GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוטי שקלאר: צמצמנו את כוח-האדם בערוץ, עד שהגיע בית-הדין לעבודה ואמר שאי אפשר לשלוח אותם הביתה כי הם חלק מן המערכת היום.
מוטי שקלאר: זה עוד גורם שקיים וצריך לזכור אותו.
מוטי שקלאר: נוכל להיות חכמים ולראות לעשות הכול, אבל מגיע בית-הדין לעבודה ואומר: אדוני נכבד, כל שקל פנוי שיש לך הוא קודם למשכורות ואחר-כך ליצירה.
מוטי שקלאר: יש בית-משפט בישראל.
משה דנון: זה קצת לקבור את הראש באדמה.
משה דנון: איפה הרפורמה שהתחילה בשנה שעברה?
מוטי שקלאר: צריך להוריד 100 מיליון שקל.
מוטי שקלאר: זה דבר אחד.
מוטי שקלאר: לכן יש תוכנית חירום מודולרית.
מוטי שקלאר: בניגוד למה שפורסם בעיתונות, אף אחד לא סוגר מחר את רק"ע, את "קול המוסיקה" ואת כל תחנות הרדיו האחרות.
מוטי שקלאר: דובר על צמצום.
מוטי שקלאר: ב-1 בינואר "קול המוסיקה" ורק"ע ימשיכו לשדר.
מוטי שקלאר: דובר על צמצום שעות.
מוטי שקלאר: כרגע מנהל הרדיו מנסה לצמצם חלק מן השעות בכל תחנות הרדיו לאור המצב, בשעות מסוימות לשדר דרך מחשב וכיוצא בזה.
אופיר אקוניס: כלומר, לא ייסגרו תחנות?
צבי גרזון: יצומצמו השידורים.
גדי בן יצחק: ישימו מוזיקת מעליות ... ומישהו לא צריך להכין את מוזיקת המעליות הזאת?
מוטי שקלאר: אז בואו נקרא לילד בשמו.
מוטי שקלאר: אני לא מתכוון להתחכם.
צבי גרזון: לשים מוזיקה אפשר גם בדיסק באוטו.
מוטי שקלאר: אני לא מתכוון לצמצם ב-80% משעות הרדיו, להגיד שלא סגרתי ובעצם לסגור.
מוטי שקלאר: לא לזה הכוונה.
מוטי שקלאר: יהיה צמצום.
מוטי שקלאר: נעשה את זה באופן מודולרי.
מוטי שקלאר: היות ואני מאמין שהרפורמה קרובה מאוד, אם נקיים כאן דיון על מה נשאר ובמה חולקים היום זה ייראה מגוחך.
צבי גרזון: זה ממש לא נכון.
צבי גרזון: אתה אומר דברים לא נכונים.
צבי גרזון: הרפורמה רחוקה מאתנו מאוד.
אופיר אקוניס: ומה על מהדורת "מבט"?
מוטי שקלאר: מהדורת "מבט" תצטמצם, אינני יודע אם החל ב-1 בינואר, מ-40 דקות לחצי שעה.
אופיר אקוניס: הפרסום מדבר על 20 דקות.
מוטי שקלאר: יכול להיות שבסופו של דבר בתהליך הכולל נגיע גם לזה.
אופיר אקוניס: אתה יודע שמהדורת חדשות רצינית מחזיקה לפחות 30 דקות.
מוטי שקלאר: היושב-ראש מבין היטב שבמסגרת הנוכחית אני חייב לצמצם.
מוטי שקלאר: אגב, גם אחרי הצמצום עדיין תהיה לי בעיה של 20 מיליון שקל נוספים שצריך לצמצם מן הגורן ומן היקב.
מוטי שקלאר: אינני יודע מאין לקחת את זה.
מוטי שקלאר: זה המצב.
מוטי שקלאר: רשות השידור בלי רפורמה גוועת, ואמר את זה חבר הכנסת חיים אורון חד-משמעית.
מוטי שקלאר: אם הגורמים השונים לא יתעוררו – ואני חולק על מר צבי גרזון, אני קורא את המפה אחרת, אפשר להביא את הסעיפים לכאן ולראות במה מדובר.
צבי גרזון: אני יכול להביא.
מוטי שקלאר: הגורמים השונים מלמעלה חייבים להתעשת ולהגיד: רבותי, תפסיקו לשחק את המשחקים הללו.
מוטי שקלאר: בסופו של דבר רוב סעיפי המחלוקת, 99% מהם הם בין משרד האוצר ובין הוועדים.
מוטי שקלאר: אפשר לסגור את העניין הזה לכאן או לכאן.
מוטי שקלאר: מי שסבור שכאשר יש רפורמה אחרי 40 שנים הוא צריך להשיג 100%, טועה ושוגה באשליות.
מוטי שקלאר: בואו נסת
מוטי שקלאר: פק ב-70% או 80% שאליהם הגענו ועם זה נלך הלאה, כי אז יהיה כסף גם ליצירה ולכל הדברים האחרים.
אופיר אקוניס: ומה לגבי מועד תשלום המשכורות?
מוטי שקלאר: המשכורות לא ישולמו במועד כי יש קשיי תזרים וב-1 בינואר אין לי כסף לשלם.
מוטי שקלאר: מה אתה רוצה שאעשה?
מוטי שקלאר: זה נדחה ב-3-4 ימים, כי אני בנוי מהכנסות מאגרה בזמנים שהכסף נכנס.
אופיר אקוניס: כלומר, העיכוב במועד תשלום המשכורות הוא עד 5 ימים?
מוטי שקלאר: נכון לעכשיו העיכוב יהיה עד 5 ימים, לא יותר.
מוטי שקלאר: כך כמדומני גם פורסם.
מוטי שקלאר: להגיד לך שבחודש הבא נהיה במצב טוב יותר, אני מסופק, אם המצב יימשך כפי שהוא עכשיו.
אופיר אקוניס: אני רק מבקש לא לנהל מאבקים על חשבון העובדים.
אופיר אקוניס: אני נשמע כמו חבר הכנסת עמיר פרץ שלא נמצא כאן, אבל אני באמת מבקש את זה.
אופיר אקוניס: אי אפשר לנהל את המאבק הזה על גבם ועל משכורתם של עובדים ברשות השידור, עובדים שהם טובים ונאמנים למקום עבודתם, שעובדים ברשות חלקם כמה שנים וחלקם עשרות בשנים.
גדי בן יצחק: אבל זאת התוכנית, כי הוא לא מדבר על החוק השני.
מוטי שקלאר: אני מבקש להבהיר, אנחנו מנסים לנקוט בצעדי החירום באופן מדוד ומודולרי, אבל בהחלט עם הזמן משכורות העובדים ייפגעו כי הם לא יעבדו שעות נוספות או כוננויות וכן הלאה.
מוטי שקלאר: משכורות העובדים ייפגעו בהקשר הזה, כדאי לומר את זה.
חיים אורון: אני מגיע למסקנה שכנראה, אני מנהל בערך 100 מאבקים נגד הממשלה, אבל על המאבק הזה אני מוותר.
חיים אורון: תפרקו את העסק, קחו על זה אחריות.
חיים אורון: תפסיקו רק לרמות אותנו כאילו אתם לא מתכוונים לזה.
אופיר אקוניס: אתה לא מדבר עליי כממשלה.
חיים אורון: אני לא יודע על מי אני מדבר.
חיים אורון: עוד לא השתתפתי באף דיון אחד שהשר הממונה על רשות השידור השתתף בו, למרות שהעסק כאן מתפרק.
חיים אורון: זה כאילו נוגע למישהו אחר.
חיים אורון: הזמנו אותו כמה פעמים ללובי להגנת השידור הציבורי והתברר לנו שלא רוצים אותנו, שזה מיותר, כי הוא לבד מסדר את העניינים.
חיים אורון: חוק רשות השידור, שהיה מבחינתנו תנאי לקידום הרפורמה, ביחד עם הפיטורים, ללכת אתו בשלושה מסלולים מקבילים וכך להציל את השידור – את החוק תקעו לחלוטין.
חיים אורון: אני מבין שההתנגדות הגדולה היא איך ימנו את הוועד המנהל.
חיים אורון: עם כל הכבוד, אני אומר כאן באופן הכי ברור, בשביל לסדר 700 מיליון שקל לשני שרים פוליטיים, בשביל לארגן להם רשות שידור שתעשה פוליטיקה – אני "sucker", אני אידיוט, אבל יש גבול עד כמה אני מוכן להיות אידיוט, וזה מה שאתם רוצים לעשות.
חיים אורון: אי אפשר להבין אחרת מה מתנהל כאן.
חיים אורון: אין שום בעיה לשכנע את הציבור שזה גווייה: עושים "מבט" של 20 דקות וכן הלאה.
חיים אורון: היום הילדים שלי לא צריכים רדיו בכלל, הם עושים לעצמם באייפון תוכנית הרבה יותר טובה.
חיים אורון: אז יעשו אייפונים בכל המקומות וישכנעו את הציבור שהרדיו הציבורי בעצם מיותר.
חיים אורון: כבר פחות או יותר שכנעו אותו שזה מיותר.
חיים אורון: נישאר עם ערוץ אחד, עם עיתון אחד.
חיים אורון: זה פשוט קורה.
גדי בן יצחק: לא, הריאליטי לא מיותר, על זה יש הסכמה ...
חיים אורון: נישאר עם עיתון אחד, עם ערוץ אחד מסחרי ונשב שבעה אחר-כך כולנו ביחד, כאשר כולם בכל דיון עקרוני יגידו שמוכרחים שידור ציבורי בתור עוגן, גם ברדיו וגם בטלוויזיה.
חיים אורון: אבל תראו מה קורה.
חיים אורון: זאת לא פעם ראשונה שאני בחדר הזה.
חיים אורון: אנחנו כל הזמן אומרים.
חיים אורון: ואז מה?
חיים אורון: אחד המניעים שלי לתמוך בשידור ציבורי זה היצירה העצמית.
חיים אורון: הורגים את היצירה העצמית, אז לשם מה אני צריך את השידור הציבורי אם אין בו יצירה עצמית?
חיים אורון: בשביל להחזיק מכשירים?
חיים אורון: אם מישהו באיזה מקום קיבל החלטה ועשה רשימה איך להביא ב-1 בינואר הזה או ב-1 בינואר הבא לכך שהעניין ימות בְרַכּוּת – יש שיר כזה: Killing me softly – להרוג את זה ברכות, אז אני צריך לעמוד מן הצד?
חיים אורון: אמר לי כאן נציג משרד האוצר בשקט – הרי יש גם את הפחתת האגרה.
חיים אורון: חיפשו אותי שאגיש הצעת חוק פרטית נגד הפחתת האגרה, כפי שהיה בפעם הקודמת.
חיים אורון: אמרתי שאני מוכן עוד פעם לחטוף את האימיילים למה אני תוקע אותנו עם רשות השידור שלא שווה, שלא רואים את שידוריה וכן הלאה.
גדי בן יצחק: 30 שקל בחודש.
חיים אורון: אמרתי שאני מוכן, אבל אחר-כך אמרו לי שהם בעצם לא מתכוונים למה שאני מתכוון.
אופיר אקוניס: משרד האוצר מתנגד להפסקת המתווה של ההפחתה.
חיים אורון: שמעתי שהוא תומך לשנה אחת כדי להחזיק שוט מעליהם.
אתי בנדלר: תהיה הצעת חוק ממשלתית לביטול ההפחתה ונעביר אותה בתוך יום.
חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני עוקב כנראה באופן פחות אינטנסיבי ממך אחר הפרסומים בתחום הזה, וזה בסדר גמור.
חיים אורון: קראתי שראש הממשלה מתווכח עם השר מי יהיה היושב-ראש ומי לא יהיה היושב-ראש.
חיים אורון: בינתיים היה יושב-ראש וביחד ניסו להגיע איכשהו לאיזו נקודה.
חיים אורון: ואז אמרו לו: תודה רבו, הבנו, תודה על שירותיך.
חיים אורון: מאז עברו כבר 8-9 חודשים ואין.
חיים אורון: הרפורמה היא כל הזמן או-טו-טו, ואני מאוד בעד הרפורמה, ועוד לא הגיע לדיון הוויכוח כמה תשלמו על הרפורמה, אם 700 או 900 מיליון שקל.
חיים אורון: היה איזה מתווה הגיוני שביקשו לאמץ.
חיים אורון: אמרו לחברי הכנסת מכל המפלגות, מהליכוד ועד מרצ: נאמץ מתווה שכולל שינוי של חוק רשות השידור, רפורמה שתמומן ושינויים מהותיים וניצור עוגן של ערוץ ציבורי.
חיים אורון: מה שעושים עכשיו – אני לא יודע על מי לצעוק.
חיים אורון: השר לא נמצא כאן, אתה תגיד לי שזה לא אתה, אני בטוח שזה לא מר מוטי שקלאר.
חיים אורון: אז מי כן?
גדי בן יצחק: אנחנו, העובדים.
חיים אורון: העובדים הם הקורבן הגדול של הסיפור.
חיים אורון: אם אצביע נגד החוק הזה, תגידו לי: זה המשכורת שלי.
קריאה: אתה חייב להצביע נגד החוק הזה.
חיים אורון: אני יודע שיש כאן כמה עובדים.
חיים אורון: איך חבר הכנסת לשעבר גדליה גל היה אומר: אני לא טומטום כפי שאני נראה.
חיים אורון: אני יודע שיש כאן כמה עובדים, ומביאים את זה עוד פעם באופן שכאילו האינטרס שלו לקבל משכורת מותנה בכך שלך לא תהיה יצירה.
חיים אורון: רצינו את זה לפתור, שלא יתברר שהערוץ הציבורי משקיע ביצירה פחות מן הערוץ המסחרי.
חיים מנור: הוא משקיע בדיעבד פחות, כבר שנים.
גדי בן יצחק: הוא משקיע פחות בך.
גדי בן יצחק: מי שעובד בבניין הטלוויזיה הוא לא פחות יוצר ממך.
חיים מנור: אם יש לך 20 דקות "מבט", מה בדיוק אתה יוצר?
אופיר אקוניס: קיבלנו הודעה ש"מבט" יימשך 30 דקות.
משה דנון: אנחנו לא נגדם.
משה דנון: אנחנו בעדם.
חיים אורון: חברים, הרי בדיוק לזה רוצים להוביל אותנו.
חיים אורון: אנחנו מבינים מצוין שהריב הזה איננו הריב האמיתי.
חיים אורון: הריב האמיתי מצוי במקום אחר, אבל נשאר לכם לריב ביניכם כי לעובדי רשות השידור לא תהיה משכורת בסוף החודש, והוא יגיד לי, כפי שקרה כבר כמה פעמים: תשמע, אין לי ברירה.
חיים אורון: מה אתה רוצה שאני לא אביא לחם הביתה?
חיים אורון: הסכמנו לזה פעם אחת, ופעם שנייה, והמתנו חצי שנה, ואף אחד גם לא רואה חובה לבוא לכאן ולהגיד: יש לנו תוכנית, הממשלה ביום ראשון הקרוב תקבע ועד מנהל, המשא ומתן עם משרד האוצר יסתיים עד 15 בינואר וב-31 בינואר נתחיל לעבוד לפי המתכונת החדשה, זה תזרים המזומנים, כך זה יעבוד וכך יהיה.
חיים אורון: אף אחד לא בא עם אמירה כזאת, אף אחד לא מראה תוכנית כזאת.
חיים אורון: מה שמבקשים כל פעם מאתנו:
חיים אורון: תשימו עוד אצבע בסכר, עוד אצבע בסכר, עוד אצבע בסכר.
חיים אורון: אבל עוד מעט כבר אין מים מעבר לסכר.
חיים אורון: זה כבר ריק, כי הציבור משדר שדרים של אי-עניין.
חיים אורון: עכשיו לך תשכנע ברחוב אנשים שצריך שידור ציבורי.
חיים אורון: יאמרו: אתה משוגע, יאמרו: מה פתאום?
חיים אורון: אספר לכם סיפור.
חיים אורון: הכלה שלי שאלה אותי: למה אתם לא מפחיתים את האגרה?
חיים אורון: אמרתי לה: זה בגללי.
חיים אורון: היא אמרה: מה?
חיים אורון: מה?
חיים אורון: לשם מה אני צריכה את זה?
חיים אורון: אני לא פותחת את הטלוויזיה.
חיים אורון: תבינו, אתם מובילים את העניין למקום שאי אפשר כבר להגן עליו.
חיים אורון: אני מציע לך, לפני שדנים בזה, שיבוא לכאן השר הממונה על רשות השידור, ואם יש שני שרים ממונים אז שיבואו שניים, שיבוא ראש הממשלה.
אופיר אקוניס: למה שניים?
אופיר אקוניס: לשר התקשורת אין יד ורגל בנושא רשות השידור.
אופיר אקוניס: רק השר הממונה.
חיים אורון: שיבואו לכאן ויגידו לנו לְמה הם מתחייבים ומה המשמעות של העניין.
חיים אורון: בלי זה הרפורמה לא תתקדם.
חיים אורון: חברים יקרים, אני הייתי מעורב בסיפור של הרפורמה כמה וכמה פעמים.
חיים אורון: הם כולם באו לוועדה, אנחנו "נתנו בראש", גם לאלה וגם לאלה, והם התקדמו קצת.
חיים אורון: ואז בא פעם אחת מר עופר עייני ועזר לכם עם הטכנאים, ובא ההוא ועזר משם.
חיים אורון: בלי זה, זה לא יסתיים.
חיים אורון: יש אנשים רבים שלא מעניין אותם שזה לא יסתיים.
חיים אורון: לא רק שלא מעניין אותם, אין להם כוח להרוג את זה, אבל יש להם כוח להרוג את זה ברַכּוּת.
חיים אורון: אני לא רוצה להיות שותף לאלה שהורגים את זה ברַכּוּת.
חיים אורון: אז תבוא לכאן ממשלת ישראל ותודיע שלקחה על עצמה את האחריות לחיסול השידור הציבורי, ואז אני אעשה פעולה כאופוזיציונר.
חיים אורון: אבל להמשיך את המשחק הזה, שאני אבוא לכאן לעזור לרשות השידור כאשר זה לא מעניין אף אחד, כאשר השר בכלל לא בא ולא מדבר עם אף אחד?
אופיר אקוניס: השר בחוץ-לארץ, אם אינני טועה.
חיים אורון: תמיד אתה עושה ישיבות כשהוא בחוץ-לארץ ...
חיים אורון: עובדה שעד היום אני לא זוכר ישיבת ועדה בכנסת הנוכחית שבה הוא השתתף, ואתה יודע שאני לא רב עם שרים.
קריאה: היה כאן נציג שלו בישיבה הקודמת.
חיים אורון: אני לא זוכר ישיבה שבה הופיע השר ואמר: זאת המדיניות שלי, אני רוצה את חוק רשות השידור כפי שהוא במקור, אני רוצה לשנות את הסעיף של קביעת הוועד הממונה, ואני אחליט מה אני עושה עם זה.
מוטי שקלאר: בדיון על חוק רשות השידור יש התקדמות.
מוטי שקלאר: הם הגיעו להבנות בין משרד האוצר ובין השר הממונה על רשות השידור.
מוטי שקלאר: הוא דווקא משקיע בזה זמן.
אתי בנדלר: תונח הצעת חוק חדשה?
חיים אורון: יש הצעת חוק על השולחן שהתחילו לעבוד עליה.
חיים אורון: התלכדו סביבה אנשים מכל הקשת.
מוטי שקלאר: דנים על זה כעת ויש התקדמות.
חיים אורון: בוודאי שוחקים את הצעת החוק.
אתי בנדלר: חבר הכנסת אורון, באחת הישיבות דובר על כך שאין טעם להמשיך בקידום הצעת החוק כל עוד לא יודעים מה גורל הרפורמה.
אתי בנדלר: אין טעם לדון במוסדות רשות השידור אם לא יודעים שמוזרם אליה חמצן ושהיא יכולה להמשיך לחיות.
גדי בן יצחק: זה עסקת חבילה.
חיים אורון: אספר לך סיפור, ובזה אסיים.
חיים אורון: למה פעם בקיבוץ לא הצליחו לסיים את ארוחת הארבע?
חיים אורון: פעם היתה ארוחת ארבע בחדר האוכל והוגש בה תה, דלוח למדי, בלי סוכר, והיתה ריבה.
חיים אורון: אדם מילא כוס תה ולקח פרוסת לחם עם ריבה והתחיל לאכול.
חיים אורון: כאשר נגמרה הפרוסה, עדיין נשארה חצי כוס תה מלאה ואסור לשפוך תה, אז הוא לקח עוד פרוסה, ואז נגמר התה, אז הוא מילא את הכוס שוב בתה.
חיים אורון: אי אפשר היה לסיים את ארוחת הארבע עד ארוחת הערב.
חיים אורון: מה שאת מציעה עכשיו זה בדיוק אותו דבר.
חיים אורון: אני לא רוצה להצביע בעד הרפורמה ברשות השידור בלי שיהיה חוק רשות השידור.
חיים אורון: הוא יגיד לי: בלי רפורמה אי אפשר לקדם את החוק.
חיים אורון: לכן הלכנו ביחד, ואפילו עשינו חלוקת עבודה בתוך הלובי: אני אחראי על הרפורמה וחבר הכנסת איתן כבל אחראי על החוק.
חיים אורון: אנחנו רוצים את שני המהלכים ביחד, שלא נעשה רשות שידור עם רפורמה שבסוף תהיה פוליטית, ולא נעשה חוק יפה שאין כסף לממן אותו והעובדים "תוקעים" אותו.
חיים אורון: זה היה כל-כך הגיוני וכל-כך נכון, והם שיתפו אתנו פעולה בזה, וקבענו לוחות זמנים, והעובדים זזו בהרבה מאוד דברים כי הם האמינו שהולכים לפתרון.
חיים אורון: ברגע שהם לא מאמינים שהולכים לפתרון, כל אחד הולך אחורה.
גדי בן יצחק: הדבר היחיד שזז איכשהו זה העובדים.
אופיר אקוניס: האם יש כניסה של עובדים חדשים?
גדי בן יצחק: כן, בוודאי.
אופיר אקוניס: אני שואל את המנכ"ל.
אופיר אקוניס: מר גרזון, אתה מי שמכניס אותם?
צבי גרזון: לא, אבל אני רואה אותם, הם נמצאים בשטח.
צבי גרזון: הם חיים, הם עובדים.
צבי גרזון: ולא רק זה, מביאים עובדים בכירים בחוזים אישיים.
צבי גרזון: אתן דוגמה, והגיע הזמן לחשוף את הדברים.
צבי גרזון: יש עובד שעזב לפני כשנתיים ואיכשהו לא הסתדר במקום העבודה החדש ורוצה לחזור, אז הוא לא חוזר לפי דרגתו הישנה אלא מבקש חוזה בכירים, והולכים לתת לו חוזה בכירים.
אופיר אקוניס: אדוני המנכ"ל, אתה מדבר על גריעה של 100 מיליון שקל.
אופיר אקוניס: איך זה מתיישב?
מוטי שקלאר: אתה רוצה שאגיב לכל דבר שנאמר כאן?
מוטי שקלאר: יש עובד, מהבכירים שהיו ברשות השידור, שיצא לחל"ת.
מוטי שקלאר: בדרך כלל כשיוצאים לחל"ת גם חוזרים.
מוטי שקלאר: יש לו בקשות כאלה ואחרות.
מוטי שקלאר: מותר לכל אחד לבקש מה שהוא רוצה, אנחנו מדינה דמוקרטית.
אופיר אקוניס: השאלה אם הוא יקבל את מה שהוא דורש.
מוטי שקלאר: אינני יודע.
אופיר אקוניס: אתם הרי בגירעון ולא יכולים לתת לו.
אופיר אקוניס: אתה עומד לעכב משכורות לעובדים.
אופיר אקוניס: אני מוצא את עצמי כאן בתפקיד מעניין מאוד של מתווך.
אופיר אקוניס: אדוני המנכ"ל, אם יש עובדים במשכורות נמוכות, שמשכורתם עומדת להיפגע גם במועד קבלתה, שלא תתקבל באחד בחודש, וגם השעות הנוספות שלהם יקוצצו, ואנחנו שומעים על עובדים שבאים בדרישה לחוזה בכירים – אינני יודע על מי מדובר, אין לי מושג היכן הוא היה וזה גם לא מעניין כי זה לא דיון אישי, זה דיון רעיוני.
אופיר אקוניס: אז יבוא מחר עוד עובד בחל"ת ויאמר שגם הוא רוצה משכורת בכירים וגם מכונית.
אופיר אקוניס: באמת אין לי מושג על מי מדובר.
אופיר אקוניס: אני שואל האם זה מתקבל על הדעת.
מוטי שקלאר: יש עצירה מוחלטת של חוזים אישיים.
אופיר אקוניס: זאת תשובה.
צבי גרזון: נכון לימים האחרונים אולי, אבל זה לא היה עד לזמן האחרון.
אלי פולק: ממתי העצירה?
מוטי שקלאר: בחודש האחרון.
אופיר אקוניס: אז אותו אחד שחזר זה לא חל עליו?
מוטי שקלאר: הוא לא חזר.
מוטי שקלאר: צריך להעמיד דברים בפרופורציה.
מוטי שקלאר: האדם נמצא במקום העבודה הקודם שלו.
אופיר אקוניס: לא נקיים דיון אישי, אבל מבחינת רעיון בלתי מתקבל על הדעת שעובדים שמרוויחים 5,000 או 5,500 שקל בחודש משכורתם תעוכב והשעות הנוספות שלהם יקוצצו, ויבוא אדם שהיה בינתיים בחל"ת, אינני יודע מה עשה בזמן הזה, ועכשיו יקבל חוזה בכירים של 35,000 או 40,000 שקל בחודש וגם לקינוח מכונית צמודה.
אופיר אקוניס: מבחינת ניהול, זה נשמע לא הגיוני מבחינה כלכלית.
מוטי שקלאר: התרגלתי כבר בתחומים רבים שאני צריך כל הזמן להגיד שאין לי אחות.
מוטי שקלאר: במקרה הזה היתה בקשה.
מוטי שקלאר: אז מה?
מוטי שקלאר: אתה יודע כמה בקשות מוגשות?
מוטי שקלאר: נכנסו עובדים לתחומים ספציפיים שהיה בהם צורך לתקופות מסוימות.
מוטי שקלאר: זה מקום חי ותוסס שצריך להמשיך לפעול.
מוטי שקלאר: היתה גם הנחיה ברורה שבדרך כלל מול שני עובדים נכנס עובד אחד, וזה נעשה.
מוטי שקלאר: בתקופת החירום הזאת נהיה בוודאי הרבה יותר קפוצי-יד בתחום הזה.
אופיר אקוניס: פתחנו כאן דיון רחב יותר מדי.
אופיר אקוניס: אני מבקש מיועצי השר שנמצאים כאן – אם אינני טועה השר נמצא במוסקבה או במקום אחר בשליחותו כשר התפוצות.
אופיר אקוניס: קודם כול, אני מקבל את האמירה של חבר הכנסת אורון.
אופיר אקוניס: השר הממונה על רשות השידור הוא היחיד שלא היה כאן מכל השרים שהוועדה לפי הממשל התקין מפקחת עליהם.
אופיר אקוניס: כולם היו כאן.
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לקיים דיון ממצה בעניין הזה.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון, אולי הואשמתי כאן בחברות בממשלה.
אופיר אקוניס: אני לא חבר בממשלה, אבל אני בהחלט מן הקואליציה.
אופיר אקוניס: אני אומר לך שהממשלה חייבת לקבל הכרעה.
אופיר אקוניס: זה נמאס כבר, באמת, שהממשלה מאז הקמתה ב-1 באפריל 2009 לא מקבלת הכרעות בנושא רשות השידור.
אופיר אקוניס: היא חייבת.
אופיר אקוניס: ראש הממשלה, השר הממונה ויתר השרים.
אופיר אקוניס: תביאו את זה למליאת הממשלה ותקבלו החלטה, אבל תחליטו.
אופיר אקוניס: עשינו את זה בוועדה הזאת כל-כך הרבה פעמים במגוון נושאים, ואני לא רוצה להציג דוגמאות.
אופיר אקוניס: צריך פשוט לקבל החלטה בנושא רשות השידור.
אופיר אקוניס: אגב, חבר הכנסת אורון, ההחלטה לא תהיה לסגור את רשות השידור, חד וחלק.
אופיר אקוניס: אני אומר לך את זה כי אני מכיר כמה מבין קובעי המדיניות.
מוטי שקלאר: זה הכי גרוע.
מוטי שקלאר: הורגים את זה לאט-לאט.
אופיר אקוניס: הכוונה בדיוק הפוכה, לשמר ולחזק את השידור הציבורי.
אופיר אקוניס: אני יודע שזאת רוח הדברים בממשלה, אבל הרוח הזאת צריכה לבוא לידי ביטוי גם בביצוע.
אופיר אקוניס: זאת אמירה חשובה של הוועדה הזאת שחצתה את חילוקי הדעות הרבים שיש ביני ובין חבר הכנסת אורון במגוון נושאים.
אופיר אקוניס: נציגי שר ההסברה והתפוצות, אתם מבקשים להתייחס?
ירון קטן: אני מן הלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה.
ירון קטן: אין מחלוקת לגבי המצב הגירעוני של רשות השידור.
ירון קטן: הצעת החוק שלשמה נתכנסנו נועדה לסייע בתהליך הרפורמה.
ירון קטן: בהחלט נערכים דיונים ויש התקדמות לגבי תיקונים אחרים ברפורמה, ומשרד האוצר עומד בקשר עם רשות השידור, אבל אני סבור שהצעת החוק היום הכרחית ודחופה מבחינתנו כדי לאפשר את כל התיקונים האפשריים האחרים.
אופיר אקוניס: בבקשה, יועצת השר.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורון נאלץ לעזוב, אבל תשמיעי את דבריך כמובן גם לפרוטוקול.
טינה לנצמן: אעביר כמובן את הטענות של חבר הכנסת אורון לשר.
טינה לנצמן: אני מקווה ובטוחה שבאחת הישיבות הקרובות בנושא זה השר ישמח ליטול חלק.
טינה לנצמן: באשר לחוק רשות השידור, מתקיימות ישיבות עם משרד האוצר ועם משרד המשפטים ויש התקדמות.
אתי בנדלר: למה כוונתך באמרך שיש התקדמות?
אתי בנדלר: מה הצפי שלכם?
טינה לנצמן: אני לא יודעת להגיד.
טינה לנצמן: נקיים כמה ישיבות בשבוע הקרוב.
אתי בנדלר: אני כן יודעת להגיד לך, לפחות כמי שמשתתפת בחלק ניכר מדיוני הוועדה, לרבות באלה שמתייחסים לרשות השידור, שאני שומעת כבר שנתיים לפחות, אם לא למעלה מכך, ש"אנחנו על סף סיום הטיפול ברפורמה".
טינה לנצמן: אני לא נמצאת כאן שנתיים.
טינה לנצמן: אני יכולה לענות לך על מה שקורה כעת.
אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לקרוא את הצעת החוק ולפתוח דיון לאחר מכן.
אופיר אקוניס: אני מבקש מגברת נויפלד לקרוא את הצעת החוק ואז נשמע הערות.
דנה נויפלד: עו"ד ירון קטן יקרא את הצעת החוק.
אופיר אקוניס: יעשה את זה אחד מנציגי הממשלה.
אופיר אקוניס: זאת הצעת חוק ממשלתית, כזכור לכם.
ירון קטן: הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 23), התש"ע-2009 סעיף 1 – תיקון סעיף 44ג "בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, בסעיף 44ג(ו), במקום "ועד יום י"ד בטבת התש"ע (31 בדצמבר 2009)" יבוא "ועד יום כ"ד בטבת התשע"א (31 בדצמבר 2010)" ואחרי "הפחתה בהיקף השידורים" יבוא "המפורט בסעיף זה ובתוספת".
ירון קטן: " סעיף 44ג, קובע את החובות של רשות השידור בעניין הפקות שונות.
ירון קטן: בסעיף קטן (ו) באותו סעיף נקבע כי השר רשאי להתיר לרשות השידור למשך תקופה של 3 שנים, מ-1 בינואר 2007 ועד 31 בדצמבר 2009, הפחתה בהיקף השידורים.
ירון קטן: "השר" על-פי החוק הוא השר הממונה על רשות השידור, שהיום הוא שר ההסברה והתפוצות.
ירון קטן: הרקע לסעיף הזה היה הגירעון התקציבי, ובשל אותה סיבה בדיוק אנו מציעים להמשיך את זה לשנה נוספת.
ירון קטן: יש התקדמות ברפורמה ומתנהל משא ומתן עם משרד האוצר ועם ארגוני העובדים.
ירון קטן: אנו מקווים שהתקופה הזאת תאפשר לנו לסיים את כל הרפורמה הדרושה ותאפשר לשר ולרשות השידור לקיים את כל התוכניות שהסעיף הזה מבקש לאפשר להם.
אורן משה: אתייחס לשני נושאים שעלו כאן.
אורן משה: אנו סבורים שהחקיקה היא יסוד קרדינלי ברפורמה, שיבטיח את ההתנהלות התקינה ברשות השידור אחרי ההשקעות הראשוניות הגבוהות מאוד, שברור לנו שחלקן יבוא ממקורות תקציב המדינה.
אורן משה: לכן נפגשנו אם השר ועם נציגיו וסיכמנו.
אורן משה: אחרי שגיבשנו את עקרונות החקיקה, ואגב הם זהים ברובם להצעת החוק שהוועדה מכירה, בהקדם האפשרי זה יעבור להמשך תהליך חקיקה בממשלה ובכנסת.
אורן משה: ביקשנו החלת דין רציפות.
אורן משה: מכיוון שהשר רצה להכניס שינויים בנוסח אז הם רוצים להביא סעיף חדש.
אתי בנדלר: יגישו הצעת חוק חדשה?
אורן משה: כך הם אמרו לנו, זה הסיכום שאליו הגענו.
אופיר אקוניס: נכון, זאת המדיניות של השר הממונה על רשות השידור.
אורן משה: אנחנו סבורים שצריך לקדם את זה במקביל לרפורמה ולא לעכב את אישור חקיקה עד שיתקדמו תהליכים אחרים, כי מדובר באמת ברפורמה מאוד-מאוד מורכבת.
אורן משה: נושא אחר שרציתי להתייחס אליו הוא הקפאת הפחתת האגרה.
אורן משה: השר פנה לשר האוצר וביקש שבאופן חד-פעמי בשנת 2010 לא תהיה הפחתה של 5% כפי שקובע החוק באגרת רשות השידור.
אורן משה: היום האגרה עומדת על 376 שקלים למשקי הבית ו-116 שקלים לאגרת הרכב.
אורן משה: הסכמנו, מתוך הבנה שהרפורמה נמצאת בנקודה מכרעת כרגע.
אופיר אקוניס: כלומר שיניתם את דעתכם?
אורן משה: לא שינינו את דעתנו.
אופיר אקוניס: דעתכם היתה להמשיך במתווה ההפחתה.
אורן משה: נכון, התנגדנו להצעה של השר הממונה, אך הסכמנו להסיר את התנגדותנו לעצירת המשך מתווה ההפחתה, בין היתר אחרי שהובטח לנו שיש כוונה אמיתית לקדם את תהליך החקיקה.
אופיר אקוניס: כלומר, שיניתם את דעתכם.
אופיר אקוניס: לא תהיה הפחתה של 5% באגרה.
אתי בנדלר: לא תהיה הפחתה, אבל זה מותנה בהגשת הצעת חוק.
אופיר אקוניס: מתי אתם מתכוונים לשלוח את חשבונות האגרה לתושבים?
אופיר אקוניס: הרי החצי הראשון של שנת 2010 זה עכשיו.
אתי בנדלר: הוועדה תדון בכך מייד כשתגיע הצעת החוק אל שולחנה.
אופיר אקוניס: אני מודיע שאקיים כאן דיון בעניין הזה.
אופיר אקוניס: אני לא בטוח שהסכמת משרד האוצר היא הדבר נכון לעשותו.
אופיר אקוניס: אני מבקש למסור גם לשר הממונה על רשות השידור וגם להנהלת רשות השידור, ככל שהצעת החוק תגיע לוועדה אני לא בטוח שאסכים להפסקת מתווה ההפחתה.
אופיר אקוניס: המתווה הזה הותווה כאשר הייתי יועץ שר האוצר בשנת 2003 או 2004.
אופיר אקוניס: אני חושב שעצירת ההפחתה איננה נכונה מבחינה ציבורית.
אופיר אקוניס: כאן אנחנו שומרים על האינטרס של הציבור.
אופיר אקוניס: גם על האינטרס של רשות השידור, אבל גם על האינטרס הציבורי.
אופיר אקוניס: לפני רגע חבר הכנסת חיים אורון דיבר על כך שכלתו מיידה בו בליסטראות בשל תשלום האגרה.
אופיר אקוניס: אנחנו בהפחתת האגרה.
דנה נויפלד: נתקבלה החלטת ממשלה בעניין הזה.
דנה נויפלד: היא עברה ביום ראשון את ועדת השרים לענייני חקיקה.
דנה נויפלד: הממשלה תמכה בהצעה.
אופיר אקוניס: אז מה?
אופיר אקוניס: אני לא מחויב להחלטות הממשלה, עם כל הכבוד לממשלה, ויש כבוד.
אחיה גינוסר: חבר הכנסת חיים אורון אמר גם Killing me softly.
אחיה גינוסר: אם מורידים את ה-5% זה הופך להיות כבר לא כל-כך softly.
אופיר אקוניס: אני מודה שאף אחד לא עדכן אותי בעניין הזה.
אופיר אקוניס: לא שמחויבים לי, אבל הייתי בטוח שעמדת שר האוצר עומדת בעינה, ואני מבין ששר האוצר שינה את עמדתו, וזה בסדר.
אתי בנדלר: ההצעה פורסמה כבר ברשומות?
דנה נויפלד: היא הועברה לפרסום.
דנה נויפלד: לדעתי היא כבר פורסמה.
אורן משה: היא אושרה בוודאות ביום ראשון.
אורן משה: לכן זה מגיע לוועדה, כי צריך שיתקיים דיון ציבורי על ההפחתה הזאת.
אורן משה: מדובר במס שמוּחל על הציבור, מס רגרסיבי.
מוטי שקלאר: הרציונל היה שגם אם תהיה רפורמה וימשיכו להפחית 5%, זה בלתי הפיך ואי אפשר להחזיר את זה.
אופיר אקוניס: נקרא את הצעת החוק כאשר תגיע.
אופיר אקוניס: אני לא מכיר אותה.
גדי בן יצחק: אם משרד האוצר מוכן להחזיר את רמת האגרה לזאת שהיתה בשנת 2004, שגם אז לא היינו בין הגבוהים בעולם, נשמח.
גדי בן יצחק: אז משרד האוצר יצטרך להזרים פחות כסף מכספי הציבור.
אורן משה: זה אותו ציבור.
גדי בן יצחק: נכון, זה בדיוק אותו ציבור, רק שאז הרשות העצמאית תשב על הכסף, כי זה אגרה שלנו, ולא משרד האוצר שלא עניינו מה משדרים.
משה דנון: ואז מה יקרה?
דנה נויפלד: הקפאת ההפחתה היא לשנה בלבד.
דנה נויפלד: אין שינוי של המתווה שדיברת עליו.
אחיה גינוסר: אני מבקש להזכיר לחברים שמדובר בהפחתה קבועה לתמיד, בכל שנה 5%.
אחיה גינוסר: הרי לא ייתכן שאדוני יושב-ראש הוועדה תומך בזה.
אחיה גינוסר: אתה אומר שהיית יועץ של שר האוצר בתקופה שהתקבלה ההחלטה על ההפחתה.
אחיה גינוסר: אני רוצה לציין שההפחתה הזאת היא לעולמים, בכל שנה 5%.
מוטי שקלאר: עד סגירת רשות השידור.
אחיה גינוסר: באיזו נקודה חייבים לעצור את זה, וזאת הנקודה של המשבר.
אופיר אקוניס: כעת אנו בדיון אחר.
אופיר אקוניס: נקיים את הדיון לאחר שאקרא את ההצעה.
אורן משה: רק להציג את העובדות, האגרה מוצמדת בכל שנה וההפחתה למעשה שומרת על ערכה הריאלי.
אורן משה: הסכום לא משתנה, זה מה שרציתי להגיד.
קריאה: הסכום לא משתנה, אבל זה לא צמוד.
משה זמיר: אני עובד רשת "מורשת" ברשות השידור.
משה זמיר: עד לפני שנתיים קבוצת עובדי רשת "מורשת" היתה מופלית לרעה.
משה זמיר: המשכורת שלנו לחודש היתה 1,800 שקל למשרה מלאה.
משה זמיר: יש עובדים ברשות השידור שיש להם כנראה משכורות לא-יודע-מה, אבל אפשר לבדוק את המשכורות של עובדי רשת "מורשת" גם היום.
אופיר אקוניס: אתם עובדים קבועים של רשות השידור?
משה זמיר: כיום אנחנו עובדים בחוזה.
משה זמיר: המשכורת שלנו נמוכה בהרבה משל כל יתר העובדים ברשות השידור.
אופיר אקוניס: אתם עובדים באותו היקף עבודה כמו עובדים אחרים?
משה זמיר: כן, באותו היקף עבודה.
אופיר אקוניס: אתם משדרים כל היום?