GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה זמיר: אנחנו משדרים 8 שעות ביום.
אופיר אקוניס: זה הרחבה לעומת ההתחלה.
אופיר אקוניס: בהתחלה רשת "מורשת" שידרה שעה או שעתיים ביום.
משה זמיר: כעת אנחנו עובדים 8 שעות ביום.
משה זמיר: גם המנכ"ל וגם ועדת החינוך וועדות רבות שדנו בכנסת החליטו שרשת "מורשת" צריכה להיות מופרדת מרשת א'.
משה זמיר: עד היום לצערי זה לא נעשה.
משה זמיר: אין די ביטוי לציבור שהוא צרכן של הרשת הזאת.
משה זמיר: אפשר לומר שיש תחנות אזוריות שפונות לציבור הדתי, אבל התחנות האזוריות סקטוריאליות לאזור מסוים.
משה זמיר: הציבור דתי נמצא בכל הארץ ומגיעות לו כל הזכויות, כמו כל אחד ואחד בארץ.
משה זמיר: אני סבור שהגיע הזמן להפריד את רשת "מורשת" על מנת שיהיה כיסוי לרשת הזאת מבחינת מפרסמים.
משה זמיר: יש מתעניינים רבים שמבקשים לפרסם ברשת הזאת, אבל הם אומרים: למה ניתן לרשת "מורשת" שמשדרת מספר מועט מאוד של שעות?
משה זמיר: אז הם נותנים את הפרסום לתחנות האזוריות.
משה זמיר: יש מפרסמים רבים שמתקשרים לרשת "מורשת" ומבקשים לפרסם בה.
משה זמיר: הם אומרים: מכיוון שהשעות שאתם משדרים לא מסודרות אנחנו נמנעים מכך.
משה זמיר: 8 שעות זה לא רציני, והם רוצים לתת לנו פרסומות.
משה זמיר: למה לא לנסות היום להפריד את רשת "מורשת" מרשת א'?
משה זמיר: רשת א' היא רשת חשובה, אבל היא לא מדברת אל קבוצת המאזינים של רשת "מורשת".
אופיר אקוניס: שמענו קודם מן המנכ"ל שלא מדובר על סגירת רשתות.
אופיר אקוניס: אם אינני טועה, פורסם שייסגרו רשת א', "קול המוסיקה" ורשת "מורשת".
אופיר אקוניס: שמחתי לשמוע שהמנכ"ל דיבר על צמצום שעות ולא על סגירת רשתות.
אופיר אקוניס: אני לא נכנס לניהול של רשות השידור, אני לא היושב-ראש ולא המנכ"ל.
אופיר אקוניס: זה מרתק אותי, אבל זה לא נוגע לתפקידי ואני לא יכול לנהל את הרשות.
אופיר אקוניס: אבל שמענו כאן אמירה מעניינת מאוד שמכחישה את הפרסומים בחלק מן העיתונים על סגירה.
אופיר אקוניס: "קול ישראל" כתחנת רדיו ממלכתית וציבורית צריכה לשדר גם לפלח המאזינים שרוצים בשידור מן הסוג שאתה מספק להם, וזה חשוב.
אופיר אקוניס: זה האינטרס הציבורי.
משה זמיר: היום מדברים על חוסר כסף בגלל שאין מפרסמים.
משה זמיר: ברגע שנפריד את רשת "מורשת" מרשת א', יהיו מפרסמים ואז יכסו את העלות של זה.
אופיר אקוניס: ברשת א' אין פרסומות?
משה זמיר: יש, אבל רק מעט מאוד.
אופיר אקוניס: זה שייך כבר לאגף השיווק שלכם.
אופיר אקוניס: תשווקו פרסומות ואז אולי יקנו פרסומות גם ברשת א'.
אופיר אקוניס: נדמה לי שזה "שירותי פרסומת מאוחדים".
אופיר אקוניס: הם מציעים למפרסמים את הפרסומות, אז תדברו איתם.
אופיר אקוניס: זה שייך לרשות השידור?
אופיר אקוניס: לא, זה חברה פרטית לחלוטין.
משה זמיר: יש מקום להפריד את רשת "מורשת" מרשת א' ולאפשר לרשת הזאת להיות עצמאית.
אופיר אקוניס: אמרתי שלא אכנס לניהול השוטף של רשות השידור.
מוטי שקלאר: מר משה זמיר צודק בגישה שלו.
מוטי שקלאר: רק ברשות השידור ייתכן שתהיה פלטפורמה אחת לשתי רשתות.
מוטי שקלאר: אף אחד לא מצליח למתג את עצמו כאשר הוא משדר חלק מן היום.
מוטי שקלאר: אך אין לנו תקציבים לתדרים נוספים.
רן אפרתי: אם מצמצמים שידורים או משדרים שידורים חוזרים למעשה מבריחים מאזינים.
רן אפרתי: הרדיו הוא גוף שיש לו הכנסות דרך פרסומות.
רן אפרתי: ברגע שעושים שידורים ממוחזרים ואין שם יצירה, וכפי שהמנכ"ל אומר הוא רוצה לצמצם את השידורים ולעשות שידורים דרך מחשב – המאזינים יברחו ומחר גם לא תהיה פרסומת.
רן אפרתי: זה מין גלגל שיוריד את הכנסות רשות השידור.
רן אפרתי: אי אפשר גם לעשות שידורים חוזרים או לבטל שידורי חוץ או לבטל שידורים של רשת "מורשת".
רן אפרתי: זאת פגיעה אנושה כי בסוף מאזינים לא יחזרו לרדיו, והרדיו הוא גוף מכניס היום.
רן אפרתי: שיעורי ההאזנה לו גבוהים, ובסקר האחרון נמצא שהם רק בעלייה.
אופיר אקוניס: הרדיו טוב.
אופיר אקוניס: גם הטלוויזיה טובה, אדוני המנכ"ל, שלא יהיו כאן אי-הבנות.
אופיר אקוניס: קיבלתם ממני אתמול תשבחות אדירות, בדיון אחר בנושא ספורט, על שלקחתם על עצמכם, וזה אינטרס ציבורי מן המעלה הראשונה, לשדר את המשחק המרכזי בליגת העל.
אופיר אקוניס: צריך לשבח את רשות השידור כאשר צריך.
משה דנון: אבל מאיזה כסף?
אופיר אקוניס: הוא משלם להתאחדות לכדורגל.
אופיר אקוניס: מר מוש דנון, אני מעריך מאוד את היוצרים, ואתה יודע שאני צופה ביצירה שלכם, אבל אני גם חוטא בצפייה ביצירת הכדורגל.
משה דנון: אז לא מעניין אותך באמת באיזו תחנה אתה צופה.
גדי בן יצחק: נכון, 30 שקל בחודש ל-14 תחנות רדיו ושתי תחנות טלוויזיה, לעומת 60 שקל בחודש לערוץ אחד – באמת כדאי.
גדי בן יצחק: תציע את זה לציבור.
גדי בן יצחק: הם באמת יקנו את זה.
אופיר אקוניס: הדיון היה על שידורי ספורט בתחנות סגורות ומצאתי לנכון לשבח את רשות השידור על כך שקיבלה החלטה נבונה, שעליה עודכנתי לפני כן על-ידי מנכ"ל רשות השידור.
אופיר אקוניס: בעניין האגרה לא ידעתי וגם לא היית צריך לעדכן אותי, סתם אני מעיר כי הופתעתי כאן מהשינוי בעמדת משרד האוצר, זה הכול.
אופיר אקוניס: בעניין הכדורגל עדכנת אותי ואני מברך אותך.
אופיר אקוניס: זאת החלטה חשובה מאוד.
אופיר אקוניס: יש ציבור רחב של כ-10% מבין צופי הטלוויזיה באותן שעות שצופים בערוץ הראשון בשידור משחק הכדורגל.
אופיר אקוניס: 10% או 12% או 8%, תלוי גם במשחק ובקבוצות המשחקות.
צבי גרזון: לעומת זה 30% ממאזיני הרדיו נעלמו לנו כי ביטלו את התוכנית "שירים ושערים" שעולה פרוטות.
אופיר אקוניס: הבעיה של הרדיו גדולה הרבה יותר, בשל האינטרנט והשינוי בדפוסי ההאזנה לרדיו.
צבי גרזון: אני מדבר על שידור חי של תוכנית ספורט.
אופיר אקוניס: דפוסי ההאזנה לרדיו השתנו, אבל שים לב שלמרות הכניסה של טכנולוגיה חדשה אף כלי תקשורת עדיין לא התפוגג, לא בעיתונות המודפסת ולא ברדיו.
אופיר אקוניס: העוגה מתחלקת בצורה אחרת, אבל הז'נרים עוד לא התפוגגו מן העולם.
אופיר אקוניס: אולי הצטמצמה הצפייה בהם או ההאזנה להם, אבל היא לא התפוגגה.
אופיר אקוניס: אבל זה דיון אחר לגמרי.
אופיר אקוניס: אולי נקיים יום דיונים בנושא עיתונות ותקשורת.
משה דנון: לפני 9 חודשים הוצגה בפני איגודי היוצרים על-ידי נציגי משרד האוצר ונציגי רשות השידור תוכנית רפורמה מעניינת ביותר, עם טבלאות אקסל מרהיבות.
משה דנון: הופתענו שטבלאות אקסל הגיעו כבר לאזור הזה.
משה דנון: הטבלאות הראו בצורה מדורגת ויפה איך חוזר כסף ליצירה העברית במהלך 5-6 השנים הבאות, החל מינואר 2010.
משה דנון: חודש לאחר מכן נערכו בחירות.
משה דנון: חודש לאחר מכן מר גביש פינה את מקומו ואת כסאו מרשות השידור, ומאז שמר גביש עם בשורת הרפורמה פינה את מקומו אנו חוזים במהלכים מדהימים, מרהיבים, מייאשים ומתסכלים, חוכא ואיטלולא שלמה, רשות שבסופו של דבר לא מצליחה לחזק ולקדם את תהליך הרפורמה.
משה דנון: יתרה מכך, אנו רואים שתהליך הרפורמה הולך ומידרדר לאחור.
משה דנון: כל תוכנית השידורים הולכת ומצטמצמת, ונכון להיום בבוקר הולכת ומצטמצמת עוד.
משה דנון: הרשות לא מתאימה את עצמה לכל הקשור לשוק התקשורת והטלוויזיה בכל הארץ ואנחנו עדים בישיבות אחרות של הכנסת למה שקורה כאן, שאין התאמה לשינויים, כולל רדיו, כולל אינטרנט, כולל הכול.
משה דנון: יש כאן חוכא ואיטלולא.
משה דנון: לדעתי, מר מוטי שקלאר, אתה לא אשם, והעובדים לא אשמים.
משה דנון: יש כאן בעיה שחזרו וציינו אותה.
משה דנון: לדעתנו השר הממונה, שלקח אחריות על רשות השידור, אשם אשמה מלאה בכך.
משה דנון: אני מנצל את הבמה הזאת כדי לבקש לפנות לראש הממשלה לקחת אחריות, לבנות ועדה של שרים, לשלב את שר החינוך, את שר התקשורת ואת שרת התרבות ולקחת אחריות מיידית.
משה דנון: אתם מדברים על אגרה לטובת הציבור.
משה דנון: מה עם טובת הציבור למה שהוא רואה?
משה דנון: מה עם טובת הציבור לראות "מבט" מעולה במשך 40 דקות עם מלוא הנתונים ולא חדשות שנמשכות 30 דקות או 20 דקות?
משה דנון: מה עם שאר הדברים?
משה דנון: כמה שידורים חוזרים?
משה דנון: למה לחתוך ב-11 בלילה?
משה דנון: אני מגיע הביתה ב-10:30 בלילה ורוצה לראות טלוויזיה.
משה דנון: ב-11 בלילה אתם סוגרים?
משה דנון: זה קצת מביש.
משה דנון: סוגרים, מצמצמים, מפסיקים לשדר, מורחים הכול, אבל התייעלות פנימית – נאדה.
משה דנון: מה ההיגיון בזה?
משה דנון: יצירה ישראלית – בקושי אחוז אחד הוצאתם להפקות חיצוניות.
משה דנון: כל הכסף מתנהל פנימה.
משה דנון: הרפורמה קבעה שעליכם להתחיל בצורה הדרגתית להוציא הפקות החוצה.
משה דנון: אם תאושר ההארכה הזאת לשנה נוספת, הרי זה צחוק.
משה דנון: לא יקרה שום דבר.
משה דנון: כפי שבמשך שנה לא קידמתם את הרפורמה, עוד שנה לא תקדמו את הרפורמה.
משה דנון: ואז תגיעו לכאן בדצמבר או בנובמבר 2010 ותונח אותה בקשה, אין לי בכלל ספק בכך.
משה דנון: אנחנו מבקשים, אם חלילה הדבר הזה יאושר, שלפחות תהיה כאן הגדרה ברורה שמקצים סכומי כסף גבוהים יותר להפקה חיצונית, ולו בכדי להתחיל תהליך של התייעלות בתוך תהליך הרפורמה והחקיקה.
משה דנון: אנחנו מבקשים שזה יונח כאן.
משה דנון: זאת ההסתייגות שלנו.
משה דנון: איננו יודעים אם זה יעבור.
משה דנון: אנחנו מתנגדים להארכה.
משה דנון: מצידנו, שתיכנס הרפורמה.
משה דנון: אם הרפורמה לא תיכנס, אגזים ואומר: שייסגר הערוץ ונתחיל "פריש-מיש" מחדש.
משה דנון: אולי זה יהיה יעיל יותר.
משה דנון: לפעמים זה יעיל יותר.
משה דנון: אולי משרד האוצר צריך לתת כסף פיצויים לעובדים.
משה דנון: אינני יודע, אני לא מבין בזה.
משה דנון: מבחינתנו קטסטרופה שערוץ ממלכתי לא נותן ביטוי מתאים ליצירה הישראלית על כל גווניה.
משה דנון: בוועדות אחרות אנחנו מתמודדים כאן עם צרות אחרות אפרופו היצירה הישראלית, והיושב-ראש מכיר את כל הבעיה.
אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לך שלא העליתי על דעתי, נפח שעות הדיונים שאנו מקדישים כאן לנושאי תקשורת דרמטי ביותר, וגם ביום חמישי ניפגש כאן כדי להמשיך את הרפורמה הרב-ערוצית.
אופיר אקוניס: זאת עבודה שנמשכת זמן רב.
אופיר אקוניס: אולי במשרדי הממשלה חשבו שזה יעבור מהר יותר.
אופיר אקוניס: זאת עבודה דרמטית וקשה ונעשה אותה באהבה ומתוך שליחות ציבורית.
אופיר אקוניס: זה גם מעניין אותי.
אופיר אקוניס: ואגב, הבעיות מתרבות.
אופיר אקוניס: ככל שאנו נכנסים לדיון על הצעות החוק ועל הסעיפים אנחנו רק מוצאים את עצמנו בעוד בעיות.
משה דנון: לצערי אני חייב להגיד כאן דבר חשוב מאוד.
משה דנון: כל אימת שאנו דנים כאן בנושאי תקשורת וטלוויזיה, המדינה אחראית על כל המחדלים שהיו, בין אם מחדלים שהיו ברשות השנייה ובין אם מחדלים שקורים עכשיו ברשות השידור.
משה דנון: יש כאן דבר שחוזר על עצמו.
משה דנון: ייתכן שהמדינה צריכה לקחת קצת אחריות ולהתחיל לחשוב מה לעשות.
אופיר אקוניס: יש כאן בעיה ספציפית ולכן הממשלה ביקשה, קודם ממליאת הכנסת ואחר-כך מוועדת הכלכלה, לאשר את ההצעה לדחייה בשנה.
אופיר אקוניס: יש כאן גם תאריך פקיעה – 31 בדצמבר 2010.
אופיר אקוניס: אני מסכים אתך שהערוץ הראשון צריך להוביל.
אופיר אקוניס: אגב, עושים את זה היום דווקא "הוט" ו"יס".
אופיר אקוניס: זה דבר מעניין מאוד שקורה, ש"הוט" ו"יס" ולא ערוצים 1, 2 ו-10 עושים את הדבר.
משה דנון: תיכף הרפורמה תחבל בזה.
אופיר אקוניס: אל תדאג, לא תצא רפורמה שלא תהיה מושלמת.
חיים מנור: בגלל שכפו את זה עליהם.
אופיר אקוניס: כפו גם על ערוצים 2 ו-10.
חיים מנור: מועצת הכבלים כפתה עליהם ש-8% מתוך ההפקות יהיו מן הז'נר העליון.
אופיר אקוניס: גם על ערוץ 10 כפו.
אופיר אקוניס: אז ערוץ 10 עושים?
אתי בנדלר: גם על ערוץ 2 כפו לפי הדוח שהתפרסם עכשיו.
אופיר אקוניס: קודם כול, גם הערוץ הראשון עושה דברים טובים, ביניהם גם דוקו-דרמה ודרמה.
אופיר אקוניס: הדברים נעשים.
אופיר אקוניס: אתה רוצה יותר, ואתה צודק שהערוץ הציבורי הממלכתי צריך להוביל את היצירה הישראלית, גם במהדורת "מבט" ארוכה יותר וגם ביצירה ממש.
משה דנון: נכון.
אופיר אקוניס: ככל שהרפורמה תגיע לכאן סוף-כל-סוף נדאג שהדבר הזה יישמר, ואפילו יעמיק.
אופיר אקוניס: בעניין הזה דעתך יכולה לנוח.
אופיר אקוניס: האם הקרב יהיה פשוט?
אופיר אקוניס: אתה כבר מנוסה.
חיים מנור: אני מבקש מהמנכ"ל, אם החוק הזה יעבור, שיצבע כסף להפקות חוץ.
גדי בן יצחק: בוודאי, כל מה שאחרים לא עושים זה תמיד אשמה של רשות השידור שיש לה מעט כסף.
גדי בן יצחק: "הוט" ו"יס" היו צריכות להפיק חדשות מקומיות ולא עושות; ערוץ 2 וערוץ 10 היו צריכים לשדר יצירה ישראלית והם לא עושים.
גדי בן יצחק: על מי זה נופל?
גדי בן יצחק: עלינו.
גדי בן יצחק: מה התקציב שלנו היום?
גדי בן יצחק: 40% מאשר היה.
חיים מנור: מה אתם כן עושים?
חיים מנור: בבקשה, שיתחייב כאן לתת כסף להפקות חוץ.
אחיה גינוסר: למה שיתחייב?
אחיה גינוסר: כי אתם ועד חזק יותר?
אחיה גינוסר: קראתי מה כתבתם, שהוועדים לא נותנים.
אחיה גינוסר: מה ההבדל בין הוועדים לביניכם?
אחיה גינוסר: אתם לא ועד?
אחיה גינוסר: אתם שהגעתם לוועדה הזאת ואמרתם: תפטרו 700 אנשים מרשות השידור ותנו לנו את העבודה.
אחיה גינוסר: אתם באתם עם החוצפה הזאת.
אחיה גינוסר: אדוני היושב-ראש, בישיבת הוועדה הקודמת זאת היתה אמירה חד-משמעית, לפטר 700 אנשים ברשות השידור ולתת להם את העבודה.
אחיה גינוסר: זה נאמר באופן מפורש.
חיים מנור: במשך 40 שנים רשות השידור נושאת בדגל לדאוג לעובדים.
חיים מנור: לא ליצירה.
אחיה גינוסר: מי אתה שתציל אותה?
אחיה גינוסר: אתה תציל את רשות השידור?
גדי בן יצחק: אז למה אתה לא עובד אצלנו?
אופיר אקוניס: קודם כול, חשוב גם לדאוג לעובדים, אבל דרמות ישראליות שהפכו לנכסי צאן ברזל בתולדות האומה הופקו ברשות השידור: "אלטלנה", "לחם", "עמוד האש", "ניקוי ראש".
אחיה גינוסר: על-ידי יוצרים של רשות השידור.
משה דנון: כל אותם יוצרים נמצאים היום בשוק הפרטי.
אחיה גינוסר: בסדרות "עמוד האש" ו"תקומה" אתם לא נטלתם חלק ולו באצבע ולכן הן יצאו יצירות מופת.
אופיר אקוניס: אגב הוזכר כאן "ניקוי ראש" – כדאי לכם להתבונן בחלק מן הפרקים ותחשבו שאתם חיים בשנת 2010.
אופיר אקוניס: זה ממש מרתק.
אופיר אקוניס: מומלץ.
מוטי שקלאר: אין לי ויכוח עם מר מוש דנון על כך שנכון שערוץ 1 יעשה דברים משמעותיים יותר מבחינת היקף ההפקות בתחום הדרמות, הדוקו, הבידור וכן הלאה.
מוטי שקלאר: אפשר לצעוק מכאן ועד להודעה חדשה, אבל במסגרת התקציבית הקיימת, עם האילוצים שכרגע מאלצים אותנו משרד האוצר והוועד המנהל אני לא יכול לחרוג מן התקציב.
משה דנון: לכן לא באים אליך בטענות.
משה דנון: הבעיה לא נעוצה בך.
מוטי שקלאר: לכן גם אין ויכוח ביניכם, זה מה שאני מבקש לומר.
משה דנון: גם אליהם אני לא בא בטענות.
מוטי שקלאר: כבוד היושב-ראש, אני שמח שמר מוש דנון מסכים שאין כאן ויכוח בין הוועדים ובינם ובינינו על הרצון לייצר דברים.
מוטי שקלאר: ערוץ 1 נדמה לי שמוכיח מידי יום, בתקציב הקיים, למעט המחלוקת על הכדורגל, הוא עושה את המרב לייצר, לפחות בהיבט התכני.
מוטי שקלאר: אם הפקה ויצירה זה גם תוכן משמעותי אז בוודאי שבכסף שיש לו הוא נותן מענה לערוצים 2 ו-10.
מוטי שקלאר: ערוצים 2 ו-10 לא נוגעים כהוא זה בנושא הליבה של ההוויה הישראלית שמתוכה היצירה צומחת.
משה דנון: אתם עושים עכשיו תוכנית על שי עגנון.
משה דנון: אתם לא משלמים כסף אלא נותנים לי ברזלים ואנשים, ואין לי בעיה עם זה, אבל זה הצמצום.
משה דנון: אני מעסיק אנשים שלך.
מוטי שקלאר: אתה מייצר תוכניות מידי שבוע, בוודאי בתחום הדוקו.
מוטי שקלאר: יש לך תוכניות אולפן מעולות ודרמות שמשודרות מידי שבוע.
אופיר אקוניס: אבל הוא רוצה יותר, וזה תפקידו.
משה דנון: בוודאי שאני רוצה יותר.
מוטי שקלאר: אני אשמח לראות כל ערב דרמה יומית כי זה ייתן לי מענה לערוץ 2 ויאפשר לי לחזק את "מבט".
משה דנון: זה יעשה לך רייטינג, תאמין לי.
מוטי שקלאר: יהיה רייטינג, בוודאי.
מוטי שקלאר: דרמה יומית איכותית.
מוטי שקלאר: לא זבל, ולא להפוך את "האח הגדול" לדוקו, אלא דברים בעלי ערך.
מוטי שקלאר: אנחנו עושים את זה במעט הכסף שיש לנו.
מוטי שקלאר: התוכנית ששודרה אתמול, "טאראב", עם אלי עמיר ובוריס מפציר היא מסטרפיס בתחום הדוקומנטרי, ושבוע קודם שודרה "אקסודוס", והמשדר המיוחד שיעסוק הערב במבצע "עופרת יצוקה", והדרמה של יום חמישי, וכך מידי יום.
משה דנון: אין לי בעיה עם התכנים ברשות השידור.
משה דנון: אנחנו גם שתקנו במשך שנה שלמה.
משה דנון: ישבנו וחיכינו לרפורמה.
מוטי שקלאר: אז בואו נלך ביחד.
מוטי שקלאר: עוד דבר שצריך לומר למען ההגינות, כי הדברים נרשמו לפרוטוקול, צריך לזכור שהעובדים הם בעצם שווי כסף לצורך העניין.
מוטי שקלאר: כאשר הם מייצרים תוכניות אולפן או חלק מן הדוקו או את "מבט שני" ודברים אחרים – זה תקציב.
משה דנון: המערכת שלכם יעילה?
מוטי שקלאר: לכן יוצאים לרפורמה.
מוטי שקלאר: אני מסכים אתך שצריך לעשות רפורמה.
אופיר אקוניס: מאה אחוז, אז בדיונים על הרפורמה תקבלו נתח גדול, ואני סבור שאתם צריכים לקבל.
אופיר אקוניס: כולם אומרים שצריכה להיות רפורמה.
אופיר אקוניס: אמרתי כאן דבר ברור מאוד לממשלה, שתתחיל לקבל החלטות.
אופיר אקוניס: אני לא הממשלה.
אופיר אקוניס: אני רק יכול לפנות אליה.
אופיר אקוניס: בעניין הזה כמדומני כולם כאן תמימי-דעים.
אופיר אקוניס: יש כאן הסכמה נדירה.
מוטי שקלאר: אני פונה לשר הממונה על רשות השידור להיפגש עם שר האוצר ועם ראש הממשלה ועם יושב-ראש ההסתדרות בשולחן אחד.
מוטי שקלאר: אני אומר לך, בשעתיים יסיימו את העניין.
מוטי שקלאר: יש הבדלים רק בניואנסים פה ושם.
מוטי שקלאר: תבינו, יש לנו 700 עובדים בהסכם היסטורי, וזכות הוועדים להיאבק בעניין.
מוטי שקלאר: הסכמי פרישה יש.
מוטי שקלאר: יש הסכמה של כל הוועדים לבטל את כל ההסכמים הקודמים שיוצרים חוסר התייעלות, יש הסכמה להכניס ציוד טכנולוגי, יש הסכמה לגמישות ניהולית, למעט סעיף פה וסעיף שם.
מוטי שקלאר: בסך הכול למעט הוועד המשולב של הפקידים יש הסכמה בגדול על מבנה שכר.
אתי בנדלר: אז איפה זה תקוע?
גדי בן יצחק: נאמר שיש כאן עסקת חבילה.
גדי בן יצחק: אין איתנות פיננסית שהאוצר מאמין בה ואין חוק.
אחיה גינוסר: אחרי כל הדברים שהמנכ"ל מנה, שזה המון וכמעט בלתי נתפס, עדיין הרעב של משרד האוצר לא בא על סיפוקו.
אופיר אקוניס: נדון בזה בנפרד.
אלי פולק: יש לי את מלוא ההערכה למנכ"ל רשות השידור שנמצא לדעתי במצב בלתי אפשרי: אין לו ועד מנהל, אין לו את האחריות הציבורית ועליו לקחת הכול על הכתפיים שלו.
אלי פולק: למען האמת אילו הייתי במקומו איני יודע אם הייתי מוכן לקבל על עצמי את האחריות על מערכת כזאת במצב שבו היא נמצאת.
אלי פולק: דבר שני שמטריד אותי מאוד, שכאשר מדובר על כסף, על הצורך להקצות ליוצרים 30 מיליון שקל, יודעים להעביר חוק בתוך יומיים-שלושה או שבועיים, והחוק הזה עובר ו"פותרים" את הבעיה.
אלי פולק: נדמה לי שהמצב החוקי שרשות השידור נמצאת בו היום, כאשר אין לה יושב-ראש ואין לה ממלא מקום יושב-ראש, ולמרות הדברים שאמרה היועצת המשפטית, ואני מבין אותה, כי צריך לנהל את הרשות במערכת היום-יומית, אבל אני לא בטוח שזה מחזיק מים.
אלי פולק: הלקונה המשפטית הזאת דורשת פתרון מהיר כי לא יתכן שהמערכת ממשיכה להתנהל ללא פיקוח ציבורי נאות.
אופיר אקוניס: אין ספק.
אלי פולק: בהקשר הזה, הייתי כאן לפני שנה, 6 שבועות לפני הבחירות, ואז גם ביטלו את ההפחתה באגרה כי אמרו שיש מצב חירום ותהיה רפורמה.
אופיר אקוניס: היתה הקפאה של ההפחתה באגרה גם בשנה שעברה?
אתי בנדלר: במשך שנתיים כבר הקפיאו את ההפחתה.
אתי בנדלר: עכשיו תהיה הפעם השלישית.
אופיר אקוניס: אני פשוט משלם את דרישת התשלום שאני מקבל והולך לישון בשקט, לא מסתכל אפילו על הסכום.
גדי בן יצחק: אתה משלם 40% פחות מאשר שילמת בעבר.
אופיר אקוניס: אדוני המנכ"ל, אתה יודע שאני סבור שצריך לשלם אגרה לפי חוק רשות השידור, אלא אם כן המדינה תאמר שלא משלמים אגרה על מקלט טלוויזיה.
אופיר אקוניס: כל עוד המדינה לא אמרה את זה, כן צריך לשלם.
מוטי שקלאר: 5% הפחתה באגרה זה 14 שקל בשנה, אך עבור רשות השידור זה 35 - - -
אופיר אקוניס: אין לי בעיה, אני משלם הכול.
אופיר אקוניס: אבל אני לא מדבר על עצמי, יש אנשים אחרים.
אלי פולק: לא דיברתי נגד ההפחתה.
אלי פולק: אני מציין בסך הכול את העובדה שזה קורה כבר שנה שנייה.
גדי בן יצחק: אם אתה לא נגד למה אתה מציין את זה?
אלי פולק: לפני שנים כאשר רשות השידור פנתה לוועדת הכספים וביקשה תקציב, היא לא הגישה דוח כספי.
אלי פולק: היום היא עושה את זה.
אלי פולק: כאן היא חוזרת כל פעם ורוצה החלטות שיש להן משמעות כספית, ואז עולות שאלות האם יש חוזים מיוחדים וכן הלאה וכן הלאה.
אלי פולק: ראוי שרשות השידור תתן לחברי הוועדה הנכבדה הזאת וגם לציבור את החומר התקציבי הראוי, כדי שנראה שאכן באמת אין כסף בחוזים מיוחדים.
אלי פולק: אני לא כל-כך בטוח בכך.
אלי פולק: אני יודע שב"מבט" מוציאים הרבה כסף על חוזים מיוחדים, ולא לגמרי מבין את זה.
אלי פולק: בהקשר הזה אני מבקש לומר דבר נוסף.
אלי פולק: תמיד מדברים על צמצום ברדיו.
אלי פולק: המקום הטוב ברשות השידור, שפועל ומכניס כסף לרשות השידור ושמחזיק את הטלוויזיה, זה הרדיו.
אלי פולק: אז המקום הראשון שהולכים לפגוע בו הוא הרדיו ולא הטלוויזיה?
אלי פולק: אני לא מבין את זה.
מוטי שקלאר: מי אמר שזה הראשון?
קריאה: הראשון, וכמעט הבלעדי.
אחיה גינוסר: הרדיו הוא הקורבן כאן בכל הסיפור.
אלי פולק: אני מבקש להעיר עוד הערה, שאני חוזר ומעיר אותה למשרד האוצר.
אלי פולק: המנכ"ל מדבר על 15 שקלים בשנה, שלכאורה זה כלום.
אלי פולק: אבל אם כבר עושים את זה, למה לא לעשות את זה על חשבון אגרת הרכב ולא על חשבון אגרת הטלוויזיה?
אלי פולק: מי שיש לו יותר רכבים ישלם יותר.
אלי פולק: בצורה כזאת ימסו את העשירים יותר מאשר את העניים.
אלי פולק: באגרת הטלוויזיה ממסים את העניים יותר מאשר את העשירים.
אלי פולק: זה דבר פשוט.
אלי פולק: הגבייה של אגרת הרכב הרבה יותר פשוטה, וכולם משלמים את זה.
אלי פולק: ההיגיון כאן אומר, אם כבר תורידו את אגרת הטלוויזיה ותעלו את אגרת הרכב ותצאו עם 20 מיליון השקלים שאתם צריכים.
אלי פולק: אני מבין שאתם צריכים את זה, אבל תעשו את זה לפחות בצורה הוגנת חברתית.
גדי בן יצחק: אני מבקש להודות לוועדה וליושב-ראש הוועדה על הרעיונות.
גדי בן יצחק: ציטטו אותי בעיתון כאשר דיברתי על החוב המוסרי של הממשל כלפי משלמי האגרה, שלא בדיוק בא לידי ביטוי.
גדי בן יצחק: כאן בוועדה ראיתי את ההיפך, שיש התעניינות בבית המחוקקים.
גדי בן יצחק: אני רואה בעבודתי ברדיו, ובכלל ברשות השידור, גם איזו שליחות.
גדי בן יצחק: זה לא רק מקצוע העיתונות.
גדי בן יצחק: לכן שמחתי לראות שיש התעניינות אמיתית וגם ניסיון להשיב תשובות.
גדי בן יצחק: הדבר השני שאני מבקש לומר בשם העובדים, כאשר אני שומע מן ההנהלה שלי שיש חוק שמחייב אותם לתקציב מאוזן, אני אומר: בוודאי, אבל חוק אחר שיצא מן הבית הזה מחייב אותם לשדר ויש גם התחייבות מוסרית למשלם האגרה.
גדי בן יצחק: אם באים לעצור בשם חוק אחד שהוא טכני עניין שהוא מהותי לדמוקרטיה הישראלית ולהיותי במקצוע, אני בא למקום הזה לבקש סעד.
גדי בן יצחק: לא יתכן שמשרד האוצר באופן טכני יהרוג אותנו לאט-לאט.
גדי בן יצחק: אם משרד האוצר מעוניין ברפורמה מעבר לכסף שהוא ייתן לתוכנית העסקית שאנו מדברים עליה, שחלק גדול ממנה הוא חוב מוסרי של משרד האוצר לעובדי רשות השידור על הפנסיות שלנו שהן באמת צחוק, ולא ארבה בדיבור על כך כי כולם מבינים במה מדובר, משרד האוצר יכול גם להכיר לדוגמה בהוצאות ההפקה של רשות השידור כעניין עסקי, דבר שיש לאחרים ולנו אין.
גדי בן יצחק: אם אני יוצא להקלטות חוץ, הסנדוויץ' שלי זה הוצאות שכר ולא הוצאות הפקה.
גדי בן יצחק: ואחר-כך אתם משווים אותי עם אחרים?
גדי בן יצחק: למה?
גדי בן יצחק: חלק גדול מן האגרה שעליה דיבר פרופ' פולק, שאני באמת מכבד את הדאגה שלו לציבור, חלק גדול מן האגרה שהציבור משלם לרשות השידור חוזר למדינה דרך אגרות ומסים אחרים.
גדי בן יצחק: כמה בערך?
גדי בן יצחק: משרד האוצר מוכן להגיד לוועדה המכובדת?
גדי בן יצחק: כמה מתקציב רשות השידור חוזר למשרד האוצר כמסים – מיסי סחר, לא פטור ממע"מ, אגרות תדרים?
גדי בן יצחק: יהיה מעניין לקבל את המידע הזה בישיבה הבאה, ואז נבין כמה אפשר לחסוך מ-30 מיליון השקלים של היוצרים שלא הסכמתם שניתן.
אורן משה: אם רשות השידור היתה מעבירה תקציב לאישור הייתי יכול לענות על השאלה הזאת.
גדי בן יצחק: אבל זאת כבר לא בעיה של העובדים.
גדי בן יצחק: אני דיברתי בשם העובדים.
מוטי שקלאר: תוותרו על דמי התדרים.
אורן משה: חוק יסודות התקציב קובע שתקציב של תאגיד חייב אישור של שר האוצר.
אורן משה: רשות השידור מאז 2007 ועד היום לא עמדה בהוראות החוק הזה.
אופיר אקוניס: נדמה לי שהעבודה על הרפורמה עדיין רבה, כי כל הזמן עולים כאן דברים נוספים.
רן אפרתי: חייבים לציין שאתמול משרד האוצר הגיש טיוטת הסכם בעניין הרפורמה שבה הוא חזר בו מכל ההבנות עם העובדים.
גדי בן יצחק: הפנייה של היושב-ראש לממשלה בעניין הזה, נאמר כאן על-ידי כולם שהעובדים את שלהם עשו.
גדי בן יצחק: להוציא כל פעם את דיבתנו רעה – באמת, כמה אפשר?
אופיר אקוניס: חלילה, אנחנו מגינים על זכויות העובדים ועל החובה שהמשכורות ישולמו בזמן.
צבי גרזון: אני רוצה לעדכן את הוועדה ואת כל הנוכחים כאן באשר לרפורמה, כי זה לב העניין.
צבי גרזון: מר מוטי שקלאר אומר כבר שנתיים שאנחנו או-טו-טו, או-טו-טו.
צבי גרזון: אני רוצה להזכיר לכם ולהבהיר שרק אתמול קיבלנו לחתימתנו טיוטה של הסכם הרפורמה, שבה מופיעים סעיפים כאילו במשך שנתיים וחצי לא דיברנו על שום דבר.
צבי גרזון: בטיוטה הזאת מופיעים דברים שהם ביקשו מאתנו לפני שנתיים וחצי.
צבי גרזון: בינתיים לא נחתם שום דבר.
צבי גרזון: כל ההתנהלות – לא היה משא ומתן, זה היה בדיחה ממש.
צבי גרזון: כך לא מנהלים משא ומתן בשום מקום.
צבי גרזון: מזה אפשר ללמוד בכל בית-ספר איך לא מנהלים משא ומתן.
צבי גרזון: אבל גם דברים שעליהם הסכמנו, והם לא רבים, אבל יש באמת הסכמות כלשהן, בטיוטת החתימה שקיבלנו – כאילו לא דיברנו במשך שנתיים וחצי.
צבי גרזון: חזרנו אחורה שנתיים וחצי.
אופיר אקוניס: אנחנו נדון בזה.
אופיר אקוניס: אתה חושב שאישור הרפורמה יהיה באבחת חרב?
אופיר אקוניס: תראה על מה אנו מקיימים דיון במשך שעה אז תחשוב כמה דיונים נקיים על הרפורמה, שלא נדבר על הרפורמה בטלוויזיה הרב-ערוצית ועל רפורמות אחרות.
אופיר אקוניס: יתקיים כאן דיון והאמן לי שנשמע את כולם.
צבי גרזון: בדיוק כך.
צבי גרזון: יש לנו הרגשה שבמשרד האוצר רוצים "לגנוב" את הרפורמה במכת גרזן אחת.
אופיר אקוניס: נשמור על האינטרס של השידור הציבורי.
צבי גרזון: אנחנו לא נוכל לתת לזה יד כמובן.
משה זמיר: ב-1 בינואר אני מבין שרוצים לצמצם כל מיני שידורים.
משה זמיר: אני מבקש מאוד, גם כך רשת "מורשת" היא הרשת הכי נרדפת ברדיו.
משה זמיר: כל אימת שרוצים לקצץ מייד מדברים על רשת "מורשת".
משה זמיר: אני מבקש לא לקצץ בשידורים של "מורשת".
אופיר אקוניס: אני מאשר את הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 23), התש"ע-2009.
אופיר אקוניס: תודה, רבותי.
אופיר אקוניס: אני לא יודע להעריך לגבי השנים הבאות אבל אני חושב שאנחנו בוודאי, ברוב קולות יו"ר הוועדה נאשר את בקשת שר התשתיות הלאומיות ושר האוצר ונאפשר לחברת החשמל, כמובן, לקבל עוד שנה.
אופיר אקוניס: מן הסתם זה יהיה גם יותר.
עידו עשת: מן הראוי שלא.
אופיר אקוניס: אבל הדיונים לא מתקדמים לשום מקום.
אופיר אקוניס: כרגע המצב הוא כזה שאנחנו מאשרים את המשך הפעילות, הספקת השירותים החיוניים במשק החשמל, כפי שביקשו שר התשתיות ושר האוצר.
אופיר אקוניס: אישרנו את הצו, אני מניח שהחברה תמשיך לספק את השירותים הטובים שלה לציבור עם הצו הזה.
רוברט אילטוב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
רוברט אילטוב: על סדר היום תקציב המדען הראשי בתמ"ת ותוכניות הסיוע.
רוברט אילטוב: אנו נוהגים בוועדות האלה לגשת ישר לעניין.
רוברט אילטוב: כבוד המדען הראשי, בבקשה.
אלי אופר: תודה רבה.
אלי אופר: נחמד לגשת ישר לעניין.
אלי אופר: קודם כל, אני מודה לך על ההזדמנות שניתנה לי להציג את הנושא הזה.
אלי אופר: בחרתי להציג ולהסביר בכמה שקפים את הדברים העיקריים.
אלי אופר: תקציב המדען הראשי הוא אחד הנושאים החשובים ביותר, אני חושב, בקידום המשק.
אלי אופר: אני בחרתי להתחיל בשקף קצר על אסטרטגיה.
אלי אופר: אנחנו מתמקדים בשלושה דברים שהם עמודים אסטרטגיים.
אלי אופר: אחד זה הנושא של טיפול בממשק בין האקדמיה והתעשייה, שלהערכתי, אני לא רוצה לחלק את זה לעדיפויות, כי שלושת הנושאים מאוד עדיפים, אבל בכל העולם וגם בישראל הנושא הזה - מכירים בו יותר ויותר כנושא קריטי ואקוטי.
אלי אופר: ברור שיש מרב הידע, בטח בישראל, שאין לנו כאן הרבה חברות גדולות, מרב הידע נמצא באקדמיה, והמשימה שלנו, איך הופכים את הידע הזה לתעשייה ואת זה לכלכלה ולרווחת האזרח.
אלי אופר: המשרד שלנו הוא לא משרד מדעי.
אלי אופר: אנחנו לא עובדים לטובת המדע אלא לטובת הכלכלה והאזרחים.
אלי אופר: יש שם חץ דו כיווני.
אלי אופר: כבר שנתיים-שלוש, זה חידוש שהכנסנו.
אלי אופר: זה לא סתם העברת טכנולוגיות מהאקדמיה לתעשייה, אלא זו מערכת הרבה יותר מורכבת של השפעה הדדית.