GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אז או שתקבע 8 שנים, 10 שנים כתקופת grace, אבל אם תמחוק את זה ותכפה עליהם מייד תנאי שהם לא עומדים בו, מהיום הראשון -= ואגב, באופן דומה צריך להחליט גם על ערוץ 2.
נחמן שי: מאיפה נבעה התפיסה שגם נווה אילן כלול במרחב הטריטוריאלי של ירושלים?
נחמן שי: אני חסיד גדול של ירושלים, אני מאד רוצה שזה יבוא לירושלים.
נחמן שי: זה לא יקרה.
נחמן שי: אז צריך להיות ריאליסטי בעניין הזה.
נחמן שי: , ולחשוב – או על תקופת מעבר שהיא ארוכה, או להחיל את אותו כלל גם על הרשות השניה.
דורון אבני: אני רוצה לחזק את הדברים שנאמרו פה על ידי היועץ המשפטי של משרד התקשורת.
דורון אבני: הנושא של מקום מושבה של חברת החדשות, של חדשות 10, למעשה- נבחן על ידי.
דורון אבני: ניתנה על ידי חוות דעת משפטית למועצה לפיה חדשות 10 מפרה את הוראות הזיכיון ולמעשה אנחנו צריכים לקיים הליך של שלילת זיכיון.
דורון אבני: הפרה זו של חדשות 10 מתגלגלת גם והופכת להיות הפרה של ישראל 10, בגלל שישראל 10 היא בעלת המניות בחדשות 10.
דורון אבני: לפיכך, אנחנו ממש לא רוצים להתגלגל לסיטואציה שבה לא נוכל להאריך את הזיכיון למרות כל המאמצים שנעשים פה, או שיום אחרי שנאריך את הזיכיון המועצה תחויב לקיים הליך של שלילת זיכיון, ואני כבר מדגיש שלפי חוות דעתי, שכבר נכתבה, מדובר בהפרה מהותית של הזיכיון.
דורון אבני: זו לא הפרה של מה בכך שאפשר להתעלם ממנה.
דורון אבני: כך שאנחנו לא מתערבים בהיבטים הפוליטיים, לא זה המקום לדון זה.
דורון אבני: אני רק נוגע בסוגיה המשפטית שהיא לא קלת ערך.
דורון אבני: אנחנו לא רוצים שכל העבודה שנעשתה פה תהיה לשווא.
נילי בן גיגי: לעניין ירושלים – עם כל הכבוד, נדמה לי שמיקום חברת החדשות אינה סוגיה פוליטית.
נילי בן גיגי: הדבר הזה היה ידוע להם מראש תוך כדי, בזמן, ועד היום.
נילי בן גיגי: כלומר, נותנים פה על מתן תקופת grace - -
נילי בן גיגי: אני מבקשת להצטרף לדרישה של החובה של ערוץ 10 וחברת החדשות לשדר מירושלים ושהנושא הזה לא יפחת, לא ייסוג, לא יימחק, לא יוסג ולא יידחה - -
אופיר אקוניס: אם אני לא מוחק – הסעיף מאפשר להם.
דורון אבני: אבל אם הוא לא נמחק, הם מחר צריכים לעבור לירושלים, וזה לא יקרה.
נילי בן גיגי: ועל זה אני מדברת.
מנשה סמירה: אני מבקש להבהיר, כי לא ברור קצת מה מוחקים ומה לא מוחקים.
מנשה סמירה: נכון להיום, על פי החוק, הם חייבים להיות בירושלים.
מנשה סמירה: הם נמצאים בהפרה, כפי שנאמר כאן, וכעת, בסוגיית הארכת הזיכיון, אם הם לא עוברים - -
נחמן שי: מה עם חדשות ערוץ 2?
נחמן שי: הנחתם להם , בנווה אילן?
נחמן שי: זה בסדר?
קריאה: על פי פסיקת בית המשפט – נווה אילן זה ירושלים.
קריאה: אגב, כדאי לציין שמנכ"ל חדשות 2 פנה לרשות השניה והודיע שגם הוא מתכוון לעבור לתל אביב.
מנשה סמירה: אני מבקש להבהיר את הנקודה, כי היא חשובה מאד, וכדאי שנשמע את ישראל 10.
מנשה סמירה: על פי החוק הקיים חברת החדשות צריכה להיות בירושלים.
מנשה סמירה: הם לא עמדו בזה, וזו הפרה, וכאמור – הנושא הזה עלה ונמצא על סדר היום.
מנשה סמירה: ללא הסדרת העניין הזה לא ניתן יהיה להאריך את הזיכיון.
מנשה סמירה: יש חוות דעת משפטית חד משמעית שמדברת על הפרה מהותית.
מנשה סמירה: לא ניתן יהיה למשוך את זה.
מנשה סמירה: בהסדרה, בתיקון החקיקה, הועלו הצעות כיצד להסדיר את תקופת המעבר.
מנשה סמירה: ברגע שאתה מוחק – אתה מוחק את הסעיף שנועד להסדיר את תקופת המעבר לירושלים.
מנשה סמירה: היה והוא יימחק, אנחנו חוזרים לחוק המקורי, ואז, כפי שנאמר כאן, כדאי לשמוע מישראל 10 – אם תוך שבועיים ימים עד ישיבת המועצה ב- 17 לינואר הם יהיו מסוגלים להעמיד חברת חדשות בירושלים.
דורון אבני: כשהכוונה היא, אליבא דחוות הדעת, להעמיד את האולפן המרכזי של חדשות 10 בירושלים.
אופיר אקוניס: נשאל את ערוץ ישראל 10 כדי לשמוע.
אופיר אקוניס: זה מעניין.
אופיר אקוניס: אני חושב שלא היה מקום בכלל לכתוב את הסעיף הזה.
אופיר אקוניס: לממשלה כזו?
אופיר אקוניס: דיברנו על זה כבר בישיבה הקודמת.
אופיר אקוניס: זה לעשות פלסתר מהחוק המקורי.
דורון אבני: מה עדיף, שהמצב הקיים יעשה פלסתר את החוק?
אופיר אקוניס: זה לעשות פלסתר מעצמנו – שמדברים על ירושלים ונותנים הקלות מהסוג הזה.
אופיר אקוניס: יש פה בעיה.
אופיר אקוניס: כשכותבים סעיף כזה אז צריך לחשוב גם מה המחיר.
נחמן שי: אני מרגיש כמו בריקוד תימני- צעד קדימה ושני צעדים לאחור.
נחמן שי: מצד אחד הולכים פה לקראת פתרון, אני מקווה, סוף סוף, בנושא הקולנוע הישראלי.
נחמן שי: עכשיו אתה לוקח את זה אחורה.
נחמן שי: לא נזוז.
נחמן שי: שאל את יוסי ורשבסקי כמה זה עולה לו להעביר - -
יוסי ורשבסקי: אני במבוכה מהדיון לגבי ירושלים– כל אחד מנסה להראות כמה ירושלים חשובה לו.
יוסי ורשבסקי: אני אנסה להתנסח בזהירות.
יוסי ורשבסקי: יש לי השגה לגבי מה שדורון אבני אמר לגבי נווה אילן שהיא ירושלים – אני יודע בדיוק איך בית המשפט אמר, ואני יודע איך פתאום נווה אילן הפכה לירושלים – לא פה המקום לפרט.
יוסי ורשבסקי: בואו נהיה גם מעשיים וגם פרקטיים – חברת ישראל 10 שמפעילה גם את חברת החדשות בשותפות עם הרשות השניה, הפסידה עד היום- אני לא אחזור על כל המספרים.
יוסי ורשבסקי: אני מתקשה להגיד את הדברים בזהירות: אנחנו מקיימים פעילות מאד משמעותית בירושלים עצמה.
יוסי ורשבסקי: פעילות מאד משמעותית.
יוסי ורשבסקי: יש לנו אולפן גדול,.
יוסי ורשבסקי: 15% מעובדנו הם ירושלים, שעובדים פה, בירושלים, לא במבואות.
יוסי ורשבסקי: כרגע אין באפשרותנו, אחרי כל המחויבויות שאנחנו לוקחים על עצמנו, לעבור לירושלים.
יוסי ורשבסקי: וגם נראה לי לא ישים בשנה הקרובה, לא רק כרגע.
יוסי ורשבסקי: אני חושב שצריך לשים את הדברים על השולחן, ואני חושב שדווקא מי שירושלים חשובה לו, כמו כל חברי הכנסת שנוכחים פה, צריך לא לעשות צחוק מחוקים, ולבוא ולהגיד מה אפשר ומה אי אפשר.
יוסי ורשבסקי: אפשר להעביר- למה רק את חברות החדשות?
יוסי ורשבסקי: למה שכל החברות לא יעברו לירושלים?
יוסי ורשבסקי: אני מרגיש שבאמת צריכים לשים את הדברים על השולחן ולטפל בהם כמו שצריך, כמו שמר סמירה אמר.
יוסי ורשבסקי: בואו לא נטאטא את הדברים, ולא נגיד אחרי זה – הפרות, בואו נפתור את הבעיה כמו שצריך.
נחמן שי: מה הפשרה?
אופיר אקוניס: אני ביקשתי מחבר הכנסת אורלב לבוא לפה.
אופיר אקוניס: הוא הוסמך על ידי שר התקשורת להתוות מתווה של פשרה כלשהי, ותיכף נשמע מה הוא אומר.
אופיר אקוניס: אני, בכל מקרה, לא יכול להצביע בעד.
אופיר אקוניס: יכול להיות שאני אצביע נגד ואני אפול.
נגה רובינשטיין: אפשר להציג את ההצעה שלנו?
נגה רובינשטיין: אני חושבת שמה שאנחנו מציעים כאן הוא סוג של פשרה, כי זה יוצר גשר לקראת מעבר של ערוץ 10 לירושלים, בשידורי החדשות שלו.
נגה רובינשטיין: אם נוכל להציג את זה, יכול להיות שחברי הכנסת ישתכנעו שזה הפתרון הנכון, כי הפתרון כאן לא אומר – לא ירושלים.
נגה רובינשטיין: הוא אומר: יוקם אולפן משני לתקופה מוגבלת בירושלים, ולאחר מכן - -
אופיר אקוניס: לא, הוא אומר שיש לו.
אופיר אקוניס: 15% מהעובדים שלו - -
לאה ורון: וזו ההגדרה של "אולפן משנ"?
אתי בנדלר: בדיונים שהיו לנו אני דרשתי להגדיר מה זה "אולפן משני".
אתי בנדלר: אני גם אמרתי שאני לא מוכנה לכלול נוסח שאני לא יודעת מה הוא.
נגה רובינשטיין: או.
נגה רובינשטיין: קיי.
נגה רובינשטיין: היועצת המשפטית של הוועדה ביקשה הגדרה מה זה "אולפן משני", וככל שזה משה שיידרש מאתנו ניתן הגדרה של "אולפן משני", כמובן – על פי עמדת הרשות השניה ובהתייעצות אתה, כי היא הגורם המקצועי הרלבנטי לעניין הזה.
נורית דאבוש: בואו נגיד משהו היסטורי .
נורית דאבוש: ההסדר עם ההעברה של חברת החדשות לירושלים היה הסדר שנכתב על ידי מנכ"ל הרשות השניה, דאז, מוטי שקלאר, והיה פעיל במשך 3 שנים ראשונות, לדעתי, לפעילותו של ישראל 10, ולכן לא צריך הגדרה מחודשת – יש כבר נוסח כזה, תקדים כזה, הם עבדו ככה, בגלל זה הם היו יכולים לשדר מגבעתיים.
נורית דאבוש: אפשר לקחת את הנוסח הזה.
נורית דאבוש: הנוסח הזה קיים, הוא הוגדר מקצועית והוא אושר על ידי מועצת הרשות השניה, דאז.
נורית דאבוש: הנה הנוסח, הנוסח הוא מאד ברור.
אתי בנדלר: רק אנחנו לא מכירים אותו.
אתי בנדלר: הוועדה מתבקשת כרגע בנוסח שהוצע בהצעת החוק הממשלתית לאשר נוסח חסר- תיבת מילים שהמשמעות שלה לא ברורה.
אתי בנדלר: אני לא תומכת ולא מתנגדת לשום הגדרה של "אולפן משני".
אתי בנדלר: כל מה שביקשתי- שתובא בפני הוועדה הצעת נוסח, כדי שהוועדה תאשר אותה כחלק מהחוק.
אתי בנדלר: אם היא תחליט לאשר את הסעיף זה, כמובן.
מנשה סמירה: חייכנו לגבי האולפן המשני כי כפי ששמת לב, את מלוא היצירתיות הפעלנו לא רק בנושא הזה, בהרבה נושאים.
מנשה סמירה: גם בנושא הזה כבר ישבנו על המדוכה, וזה לא פשוט להגדיר את זה כך שזה יעבור את העניים של היועצת המשפטית של הוועדה.
מנשה סמירה: אז כך שאני, בעניין הזה, אומר מראש שזה לא פשוט.
מנשה סמירה: אני רוצה לומר כך: נשים את הדברים על השולחן.
מנשה סמירה: ירושלים – בוודאי שהיא חיונית.
מנשה סמירה: בוודאי שהחברה צריכה להיות בירושלים.
מנשה סמירה: בעת הזו, לקבוע באופן קטגורי מעבר חד, הם לא מסוגלים- אני אומר את זה מבחינה מקצועית.
מנשה סמירה: זה יפיל את ישראל 10.
אופיר אקוניס: לא קבענו מעבר חד.
אופיר אקוניס: אתה אומר - -
נגה רובינשטיין: כי זה המצב המשפטי הקיים .
נגה רובינשטיין: המצב המשפטי הקיים מחייב אותם לשדר מירושלים.
אופיר אקוניס: זה כמו שיהיה חוק יסוד: הממשלה שייקבע שמקום מושבה של הממשלה הוא בירושלים והיא תעבוד 6 ימים בשבוע מתל אביב.
אופיר אקוניס: זה על אותו עיקרון, פחות או יותר.
אופיר אקוניס: ואז יבואו ויגידו- זה לא הגיוני עכשיו להעביר את כל משרדי הממשלה.
אופיר אקוניס: אז זה על אותו עיקרון, פחות או יותר.
מנשה סמירה: הסיבה שהצטרפנו לזה – כי צריך לראות את זה כשלב מעבר , את השנתיים האלה, לקראת הסדרה סופית של ערוצי הטלוויזיה, בין אם זה ברישיון, בין אם זה בזיכיון.
מנשה סמירה: אני מבקש להשלים – זו בדיוק הנקודה: שצריך לדרוש, יכול להיות כתוספת לחקיקה, שהם יציגו תכנית מעבר לירושלים בתוך שנתיים.
אופיר אקוניס: או.
אופיר אקוניס: קיי.
אופיר אקוניס: אז בכל מקרה משנים את הסעיף, אי אפשר להצביע עליו as is.
נגה רובינשטיין: -
אתי בנדלר: יש לכם הצעת הדרה ל "אולפן משני"?
אתי בנדלר: הבו לי הגדרה - -
אתי בנדלר: אני גם מבקשת לדעת מה יקרה אם זכייניות ערוץ 2 תממשנה את איומיהן לעזוב את ירושלים עקב אי אכיפת הסעיף הזה.
אתי בנדלר: קריאות: - -
אתי בנדלר: נווה אילן.
אופיר אקוניס: אני מכיר היטב את גבולות ירושלים המורחבת ואלה ששורינו בחוק יסוד: ירושלים, בתיקון מצא ב-2000, יהושע מצא, ונווה אילן לא בגבולות הללו.
אופיר אקוניס: לא בגבולות המוניציפאליים של ירושלים.
נחמן שי: לא בישיבה – אני אתן לך את כל סיפור המעשה.
אופיר אקוניס: את מנסחת איזה נוסח ברוח הרעיון של מנשה סמירה, שהוא רעיון טוב?
נגה רובינשטיין: של ההסדר השלילי?
אופיר אקוניס: אני שואל את יוסי ורשבסקי: רוצים להכין כאן סעיף שיכין אותך למעבר לירושלים.
יוסי ורשבסקי: תראו, רבותיי - -
אופיר אקוניס: רגע, אתה צריך לבוא ולומר לנו שתתחיל בהכנות לדבר הזה.
קריאה: מה הפשרה, תגיד לנו?
אופיר אקוניס: שהאולפן המרכזי יהיה בירושלים.
אופיר אקוניס: מנשה העביר נוסח.
אופיר אקוניס: אני שואל את יוסי ורשבסקי על התכניות.
אופיר אקוניס: האם כמנהל כללי של חברת ישראל 10 הוא מכין תכנית לדבר הזה.
יוסי ורשבסקי: כמנהל הכללי של ישראל 10 שקיבל הסכם לפני חצי שנה, הסכם שהוא חשב שהוא מתחיל לעבוד לפני חצי שנה על החזרים ועל החזר חובות ומהחצי השנה הזו נוספו לנו, לדעתי, החזרים של משהו כמו 35 מיליון שקלים והחברה מתכוונת לעמוד בכל מה שהיא התחייבה עד עתה ככתבו וכלשונו.
יוסי ורשבסקי: המקורות נגמרו.
יוסי ורשבסקי: לבוא ולהגיד שאני אעשה תכנית-תכנית אני יכול לעשות.
יוסי ורשבסקי: לא נראה לי שאפשר ליישם את התכנית במסגרת המקורות שיש לחברה.
נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים על היישום של הדבר הזה בעוד שנתיים.
נגה רובינשטיין: אם אתה לא יכול לעשות את הדבר הזה בעוד שנתיים אז חבל גם ללכת על הסעיף בנוסחו המקורי.
יוסי ורשבסקי: יכול להיות.
יוסי ורשבסקי: תראי, מדובר פה - -
אופיר אקוניס: עושים חוק מיוחד להארכת הזיכיון של החברה שלך.
אופיר אקוניס: אתה צריך להראות שאתה רוצה אותו.
יוסי ורשבסקי: אנחנו מאד רוצים וגם רוצים לעמוד בכל מה שאנחנו מתחייבים.
יוסי ורשבסקי: להגיד שפה, בלי שאני מדבר עם בעלי המניות שלי, שיש פה פתאום מקור נסתר של 40 מיליון שקל, שזו עלות מעבר כזאת – לא נראה לי שאני יכול.
אופיר אקוניס: אני מציע לא להצביע על הסעיף.
אופיר אקוניס: זה סעיף במחלוקת.
נגה רובינשטיין: הסעיף הזה נמצא בפניכם כבר מספר חודשים.
נגה רובינשטיין: אם אין בכוונת
נגה רובינשטיין: כם לקיים את הוראות הסעיף בתום השנתיים ולעבור באופן מלא לירושלים, אז אל"ף- נכון היה שנדע את זה מלכתחילה.
נגה רובינשטיין: אבל - -
יוסי ורשבסקי: היו לנו השגות לגבי הרבה דברים שבסוף, באמת- נכנענו וקיבלנו את דעתכם.
יוסי ורשבסקי: חשבנו שיש ביכולתנו לעבור.
יוסי ורשבסקי: אני מדבר אתך על כל מיני מחויבויות שלקחנו על עצמנו בחצי השנה האחרונה שחשבנו שלא ניקח.
אופיר אקוניס: בוא נעשה סיכום ביניים – הצעתי למחוק את סעיף מספר 1, שגם אמרתי בפעם הקודמת שאני לא יכול לקבל אותו, יחד אתך ועם חבר הכנסת ציון פיניאן.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, זה היה בישיבה קודמת באולם אחר, ואז אמרו לנו שהמשמעות של זה זו הפרה מיידית, ובעצם – שלילת הזיכיון או פרסום מכרז חדש.
אופיר אקוניס: לא היינו רוצים באמת בדבר הזה, וגם לא נדמה כרגע שזה קשה לביצוע.
אופיר אקוניס: אז אנחנו הצענו, על פי הצעתו של מר סמירה, ובתמיכת הגב' דאבוש נוסח נוסף שבא ואומר שבשנתיים הללו, או אפילו לפני, בתוך השנתיים – יש לך נוסח?
נגה רובינשטיין: העיקרון הוא להישאר עם הסעיף הנמצא היום אבל לחייב את ישראל 10 להגיש תכנית לפיה בתום שנתיים, בחודש ינואר, 2011 הם עוברים לירושלים, תכנית שתאושר ותהיה חלק מהתנאים - -
נגה רובינשטיין: תושלם עד 2011 ומאז ערוץ 10 יצטרך לשדר מירושלים במסגרת שידורי החדשות.
נגה רובינשטיין: ההצעה שאנחנו מדברים עליה כעת היא לאפשר לישראל 10 במהלך התקופה - -
זבולון אורלב: קודם כל תגידי – מה יהיה הסטאטוס החוקי לפי הצעתך.
זבולון אורלב: איזה חוק נשאר?
נגה רובינשטיין: החוק היום מחייב את חדשות ישראל 10 לשדר מירושלים - -
זבולון אורלב: החוק המקורי.
זבולון אורלב: החוק המקורי לא משתנה.
נגה רובינשטיין: החוק המקורי לפי הצעתנו משתנה.
נגה רובינשטיין: הצעת החוק שבאנו אתה לוועדת הכלכלה אומרת שבמהלך השנתיים הקרובות ערוץ ישראל 10 יוכל להמשיך לשדר במקום שידוריו כפי שהוא היום – אני מדברת על חברת החדשות של ישראל 10, כאשר הוא יעמוד בהוראות החוק ככל שיוקם אולפן שידורים משני.
נגה רובינשטיין: בסוף 2011 על חדשות 10 יהיה לעבור - -
זבולון אורלב: כלומר, את משנה את נוסח המחוק המקורי.
נגה רובינשטיין: הסעיף המקורי נשאר במתכונתו.
אופיר אקוניס: הכחול משנה את הלבן.
נגה רובינשטיין: אבל הסעיף הלבן אינו נמחק.
אופיר אקוניס: כתוב כאן: 3א' – זה החוק הראשי, הלבן.
אופיר אקוניס: החוק הזה בא לתקן - - וכתוב: תיקון סעיף 3א - - -
נגה רובינשטיין: הסעיף הלבן אינו נמחק.
נגה רובינשטיין: יש תוספת, מעין הוראת שעה.
נגה רובינשטיין: ולכן, הסעיף בחוק נותר.
מנשה סמירה: כתוב: "...
מנשה סמירה: ואחריו יבוא"- -
אתי בנדלר: תן לנגה להסביר.
זבולון אורלב: אם אני מבין את הצעתך נכון, את בעצם מציעה שמה שכתוב בכחול – שיישאר.
נגה רובינשטיין: רק נבהיר שהכחול לא מוחק את הסעיף הקיים היום בחוק הלבן, אלא משנה את ההסדר לתקופה של שנתיים.
אתי בנדלר: לגבי הערוץ השלישי בלבד, שיהיה ברור.
נגה רובינשטיין: נכון.
נגה רובינשטיין: לגבי הערוץ השלישי, המסחרי, בלבד.
נגה רובינשטיין: אנחנו מציעים להוסיף, בהמשך לדיון שהיה כאן קודם, עוד חלק - - -
זבולון אורלב: איפה הייתם מאז שחוקק החוק הזה והיתה הפרה?
זבולון אורלב: איפה הייתם?
זבולון אורלב: לא כאב לכם שמאז שחוקק החוק – שש שנים - - אני אגיד לך מה אני מציע: אני מאד מפחד, שוב, מניסיוני – שחקיקה שהיא לשנתיים היא לא לשנתיים.
זבולון אורלב: אני אראה לך הרבה הוראות שעה שהן הוראת שעה ועוד הוראת שעה ועוד הוראת שעה.
זבולון אורלב: החל מחוק ההסדרים, שככה התחיל.
זבולון אורלב: לכן, אני מאד חושש מהמצב הזה.
זבולון אורלב: אני לא חולק על התוצאה שרוצים להגיע אליה.
זבולון אורלב: הסברתי.
זבולון אורלב: אני לא טמבל מוחלט ואני מבין שבתוך שנתיים, תוך שנה, אי אפשר להביא לקיום החוק במלואו.
זבולון אורלב: אני מבין את הדבר הזה.
זבולון אורלב: במקרה גם אני ניהלתי פעם משרד קטן.
זבולון אורלב: במקרה גם הייתי פעם שר.
זבולון אורלב: אני מבין מה אפשר ומה אי אפשר.
זבולון אורלב: זה ברור לי לחלוטין.
זבולון אורלב: השאלה – מה הנורמה.
זבולון אורלב: אני דבק בזה שלא תוסיפו תג ולא פסיק לחוק המקורי, אבל ערוץ 10 יודיע למועצת – במשך 6 שנים חטאנו, פשענו, עווינו.
זבולון אורלב: בעיקבות הדיון החלטנו לתקן את דרכנו ואנו מודיעים: אנחנו מתחייבים בשנת 2010 להתחיל לזוז לכיוון ירושלים.
זבולון אורלב: נזיז X אחוזים מההפקות, X אחוזים מהעובדים, ובשנת 2011 עוד.
זבולון אורלב: עכשיו נתווכח על כמה נזיז.
זבולון אורלב: ברור לי לגמרי שב- 2011 נעמוד על אחוז לא גבוה, כי אני יודע מה אפשר להעביר ומה אי אפשר להעביר.
זבולון אורלב: כל הוויכוח בינינו – מה הנורמה.
זבולון אורלב: ואני אומר לכם: תורידו את הידיים מירושלים.
זבולון אורלב: אל תגעו בעניין הזה.
זבולון אורלב: זה לא יעבור, רבותיי, זה לא יעבור.
אופיר אקוניס: אני לא אצביע, זה מה שיקרה.
אופיר אקוניס: זה לא עובר במליאה, זה מה שיקרה.
זבולון אורלב: תרחמו על היושב ראש.
זבולון אורלב: הוא לא יכול לעמוד במליאה ולהציע להוריד משהו מירושלים.
זבולון אורלב: הוא לא יכול, תבינו את הדבר הזה.
זבולון אורלב: - - הלבן ימשיך, אבל בשונה מהעבר, שהיתה הפרה בוטה, לא ראויה, וכולם נרדמו, הפעם התעוררנו, ומתחיל תהליך.
זבולון אורלב: יש מועצה.
זבולון אורלב: המועצה יודעת יותר טוב מאתנו מה אפשר.
זבולון אורלב: והם יגידו.
זבולון אורלב: הציעו X אחוזים, Y אחוזים – יודיעו לנו: רבותיי, תדעו.
זבולון אורלב: אנחנו הולכים לקיים עכשיו את החוק, ולא כמו שהיה בעבר, ונקבל את זה.
אופיר אקוניס: ואת זה אנחנו רוצים לכתוב.
זבולון אורלב: אני לא רוצה לכתוב בחוק.
זבולון אורלב: כי אז אתה מסייג את החוק.
נורית דאבוש: חבר הכנסת אורלב , אם אני מבינה אותך נכון, למעשה- בצד המהותי של שאלת ירושלים כולנו מסכימים.
נורית דאבוש: ולאור העובדה שב- 28 בינואר מן הסתם ישראל 10, גם אם תאריך את זיכיונה, לא תתחיל לשדר מירושלים, אז היה תהיה בהפרה.
נורית דאבוש: ולכן, ההמלצה שלי אומרת שנשאיר את הסעיף בחוק כמו שאתה מבקש.
נורית דאבוש: אבל אפשר להוסיף משפט אחד - -
זבולון אורלב: לא בחוק.
זבולון אורלב: למה את רוצה בחוק?
נורית דאבוש: תשאיר את זה כמו שאתה רוצה.
נורית דאבוש: יש לי רק בקשה אחת: כדי שאנחנו לא נהיה בהפרה, תסמיך את מועצת הרשות השניה להודיע לך על תכנית מדורגת שבה ישראל 10 מעבירים עד ינואר 2012 - -מעבר לרישיונות, את כל האולפנים שלהם לירושלים.
זבולון אורלב: יש לכם הסמכה כזו בחוק.
נורית דאבוש: לא.
נורית דאבוש: אין לנו הסמכה.
אתי בנדלר: הצעת החוק מחייבת את הרשות השניה לשלול את זיכיונה של ישראל 10 אם היא לא ממלאת אחר החוק, הכללים, הזיכיון וכך הלאה.
אתי בנדלר: למעט באותם נושאים שבהם ניתן עכשיו שיקול דעת מפורש לרשות השניה.
אתי בנדלר: אם החוק לא יתוקן בסעיף זה – אין לרשות השניה שיקול דעת והיא לא תוכל להאריך את זיכיונה של ישראל 10.
אתי בנדלר: אני מאד מאד לא ממליצה לסכם עם הרשות השניה בקריצת עין - -
זבולון אורלב: באמירה לוועדה, לא בקריצת עין.
אתי בנדלר: אבל אין לה סמכויות, אין לה - -
זבולון אורלב: תקחי בחזרה את קריצת העין.
אתי בנדלר: הוועדה אינה רשאית להסמיך את הרשות השניה לפעול בניגוד לחוק.
אתי בנדלר: אמירת החוק היא מאד ברורה.
אתי בנדלר: אני, אם יש לי טענו כלפי הרשות השניה עד כה זה שהיא לא מיצתה את סמכויותיה על פי החוק, ואני הייתי מצפה שייפתח כאן דף חדש - -
זבולון אורלב: אל תביאו אותי לקצה שבגלל ירושלים ערוץ 10 ייסגר אבל אני אומר לך באופן גלוי שבשבילי שאלת ירושלים היא יותר חשובה מסגירת ערוץ 10.
זבולון אורלב: אני לא אעמוד על הבמה ולא אצביע בעד כזה דבר ואמריד את כל הקואליציה.
זבולון אורלב: זה לא יהיה, כזה דבר.
זבולון אורלב: לא יהיה כדבר, שבתקופתנו, בממשלתנו, תעשה דבר שהוא פוגע בירושלים.
זבולון אורלב: כל החכמים יתכנסו, ימצאו דרך, בלי לשנות תג אחד בחוק המקורי, איך פותרים את הבעיה, ואין לי בעיה עם המהות.
אופיר אקוניס: זה בדיוק מה - -אני מהמר שגם ב "קדימה" יצטרפו - -חבר הכנסת אורלב, תקשיב – ההסתייגות שהוא יגיש, אם זה יישאר ככה, מתקבלת במליאה, מביכה את כל הקואליציה, זה - - אבל בפועל – סוגרת את ערוץ 10.
זבולון אורלב: - -למה שש שנים לא מבצעים את זה, ולא הביאו את זה לקצה.
זבולון אורלב: פתאום, עכשיו מביאים את זה לקצה.
מנשה סמירה: חבר הכנסת אורלב- אני מבקש לנסות לשכנע אותך כדי לאפשר, גם שאתה תוכל לשמור - -שיעמוד בעקרונות החשובים שהדגשת, אבל גם יאפשר לפרקטיקה לתפקד.
מנשה סמירה: אני, כרגולטור, לא הייתי רוצה שוועדת הכלכלה תעביר לי מסר שיש חוקים אפילו שחשיבותם היא עליונה, כי בהתמודדות היום יומית שלי עם הזכיינים לא הייתי רוצה שיש חוקים שעליהם הייתי יכול לבוא ולומר – גם אם קרה – ותיכף אתייחס לסוגיה של השש שנים.
מנשה סמירה: גם אם היה משהו סביב שש שנים שלא עמדנו בזה כהלכה.
מנשה סמירה: ראשית – למהות.
מנשה סמירה: ירושלים, החוק יישאר כמו בלבן.
מנשה סמירה: יתרה מזאת, גם ברפורמה, ברישיונות זה מופיע וזה מקודש.
מנשה סמירה: חברת החדשות, גם במעבר לרישיונות, תישאר בירושלים.
מנשה סמירה: אז אתה הבטחת את עצמך בעקרונות המהותיים בשני הצדדים: גם בתקופת הזיכיונות וגם בחתירה לעתיד בתקופת הרישיונות.
זבולון אורלב: תודה רבה, אני הולך.
זבולון אורלב: את כל היתר תעשה לבד.
זבולון אורלב: עד כאן אני מסכים אתך.
אופיר אקוניס: רגע, אבל מנכ"ל ישראל 10 אמר שיש לו חובת התייעצות עם בעלי המניות.
מנשה סמירה: אז ישראל 10 לא יקבל רישיון אם הוא לא רוצה להקים את חברת החדשות בירושלים, נקודה.
מנשה סמירה: אני לא שואל אותו.
מנשה סמירה: ממתי אני שואל את הלקוח איפה הוא רוצה להקים?
מנשה סמירה: יש הצעת חוק עקרונית, יש רפורמה, ומי שמקים ומסוגל לעמוד - -
נורית דאבוש: ערוץ 2 לא יירד לתל אביב משום שמהותית, אם הוא רוצה לעבור לרישיון ב- 2012 לא נכון לו, מקצועית, לעבור לתל אביב.
זבולון אורלב: זה הכל המלצות.
זבולון אורלב: הרי מה קרה?
זבולון אורלב: – שש שנים לא עשו - -
מנשה סמירה: חבר הכנסת אורלב- בתקופת השש שנים האלה – אל"ף, ישראל 10 היו פעמיים או שלוש לקראת סגירה, כך שכל פעם כשהסוגיה הזו עמדה על הפרק, האם לממש אותה – לא היה טעם משום - - שתיים – כיוון שזה היה, מבחינת החוק, בתוך תקופת זיכיון, לא היה שם איזשהו צד דרסטי של הארכה, של שינוי.
מנשה סמירה: ניתן היה, יחסית, אני לא אוהב את זה, זה לא נשמע טוב, אבל רגולטור אחראי בתקופה הזו שקל את השיקולים לכל הצדדים.
מנשה סמירה: אני לא מתפאר בזה, אבל יחד עם זאת אני אומר לך שלא היתה אפשרות אחרת אלא אם היינו סוגרים אותם כבר לפני שלוש שנים, ואף אחד לא רצה לעשות את זה.
מנשה סמירה: כל מה שאנחנו מבקשים, כדי לשמור על החוק החשוב הזה, של ירושלים, ושלא ברגל גסה לא נקיים אותו ברשות, גם, הרשות הציבורית הרגולטורית, אלא – שאנחנו מבקשים בהסמכה, באישור ועדת הכלכלה, עם הצגת התנאים.
זבולון אורלב: אתה מבין ברגולציה יותר טוב ממני, ואתה עושה את זה טוב מאד.
זבולון אורלב: אני מבין בחקיקה, ואני אומר לך שכל דבר שאתה עכשיו תשנה, לא תצליח להוציא את זה גם בעתיד.
זבולון אורלב: תזכור מה שאני אומר לך.
זבולון אורלב: נער הייתי וגם בגרתי.
זבולון אורלב: בחוקים האלה, שיש כוחות כלכליים, ויש בעלי הון – בצדק, אלה הכוחות הדמוקרטיים, אני לא מגנה את זה – אני כבר רואה: אם שש שנים הם כל פעם ויתרו, עכשיו, כשיש כבר מוצא, מה איכפת לכם?
זבולון אורלב: תאריכו את זה.
זבולון אורלב: זה מה שיקרה.
זבולון אורלב: אני לא יכול לתת יד לזה.
נורית דאבוש: אבל חבר הכנסת אורלב, אנחנו יושבים פה על מנת להאריך את זיכיונו של ערוץ 10 - -
זבולון אורלב: ואני בעד.
נורית דאבוש: - - מנקודת מבט שבה אנחנו מבינים שהרפורמה בדרך.
נורית דאבוש: אנחנו מדברים על חקיקה של חוק שאף אחד מאתנו לא שבע רצון ממנו.
נורית דאבוש: לא היינו רוצים להגיע לכאן אם לא היתה רפורמה ב – 2012.
נורית דאבוש: אנחנו מדברים על תקופה שהיא תקופת מעבר.
זבולון אורלב: מי שהסמיך אותך שש שנים , הסמיך אותך גם ל - -
נורית דאבוש: אני אענה לך גם לגבי השש שנים.
נורית דאבוש: אני הייתי שם בחלק גדול מהשש שנים.
נורית דאבוש: אני הייתי בחלק גדול מהשש שנים ואני יכולה לתת לך תשובות לגבי השש שנים.
נורית דאבוש: אבל לגבי התקופה בה אנחנו יושבים פה, כדי לחוקק את החוק שאתה בעצמך מודה כרגע שאם אנחנו חושבים שמחר בבוקר חברת החדשות של ערוץ 10 עוברת לירושלים – זה בלתי ישים בעליל.
נורית דאבוש: אם אנחנו חושבים שאי אפשר לדלג על העניין הזה ואם אנחנו לא רוצים להיות פה -- נניח שהיינו בעבר כאלה, אנחנו ודאי עכשיו לא רוצים להיות כאלה, אז אחת משתיים: או שאנחנו פרגמטיים ואומרים: אנחנו שומרים על המהות, ומאפשרים בכלים הגיוניים-מקצועיים את המעבר לירושלים, או שאנחנו עכשיו מקדשים את הנוסח כך שבצורה כזו אתה בעצם סוגר את ערוץ 10, חד משמעית.
נורית דאבוש: אני, ב-17 לחודש, אם החוק הזה לא משתנה, אולי טעיתי בעבר – הפקתי - -גם אני נערה הייתי וגם בגרתי - -
נורית דאבוש: אם ב- 17 לחודש החוק יתקבל ואנחנו נצטרך לפני הקריאה השניה והשלישית לדון בשאלת הארכת זיכיונות של ערוץ 10 ויש פתרון עם הקולנוע ויש פתרון בכל מה שקשור בתוכן, בסוגה העלית, ויש פתרון לכל השאלות, ותעמוד שאלת ירושלים, אני אומרת לך כאן:
נורית דאבוש: אני אודיע למועצת הרשות השניה לשלול מהם את הזיכיון וב -
זבולון אורלב: אני, במקומך, לא הייתי.
זבולון אורלב: אני, כמנכ"ל, הייתי אומר: רבותיי, יש מציאות.
זבולון אורלב: אם הגעת אתם להסדר, הם מתחילים עכשיו תהליך, הם מעבירים X - -
זבולון אורלב: גם המחוקק הוא לא עיוור.
דנה נויפלד: לא, לא.
דנה נויפלד: אבל זה בניגוד לחוק.
אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול שאלה- על ה- 17 בינואר.
נורית דאבוש: חבר הכנסת אורלב, אפרופו - -שאלת אותי עכשיו שאלה מאד קשה, מה עשינו שש שנים.
נורית דאבוש: שש שנים חיינו במציאות תקשורתית.
נורית דאבוש: ידענו מה קורה עם ערוץ 10.
נורית דאבוש: ניסינו לקבל החלטות שהן אחראיות.
נורית דאבוש: אולי טעינו.
נורית דאבוש: אבל אם אתה היום, בנקודת הזמן הזו, שבה גם אנחנו, כרשות, הפקנו את הלקחים שלנו בשאלת ערוץ 10.
נורית דאבוש: היום, בנקודת הזמן הזאת אתה אומר לי: זה החוק וזו המציאות - -
זבולון אורלב: ואני אומר לך: תקבלי החלטה אחראית.
אופיר אקוניס: יש לי שאלה: חבר הכנסת אורלב, אתה אמרת: אם ירושלים לא תהיה, לא יהיה ערוץ 10.
אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול שאלה שהציבור רוצה עליה תשובה מהרשות השניה: אם ב- 17 בינואר, או ב- 27 בינואר – החוק נניח לא יעבור, כי ירושלים תהיה יותר חשובה לכנסת מחברת ישראל 10, מה קורה ב- 28 בינואר, יש החשכת מסך?
אופיר אקוניס: או – האם הרשות השניה מקבלת לידיה את הפעלת האפיק ששמו – 10?
אופיר אקוניס: האם יש לכם אפשרות?
אופיר אקוניס: האם אתם משדרים שם קליפים 20 שעות?
אופיר אקוניס: חדשות?
אופיר אקוניס: מקימים אולפן?
אופיר אקוניס: האם זו החשכת מסך או שהרשות השניה מקבלת לידיה את הפעלת האפיק ששמו 10.
יוסי ורשבסקי: אני מוחא על הזלזול ועל קלות הדע שפה אתה מוחק אלף עובדים.
יוסי ורשבסקי: אלף עובדים מחקת בשניה זו.
אופיר אקוניס: לא מחקתי אף אחד.
אופיר אקוניס: אני שואל את הרשות השניה – אולי הם ייקלטו בערוץ שתפעיל הרשות השניה.
יוסי ורשבסקי: אז אני כבר אומר לך שמחקת אלף עובדים.
אופיר אקוניס: שאלתי שאלה שהציבור רוצה לדעת עליה תשובה.
אופיר אקוניס: הרי בזה אנחנו עוסקים פה – האם האפיק הזה, ששמו 10, יהיה עליו שידור כלשהו על ידי חברת ישראל 10?
אופיר אקוניס: על ידי חברה אחרת?
אופיר אקוניס: על ידי הרשות השניה?
קריאה: כבר סגרת?
אופיר אקוניס: לא סגרתי.
אופיר אקוניס: שאלתי שאלה.
נורית דאבוש: אם ב- 28 לחודש לא תהיה הארכת זיכיון של ישראל 10 המשמעות היא קודם כל שערוץ 10 יפסיק לשדר.
נורית דאבוש: חד משמעית.
נורית דאבוש: דבר שני – אנחנו נבחן את האפשרויות שיש לנו.
נורית דאבוש: אבל גם האפשרות הטובה ביותר שיש לנו, להפעיל את 10 על השלט היא אופציה גרועה ביותר.
אופיר אקוניס: אבל היא ישנה?
נורית דאבוש: נניח שהיא ישנה.
נורית דאבוש: נניח שאנחנו נצליח להתארגן.
נורית דאבוש: זה יהיה קשה מאד.
נורית דאבוש: בוא - -צריך להגיד את זה בקול רם.