, ומטרידים אותנו מעבר לדברים האחרים.
רן מלמד: הדבר הראשון זה הרושם שיש לא מעט דירות ששייכות לשיכונים הציבוריים שאין מספיק תקציב לשפץ אותן.
רן מלמד: הן נמצאות סגורות כרגע כי לא אישר משרד האוצר תקציב לשפץ אותן.
רן מלמד: אם היו משפצים אותן היה אפשר למסור אותן הלאה.
רן מלמד: אנחנו מבקשים להקצות את התקציב לנושא הזה כדי שאפשר יהיה לפתוח דירות כאלה שקיימות אגב גם במרכז, ולהעביר אותן הלאה.
רן מלמד: הדבר השני, אנחנו נמצאים היום במצב שבו יש אבסורד קשה שבו חברות משכנות, בעיקר חברת עמידר, מפנה אנשים מהבית בדיור ציבורי בגלל חובות, בגלל איזשהו הסכם שעמידר סגרה עם המדינה.
רן מלמד: אנחנו חושבים שצריך לבחון את ההסכם הזה מחדש.
רן מלמד: אנחנו חושבים שאנשים שנמצאים בדיור ציבורי גם אם הם נקלעו למצב כלכלי קשה ולא יכולים לעמוד בתשלומים, לא זו הדרך לפנות אותם מהבית.
רן מלמד: הדבר השלישי, אנחנו מאוד נשמח אם תפעלו יותר לשיתוף הציבור במדיניות החדשה.
רן מלמד: יש אנשי אקדמיה, יש אנשי מקצוע, יש אנשי ארגונים חברתיים.
רן מלמד: אנחנו מאוד נשמח להיות שותפים.
רן מלמד: והמשפט האחרון עליו אין לנו מספיק מידע, ואנחנו בוחנים אותו כרגע.
רן מלמד: הגיע אלינו מידע שהמינהל משווק היום קרקעות בקריית חרושת, שבניהן קרקעות ששייכות לניצולי שואה, ויש ויכוח עם החברה להשבת נכסי ניצולי השואה מה עושים עם הקרקעות האלה.
רן מלמד: אני חושב שהוועדה צריכה לבדוק.
רן מלמד: לקרוא למינהל לעכב אולי את מכירת הקרקעות האלה.
אופיר אקוניס: קריית חרושת זה בקרית טבעון.
אופיר אקוניס: זוהי שאלה חשובה, תיכף נעסוק בזה.
אופיר אקוניס: אנחנו בצרות צרורות עם הזמן.
אופיר אקוניס: עו"ד פרדמן, בקצרה על תמ"א 38.
גיא פרדמן: אחד היעדים שהמשרד דיבר עליו הוא כל הנושא של התחדשות עירונית.
גיא פרדמן: אני יכול להעיד פה כמשרד שמלווה את פרויקט תמ"א 38 שבמדינת ישראל יצאו עד היום לפועל רק תשעה פרויקטים.
גיא פרדמן: אני מדבר יצאו לפועל, בעצם תחילת בנייה.
גיא פרדמן: המון פרויקטים תקועים בגלל המון המון חסמים, אם זה תכנוניים, אם זה בעניין של הרשויות המקומיות שלא מכירות היטב את הנושא של תמ"א 38.
גיא פרדמן: אני מלווה את הפרויקטים כאלו ואחרים גם מהצד של הדיירים וגם מהצד של היזמים.
גיא פרדמן: לצורך העניין, הורדתם את הרף ל-66%, אבל אילצתם בעצם את היזמים קבלנים לקבל את היתר הבנייה, ורק אחר כך לגשת למפקחת על המקרקעין שהיא בעצם תיתן תמנה מנהל מיוחד שיחתום בשם הדיירים עצמם.
גיא פרדמן: בעצם יצרתם פה מצב שאין עסקאות היום שיש בהן פחות מ-100%, הן לא יוצאות לדרך.
גיא פרדמן: הן גם לא יצאו כי גם אף יזם לא ישקיע קרוב לחצי מיליון שקל לקבל היתר בנייה, ולצורך העניין אחרי זה הוא יעמוד במצב שהמפקחת על המקרקעין לא תכיר בו.
גיא פרדמן: דבר נוסף, יש בעיה קשה שבעצם היזם קבלן לא יכול לקבל בכלל מימון בנקאי.
גיא פרדמן: הוא יכול לרשום הערת אזהרה לרכוש המשותף שזה חדר מדרגות, חדר אשפה, וכיוצא בזה, ואף בנק בעצם לא ייתן מימון.
גיא פרדמן: אני לא מבין למה לא הולכים על מהלך שבעצם יוצרים מצב שהגג שהם הזכויות בנייה לפחות לקרקע כמו שקרקע שקונים אותו מקרקע פנויה, ועליה זכויות בנייה.
גיא פרדמן: לרשום הערה אזהרה על הגג פלוס הערת אזהרה.
גיא פרדמן: כך אפשר יהיה לקבל מימון, ואפשר יהיה להריץ פה את התהליך עצמו.
מנחם אליעזר מוזס: גברת ברכה ארג'ואני, יושבת ראש הארגון לזכויות הדיור, בבקשה בקצרה.
ברכה ארג'ואני: תודה רבה.
ברכה ארג'ואני: אני רוצה להפנות את השאלות שלי לשר ולמנכ"ל.
ברכה ארג'ואני: אני מקווה שאתה תוכל גם אתה לענות, אבל אני הייתי רוצה לשמוע את משרד השיכון עונה לי.
ברכה ארג'ואני: ראשית, האם יש לכם איזשהן תוכניות מיוחדות לאוכלוסיות של המשפחות החד-הוריות בישראל?
ברכה ארג'ואני: מה התוכניות של המשרד לגבי המשך מכירת הדירות לדיירי הדיור הציבורי?
ברכה ארג'ואני: לגבי נושא המשכנתאות – דיברו פה הרבה מאוד על הריבית ועל הקרקעות.
ברכה ארג'ואני: אבל, אני רוצה גם לציין שהרבה מאוד שנים לא עודכנו סכומי המשכנתאות לאזרחי מדינת ישראל.
ברכה ארג'ואני: מהן התוכניות שלכם לגבי עדכון המשכנתאות?
ברכה ארג'ואני: אחד הדברים שבאמת מכשילים את רוב האזרחים מלהגיע לקורת גג בכוחות עצמם הם הקריטריונים, הבירוקרטיה והמכשולים שאתם כל הזמן באים ואומרים: אוצר, אוצר.
ברכה ארג'ואני: אבל, כשמפלגות נכנסות לממשלה הן עושות הסכמים קואליציוניים.
ברכה ארג'ואני: הנושא הזה הוא כל כך חשוב לכם, אז למה לא לציין שהאוצר לא ייכנס לתוך המעיים של משרד השיכון?
ברכה ארג'ואני: הרי ש"ס מייצגת את השכבות החלשות, איך זה יכול להיות?
מנחם אליעזר מוזס: כיו"ר סיעת יהדות התורה אני רוצה לומר לך שלב בעיית הדיור נמצא בכל ההסכמים.
מנחם אליעזר מוזס: אבל, עד שמקיימים ומיישמים אותם לאלוקים פתרונים.
ברכה ארג'ואני: אני מאוד אשמח אם השר יקיים איזושהי פגישה מסודרת עם כל הארגונים החברתיים.
ברכה ארג'ואני: יש פה די הרבה ארגונים חברתיים שמעוניים שתשמע אותם.
ברכה ארג'ואני: יש לנו מה להגיד לך, ומה להציע לך.
ברכה ארג'ואני: אני מאוד אשמח אם תוכל לקיים איזושהי פגישה מסודרת איתנו.
ברכה ארג'ואני: אני לא אומרת שעם כל אחד בנפרד, אלא תעשה פגישה מרוכזת כלשהי עם כולנו.
ברכה ארג'ואני: יש לנו מה להציע, ויש לנו הרבה מה להגיד כי אנחנו באים מהשטח, ואנחנו באים עם בטן מאוד מאוד כואבת.
ברכה ארג'ואני: זה לא רק עניין אישי שלי, או של דוד, אלא מדובר באלפי אנשים שפונים אלינו, ויש לנו הרבה מאוד כאב.
מרינה סולודקין: ברכה, בהפגנות.
ברכה ארג'ואני: אני גם אשמח אם היושב ראש באמת ייתן לנו קצת יותר זמן להביע את עצמנו בפני חברי כנסת.
ברכה ארג'ואני: אני יודעת שחשוב שחברי הכנסת יביעו את הדעה הפוליטית שלהם, אבל תשמעו גם אותנו.
ברכה ארג'ואני: אני מבקשת מכם לשמוע אותנו קצת יותר.
ברכה ארג'ואני: תודה.
אופיר אקוניס: אבי גור מארגון ההורים הארצי, בבקשה בקצרה.
אבי גור: בדרך כלל אדם אומר לחברו ששני הדברים שהכי חשובים לו הם הבריאות שלו והילדים שלו.
אבי גור: אני מבקש מכבוד השר, על סמך הניסיון הטוב שהיה לנו במשרד התקשורת, שנבוא בדברים השנה, ושנשנה רגולציות, ושנשים את הנתונים של מבני בריאות הציבור לפנינו, ושהם יגיעו לוועדה.
אבי גור: אני גם מבקש שיהיה דיון בינינו לבין כבוד השר והמנכ"ל על הנושא של התייחסות לחיילים שזה חצי מכל שנתון שגומר שלוש שנים, ועוד מתנדב לשנה נוסף.
אבי גור: משרד השיכון צריך להתייחס גם לנושא הזה, ולא רק לחיילים ממצב סוציו-אקונומי נמוך, אלא גם לחיילים מצטיינים.
אבי גור: לדוגמה, יש לי שני בנים קצינים.
אבי גור: אחד מהם גר - - -
לאה ורון: אדוני מייצג בוועדה את ארגון ההורים של תלמידי בתי ספר, לא?
אופיר אקוניס: מה זה שייך?
אופיר אקוניס: לא הבנתי את ההקשר באמת.
אופיר אקוניס: אתה מייצג את ארגון ההורים הארצי?
אופיר אקוניס: זה בבתי ספר, לא? אני לא כל כך מבין.
אבי גור: השאלה שלך ממש יפה.
אבי גור: לפני חמש אנחנו שינינו את ההרכב של ארגון ההורים הארצי בגלל שיש התפתחות בכל העולם.
אופיר אקוניס: וזה עבר גם לאחרי צבא?
אבי גור: נכון.
אבי גור: אנחנו יושבים היום מול המל"ג, המועצה להשכלה גבוהה.
אבי גור: אני יושב כל חודש מול ראש אכ"א, ואנחנו מדברים על חיילים וסטודנטים.
אבי גור: אנחנו מייצגים היום את הילדים והנוער עד סיום האוניברסיטה, מוכר על-ידי כל מוסדות הממשלה.
אבי גור: בג"ץ פוסק בענייננו.
אבי גור: זה שינוי מלפני חמש שנים.
אבי גור: אדוני השר, אנחנו התווינו מדיניות חדשה שבכל תחום שבו אנחנו מתעסקים מאפס ועד סיום מערכת החינוך שזה הגילאים שאנחנו מתעסקים בהם, אנחנו נשאף להיות בין עשר המדיניות הטובות בעולם.
אבי גור: כאן אני מגיע לשתי נקודות עיקריות, וזה נושא של מדידה.
אבי גור: אנחנו נציג כאן לפני הוועדה נתונים.
אופיר אקוניס: לא עכשיו, אנחנו חייבים לסיים.
אופיר אקוניס: הבנו את העניין של החיילים, וזהו נושא חשוב.
אבי גור: חיילים וסטודנטים.
אופיר אקוניס: ירון ביבי, בבקשה.
ירון ביבי: לגבי המכרז בקריית טבעון – אנחנו ביטלנו אותו הבוקר עד שלא נשב עם החברה לניהול נכסי נספי השואה.
ירון ביבי: אני רוצה לומר שני דברים.
ירון ביבי: המדיניות שהשר מוביל בזמן האחרון לגבי השיווק ככה שאנחנו שמים בשוק ככל האפשר יחידות דיור כדי קודם כל לספק את הצורך הזה.
ירון ביבי: שנית, גם לגרום לתחושה ולידיעה האמיתית שיש קרקע במדינת ישראל כדי לספק את הביקושים.
ירון ביבי: אני חושב שיש לזה אותות.
ירון ביבי: אנחנו מתכוונים להמשיך עם זה.
ירון ביבי: בימים אלה ממש אנחנו שוקדים על הכנת תוכנית ל-2010 שתיתן מענה לפחות לביקוש השנתי.
אופיר אקוניס: כמה בערך יחידות דיור?
אופיר אקוניס: מה המשמעות?
ירון ביבי: אנחנו בוחנים את החסמים, אנחנו מדברים על סדרי גודל של בין 25,000 ל-30,000 יחידות דיור.
ירון ביבי: צריך לזכור שבכל שנה הקרקע הפרטית תורמת כ-50% מהבנייה.
ירון ביבי: זאת אומרת, חוץ מהקרקעות שהמינהל משווק, עוד כ-50% מהבנייה בממוצע בשנה נעשית על קרקע פרטית, כך שאם אנחנו באמת נעמוד ביעד הזה של 25,000 – 30,000 יחידות דיור אנחנו יכולים להגיע למצב שאנחנו אפילו מספקים יותר מהביקוש השנתי.
ירון ביבי: אבל, כמו שציינו פה גם אחרים, יש עדיין חוסרים משנים קודמות.
ירון ביבי: בהתנהגות הזאת אנחנו גם מקווים שאנחנו נצליח להשפיע על מגמת העלייה של מחירי הדיור.
חמד עמאר: תוך כמה שנים זה יתאזן?
חמד עמאר: האם אין לכם תוכנית במגירה שיכולה לענות לנו?
ירון ביבי: זו שאלה קשה.
ירון ביבי: הביקוש לדיור נגזר מהמון המון גורמים.
ירון ביבי: למשל, גל עלייה משנה את הביקוש לגמרי.
ירון ביבי: אנחנו מסתכלים על זה שבערך יש איזושהי התאמה די טובה בין כמה זוגות נישאים בשנה במדינת ישראל לבין כמה יחידות דיור חדשות צורך המשק.
ירון ביבי: זה בשנה שאין בה איזה אירוע כמו גל עלייה, או משבר עולמי, או משהו שקרה עם הריבית.
מנחם אליעזר מוזס: כולל חרדים?
ירון ביבי: אני חושב שגם חרדים מתחתנים, אז גם הם בתוך הרשימה הזאת.
נחמן שכטר: יהיו גם דירות שני חדרים בדבר הזה?
ירון ביבי: אני אגיע לזה.
ירון ביבי: אנחנו מנתחים כמה קרקע יש דרך תוכניות מאושרות.
ירון ביבי: הרי אנחנו משווקים רק קרקע שאפשר לבנות עליה ולממש עליה בנייה.
ירון ביבי: זה גם מה שאפקטיבי.
ירון ביבי: יש מספר חסמים שאנחנו הצגנו בפני הממשלה, ואני מקווה שאנחנו נצליח להתגבר עליהם.
ירון ביבי: אני אומר אותם בקצרה.
ירון ביבי: ראשית, זו קרקע ששינתה את הייעוד שלה, ונמצאת בידי מחזיקים חקלאיים.
ירון ביבי: הממשלה והשר הנחו אותנו להכין תוכנית, ואנחנו מכינים תוכנית.
ירון ביבי: הנקודה השנייה שהיא בעייתית היא גודל הדירות.
ירון ביבי: יש הרבה מאוד מקומות שבהם באים ראשי ערים מהטעמים המוצדקים שלהם בראייה שלהם ואומרים: אנחנו רוצים דירות גדולות.
ירון ביבי: זה היה איזשהו חסם סוציו-אקונומי.
ירון ביבי: אני חושב שהממשלה – וככה גם המלצתי בפניה – כמדיניות צריכה להנחות את זה שבתוך תוכניות יהיו דירות שמתאימות לזוגות צעירים.
ירון ביבי: אנחנו השנה יחד עם משרד השיכון נצא בתוכנית של דיור להשכרה כשמועצת מקרקעי ישראל החליטה ממש לפני שבוע, נדמה לי, שאנחנו לא שמים מחיר מינימום.
מנחם אליעזר מוזס: מה זאת אומרת?
מנחם אליעזר מוזס: אם ראש העיר מתחלף אז הוא מחליט לשנות פתאום את כל מה שהשקעתם?
ירון ביבי: אני יכול לתת כמה דוגמאות.
ירון ביבי: למשל, מנתניה.
מנחם אליעזר מוזס: אין שום חסם שיחסום אותו?
אריאל אטיאס: קבלן לא הולך למכרז שראש העיר לא אוהב.
אופיר אקוניס: אני מציע לרכז גם את הדברים האלה לישיבה בוועדת משנה שנקבעה.
ירון ביבי: אנחנו עובדים על תוכנית להסרת ולהצפת החסמים, ואני חושב שזה יהיה דבר חשוב מאוד כי זה יקדם אותנו בעניין של היכולת לשווק קרקע.
ירון ביבי: לעניין הרפורמה - מועצת מקרקעי ישראל בישיבה שהתקיימה לפני שבוע החליטה את ההחלטה שמאפשרת את יציאת הרפורמה לדרך.
ירון ביבי: אגב, היתה לנו שם מגבלה – ואולי זה עונה לאיזו שאלה – דווקא למגרשים הגדולים שתאפשר לנו באמת לקחת את המחיר האמיתי להערכתי בין הבעלות לבין החכירה, כך שאני לא חושש מהעניין הזה של לתת מתנות למי שיש לו יותר ממון.
ירון ביבי: המועצה החליטה לשפר את הצעת הממשלה.
ירון ביבי: כמו שהוועדה הזאת, או ועדת משנה יודעת, החוק, המימוש של הרפורמה, חלקו מותלה בזה שנגיע להסכם קיבוצי עם העובדים שלנו.
ירון ביבי: נכנסנו למשא ומתן מואץ, ואני מקווה שבשבועות הקרובים גם נוכל לגמור אותו.
ירון ביבי: לגבי המגרשים בצפון - יש למעלה מ-20,000 יחידות דיור צמודות קרקע שנמצאות בקיבוצים ובמושבים בהרחבות.
ירון ביבי: אני חייב להגיד שבחלק גדול מהם בצפון המועצה והממשלה החליטו לתת אותם בהנחות ניכרות ממחיר הקרקע.
ירון ביבי: לצערי, יש שם חסמים שחבר הכנסת חסון ציין, ואולי עוד כמה.
ירון ביבי: אנחנו מטפלים בעניין הזה של ההרחבות במושבים בהנחיה של השר.
ירון ביבי: השר רוצה ללמוד אותו, ואנחנו נציג אותו.
ירון ביבי: אני מאמין שבשנה הבאה אנחנו נוכל לשחרר יותר יחידות דיור כאלה גם אם נצטרך לעשות את זה שלא בדרך האגודה שתחליט על קצב השיווק.
ישראל חסון: ירון, אתה יודע להגיד מתי הבשורה הזאת תצא לציבור, להערכתך?
ירון ביבי: אני מניח שבחצי השנה הקרובה.
ירון ביבי: זה דורש החלטת מועצה, תיקונים בהחלטות מועצה, וזה דורש גם עבודה מול היישובים.
ישראל חסון: ומי עושה את זה, אתם?
ירון ביבי: המינהל בהנחייתו הברוכה של השר.
אופיר אקוניס: אדוני השר, בבקשה.
ישראל חסון: אדוני השר, אז אולי תעשו פתיחה דיפרנציאלית ביישובים שמסכימים, ובזה תעודדו ולא תמשכו חצי שנה?
ישראל חסון: אני מציע את זה כהצעה אופרטיבית.
ישראל חסון: זאת אומרת, אם יש לך ישוב שהסכים אז אפשר לעשות פתיחה דיפרנציאלית.
אריאל אטיאס: חבר הכנסת חסון, קודם כל, צריך לקבל החלטה לגבי המגבלות שישנן היום – כן אגודה, לא אגודה, וכל מה שמסביב.
אריאל אטיאס: היו דברים שהיו על סדר היום של המועצה, ובגלל שלא היה להם עדיין גיבוש אז זה יצא מסדר היום.
אריאל אטיאס: כשהוא אומר לך חצי שנה אז שלא עוד חודש תגידו למה זה לא קרה.
אריאל אטיאס: זה יכול להיות גם הרבה פחות קודם.
אריאל אטיאס: בנוסף, אתה יודע, מסביב יש גם שריפות עם חקלאים שצריך לפתור אותן.
אריאל אטיאס: זה לא משהו שהוא בשליפה.
אריאל אטיאס: אנחנו יושבים פה ומנסים להזיז את העניינים, ותוכל לפנות מתי שאתה רוצה.
אריאל אטיאס: לא תמיד מצליחים, אבל מנסים.
אריאל אטיאס: תודה ליושב ראש הוועדה, חברי הכנסת, וכל המוזמנים.
אריאל אטיאס: זו הפעם השנייה לפחות שאני פה, ואני מקבל כאן רוח גבית מאוד חשובה לדברים שאנחנו רואים אותם.
אריאל אטיאס: ישנם דברים שמציקים לנו והם לא בשליטתנו, וכדי להזיז אותם אני מציע ששר האוצר יבוא לפה, ולא נציג מאגף תקציבים.
אריאל אטיאס: אני אשמח גם להיות פה, לא בשביל חלילה להתגושש, אלא להיפך.
אריאל אטיאס: מעבר להצפת הנושאים השונים בוועדה, אולי תהיה מזה איזו בשורה.
אריאל אטיאס: אני חושב שזה יכול להיות בקשר לסיור שאתם עושים.
אריאל אטיאס: לגבי השאלות שעלו פה.
אריאל אטיאס: נתחיל מהסיפור הזה של הדרוזים, וכל עניין החיילים המשוחררים.
אריאל אטיאס: קודם כל, ריכוז מאמץ מה שדיברנו כאן.
אריאל אטיאס: בתוך העשרה ישובים יש שני ישובים ערבים.
אריאל אטיאס: אחד זה ג'דיידה מכר, ואחד זה סכנין.
חמד עמאר: אין ישוב דרוזי.
אריאל אטיאס: אלו ישובים ערבים.
אריאל אטיאס: בנוסף, ביקוש מול היצע – זה משחק כולל בכל הארץ.
אריאל אטיאס: זה לא משהו שעושים היצע מול ביקוש באזור המרכז, ומה שקשור לדרוזים באזורים אחרים.
חמד עמאר: לא, אני שאלתי בכל הארץ.
אריאל אטיאס: בכל הארץ התייחס לזה כבר השמאי הממשלתי, גם ירון דיבר על זה, ואני דיברתי על זה קודם.
אריאל אטיאס: אנחנו לא יכולים להגיד שבתאריך זה המחיר ירד ב-X כסף.
אריאל אטיאס: לא יודעים להגיד את זה.
אריאל אטיאס: יש הרבה משתנים, יש כוחות שוק, יש מסים, יש משקיעים, יש ריבית, ויש עוד דברים.
אריאל אטיאס: הדבר המרכזי שגורם לעליית מחירים במכלול נושאים פלוס בנושא הזה של לאורך זמן, זה ההיצע, וזה הדבר שיש לנו כלי לנסות להשפיע.
אריאל אטיאס: הוא גם לא כלי בלתי מוגבל לאור חסמים כאלו ואחרים בתוכניות מאושרות.
אריאל אטיאס: לגבי עלויות - מה שאמרת זה לא עלויות קרקע, זה עלות פיתוח לדרוזים – 100,000 מקסימום, לא משנה, גם אם הפיתוח עולה 400,000.
אריאל אטיאס: שתדע שאין את זה לאף אחד חוץ מאשר לדרוזים.
אריאל אטיאס: אני חושב שזו אמירה של המדינה לגבי איך היא רוצה להתייחס לנושא הדרוזים.
אריאל אטיאס: עלתה פה שאלה לגבי משכנתאות למשפחות חד-הוריות.
אריאל אטיאס: היום אימא חד הורית שניגשת לקבל משכנתה רואים אותה כמי שיש לה את הניקוד הגבוה ביותר.
אריאל אטיאס: לא חשוב מה המצב שלה, כמה אחים ואחיות יש לשני הצדדים, ומה מרוויחים – לא משנה.
אריאל אטיאס: היא מייד בשיא.
אריאל אטיאס: זו ההטבה המרכזית בהתייחסות שיש לגבי אמהות חד-הוריות.
אריאל אטיאס: לגבי עדכוני משכנתאות – זה קשור הכול לאותו דבר, למשחק הזה של האחוזים שיש לנו עם האוצר, והעדכון שלהם.
אריאל אטיאס: בסוף לכל דבר כזה יש משמעות כספית.
אריאל אטיאס: יש איתם ישיבות, עלו כל מיני נושאים, עלו רעיונות.
אריאל אטיאס: היו דברים שאני הצעתי לפחות בלהגיע לרמה שלעודד את הדבר הזה.