GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: רגע, אני רוצה לשמוע גם את מנהל אגף הגבייה.
מוטי שקלאר: אני רוצה לסיים.
מוטי שקלאר: אני מציע - - -
אופיר אקוניס: בעוד זה מדבר וזה בא, אני מקבל כאן בקשה לגבי ערוץ נוסף אחר, שגם לו יש בעיות.
גדי בן יצחק: 2012, ערוץ 10, בשבילם יש כסף.
אופיר אקוניס: מי אמר?
אופיר אקוניס: ראית משהו?
גדי בן יצחק: כתוב בעיתון.
גדי בן יצחק: אני חי מהעיתון כמו ברשות השידור.
אופיר אקוניס: אני מציע לך, כעיתונאי, לא לחיות מהעיתונים.
מוטי שקלאר: לסיכום הפרק הזה.
מוטי שקלאר: אחד, אין שום השתוללות ואני מוכן להביא את הפירוט.
מוטי שקלאר: אלא אם כן יש מי שחושב שאנחנו לא צריכים "טלנטים" ברשות השידור ואנחנו נשדר בלי תחרות.
מוטי שקלאר: אנחנו נמצאים במציאות של תחרות בנוסף להיותנו שירות ציבורי.
מוטי שקלאר: שניים.
מוטי שקלאר: לגבי התקציב אני מציע לרענן את הזיכרון של כולם.
מוטי שקלאר: נביא את המצגת עם התקציב ותראו בדיוק לאן הכסף הולך.
מוטי שקלאר: הכול שקוף.
מוטי שקלאר: הוא היה, הוצג ויוצג שוב.
מוטי שקלאר: לגבי מהות השידור הציבורי.
מוטי שקלאר: למען הגברת שאמרה שאין לה מה לראות בערוץ 1, לכן היא לא פותחת אותו אף פעם, אני אזכיר מה אמור להיות השבוע.
מוטי שקלאר: ביום ראשון, אחת התכניות הטובות שנקראת "מוצב הדמוקרטיה", שהעמיד את האתוס הישראלי מול האתוס הפלסטיני.
אופיר אקוניס: אני ראיתי את זה.
מוטי שקלאר: אלן דרשווביץ ליווה את השידור.
מוטי שקלאר: זאת אחת התכניות הטובות ביותר שמדברת על צדקת הדרך.
מוטי שקלאר: זה ערוץ היחידי שמשדר שידור כזה.
מוטי שקלאר: בשבוע שעבר הערוץ היחיד ששידר בשידור ישיר את טקס הצל"שים היה ערוץ 1 ורשת ב'.
מוטי שקלאר: אפילו גל"צ לא שידרו את זה.
אופיר אקוניס: הוא רוצה להגיב על דבריה של מיטל בשרי.
מיטל בשרי: אנחנו בעד.
מיטל בשרי: אמרנו שאנחנו רוצים שהכספים יופנו לטובת התכנים.
מוטי שקלאר: ביום שישי אני מציע לכם לצפות בתכנית הדרן ללובה אליאב.
מוטי שקלאר: אני לא מדבר על הפקות בדרך כמו "גיא אוני".
אופיר אקוניס: זה צילום של הספר?
מוטי שקלאר: אני לא מדבר על כך שזה שהערוץ היחיד שבכלל התייחס לסופרת נעמי פרנקל.
אופיר אקוניס: בעניין הזה אני לא באתי בטענה.
אופיר אקוניס: עשרות תכניות ברדיו ובטלוויזיה שבאמת נותנות מענה ובעצם מקיימות את ההגדרה של שידור ציבורי.
אופיר אקוניס: על זה אין ויכוח.
מוטי שקלאר: אני לא מדבר על סדרת הדרמה הקצרה שמשודרת ביום חמישי בשם "אחים" שמדברת על הקונפליקט בין חרדי לבין קיבוצניק.
מוטי שקלאר: וכן הלאה וכן הלאה.
מוטי שקלאר: רבותיי, אז יש תמורה לאגרה?
מוטי שקלאר: לגבי מהות האגרה.
מוטי שקלאר: לא שמעתי מעולם מישהו מערער על התקציב שמדינת ישראל נותנת לאוניברסיטה העברית וכוללת בתוכו סבסוד משמעותי של החוק לתלמוד, החוג לספרות, החוג למחשבת ישראל וכן הלאה, משום שאין מספיק תלמידים שם.
מוטי שקלאר: יש הבנה שזה חלק מהותי לליבת הקיום שלנו.
מוטי שקלאר: לכן, לא יכול להיות שבאוניברסיטה ציבורית לא יהיה חוק לתלמוד, חוג לתנ"ך וכן הלאה, גם אם יש שם 5 תלמידים.
מוטי שקלאר: זה מהות התשלום לשידור הציבורי.
מוטי שקלאר: התייעלות או לא התייעלות, זה מה שאנחנו מנסים לעשות דרך הרפורמה.
מוטי שקלאר: נקודה אחרונה.
מוטי שקלאר: עם כל כבוד לוועדים, הדבר האחרון שאני רוצה לעשות זה לקצץ שכר כי אנחנו מקצצים גם להנהלה.
מוטי שקלאר: הודעתי ואתם שמעתי את זה.
מוטי שקלאר: אנחנו כולנו נקצץ עד 10% בהלימה למה שקוצץ לעובדים.
צביקה גרזון: כמה?
אופיר אקוניס: לא נדבר על זה עכשיו.
מוטי שקלאר: אל תהפכו את זה עכשיו לויכוח כאן.
מוטי שקלאר: צביקה, איתך אני בכלל לא מדבר.
אופיר אקוניס: אני מבקש מאבי כ"ץ, מנהל אגף הגבייה - - -
מוטי שקלאר: נקודה חשובה לגבי הקיצוצים.
מוטי שקלאר: צביקה, תתווכח איתי בכל מקום שאתה רוצה, זה לא המקום.
מוטי שקלאר: לגבי הקיצוצים.
מוטי שקלאר: זה לא עניין שאני מטיל גזירות.
מוטי שקלאר: ההנחיה שלי היתה, בגלל הקיצוצים ובגלל שאין רפורמה והאוצר לא מוכן להשלים את הגירעון של 100 מיליון שקל ולתת שקל לגירעון שאמור להיות ב-2010, כשהשנה אנחנו מסיימים בגירעון של 50 מיליון שקל.
מוטי שקלאר: ברגע שאין לך כסף, אתה חייב להוריד תכניות.
מוטי שקלאר: אני לא סוגר ערוצים כפי שדיברנו אז אני חייב באיזה מקום לקצץ.
מוטי שקלאר: ביקשתי מאגף התקציבים, הממונה על השכר, תנו הלוואה, תנו תקציב מסוים עד הרפורמה.
מוטי שקלאר: האוצר מסרב לתת שקל בשלב זה.
אופיר אקוניס: אני אגיד לך מה האוצר עושה.
אופיר אקוניס: האוצר עושה דבר שאני לא מקבל את העיקרון שלו.
אופיר אקוניס: יש בעיה?
אופיר אקוניס: נטיל את זה על הציבור.
אופיר אקוניס: כל דבר במשרד האוצר, כמו נושא המים, חשמל, רשות השידור, איפה המקור התקציבי?
אופיר אקוניס: בקופה של האזרחים.
אופיר אקוניס: תפחית את המתווה של הורדת האגרה.
אופיר אקוניס: הכי קל זה להטיל על הציבור וזה מה שקורה עכשיו.
אופיר אקוניס: בוועדה הזאת אנחנו מגנים על האינטרס הציבורי, יחד עם חבר הכנסת חיים אורון.
אופיר אקוניס: אגב, הוא הפתיע אותי כשאמר לבטל בכלל את מתווה ההפחתה.
אופיר אקוניס: אנחנו בעד הפחתת מיסים.
מוטי שקלאר: כשאני מקבל מכתב ברור ממשרד האוצר, על שלל אגפיו, עם המנהלים שלהם, שאומרים הם לא מוכנים לתת שקל והם מחייבים אותי לעבוד לפי התקציב הקיים בלבד ושיהיה תקציב מאוזן - אמנם אני לא אלך איתם עד הקצה אבל אני חייב לקצץ.
אופיר אקוניס: האם הודעות האגרה יצאו כבר, אדוני מנהל אגף הגביה?
אופיר אקוניס: האם הטבעת אותן?
אבי כ"ץ: הן עוד לא יצאו.
אבי כ"ץ: הן אמורות לצאת לאחר האישור שלכם ביום חמישי.
אופיר אקוניס: מה ביום חמישי?
אופיר אקוניס: כבר יצאת מתוך הנחה שאישרתי את ההפחתה?
אבי כ"ץ: לא.
אבי כ"ץ: הן לא יצאו לפני שהחוק יאושר.
אופיר אקוניס: כלומר, הסכומים הם כבר עם הקפאת ההפחתה?
אבי כ"ץ: כן.
אופיר אקוניס: ואם לא נאשר את זה?
אבי כ"ץ: אז הן לא יצאו.
אופיר אקוניס: אתם יצאתם מנקודת הנחה שאני חותמת גומי.
אופיר אקוניס: אני תמיד משלם את האגרה ואני אשלם כל סכום כי אני אזרח שומר חוק.
אופיר אקוניס: אבל אתם יצאתם מנקודת הנחה שאני מאשר.
אופיר אקוניס: זה מה שקורה כאן אם הבנתי נכון.
אופיר אקוניס: רגע, האם האגרה עדיין מחולקת לשני תשלומים?
אופיר אקוניס: אנחנו יכולים לאשר הקפאה רק לחצי שנה.
אופיר אקוניס: בחצי שנה הקרובה נראה האם הרפורמה מתקדמת ונחזור לפה ביוני.
אבי כ"ץ: אמרת בוועדה שבכל חוק שאתה מופיע מתלוננים בפניך על גובה האגרה.
אופיר אקוניס: על קיום האגרה.
אופיר אקוניס: אני חוזר על מילותיי.
אופיר אקוניס: בכל מקום שאני אגיע, שואלים את השאלה הזאת.
גדי בן יצחק: אף אחד לא יודע כמה הוא משלם.
אופיר אקוניס: כל אלה ששואלים הם אלה משלמים.
אבי כ"ץ: אתה שומע גם תלונות שמשלמים סכום גבוה לכבלים.
אופיר אקוניס: להרבה דברים, נכון.
אופיר אקוניס: האנשים לא חייבים להתחבר.
אבי כ"ץ: רציתי לומר שהאגרה היא שנתית.
אבי כ"ץ: אמרת שאולי תאשר לחצי שנה אבל האגרה היא שנתית.
אבי כ"ץ: אנחנו מבקשים שההקפאה תהיה לשנה שלמה.
אופיר אקוניס: אני שואל אותך:
אופיר אקוניס: האם מבחינה טכנית אני יכול להקפיא לחצי שנה כדי לבחון איך מתקדמת הרפורמה בחצי שנה, פשוט לקשור את הדברים.
אבי כ”ץ: האופנים שהציבור משלם את האגרה זה תשלום מראש עד סוף פברואר או בשני שיעורים בינואר וביולי.
אבי כ”ץ: אנחנו מאפשרים לשלם ב-4 תשלומים באמצעות הוראת קבע.
אופיר אקוניס: ואז משלמים פחות?
אבי כ"ץ: לא, זה דחיית תשלומים לטובת האזרח.
אבי כ"ץ: רציתי להביא לידיעת הוועדה ולידיעת הגברת מזכות הציבור לדעת.
אבי כ"ץ: היא אמרה שהכי טוב היה לעשות היטל כפי שקיים לגבי אגרת הרדיו.
לאה ורון: זה לא בפנינו.
לאה ורון: מר כ"ץ, חבל על הזמן.
אבי כ”ץ: אני רק אגיד לה שהצעה כזאת נבחנה על ידי חבר הכנסת שטרית וירדה מהפרק מהטעם הזה שהיום כל בית אב מחזיק יותר מרכב אחד.
אבי כ”ץ: מבחינתנו זה היה הכי נוח.
אתי בנדלר: ההצעה הזאת מעוררת בעיות רבות, זאת אחת מהבעיות.
חנה מצקביץ: יש בעיה להקפיא את זה לחצי שנה.
אבי כ”ץ: לכן אנחנו מבקשים להקפיא את זה לשנה שלמה.
אבי כ”ץ: לאפשר לנו את העבודה השוטפת, לאפשר לנו להתחיל את השנה ב-1.1, גם מבחינת רשות השידור וגם מבחינת הציבור.
אבי כ”ץ: אי-אפשר לשגע את הציבור עם כל מיני הודעות ולפעמים גם לא מבינים את ההודעות האלה.
אבי כ”ץ: אנחנו מבקשים להתחשב בבקשה שלנו, עד שנת 2010, כפי שאושר אתמול במליאה בקריאה ראשונה.
אבי כ”ץ: אם רוצים התחשבנות לגבי הרפורמה, אפשר לעשות את זה במהלך השנה לגבי שנה הבאה.
חנה מצקביץ: החוק קובע שהאגרה היא שנתית ושהשר צריך לפרסם את סכום האגרה אחת לשנה כך שזה בלתי אפשרי.
לאה ורון: זה אפשרי אם עושים תיקון עקיף לאותו סעיף שאת מקריאה.
עידו אציל: כפי שאמרה עורכת הדין מצקביץ, האגרה היא אגרה שנתית.
עידו אציל: המועדים לתשלום נקבעים על ידי השר בתקנות בהתאם לסעיף 29.
אופיר אקוניס: הבנתי, אני חושב שמיצינו את הדיון הזה.
אופיר אקוניס: אני מתקשה עם הדבר הזה.
אופיר אקוניס: קשה לי ללכת נגד האינטרס הציבורי.
אופיר אקוניס: אני תומך בהחלטתו של השר נתניהו מ-2004.
אופיר אקוניס: מה אני יכול לעשות?
אופיר אקוניס: זאת היתה החלטה נבונה.
אופיר אקוניס: היו אז הרבה החלטות נבונות וזאת אחת מהן.
אופיר אקוניס: משרד האוצר משנה את עמדתו עכשיו, מבטלים את המתווה של נתניהו כשר האוצר.
אופיר אקוניס: אין לי טענה לשר הממונה כי אז הוא לא היה בתפקיד הזה.
אופיר אקוניס: אני רוצה לבחון את זה.
אופיר אקוניס: אני הולך לקיים ישיבה.
אופיר אקוניס: אני מבקש שהשר יבוא לישיבה הבאה.
אלברט סחרוביץ: אי אפשר לדחות את זה.
אופיר אקוניס: אני אקיים התייעצות נפרדת עם השר.
אלברט סחרוביץ: התקיימה ישיבה עם השר.
אופיר אקוניס: לא התקיימה.
אופיר אקוניס: אני גם לא הצבעתי בעד הדבר הזה.
אופיר אקוניס: אגב, השר לא היה פה פעם אחת.
אופיר אקוניס: אני מבקש שהוא יגיע לישיבה הבאה שבה גם יציג המנכ"ל - - -
אלברט סחרוביץ: - - -
אופיר אקוניס: אנחנו לא משרד ממשלתי.
לאה ורון: תעבירו את החוק חודש וחצי מראש, תוכל הוועדה להתייחס.
לאה ורון: זה חוק שעבר אתמול במליאה בקריאה הראשונה.
אופיר אקוניס: אין ויכוח, אני החלטתי.
לאה ורון: אי-אפשר לתאם עם השר את הזמנים, עם כל הכבוד לכם.
אופיר אקוניס: תיראו, יש פה, למשל, תקדים, שחוק אגרה בעבור רשות השידור (שינוי שיעורי הפחתת האגרה), התקבל בכנסת ב-14.1.2008 על אגרת 2008.
אופיר אקוניס: כלומר, כפי שמר כ"ץ אמר, חיכו עד שהדבר אושר.
גדי בן יצחק: זה לא יעזור לעובדים שגם כך מקבלים את המשכורת מאוחר וזה לא יעזור לעובדים להרגיש לא מאוימים.
גדי בן יצחק: כמו שכבודו אמר, לא תמיד שיקולי ההנהלה והצורה שבה מתנהלת רשות השידור היא בסדר.
אופיר אקוניס: רבותיי, אנחנו נתאם.
אחיה גינוסר: אני רוצה להתייחס לעניין הזה.
אחיה גינוסר: הבנתי מהישיבות הקודמות בוועדה הזאת, שיש פה הסכמה רוחבית על חשיבות השידור הציבורי.
אופיר אקוניס: אין ויכוח, אנחנו לא עוסקים בזה.
אחיה גינוסר: ההכנסה היחידה של רשות השידור היא האגרה.
אחיה גינוסר: לא נמצאה דרך אחרת להחזיק את רשות השידור ולכן יש צורך באגרה.
אחיה גינוסר: האגרה שמשולמת היום זאת האגרה הנמוכה ביותר תבל.
אחיה גינוסר: אני מבקש אתכם להתייחס לזה.
אחיה גינוסר: כאשר אתם מדברים על האינטרס הציבורי אתם צריכים להבין שהציבור בישראל משלם הכי מעט אגרת רשות שידור.
אחיה גינוסר: לפני כשנה יצא לי להיפגש עם ראש הממשלה, כשהיה יו"ר האופוזיציה ושאלתי אותו לגבי ההפחתה באגרה מכוון שהוא היה שר האוצר שהפחית.
אחיה גינוסר: כשהגענו להבנה שכבר ירדו למעלה מ-40% מהאגרה, הוא אמר לי באופן מפורש שלדעתו זה הזמן לעצור את זה.
אופיר אקוניס: טוב.
ערן הורן: אני סמנכ"ל כספים של הרשות.
ערן הורן: הרשות מסיימת את שנת 2009 בגירעון של 50 מיליון שקל, שכולו הושת על הספקים שלה.
ערן הורן: נכון להיום תשלומי השכר משולמים במלואם.
ערן הורן: זה נכון שמשכורת דצמבר תידחה ביום או ביומיים.
אופיר אקוניס: בלאו הכי זה יוצא ביום שלישי.
ערן הורן: מבלי שנקבל את תקבולי האגרה של 2010, לא נוכל לעמוד בהתחייבויות שלנו.
אופיר אקוניס: אני לא יודע למי הם אמרו את זה.
אופיר אקוניס: אני בעד השידור הציבורי, אני בעד תשלום האגרה.
אופיר אקוניס: אני רוצה להבטיח דבר אחד והוא שהרפורמה מבוצעת.
אופיר אקוניס: אני לא רואה שהדבר הזה מתקדם לשום מקום.
אופיר אקוניס: קיבלתי את הצעתך להציג לנו את התקציב, על מה מוציאים.
אופיר אקוניס: אני בטוח שכל חברי הוועדה יגיעו לדיון הזה, זה יהיה דיון מרתק.
אופיר אקוניס: נקיים אותו בשבוע הבא.
אופיר אקוניס: בינתיים מר כ"ץ לא יוציא את הוראת התשלום של אגרת רשות הדיבור.
אלברט סחרוביץ: זה לא הסיכום.
אופיר אקוניס: אלברט, אני מודה לך על הערותיך החשובות.
עידו אציל: ההליך החקיקתי עוכב בעקבות משא ומתן שהתנהל בין משרד האוצר, הממונה.
אופיר אקוניס: אמרתי ששר האוצר שינה את עמדתו.
עידו אציל: גם הממשלה, כשהיא קיבלה את ההחלטה היא אישרה את החוק על דעתה.
עידו אציל: החוק הובא לוועדת השרים כאשר הוא אושר על דעת הממשלה.
אופיר אקוניס: ברור כשמש.
עידו אציל: לאור הדחיפות - - -
אופיר אקוניס: אנחנו לא הממשלה, אנחנו הכנסת, יש הפרדת רשויות.
עידו אציל: הכנסת נדרשת לראות את הנסיבות כאשר האגרה אמורה להיות מופחתת ב-1 בינואר לפי החוק.
עידו אציל: השר קבע בתקנות זה מכבר את מועדי התשלום.
עידו אציל: מועדי התשלום כבר קבועים בתקנות ואנחנו גם קיבלנו פניה מהיועצת המשפטית של משרד התחבורה שציינה בפנינו שאגרות הרישיון נשלחים לבעלי כלי הרכב כחודשיים לפני מועד רישיון הרכב והם ביקשו שהחוק יפורסם לא יאוחר מראשית ינואר 2010.
עידו אציל: אני חושב שמבחינת - - -
לאה ורון: אדוני מוכן להבהיר לוועדה מדוע העברתם את החוק לכנסת רק אתמול?
לאה ורון: מדוע הדיון הראשון בהצעת החוק התקיים אתמול ולא נתתם לוועדה שהות לקיים דיונים, לשמוע את כל הדברים שיושב ראש הוועדה היה רוצה לשמוע עליהם תשובות?
עידו אציל: הממשלה בהחלטתה ביקשה מוועדת הכנסת שיהיה פטור מחובת הנחה.
עידו אציל: לא הצלחנו.
עידו אציל: נערכו מגעים מטעם השר עם יו"ר ועדת הכנסת על מנת להעלות את זה לדיון בוועדת הכנסת ולקצר גם את הנחת החוק ולקצר את המועדים.
עידו אציל: זה לא צלח.
עידו אציל: אני יכול להגיד שמטעם לשכת השר נעשו כל המאמצים.
אופיר אקוניס: לגבי הליך החקיקה, נשמע את נציגת הנהלת הקואליציה.
עידו אציל: הכנסת צריכה לשים לנגד עיניה שבעצם עיכוב בסיום ההליך החקיקתי יביא למשהו שהוא לא כל-כך תקין, זאת לאור - - -
אופיר אקוניס: כאילו שההתנהלות בצד השני היא תקינה.
אופיר אקוניס: תודה, הבנתי.
אופיר אקוניס: עינת, מהנהלת הקואליציה.
אופיר אקוניס: את רוצה לסבר את אוזננו לגבי הליך החקיקה והפנייה לוועדת הכנסת?
עינת עובדיה: הליך החקיקה היה הליך לא תקין, אני נורא מתנצלת.
עינת עובדיה: לא ניתן להאשים את מוועדת הכנסת בכך שלא הביאה את זה לפטור מחובת הנחה, כיוון שהליך החקיקה היה מאוחר מלכתחילה.
עינת עובדיה: זה הכול.
אופיר אקוניס: תודה רבה, אני מאוד מודה לך.
אתי בנדלר: אדוני, ברשותך, עוד מילה אחת.
אופיר אקוניס: רק חוק רמת הגולן, שהוא חשוב ביותר, עבר ב-3 קריאות ביום אחד.
קריאה: גם חוק ירושלים.
אתי בנדלר: לא הגבתי עד כה ולא ביקשתי את רשות הדיבור עד ששמעתי את נציג הלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה אומר שהליך החקיקה כאן לא תקין.
אתי בנדלר: אני חייבת למחות על זה נמרצות.
אתי בנדלר: אני חושבת שהתייחסות לוועדת כנסת כאילו היא חותמת גומי של הצעות חוק - - -
אופיר אקוניס: זה מה שהבנתי.
אתי בנדלר: - - היא התייחסות מאוד לא ראויה.
אתי בנדלר: לוועדה מותר לשמוע דיווח.
אופיר אקוניס: גיליתי את זה תוך כדי כי הוראות האגרה כבר הוכנו.
אתי בנדלר: כפי שאמר יושב ראש הוועדה, אם רצונו של יושב ראש הוועדה לוודא את השימוש באגרה, שהוא נדרש לבטל את ההקפאה, או להקפיא את ההפחתה, ליתר דיוק, אני חושבת שאין הליך ראוי מזה.
אתי בנדלר: זכותו לדרוש דיון כזה בהשתתפות השר.
אופיר אקוניס: אני מודה ליועצת המשפטית ואני נועל את הישיבה, תודה רבה.
אופיר אקוניס: אומרת נגה רובינשטיין שזה לא בהסכמה, אז - -
נגה רובינשטיין: אני לא יודעת אם כל הנוכחים בחדר – אין כאן מסמך חתום שהנוכחים בחדר חתמו על סכמה.
נגה רובינשטיין: זה מבוסס על הסכמות שהובאו בפני הרשות השניה, עבדנו גם מול הרשות השניה בעניין הזה.
נגה רובינשטיין: זה לא שקיבלנו מכתב אישור.
אתי בנדלר: אז - - ניסוח?
נגה רובינשטיין: לא - -
אתי בנדלר: זו ההצעה הממשלתית, כרגע?
קריאה: עמדת הממשלה.
אופיר אקוניס: והממשלה תומכת בעמדה שלה?
אופיר אקוניס: לא תמיד זה קורה.
נגה רובינשטיין: כן, אבל במקרה הזה יש התאמה.
נגה רובינשטיין: משרדי ממשלה מתואמים ביניהם.
ליאת גלזר: התיקונים שנעשו בהצעת החוק נוגעים בעניין חובות קולנוע- שזו היתה נקודת המחלוקת שבה הסתיים הדיון האחרון.
ליאת גלזר: התיקון הראשון – הוא גם ראשון כרונולוגית, ואולי אחר כך, בשביל ההסבר, אני אסטה קצת מהסדר של הסעיפים כדי שיהיה יותר ברור – בעצם אומר שניתן יהיה לדחות את השלמת המחויבויות בתחום הקולנוע עד סוף שנת 2014, בניגוד לנוסח הקודם שדיבר על סוף שנת 2011.
אתי בנדלר: את מדברת על חובות שמתייחסות –לאיזה שנים?
ליאת גלזר: חובות העבר עד לשנת 2008 - -
אתי בנדלר: שמתייחסות לשנים - -
ליאת גלזר: עד לשנת 2008.
אתי בנדלר: ממתי ועד מתי?
קריאה: 2004- 2008.
אתי בנדלר: אז מדברים על חובות קולנוע מ- 2004 ועד 2008 שיידחו וייפרסו לתקופה ש- ?
ליאת גלזר: כאמור, בעל הזיכיון יידרש להגיש תכנית להשלמת המחויבויות.
ליאת גלזר: מתאפשר כרגע, לפי הנוסח שאנחנו מציעים, שההשלמה תסתיים בסוף שנת 2014.
אופיר אקוניס: תוך השנתיים הראשונות של הרישיון.
נגה רובינשטיין: אין קשר.
אופיר אקוניס: מה אין קשר?
אופיר אקוניס: הרי הם כבר לא בזיכיון, הם ברישיון.
נגה רובינשטיין: המחויבות שאנחנו מדברים עליה היא מחויבות חוץ מסכית.
נגה רובינשטיין: הקולנוע לא חייב להיות משודר על מסך טלוויזיה במסגרת זיכיון או רישיון.
נגה רובינשטיין: ולכן אין קשר בין החובות שצריכים להשתלם ל - - הקולנוע, לבין השאלה אם ערוץ 10 או ערוץ 2 יהיו במסגרת משטר של זיכיונות או רישיונות – או לא ימשיכו לשדר.
נגה רובינשטיין: החובה קיימת.
ליאת גלזר: כלומר, החובה תהיה גם במידה וערוץ 10 לא יהיה בעל זיכיון או רישיון.
אתי בנדלר: אז איך תבטיחו שהוא אכן יקיים את החובה הזו?
ליאת גלזר: זה בדיוק מביא אותי לסעיף הבא.
ליאת גלזר: אני מעדיפה לדלג, כמו שאמרתי, בסדר הכרונולוגי, על סעיף קטן (6) ולעבור לסעיף שהוסף – סעיף (א2).
אופיר אקוניס: לא, היא ממש לא.
אופיר אקוניס: אני אמרתי בהתחלה, אנחנו מדברים – המילה "הסכמות" לא היתה מקובלת על היועצת המשפטית של משרד התקשורת – אז על: ההבנות, או על- הנוסח החדש.
אופיר אקוניס: זו ההגדרה הכי טובה.
אופיר אקוניס: זה על סעיף שהיה במחלוקת, וזה – מחויבויות הקולנוע, והיא מסבירה את זה לחברי הוועדה ולנוכחים.
ליאת גלזר: בעצם, המנגנון שאנו מציעים הוא מנגנון של ערבות נוספת, ככל שאכן יהיו מחויבויות קולנוע שהשלמתן תיעשה מעבר לסוף 2011 תחילת 2012 – אז בעל הזיכיון יידרש להפקיד ערבות נוספת להבטחת אותן מחויבויות, והוא יידרש לעשות את זה במועד לקראת תום אותה תקופה, כמו שכתוב בסעיף- ב- 30 בנובמבר.
ליאת גלזר: והערבויות אמורות להיות ביחס של 1:1.
ליאת גלזר: כלומר, ההוצאה העתידית שהוא צריך להוציא, באותו גובה יהיה גובה הערבות.
אתי בנדלר: את התכנית להשלמת המחויבויות , בהתאם להצעת החוק, צריכים להגיש טרם העלאת החוק לקריאה שניה ושלישית, נכון?
אתי בנדלר: במהלך הדיונים, כפי שהורה היושב ראש, וכפי שהחליטה הוועדה, נמלא את התאריך – עד לאיזה תאריך.
אתי בנדלר: אינני יודעת אם גם אישור המועצה לאותן תכניות אמורות להינתן עוד לפני כניסת החוק לתוקפו – אני הבנתי שכן?
אתי בנדלר: כל נציגי הממשלה והרשות השניה מהנהנים בראשם, אני אומרת את זה לצורך הפרוטוקול.
אתי בנדלר: אם כך, כשהחוק יעלה לקריאה שניה ושלישית במליאה, בעצם, הפריסה של מחויבויות העבר לקולנוע תהיה ידועה מראש לאיזו תקופה היא מתבקשת.
אתי בנדלר: בהנחה שמדובר בפריסה מ- 2010 עד 2014- הרי כבר במועד הזה תדעו שמבקשים לפרוס א המחויבויות האלה מעבר לתקופת הארכת הזיכיון שאליה מתייחסת הצעת החוק, שמתייחסת להארכה 2010 עד ינואר 2012.
אתי בנדלר: כיצד תבטיחו במועד הזה את קיום המחויבויות?
ליאת גלזר: זה כבר נמצא.
ליאת גלזר: גם בנוסח הקודם יש 20 מיליון ש"ח ערבויות שנועדו להבטיח את מילוי התכנית להשלמת סוגה עלית והקולנוע.
ליאת גלזר: הערבויות האלה הן רלבנטיות לתקופה הזו שמסתיימת בסוף שנת 2011.
אתי בנדלר: סך כל המחויבויות לסוגה עלית ולקולנוע הן 20 מיליון ש"ח?
ליאת גלזר: זה סך הערבויות שנמצא בהצעת החוק הקודם - -
אתי בנדלר: ערבויות בסך 20 מיליון ש"ח מיועדות להבטיח מחויבויות באיזה סך ?
נגה רובינשטיין: מלכתחילה- גובה הערבות אינו תואם את גובה המחויבות.
נגה רובינשטיין: זאת אומרת, כמו במקרים אחרים שאנחנו מכירים, היקף הערבות הוא לא שקל מול שקל לעומת גובה המחיר.
נגה רובינשטיין: לעניין הקולנוע - ככל שחוק הקולנוע לא יתמלא עד תום תקופת הזיכיון, עושים הערכה ראשונה- אז, יידרש ערוץ 10 לשים את מלוא המחויבות של הערבות באופן שיהיה שקל מול שקל.
נגה רובינשטיין: שקל של החוב מול שקל של ערבות.
דבורה קמחי: רק לשם הפרופורציה: בידי הרשות השניה תהינה ערבויות בסכום של 60 מיליון שקלים.
דבורה קמחי: 40 מיליון שקלים ערבויות קיימות שיוארכו, ועוד 20 מיליון שקלים.
אופיר אקוניס: אתה רוצה להעיר משהו?
אופיר אקוניס: – לא.
אופיר אקוניס: זאת אומרת, זה מקובל עליכם, המתווה.
אופיר אקוניס: וכמובן – ישראל 10.
אופיר אקוניס: המתווה הזה מקובל עליכם, זה היה בהידברות אתכם, במשך השלושה שבועות, וכו'.
ליאת גלזר: התיקונים הנוספים בהמשך תיקון החקיקה נוגעים, בעצם, למתן הקלות דומות בתחום מחויבויות קולנוע גם לזכייני ערוץ 2, מטעמים של שוויון.
ליאת גלזר: כלומר, גם להם מתאפשר מנגנון של הגשת תכנית לפריסת מחויבויות קולנוע עד לסוף שנת 2014.
ליאת גלזר: זה הסעיף (א1)(1) בעמוד 13.
ליאת גלזר: זה עיקרו של ההסדר בעניין הקולנוע.
דורון אבני: רק לחדד –בהקשר הזה: ככל שלא תועמד הערבות, בסוף התקופה, בסוף 2011, אזי – לפי מה שמוצע, יראו בכך הפרה של תנאי מהותי בזיכיון, מה שאומר, במילים אחרות, שאותו גורם מפר לא יוכל לקבל הארכת זיכיון או רישיון, וזו נקודה חשובה.
דורון אבני: זה נכון, כרגע.
אופיר אקוניס: אם הסעי מקובל על כולם, כולל על הזכיין, על היוצרים, על הממשלה - -
נחמן שי: איזה סעיף?
נחמן שי: אני רואה פה את המכתב שכתב אדון סמירה.
נחמן שי: על איזה סעיף מדובר?
נחמן שי: אני מודה שאני לא מבין.
אופיר אקוניס: עוד מעט תהיה הקראה.
נחמן שי: יש לי הרגשה שיש פה משהו שלא ידענו עליו - -
אופיר אקוניס: שלא ידענו?
אופיר אקוניס: אני עצרתי את הישיבה - -
נחמן שי: אני מחפש לראות איפה הטריק.
נחמן שי: אני רוצה לדעת, כמו שאמר לי אלכס --
אופיר אקוניס: אלכס יכול לשאול אותי - -
אלכס מילר: לא, אתם הייתם בשיחה ביניכם - -
אופיר אקוניס: לא היינו בשיחה בינינו, אנחנו במליאת הוועדה.
אופיר אקוניס: אנחנו לא בשיחה בינינו, הדברים נאמרו, - - מקובל, אין הערות על הסעיף.
אופיר אקוניס: זו היתה הסיבה לעצירת הישיבה בפעם הקודמת, כדי שילכו וידונו מזה מחוץ לחדר, ולכן אנחנו ממשיכים.
אופיר אקוניס: רבותיי.
קריאה: סליחה, אדוני היושב ראש – על החלק הנוגע לעניין 10- כי ניתנה סקירה קצרה בנגיעה לערוץ 2- כשיגיע הסעיף אנחנו כן נתייחס לזה.
גדעון קורן: - - מה ששמענו בדיון קודם היה שה – יהיה מותנה בזה שיהיה הסדר להסדרת חובות ישראל 10 לתקופת הזיכיון המוארכת.
גדעון קורן: אני חושב שהדברים הוצגו פה בצורה לא שלמה, משום שהלכה למעשה, במקום להסדיר את כל החובות האלה במהלך השנתיים הקרובות, מתקבלת פה פריסה ל- 5 שנים, בניגוד למה שנאמר על ידי חברי כנסת מסוימים שגם אם תהיה פריסה כזו אז הפריסה תהיה מותנית בהבטחת הקיום של ההתחייבות הזו – אין הבטחה של הקיום של ההתחייבות הזו, בניגוד למה ש – משרד התקשורת משום שהביטחון לקיום ההתחייבות יינתן, אם בכלל, רק בסוף שנת 2011.
גדעון קורן: כלומר, התוצאה של הפריסה הזו ל- 5 שנים היא קודם כל שאין השלמה של המחויבות בתקופה של השנתיים, ובי"ת – הביטחון שתהיה השלמה כזו זה מה שהוועדה עמדה עליו בתשובה להערה קודמת שלנו – גם הוא איננו מתקיים כי הביטחון עכשיו יינתן, אם בכלל, בתום תקופת השנתיים.
גדעון קורן: אני מתפלא על דברי היועץ המשפטי של הרשות השניה משום שלפחות לעת הזו היה צריך להיות קצת יותר מרוסן באמירות על כך שכאשר יש התחייבות אז תהיה הפרת מחויבות ואז יאכפו את ההתחייבות – וכל מיני דברים כאלה.
גדעון קורן: כנראה שלא כולם לומדים מהניסיון.
גדעון קורן: כל מה שיכול לקרות אחרי שההתחייבות הזו לא תקוים הוא שלקראת סוף שנת 2011 יהיה פה דיון נוסף שבו תתבקש פריסה נוספת, - - נוספת, - - נוסף, או כל בקשה נוספת אחרת.
גדעון קורן: - - מתנגדת למגמה הזו.
גדעון קורן: היא חושבת כפי שעומדים על קיום מחויבויות של אחרים צריכים לעמוד גם על מחויבויות אלה.
גדעון קורן: מהצד השני, אם ניתנות ההקלות בניגוד לעמדתנו, ההקלות האלה צריכות לחול לא רק על הזכייניות הקיימות אלא גם על הזכייניות לשעבר.
גדעון קורן: משרד התקשורת לא הוציא עד היום – לא בסעיף הזה ולא בסעיפים אחרים שום פתרון לזכיינית, שהיה חלק מאותה הסדרה ואותה - - ולשאלה איך ייווצר השוויון כלפי אותה זכיינית, לא במסגרת הסעיפים האחרים - - -
מנשה סמירה: הערה קצרה לסיפה בלבד- אתה בעצם רוצה השלמת כסף - - -
מנשה סמירה: לגבי הסיפה של דבריו של עורך הדין קורן - אם החוק יאושר וההתאמות יאושרו, תיעשה גם התאמה לגבי החוב של 1,4 מיליון לגבי "טלעד" בפריסה זהה.
מנשה סמירה: זה מופיע בהצעה המנהלית שלנו.
מנשה סמירה: לא היה צריך להכניס את זה לחוק, עד כמה שאני מבין.
מנשה סמירה: יש לנו את האישור לבצע את זה מבלי שזה ייכנס לחוק.
נגה רובינשטיין: הדברים הם לחלוטין נכונים.
נגה רובינשטיין: אפשרות לפריסה קיימת, מבחינת הרשות השניה, זה בסמכויותיה.
נגה רובינשטיין: העובדה שזה לא נכנס לחוק אין משמעה שאין כוונה לפרוס את הדברים האלה.
נגה רובינשטיין: זה לא נדרש שזה יהיה בתוך החוק כיוון שהחוק מסדיר את פעילותם של בעלי הזיכיון - -
לאה ורון: - שואלת למה זה לא נעשה לגבי "טלעד" עד היום .
מנשה סמירה: הוסבר לעורך הדין קורן שישראל 10 יחזיקו כרגע 40, ועם סיום הליך החקיקה – כ- 60
מנשה סמירה: מיליון ש"ח ערבויות שנועדו לכסות גם את הפעילות הזו.
מנשה סמירה: יתרה מזו, בסוף 2011 הם ישאירו את ה-20 מיליון לטובת הקולנוע.
מנשה סמירה: כלומר, אנחנו נמשיך להישאר בטוחים רק אם הם יעמדו במלוא הדברים.
גדעון קורן: בינתיים, שלוש שנים - -
מנשה סמירה: הערה שניה - המקרה של "טלעד" מלמד אותנו שההסדרה הזן שנעשית כלפי ישראל 10 – פריסת הקולנוע, יושמה דה פקטו, הלכה למעשה, לגבי "טלעד", שלאחר סיום הזיכיון אפשרנו לה להמשיך ולהחזיר מחויבויות על אף שהיא לא משדרת.
מנשה סמירה: כך שהמקרה הזה שהעלית הוא לא תקדימי.
אופיר אקוניס: אם אין הערות, אני מציע שנתחיל בהקראה.
ליאת גלזר: הקראנו בישיבה הקודמת
אופיר אקוניס: את צודקת, הקראנו את סעיף 2 ונתקענו בו.
אופיר אקוניס: טוב, צריך להתחיל לקרוא מסעיף 1.
לאה ורון: סעיף 1 – הוועדה החליטה לדלג עליו –
אופיר אקוניס: אז אנחנו חוזרים אליו.
אופיר אקוניס: הגענו להסכמה עם שר התקשורת, עם חבר הכנסת אורלב ואתי שהסעיף הזה יימחק מהחוק, יימחק.
נגה רובינשטיין: הסעיף של ירושלים?
נגה רובינשטיין: אבל משמעות הדבר היא - -
אופיר אקוניס: משמעות הדבר היא שאני וחבר הכנסת אורלב והשר כחלון, שהוא חלק מממשלה שרואה עצמה מחויבת לנושא ירושלים בהרבה דברים לא יכולה להיות חלק מסעיף כזה.
נגה רובינשטיין: זו לא שאלה משפטית.
נגה רובינשטיין: רק בהיבט המשפטי אני מבקשת להבהיר שמשמעות הדבר היא שערוץ 10 היה בהפרה עד היום של הדבר הזה, וזה מה שצריך לבוא בכלל חשבון כאשר המועצה מאשרת את תכניותיו לקראת הארכת הזיכיון, והיא צריכה להביא את זה בחשבון.
נגה רובינשטיין: הנקודה הנוספת היא שיום אחר תיקון החקיקה – אם ערוץ 10 לא עובר לירושלים, בהגדרתה כפי שהיא ניתנה בפסיקה בהקשר זה, הוא בהפרה, וזיכיונו צריך להישלל.
נגה רובינשטיין: אז השאלה היא אם בכלל יהיה ניתן להאריך את הזיכיון בסיטואציה הזו.
נגה רובינשטיין: אני כן רוצה לשים את הדברים על השולחן כדי שלא נתפתל, וכדי ושלא תהיה כאן החלטה אחת ואחר כך יגידו שהפקידות מבצעת אותה באופן שונה.
נחמן שי: חלק משערותיי הלבנות קשורות לנושא הזה של אולפן חדשות בירושלים.
נחמן שי: הרשות החליטה בשעתו להרחיב את שטח השיפוט של עירית ירושלים עד נווה אילן, כשהיא בולעת בדרך גם את מבשרת ציון, מקום מגוריי, שלמיטב ידיעתי עדיין יש לו רשות מקומית.
נחמן שי: בוא נחליט שירושלים מגיעה עד תל אביב.
נחמן שי: הרי זה ברור שאם החוק יישאר כמו שהוא, אומרת נגה רובינשטיין שהם לא יעבירו את חברת החדשות לירושלים.