GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דבורה קמחי: - - לא עולה בקנה אחד - , כי על פי החוק הרשות השניה משדרת באמצעות בעלי זיכיון ולא באמצעות עצמה.
דבורה קמחי: ולרשות השניה מותר - -
דורון אבני: אם ייקבע בחוק שהרשות השניה רשאית בתקופה של שנתיים לקבוע הסדרים, ובלבד שהסדרים אלו יבטיחו את מעמדה של ירושלים – מבחינתך, בעיקרון של - - ירושלים - -
זבולון אורלב: כל מה שאמרת – לא יהיה זמני.
נחמן שי: הרי ברור לכל בר בי רב, שאי אפשר להעביר את חברת החדשות של ערוץ 10 לירושלים.
נחמן שי: אז אם יחליט מי שיחליט- הוא גוזר עליהם גזר דין מוות בעיוורון.
נחמן שי: אז אף אחד לא רוצה לראות את זה, משום סיבה, ולא רק בגלל אלף העובדים.
נחמן שי: גם בגלל אלף עובדים וגם בגלל האינטרס הציבורי.
זבולון אורלב: אין ויכוח על זה.
נחמן שי: אז אני אומר- ניתן להם את המסדרון הזה של השנתיים, שהוא, לדעתי, חיוני.
נחמן שי: בתוך השנתיים האלה הם יצטרכו לעבור לירושלים, ובכל מקרה - -
אופיר אקוניס: אומר לך המנכ"ל שהוא רוצה להתייעץ עם בעלי המניות, ולכן אפסח על הסעיף הזה.
יוסי ורשבסקי: על זה אני לא צריך להתייעץ.
זבולון אורלב: אני יותר ליברלי אפילו ממך.
זבולון אורלב: הם לא מסוגלים להעביר - -.
זבולון אורלב: מסוגלים להעביר 20%, 30% - -
אופיר אקוניס: אני מקבל את הצעתו של המנכ"ל.
אופיר אקוניס: הוא יתייעץ ויחזור אלינו.
נחמן שי: זבולון אורלב ואני גם חברי השדולה למען ירושלים.
נחמן שי: אנחנו לא יכולים למעול בתפקידנו הציבורי.
נחמן שי: הרעיון הבסיסי הוא שחברת החדשות צריכה לעבור לירושלים.
נחמן שי: אני לא חושב שיוסי ורשבסקי מתנגד לזה באופן עקרוני, כי אם הוא מתנגד באופן עקרוני – אין לנו על מה לדבר.
נחמן שי: אז זה צריך להיות מעוגן בחוק.
נחמן שי: כל מה שנשאר זה לחשוב איך חברת החדשות של ערוץ 10 עוברת בהדרגה לירושלים, בקצב שיוסכם עליו – וחבר הכנסת אורלב עוד יותר ליברלי ממני ואומר: אפילו לא בשנתיים, אני רוצה לראות עליית נפח פעילות משנה לשנה עד שתושלם בסוף התהליך העברת חברת החדשות.
זבולון אורלב: החוק המקורי לא ישתנה.
זבולון אורלב: המעבר בהדרגה יהיה לפי החלטת המועצה.
אתי בנדלר: חבר הכנסת אורלב, כדי למנוע ספק: אין למועצה סמכות לקבל החלטה מנהלית בניגוד לחוק.
אתי בנדלר: אי אפשר להסמיך את המועצה לקבל החלטה מנהלית אלא אם כן - -
אופיר אקוניס: אני מציע רגע שנלך במישור הפרקטי – נגיד שנאשר את זה, וחבר הכנסת אורלב מודיע שהוא יגיש הסתייגות.
אופיר אקוניס: בהנחה שזה עובר ככה, ואני אומר לכם לפי הערכותיי הפוליטיות שזה יעבור, גם.
אופיר אקוניס: לכן אני - -
דנה נויפלד: חבר הכנסת אורלב זה תקדים מאד מסוכן שהמחוקק בעצמו אומר שהוא מאפשר לרשות מנהלית שהוא קבע את החוק לגביה לפעול בניגוד לחוק.
דנה נויפלד: זה תקדים מאד מסוכן – שאתה בעצמך, שהמחוקק קובע את הדין ואומר – ביד אחת אני קובע אותו וביד שניה אני מאפשר להפר אותו.
דנה נויפלד: תקדים מאד מסוכן.
זבולון אורלב: אני אראה לך 20 חוקים שהמחוקק חוקק, והוגש בג"ץ, ובאה הרשות המבצעת ואמרה: אני לא יכולה הכל ביום אחד, לכן אני עושה את זה בהדרגה.
זבולון אורלב: אפנה אותך לחוק השילוב.
זבולון אורלב: חוקק חוק השילוב, באו ההורים וטענו – יש לנו זכויות.
זבולון אורלב: אמרה הממשלה – רבותיי, החוק הזה עולה 300 מיליון שקל, נבצע אותו בחמש שנים, כל שנה- 50 מיליון שקל, והבג"ץ קיבל את הדבר הזה וכל שנה הוסיפו.
זבולון אורלב: רבותיי, גם הבג"ץ וכולם – כולם עובדים עם שכל, לא עם ראש בקיר.
זבולון אורלב: אז אני אומר:
זבולון אורלב: אם יש תכנית מסודרת שמוצגת בפני הוועדה על ידי מי שמוסמך, על ידי המועצה, כי הם מכירים את המצב, תראי – אם הם יציגו שבשנת 2010 הם מתקדמים ב- 5% ובשנת 2012 – עוד 5% ברור שיצחקו מזה.
זבולון אורלב: לא לזה התכוון המשורר.
זבולון אורלב: הכוונה היא שביד נקייה, במידת האפשרויות, בלי למוטט את הערוץ, יראו מה אפשר, יודיעו לוועדה.
זבולון אורלב: אני אראה לך 30 דוגמאות של חוקים מאד חשובים שלמרות שיש תחולה- לא הולכים עם הראש בקיר.
נגה רובינשטיין: לא, אתה מדבר על מצב הפוך.
זבולון אורלב: מה אתם הולכים עם ראש בקיר.
זבולון אורלב: אני חושד שהוויכוח שלנו הוא כאן לא על השנתיים.
זבולון אורלב: אנחנו כבר מתווכחים על מה יקרה אחרי השנתיים.
זבולון אורלב: ואני, לכן, מפחד מאד מהדברים האלה.
זבולון אורלב: כל מה שייכנס כאן, אני מודיע לכם – יהיה ב- 2013 עד - -
מנשה סמירה: אבל לשיטתך אתה נותן לנו 10 שנים.
זבולון אורלב: אני כל רגע יכול להגיש בג"ץ נגדך מדוע זה לא עובד.
זבולון אורלב: כל רגע.
זבולון אורלב: אני עוקב אחריך.
זבולון אורלב: זה ההבדל - בגרסה שלי – הנשק בידי.
מנשה סמירה: ברגע זה מתנהל בג"ץ.
מנשה סמירה: אם לא תהיה הסדרה בחוק - -
זבולון אורלב: הבג"ץ יהיה צודק אם 6 שנים לא הזיזו עובד אחד לתכנית הפקה.
זבולון אורלב: אבל אני אראה לך 30 דוגמאות, אפילו חובה בחוק – התחילו לבצע - -
זבולון אורלב: חלקו לי קודם מחמאות.
זבולון אורלב: המחמאות שחילקתם לי הן קטנות ליד היועצת המשפטית, אתי בנדלר.
זבולון אורלב: היא ביקשה שבוע ימים, תנו לה שבוע ימים.
זבולון אורלב: היא קצת יותר ותיקה מאתנו ומבינה את העניין, יודעת על מה אני מתעקש ועל מה לא.
אופיר אקוניס: אנחנו לא מגיעים פה לפתרון, לא נצביע על זה היום.
אופיר אקוניס: מנכ"ל חברת ישראל 10 - האם ב- 2010 תעבור לירושלים?
יוסי ורשבסקי: אני רוצה להפנות אתכם לישיבה שלפני הקודמת, כשדיברנו על רישיון.
יוסי ורשבסקי: עמדתם על כך שזכיין שאינו עומד בתנאי הזיכיון לא יקבל רישיון.
יוסי ורשבסקי: אם בתנאי הרישיון כתוב שצריך להיות בירושלים, אני מניח שנהיה חייבים להיות בירושלים.
יוסי ורשבסקי: אם לא – לא נקבל רישיון.
אסף אמיר: למה אי אפשר להגיד שעל מנת לקיים את סעיף 1 בחוק להגיע בשנה הקרובה להסדר עם ערוץ 2?
זבולון אורלב: אני מסכים אתך במהות, אני מסכים עם המנכ"ל במהות.
אסף עמיר: אבל אתה אומר – לחזק את הסעיף של ירושלים, הרי הם הפרו את כל הסעיפים - - ופרסו להם - -תאפשר להם לפרוס גם את זה.
אופיר אקוניס: סעיף 2 כבר הקראנו.
אופיר אקוניס: יש תיקונים בסעיף קטן (6).
אופיר אקוניס: תקראי מאיפה שיש תיקונים.
ליאת גלזר: [ אני אקרא: "2 (2) בעל הזיכיון הגיש למועצה, לאישורה תכנית מפורטת הכוללת שלבי פעולה, להשלמה עד יום ט' בטבת, התשע"ה (31 בדצמבר, 2014) של ההתחייבויות והתנאים לפי חוק זה, כללי המועצה ותנאי הזיכיון, שבהם לא עמד בעל הזיכיון במהלך תקופת הזיכיון, ושעניינים ההוצאה לשם הפקה של סרטים ישראלים כמשמעותם בכללים שקבעה המועצה, בסכום של 20 מיליון שקלים חדשים (בסעיף זה – התכנית להשלמת הוצאה לקולנוע); הסכום האמור יעודכן בהתאם להוראות סעיף 8(ד) לתוספת השניה;"
אתי בנדלר: הוועדה קבעה שאת התאריך בפסקאות (5) ועוד פסקה אחת – נקבע לפני - -
אופיר אקוניס: הגברת דאבוש נקבה בתאריך חדש – 17 בינואר.
אופיר אקוניס: אז נשנה את זה.
אופיר אקוניס: זאת אומרת שעד לאותו מועד ימסרו לכם את התכנית - -
נורית דאבוש: עד לאותו מועד ישראל 10 ימסרו לנו את התכנית, היא תיבדק על ידי הדרג המקצועי, תופץ על פי הנהלים לחברי המועצה, ואז נוכל לקבל החלטה.
אופיר אקוניס: ואז אנחנו יכולים להעלות את זה.
נורית דאבוש: ודאי.
נורית דאבוש: אנחנו נודיע לכם אם אישרנו או לא.
אופיר אקוניס: זה מה שקבענו בישיבה לפני הקודמת.
דורון אבני: רק צריך לזכור שעד אז צריך להינתן פתרון לנושא של חברת החדשות.
אופיר אקוניס: הכל יהיה, עד אז.
אופיר אקוניס: אל תדאג.
אתי בנדלר: שימו לב שאם כך צריך לשנות גם את המועד הנקוב בפסקה (6).
אתי בנדלר: במקום "...
אתי בנדלר: בתוך 14 ימים מיום תחילתו של החוק".
ליאת גלזר: כרגע, בפסקה (6): "בעל הזיכיון מסר לרשות בתוך 14 ימים מיום תחילתו של חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 32)(הארכה בתנאים של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי והסדר חובות), התש"ע-2009 (בסעיף זה- תיקון מס' 32), פיקדון כספי או ערבות בנקאית, בסכום של 20 מיליון שקלים חדשים, להבטחת ביצוען של התכנית להשלמת סוגה עלית והתכנית להשלמת הוצאה לקולנוע, בנוסף על הערבויות שהמציא לרשות לפי סעיף סעיף 33(ב)(3)".
ליאת גלזר: אני עושה פה הפסקה.
ליאת גלזר: כאמור- כתוב שהערבויות או הפידון יימסרו לרשות בתוך 14 ימים מיום התיקון הזה.
ליאת גלזר: כשהתחלנו את הדיונים זה אכן היה מועד רלבנטי.
ליאת גלזר: עם זאת, ככל שהזמן זז, ואנחנו מתקרבים ל – 27 בינואר, שזה תום תקופת הזיכיון הנוכחית של ערוץ 10 אז יכול להיות מצב ש-14 ימים יחרגו מאותו מועד וזה לא משהו שהוא הגיוני.
ליאת גלזר: כלומר, יהיה צריך בעצם להגיד שאו באופן מיידי, או – 14 ימים לא יאוחר מ – 27 בינואר, או 14 ימים מ- 27 בינואר, המוקדם מביניהם.
אתי בנדלר: בעצם- עד ליום 27 בינואר, זה הרעיון.
יוסי ורשבסקי: אני רוצה להפנות את תשומת לב כל אחד מכם מה זה ללכת ולהביא ערבות בנקאית.
יוסי ורשבסקי: זה לא דבר שעושים אותו מעכשיו לעכשיו.
יוסי ורשבסקי: אין שום סיכוי שנצליח לעמוד ב- 27 בינואר - -
קריאה: אז זו בעיה.
יוסי ורשבסקי: אני יודע שזו בעיה, ולכן אני מעלה את זה פה.
יוסי ורשבסקי: כדי להביא ערבות בנקאית צריך 60 יום.
יוסי ורשבסקי: זה היה אמור להיות 14 ימים ואמרתי לכל הנוגעים בדבר שב- 14 ימים אף אחד לא מסוגל להביא ערבות בנקאית.
יוסי ורשבסקי: אבל, היות וחשבנו שנעביר את החוק ביולי, אוגוסט, ספטמבר, אוקטובר, נובמבר - -
אופיר אקוניס: ביולי ובאוגוסט לא היה בכלל חוק.
אופיר אקוניס: אולי בערב ראש השנה היה סיכום על הקולנוע שהופר בינתיים.
יוסי ורשבסקי: 60 יום אחורה- לא היתה בעיה.
יוסי ורשבסקי: כעת, בגלל שיש לנו שני בעלי מניות שאין להם עסקים בישראל, כרגע הם בכלל בחופשה.
יוסי ורשבסקי: אין סיכוי להביא ערבות בנקאית עד 27 לחודש.
יוסי ורשבסקי: אני רוצה להציע את ההצעה הבאה על מנת להיות פרקטי.
יוסי ורשבסקי: היות ואנו מתכוונים לעמוד בכל תג וסייג של ההסכם אני מבקש להכניס לחוק: "הזכיין יביא את הערבות הבנקאית 60 יום מיום כתיבת החוק" ואם הוא לא יביא- הזיכיון נשלל.
לאה ורון: יום אישור החוק.
יוסי ורשבסקי: ואם הוא לא יביא- הזיכיון נשלל.
אופיר אקוניס: במילים הללו?
אופיר אקוניס: בלי שיקול דעת שלכם, זה מה שהוא אמר.
נורית דאבוש: אני בעד שבחלק הזה – תיטול מאתנו את שיקול הדעת.
אופיר אקוניס: לא אני אטול, החוק ייטול.
נחמן שי: אולי אתה יכול להביא חלק בינתיים?
יוסי ורשבסקי: אני לא מבין מה הבעיה.
יוסי ורשבסקי: אנחנו נביא את הערבות הבנקאית.
יוסי ורשבסקי: חבר הכנסת שי, זה לא פשוט.
יוסי ורשבסקי: אנחנו התחלנו תהליך.
יוסי ורשבסקי: אנחנו מתכוונים להביא את הערבות הבנקאית, אנחנו רוצים הארכת זיכיון.
נגה רובינשטיין: קודם כל, מעבר לעובדה שבעלי המניות בחופשה- אני לא חושבת שזה רלבנטי.
נגה רובינשטיין: לגופם של דברים - עמדת הממשלה היתה ועודנה, למיטב הבנתי – שאנחנו הסכמנו לראות בעובדה שהתוכן והכספים של ישראל 10 שהיו אמורים להיות מוזרמים עד תום תקופת הזיכיון הראשונה על פי הוראות החוק לא חייבים להיעשות כך, אבל בתמורה לכך חייבת להיות מועמדת ערבות בנקודת הזמן שבה ישראל 10 מסיימת את תקופת הזיכיון הראשונה ולפני ההארכה הראשונה, כתנאי להמשך השידורים של ישראל 10.
נגה רובינשטיין: זה חלק, מבחינתנו, מחובות העמידה של ישראל 10 בתנאי הזיכיון.
נגה רובינשטיין: עכשיו, מה שמציע מנכ"ל ישראל 10 זה שאנחנו נאפשר להם לא למלא את המחויבויות עד תום תקופת הזיכיון הראשונה.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת, שהוא יוכל למלא את המחויבויות גם באופן המרוכך יותר - -
יוסי ורשבסקי: לא זה מה שהצעתי- -
נגה רובינשטיין: אז אני לא מבינה.
נגה רובינשטיין: מבחינתנו, הסכמנו לראות סוג של קיום בעצם העמדת ערבות, אבל חשוב שהקיום הזה יהיה לפני הארכת הזיכיון, ומה שאתה מבקש כאן זה לדחות את הקיום, גם בפרשנות הרחבה שהממשלה הולכת עליה, אחרי תום תקופת הזיכיון.
יוסי ורשבסקי: בואו ואני אגיד לכולכם למה לכולם זה כדאי - -
אתי בנדלר: מה הוא פרק הזמן המצומצם ביותר בצורה רצינית שאתה יכול לעמוד בו.
יוסי ורשבסקי: תוך 60 יום – זה מה שאמרתי.
יוסי ורשבסקי: אני אשתדל להקדים.
אופיר אקוניס: ואתה עדיין בעד הנוסח: אם לא- יפקע הזיכיון לאלתר.
יוסי ורשבסקי: כן.
יוסי ורשבסקי: ואני רוצה להגיד לכם שאנחנו כעת יוצאים להפקות –
אופיר אקוניס: עמדתך התקבלה.
נגה רובינשטיין: אני חייבת לומר שבפני הוועדה לא הונחה כאן תשתית עובדתית שאומרת שהדבר אינו אפשרי.
נגה רובינשטיין: נאמר כאן על ידי מנכ"ל ישראל 10 שהדבר אינו אפשרי.
נגה רובינשטיין: לא ראינו ניירות של הבנקים שהדבר לא אפשרי - -
אופיר אקוניס: אתם דיברתם על הדברים האלה --, כל הצדדים פה?
נגה רובינשטיין: האמת – שכן.
נגה רובינשטיין: עם כל מי שרצה לדבר אתנו – דיברנו.
נגה רובינשטיין: אבל בנפרד, גם אם הוועדה מקבלת את ההצעה הזו בניגוד לעמדת הממשלה, כפי שמסתמן כאן כרגע.
אופיר אקוניס: לא בניגוד.
אופיר אקוניס: זה - -שניה ושלישית.
אופיר אקוניס: יש את עמדת הוועדה בנושא ירושלים, היא גם בניגוד לעמדת הממשלה.
אופיר אקוניס: נמצא פתרון.
נגה רובינשטיין: גם אם תגיע הוועדה לעמדה כזו, אנחנו מבקשים שלכל הפחות תהיה הוראה ברורה שאם הערבות לא משולמת בתוך 30 יום - -
קריאה: 60 יום - -
נגה רובינשטיין: הזיכיון יופקע לאלתר ללא שיקול דעת.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת שב- 17 בינואר לא יהיה קיום שיהיה עד תום תקופת הזיכיון הראשונה.
נגה רובינשטיין: זו המשמעות.
נגה רובינשטיין: העיקרון של הצעת החוק אמר שעד תום תקופת הזיכיון הראשונה הם חייבים לעמוד בקיום.
נגה רובינשטיין: מה שאתם כרגע מחליטים עליו הוא סטייה מהעיקרון הזה, שאומר שהקיום יכול להיות גם אחרי תום תקופת הזיכיון הראשונה.
נגה רובינשטיין: המשמעות של הדבר הזה מבחינתנו היא רבה מאד, מכיוון שעכשיו אנחנו גם מסכימים לזה שערוץ 10 יכול לא לעמוד בחובות הקיום שלו ב – הכי רחבה, עד תום תקופת הזיכיון ואף על פי כן יקבל את המתנה המאד גדולה הזאת של הארכת - -
דנה נויפלד: - - -
אופיר אקוניס: - -
נגה רובינשטיין: אבל הזיכיון כבר אחרי ההארכה יפקע.
נגה רובינשטיין: זה לא הזיכיון הנוכחי יפקע.
יוסי ורשבסקי: בואי נהיה פרקטיים.
יוסי ורשבסקי: מה המדינה תפסיד?
יוסי ורשבסקי: אם אנחנו עכשיו פושעים, אין הארכת זיכיון, תצאו עכשיו למכרז.
יוסי ורשבסקי: עוד 60 יום, אם אנחנו פושעים, גנבים, לא נביא את הערבות הבנקאית – אז מה יקרה?
יוסי ורשבסקי: בחודשיים האלה נוציא עוד הפקות, נוציא עוד כסף - -
אופיר אקוניס: נגה, זה יהיה כתוב – זיכיונו יפקע לאלתר.
נגה רובינשטיין: איך אנחנו יודעים שבעל המניות לא יכול להביא את הערבות הזאת?
נגה רובינשטיין: על יסוד מה?
דורון אבני: חשוב להבין- האם קשיי המימון שמדברת עליהם ישראל 10 רלבנטיים גם לפסקה (7) שהיא לא פחות חשובה שמדברת על כספים שבאותו מועד אמורים להגיע לרשות השניה, של דמי זיכיון.
דורון אבני: כי גם כאן יש את אותם 14 יום.
דורון אבני: אז אני חושב שהוועדה צריכה להסתכל על התמונה המלאה, כי לרשות השניה יש בעיה חמורה.
דורון אבני: דיברתם רק על הערבות.
אופיר אקוניס: אומרת יושבת הראש, נורית דאבוש שזה רק על הערבות.
אופיר אקוניס: קיבלתי את הדבר.
אופיר אקוניס: נשמע גם מהמנכ"ל – שמעת שאנחנו מדברים רק על הערבות?
אופיר אקוניס: זאת אומרת רק על סעיף (6) אני משנה את הזמן – 60 יום.
אופיר אקוניס: לא על סעיף (7).
מנשה סמירה: אני כבר מודיע – זה בלתי אפשרי.
מנשה סמירה: מי שבכלל מעלה על דעתו – אתה נותן להם אפשרות, הם שוקלים.
מנשה סמירה: יש פה איזה סוג של דיון - -
אופיר אקוניס: אין דיון.
נגה רובינשטיין: אני יכולה עוד פעם לשאול: על יסוד מה אנחנו יודעים שאין אפשרות - - יש מכתבים מהבנקים?
נגה רובינשטיין: יש כאן בעלי מניות שכן נמצאים שאומרים שהדבר לא אפשרי?
נגה רובינשטיין: אולי בעלי המניות כן יכולים להביא ערבויות?
יוסי ורשבסקי: על יסוד בדיקה מעמיקה, על יסוד זה שאני כבר לפני חצי שנה הלכתי לבנקים על יסוד ההסכם הקודם, להביא ערבות בנקאית.
יוסי ורשבסקי: בנק לא נותן מכתב.
יוסי ורשבסקי: אם אתם רוצים פה משנה סדורה איך עובדים עם בנקים, אני מוכן לתת אותה.
יוסי ורשבסקי: בנק לא נותן מכתב, הוא לא ייתן לך שום מכתב.
יוסי ורשבסקי: אני אפנה אותך ללכת לקבל משכנתא, ותכפילי את זה פי עשר כדי להבין את הבעיה של ערבות בנקאית.
נגה רובינשטיין: אנחנו הכנו את הצעת החוק הזו על בסיס איזושהי תשתית עובדתית שהונחה בפנינו.
נגה רובינשטיין: אגב, הצעת החוק היתה ידועה לישראל 10 מזה חודשים.
נגה רובינשטיין: לראשונה הדבר הזה עולה עכשיו.
נגה רובינשטיין: אני רואה בזה קושי מאד גדול שבזמן אמת הדברים לא עלו - -
יוסי ורשבסקי: העליתי את זה בפני השר, ובפני עוד אנשים.
נגה רובינשטיין: אבל עמדת השר היתה ללכת עם הצעת החוק הזו.
יוסי ורשבסקי: אני העליתי את זה.
יוסי ורשבסקי: אני חושב שזו התעקשות, באמת- על דבר לא מהותי.
יוסי ורשבסקי: אני לא רואה שום הבדל בין ללכת למכרז היום או ללכת למכרז עוד חודשיים.
יוסי ורשבסקי: אנחנו נביא את הערבות הזו תוך חודשיים ימים מיום קבלת החוק.
נגה רובינשטיין: אני לא חושבת שאני יכולה להבהיר יותר את התנגדותנו, אבל אנחנו מתנגדים.
אופיר אקוניס: את מציעה לא להצביע.
נגה רובינשטיין: לא, אני מציעה להותיר את הסעיף המוצע על כנו.
ליאת גלזר: ממשיכה בקריאה:" המנהל יורה לבעל הזיכיון על תנאי הפיקדון הכספי או נוסח הערבות הבנקאית, לפי העניין, וכן יהא רשאי להורות על השבה של הפיקדון הכספי או הערבות הבנקאית אם הושלמו כל ההתחייבויות והתנאים שהיה על בעל הזיכיון להשלים עד ליום ה' בטבת התשע"ב (31 בדצמבר, 2011) לפי התכנית להשלמת סוגה עילית והתכנית להשלמת הוצאה לקולנוע, ובלבד שהופקדו הפיקדון הכספי או הערבות הבנקאית לפי העניין, בהתאם להוראות סעיף קטן (א2);"
אופיר אקוניס: מתי חוזר השר משליחותו בדרום אמריקה?
נגה רובינשטיין: ביום ראשון בערב.
נגה רובינשטיין: אבל הוא בקשר.
אופיר אקוניס: אז תקיימו התייעצויות לפני כן לגבי סעיף (6).
אופיר אקוניס: אני גם יכול לדבר אתו, מעניין אותי לשמוע מה העמדה שלו.
אופיר אקוניס: הוא בעד הסעיף הזה, כפי שהוא?
נגה רובינשטיין: כל עדכון של הצעת החוק - - הובאה בפני השר, וכמובן שהדברים משקפים את עמדתו.
אופיר אקוניס: יש מחלוקת אז לא נצביע.
אופיר אקוניס: אני הודעתי שבעניין הזה אני בעד.
אופיר אקוניס: נשמע לי פתרון סביר ביותר, גם הנוסח.
אופיר אקוניס: כל מילה תנוסח, אבל העיקרון הוא נכון.
אסי מסינג: אני מעיר לעניין ה-60 ימים – זה, כמובן, צריך להיבדק, אבל צריך להבהיר שלעצם הדחייה מעבר למוצע כאן בחוק יש ודאי גם משמעות כלכלית מבחינת ערוץ 10 כי הוא צריך להעמיד ערבות לתקופה קצרה יותר.
אסי מסינג: בעצם, אי העמדת ערבות מול בנק- יש לזה משמעות --
גדעון קורן: לשאלת יושב הראש לעניין החשכת המסך – אני חושב שהתשובה שניתנה על ידי הרשות השניה היא לא תשובה מלאה כי הרשות השניה יודעת היטב – יש לה סמכויות מפליגות להמשך קיום שידורים כאשר זכיין מפסיק את שידוריו, בין אם ההפסקה הזו יזומה על ידו ובין אם היא הפסקה שהיא תולדה של החלטת הרשות, בין בעצמה, בין תוך היעזרות בבעלי הזיכיון הקיימים ולעניין זה – גם "טלעד", - - בהזדמנויות קודמות, ככל שאפשר היא תשמח מאד לסייע, לגשר על התקופה הנדרשת עד שיוכן, ייערך, יושלם ויוכרז מכרז חדש, כך שאין כל סיבה.
גדעון קורן: הסיסמה הזו של החשכת מסך?
גדעון קורן: אין החשכת מסך, יש רק החשכה של ישראל 10, אולי, ואנחנו אומרים את זה מהישיבה הראשונה.
גדעון קורן: הדבר השני – לגבי הסעיף הזה, יש לנו שתי הערות.
גדעון קורן: 1.
גדעון קורן: אני מבקש עוד פעם, קצת כמו תקליט שחוק, אבל – להפנות עוד פעם את תשומת הלב לסחף שישנו כאן.
גדעון קורן: דובר מלכתחילה על השלמת מחויבות במהלך השנתיים האלה.
גדעון קורן: נפרסו המחויבויות האלה, כביכול, על חמש שנים.
גדעון קורן: כמו שאמרנו קודם – סעיף 2 בנוסחו הקיים מאפשר את כל המחויבויות האלה לקיים בכלל רק בשנה החמישית.
גדעון קורן: אין פה שום פריסה הדרגתית.
גדעון קורן: זאת אומרת, ברגע שאומרים שזה יהיה על פני חמש השנים, בלי שום קביעה, שכרגע איננה בסעיף 2 איך זה יחולק על פני השנים האלה, אז הכל בכלל יכול לקרות בשנה החמישית.
גדעון קורן: יכולים להביא למועצה או לרשות השניה תוכנית לעשות את הכל בשנה החמישית.
גדעון קורן: מועצת הרשות השניה תעשה את זה, ואז, עד תום תקופת הזיכיון לא תהיה שום מחויבות.
גדעון קורן: על זה נאמרה התשובה- טוב, נראה את זה שהם יתנו את הביטחונות הכלכליים כאילו שהם מקיימים את המחויבות שלהם, מדוע?
גדעון קורן: – משום שאם הם לא יקיימו את המחויבויות על פני התקופה הזו, הביטחונות הכלכליים ישמשו איזו בטוחה, ונראה בהם – מה שאנחנו חולקים עליו, משפטית – נראה במתן הביטחונות הכלכליים חלף קיום.
גדעון קורן: כאילו שקיימו.
גדעון קורן: עכשיו, אנחנו לא חושבים שלקיים ולתת ביטחונות לקיום זה אותו הדבר, משום שהרשות השניה, למרבה הצער, הוכיחה ב-6 השנים האחרונות שיש הבדל בין לקיים לבין לתת ביטחונות לקיום, כי כשמקיימים – מקיימים, וכשנותנים ביטחונות לקיום, כולנו ראינו שעדיין לא מקיימים.
גדעון קורן: אבל לתת עכשיו מצב שבו הזיכיון הזה יוארך בלי אפילו שאותו חלף שהיה חלופה האחרונה שבאחרונות – מקויים, זה דבר שהוא מבחינתנו בלתי אפשרי.
גדעון קורן: הערה אחרונה- אנחנו הערנו כבר קודם בנושא דמי הזיכיון.
גדעון קורן: אמנם דמי הזיכיון מטופלים כאן באופן נפרד, אבל יש זכות להחזר ל "טלעד" של דמי זיכיון, שהרשות השניה אינה חולקת עליה, ובפועל – אינה מבוצעת מזה 4 שנים, כפועל יוצא של העובדה שדמי הזיכיון אינם משולמים לרשות השניה, כך, לפחות, נמסר לנו מהרשות השניה – שאין להם את הכסף להחזיר לנו כי ישנו פיגור בדמי הזיכיון.
גדעון קורן: אנחנו מבקשים שהשלמת דמי הזיכיון שמגיעים ל "טלעד" תהיה תנאי במסגרת הסעיף הזה, בדיוק כמו יתר התנאים שבהם ערוץ 10 אמור לעמוד על מנת שיוארך זיכיונו.
גדעון קורן: אנחנו סיימנו את העניינים לפני שלוש שנים, שיחזירו לנו.
גדעון קורן: הוא אומר שהוא לא מחזיר לנו כי עוד לא שילמו לו.
אסי מסינג: סוגיית דמי הזיכיון – זה לא הסעיף הרלבנטי.
גדעון קורן: אנחנו מבקשים שזה יהיה תנאי להארכה.
אופיר אקוניס: אתם לא חייבים להם כסף?
קריאה: זה החזרת עודפים, אבל אין עודפים.
גדעון קורן: אין עודפים כי לא שילמו.
קריאה: ישולם החוב אז יהיו עודפים.
גדעון קורן: אם ישולם – יהיה מאיפה להחזיר.
גדעון קורן: לא מחזירים כי לא שילמו.
גדעון קורן: אז את הדבר הזה סוחבים כבר כ- 4 שנים.
גדעון קורן: אנחנו כבר חדלנו להיות בעלי זיכיון לפני 3 שנים, וכפי שמקיימים כל מיני חובות מהשנה האחרונה ומהחצי שנה האחרונה, או מהשנתיים האחרונות, אנחנו מבקשים שגם חוב היסטורי מלפני 4 שנים יוסדר באותה מידה.
גדעון קורן: ההסדרה שלו והביטחונות לגביו- אם הוועדה סבורה שגם את זה צריך באיזשהו אופן להגדיר, לפרוס – אני לא יודע מה – בבקשה, אבל שתהיה בטוחה לעניין הזה.
גדעון קורן: שגם לנושא הזה יהיה סוף.
אסי מסינג: הנושא הזה יידון בהרחבה בהמשך, אבל כמובן – התיזה של הממשלה היא שונה לגמרי.
אסי מסינג: לא מדובר פה בחוב של הרשות השניה לבעל הזיכיון אלא אפשרות לחלק, לפי שיקול דעת שמוצע כאן, לחלק עודפים ככל שהם ישנם.
אסי מסינג: אין שום זכות מוקנית לקבלת דמי זיכיון חזרה.
גדעון קורן: נכון, אבל אם הם היו משלמים את דמי הזיכיון היו עודפים, והיו מחלקים אותם.
אסי מסינג: אבל עדיין אין זכות מוקנית.
דבורה קמחי: אני רוצה להעיר שכספים ש "טלעד" קיבלו בגין חברת החדשות מבוססים על הסדר פשרה שנידון מדמי הזיכיון של ה - - שלהם.
דבורה קמחי: אז בואו לא נפתח כאן את הוויכוחים האלה.
ירמי קדושי: אני רוצה להגיד על תיקון לסעיף 37ג'.
ירמי קדושי: רשום שם : "...
ירמי קדושי: שעניינם הוצאה לשם הפקה של סרטים ישראלים כמשמעותם...." אני חושב שצריך להוסיף שם: "...
ירמי קדושי: הפקה ורכישה של סרטים ישראלים", מאחר ומדובר על מחויבות כלפי שנים עברו – 2004, 2005, 2006 עד 2008- בתקופה הזו הופקו הרבה סרטים ישראלים מגוונים ביותר - -
אופיר אקוניס: שירכשו סרטים שהופקו אז?
ירמי קדושי: אני לא חושב שיש כאן איזה מישהו מהמפיקים שרוצה שגוף משדר יהיה עכשיו מתחרה שלהם בקולנוע.
ירמי קדושי: המצב הזה יהפוך להיות מצב של חוסר שוויון מבחינת התחרות החופשית.
ירמי קדושי: זה יהפוך להיות מצב של חוסר גיוון תרבותי, מה שקורה היום.
ירמי קדושי: אני מציע פשוט להוסיף את הדבר הזה: "רכישה של סרטים ישראלים".
ירמי קדושי: אין סיבה בעולם שרכישה של סרטים ישראלים לא יוכר על ידי הרשות השניה כהפקת מקור לכל דבר.
אסף אמיר: למה?
אסף אמיר: זו לא הפקת מקור.
ירמי קדושי: למה זו לא הפקת מקור?
ירמי קדושי: זו הפקה לכל דבר.
ירמי קדושי: אני חולק על העניין הזה.
ירמי קדושי: זה מראה לנו שהחוק מתיר להפקת מקור להעסיק קבוצה קטנה של אנשים, וזהו.
אסף אמיר: -
ירמי קדושי: אז הכסף יגיע רק אליכם ולא יגיע לאנשים אחרים ולרבדים אחרים באוכלוסייה.
ירמי קדושי: זה מה שקורה היום.
ירמי קדושי: יש סרטים ישראלים יפים מאד עם רייטינג מאד גבוה, שאני חושב שערוץ 10 ישמח מאד לשדר אותם.
ירמי קדושי: וזו הפקת מקור לכל דבר.
ירמי קדושי: למה זה לא הפקת מקור?
ירמי קדושי: הסרטים האלה הצליחו בקולנוע, הם נמצאים בסלולאר, ב VOD, במקומות אחרים.
ירמי קדושי: הם מהווים מענה לכל דבר.
ירמי קדושי: הרי המצב הזה גרם לכך שאין לנו גיוון תרבותי.
ירמי קדושי: עובדה – סרטי בורקס נעלמו, סרטים משנות ה- 70 נעלמו - -
אופיר אקוניס: אתה טועה.
אופיר אקוניס: אלה הסרטים הכי נצפים בכל השנים.
ירמי קדושי: אבל הם נעלמו מההפקה.
ירמי קדושי: יש לו ביקוש היום, לז'אנר הזה, ויש היום משקיעים פרטיים שרוצים להשקיע בז'אנר הזה.
ירמי קדושי: אבל זה לא נעשה.
ירמי קדושי: למה?
ירמי קדושי: – כי נותנים לקבוצה קטנה איזה סוג של סרטים יהיו כאן, וזה לא הגיוני.
ירמי קדושי: הכסף הזה צריך להיות מחולק.
ירמי קדושי: מאחר ומדובר על מחויבות מהעבר אני מציע - -אני חושב שזה מענה שגם יעזור - -
אסף אמיר: זה יעזור לנו אבל זה לא יעזור להפקה.
רני בלייר: נוכל לעשות לכם מצגת של הסרטים ואתם תראו שהסרטים – גם אם ההקרנות יושבות בתל אביב חלק גדול מהסרטים נעשים בידי אנשים שלא היגיעו לתל אביב עד אחרי גיל 30 או - - - -
ירמי קדושי: אני מדבר על סרטים שהפיקו אותם והם לא שודרו בטלוויזיה.
ירמי קדושי: יש אותם והם קיימים בשוק.
ירמי קדושי: אין סיבה בעולם שסרטים לא ייחשבו להפקת מקור.
עדן ברטל: מדובר על עידוד של הפקות חדשות.
עדן ברטל: זאת המטרה.
אופיר אקוניס: נכון, לא דברים ישנים.
עדן ברטל: לכן, יכול להיות שההערה נכונה בהקשר אחר, אבל לא בהקשר - -
ירמי קדושי: אבל לא מדובר על דברים ישנים.
ירמי קדושי: מדובר על דברים שהופקו ולא שודרו בטלוויזיה.
אופיר אקוניס: ערוץ 10 וערוץ 1 קונים בערך את אותם דברים, לא?
אופיר אקוניס: הוא מעיר משהו לא בלתי נכון – תמיד רואים את "תיבת נח" ואת "מגדלים באוויר" – שזה טוב, אבל לא כל הציבור תל אביבי.
רני בלייר: אבל יש.
רני בלייר: ברמת הקולנוע, בערוצי ה- broadcast יש סרטים שהוא מדבר עליהם - -
מנשה סמירה: זה אמנם לא יהיה חכם מצדי לתקן את היושב ראש, אבל אתה דיברת על דרמות בטלוויזיה ולא על סרטי קולנוע.
אופיר אקוניס: נכון, אתה צודק, קיבלתי את התיקון.
מנשה סמירה: ההערה השניה – אל"ף, יש גם "מעורב ירושלמי" עכשיו, ו" עבודה ערבית" - - אבל לגבי הקולנוע.
מנשה סמירה: ראשית, ההערה של ירמי – אנחנו מדברים פה על החזר של 20 מיליון על פי הכללים של העבר, ובעבר נרשם – הפקה, ולכן זה נרשם כהפקה.
מנשה סמירה: 2.
מנשה סמירה: לגבי הקולנוע העתידי – אם זכור לכם תראו שנקבע בהתאם לכללים שייקבעו על ידי המועצה לאחר שיעבור התיקון בסוגיית הקולנוע.
מנשה סמירה: יהיה שימוע ותהיה אפשרות להציע שחלק מסוים יהיה ברכישה – נכון, כן.
מנשה סמירה: בואו נסכם את זה עכשיו.
מנשה סמירה: תהיה אפשרות להגדיל ספריה של סרטי עבר ורכישת זכויות - -
רני בלייר: שכבר היתה בהם השקעה קודמת.
רני בלייר: חוץ מזה, ירמי, אתה יכול, כמונו – לגשת לתחרות מלאה, לתחנות שידור.
רני בלייר: יבחרו את הסרטים שלך – תשדר אותם ותפיק.
רני בלייר: אנחנו נלחמים יום יום על אותו הדבר.
יוסי ורשבסקי: אני רוצה להציע הצעה –
אופיר אקוניס: ירמי, אתה קיבלת פה תמיכה מורלית ומוסרית גדולה מאד, גם ממנכ"ל משרד התקשורת, גם ממני.
יוסי ורשבסקי: אני מציע שנתקדם.
יוסי ורשבסקי: בואו נעבור לסעיף (7).
נורית דאבוש: יש לנו הצעה לסדר.
נורית דאבוש: לאור העובדה שהחוק הזה – המעבר של החוק הזה לקריאה שניה ושלישית הוא בעצם תלוי אישור מועצה, אז אם אפשר פשוט להקדים ולדון בסעיפים שקשורים למחויבויות התוכן, קולנוע והוראת השעה, ואז הם יוכלו להגיש לנו את התכנית, נוכל לבדוק אותה ואכן ב-17 לחודש נקבל החלטה.
נורית דאבוש: היו"ר אופיר אקוניס: לדלג על המחלוקות הכספיות.
נורית דאבוש: טוב, תקראי את (7).
ליאת גלזר: (קוראת את סעיף 7): "(7) בעל הזיכיון שילם את החוב שאינו ניתן לפריסה כהגדרתו בסעיף 102א1(א)
ליאת גלזר: בתוך 14 ימים מיום תחילתו של תיקון מס' 32...." – כאן אנחנו נבקש להוסיף את העניין של ה- 27 לינואר –
קריאות: - --
אופיר אקוניס: תן לה לקרוא את הסעיף עד הסוף ואז נשמע את ההערות.