GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסי מסינג: (4) בפסקה (3) במקום "(1) או (2)" יבוא (1) (1א) או (2)".
אסי מסינג: סעיף 56 עניינו סייג לקבלת זיכיון ואלה התנאים המשלימים לתנאים שנקבעו בסעיף 41(ב)(2) שעניינם הגבלות על שליטה.
אסי מסינג: מה שמוצע כאן זה לעשות התאמות טכניות לעצם העובדה שייכנס בעל רישיון במקום בעל זיכיון.
אסי מסינג: כל פסקה 36 הנה התאמות טכניות.
אסי מסינג: להצביע על הסעיף?
אופיר אקוניס: לא יודע, אני עוד רוצה לחשוב על זה.
אופיר אקוניס: אני גם ביקשתי ממרכז המידע והמחקר ועדיין לא ראיתי את המחקר בנושא בעלויות צולבות.
אופיר אקוניס: אני רוצה לקרוא את החומר קודם.
אופיר אקוניס: הוא מועתק מהשינוי של הגברת לחמן-מסר מ-2005.
אסי מסינג: כן.
אסי מסינג: זה טכני.
אסי מסינג: והדבר השני, המגבלות על בעלויות צולבות העיקריות מצויות בסעיף 41 ועליו הוועדה כבר הצביעה.
אסי מסינג: זה פשוט הסעיף המשלים.
אבי צבי: זה מגבלה לחברות הסלולר, כבעלות תשתית.
אבי צבי: צריך לחשוב על זה שהן בעלות תשתית אלחוטית והמכשירים שאנחנו מחזיקים ביד כבר יודעים לשדר טלוויזיה בשידור חי וצריך לחשוב על הדבר הזה כשמדברים על הפרדה בין תשתית לתוכן.
אבי צבי: אנחנו יכולים למצוא את עצמנו כשספקיות הסלולר מבקשות רישיונות ועם העוצמה הכלכלית שלהן מחסלות את התעשייה.
אתי בנדלר: משרד התקשורת לא פה וזו בעיה שבהחלט צריכים לתת עליה את הדעת.
אסי מסינג: אבל אני לא בטוח שבמסגרת הצעת החוק הזו.
דנה נויפלד: אני רוצה להזכיר שההתאמות האלה הן התאמות טכניות.
אסי מסינג: אנחנו לא מדברים כרגע על שינוי במבנה הבעלויות הצולבות.
אסי מסינג: בוודאי שאם מוצג שינוי כזה, הוא צריך להיבחן, אבל אני לא בטוח שכאן.
אסי מסינג: יש בוודאי עוד דברים אחרים שצריך לתקן בחוק הרשות השנייה, אני לא בטוח ש...
אבי צבי: זה בעיניי קצת דומה לזה שלהוט אסור להחזיק ערוצים שלה ועושים שם הפרדה בין תשתית לתוכן.
אבי צבי: גם כאן חברות הסלולר, וזה מובהק וזה ברור, הן בעלות תשתית שמשדרת טלוויזיה בשידור חי, ולכן אותן מגבלות שחלות על הוט, לפחות בעולמות התוכן צריכות לחול גם על חברות הסלולר.
אבי צבי: זה שחור ולבן בעיניי.
אבי צבי: אז אם לא נתנו את הדעת על זה וצריך לתת על זה את הדעת, או אם הייתם רוצים שנספק לכם נייר על הדבר הזה ונציג את עמדתנו, אז נעשה כך.
אבי צבי: אבל בעיניי זה טריוויאלי.
אופיר אקוניס: טוב, אז אתה, מר מסינג, שהצבענו בעצם, וגם מנהלת הוועדה אומרת לי.
דנה נויפלד: כן, זו רק התאמה טכנית.
אתי בנדלר: זה בדיוק מה שקיים, רק שאומרים במקום 'בעל זיכיון', 'בעל רישיון'.
אתי בנדלר: זה מעלה בעיה רצינית, אין בכלל ספק בעניין.
אתי בנדלר: אתם רוצים לחשוב על הנושא הזה?
אסי מסינג: אני לא בטוח שזו המתכונת כרגע לעשות את זה.
אסי מסינג: זה משהו שדורש חשיבה, עמדת ממשלה מסודרת, לא אגב דיון כאן.
אסי מסינג: עצם הדיון לא בא לנסות לשנות את המצב הקיים, שינוי צריך בדיקה.
קריאה: אבל כשעושים רפורמה כזאת, שפתאום כל אחד יכול לקבל רישיון---
אבי צבי: ארקדי, צא לדרך, זה שלך, זה לא שלי, הקרב הזה.
נגה רובנשטיין: יכול להיות שזה רעיון נהדר, אבל המשמעות של הדבר הזה זה מבית ספר אחר, כי בעצם המשמעות היא שתכנים שמועברים על גבי רשתות אחרות והם לא טלוויזיה במובן הקלאסי שאנחנו מדברים עליה כאן, הם צפויים להסדרה בכל מובן.
נגה רובנשטיין: כשמגיעים לבעלויות צולבות, זה יתלה בתוכן של הסדרה, אבל יש גם הרבה דברים אחרים, מה עם הפקות מקור, למשל?
נגה רובנשטיין: יש סוגיה של שמונה או תשעה נושאים ש---
אתי בנדלר: לא, אבל לא את זה הוא רוצה להסדיר.
אתי בנדלר: הוא מדבר כרגע על מי יהיה רשאי לקבל רישיון לשידורי טלוויזיה, והוא מציע להוסיף את מי שהוא בעל רישיון כללי ל---
נגה רובנשטיין: אבל בסלולר יש גם תכנים אחרים ואני לא רוצה שהוא ישלוט---
אבי צבי: לא, אז אני לא הסברתי את עצמי כהלכה, אני מתנצל.
אבי צבי: זה שידור חי בטלוויזיה, מי שרואה ולא רואה, ושומע ולא שומע, זה לקח קליק אחד, אתם כרגע צופים מעבר לפלטפורמת הכבלים ומעבר לפלטפורמת יס ומעבר לפלטפורמת ה-dtt, יש עוד שלוש פלטפורמות, קוראים להן סלולר.
אבי צבי: ככה נראית הטלוויזיה.
אבי צבי: ככה הבת שלי צופה בטלוויזיה כשהיא עושה פיפי.
אבי צבי: ככה זה נראה.
אבי צבי: יש הפרדה במדינת ישראל בין תשתית לתוכן.
אבי צבי: ההפרדה הזאת מטילה מגבלות על חברות הכבלים, על חברות הלוויין שכבר נפרדו מאיתנו, מטילה מגבלות עליהן.
אבי צבי: כשאתם הולכים להעניק רישיון, אם חברת סלולר תוכל לקחת רישיון שבמושגים כלכליים זה הוצאה קטנה יחסית לחברת סלולר, אז אתם יכולים להעמיד בסכנה לא רק את הטלוויזיה המסחרית, בעיניי גם את הפלטפורמות האחרות.
אבי צבי: צריך להבין שכבל שנמתח מפה לתוך הטלוויזיה שלי, הופך את זה לממיר.
אבי צבי: יש פה ערוצים, אני יכול לעבור ערוצים.
אבי צבי: אתם רואים, רשת, אני עושה ככה ואתם רואים 10, אני עושה ככה ואתם רואים עכשיו קשת.
אבי צבי: צריך להבין מה מתרומם ברקע.
אבי צבי: עכשיו, אם החקיקה הזאת היא לטווח ארוך, אנחנו מסבירים שוב, צריך לתת על זה את הדעת.
דנה נויפלד: אני רוצה לציין שתי עובדות.
דנה נויפלד: אחת, כרגע יש שימוע במועצת הכבלים, בשיתוף משרד התקשורת, לעניין של הסדרת התכנים המועברים בפלטפורמות החדשות.
דנה נויפלד: דבר שני, אין פה נציגים של חברות הסלולר ולכן אני חושבת שככל שהוועדה היתה רוצה לשמוע, ראוי להזמינם לדיון.
דנה נויפלד: דבר שלישי, זה נושא מאוד משמעותי וגדול.
דנה נויפלד: אם רוצים עוד לעכב עוד יותר את הסיום של הרפורמה---
ירמיהו קדושי: ---אנשים שלא משודרים בטלוויזיה שלך, כי אתה פוסל אותם, והם נמצאים דרך חברות הסלולר והם משודרים שם ואנשים מורידים אותם ויש אמנים רבים וקהלים רבים ויוצרים רבים שמתפרנסים מהדבר.
ירמיהו קדושי: חברות הסלולר הן לא גוף משדר, חברות הסלולר נותנות בסך הכל לקהל אלטרנטיבה לבחור תכנים בתשלום.
אבי צבי: אדוני, אתה ואני מסכימים.
ירמיהו קדושי: אתה מטעה את הוועדה.
אבי צבי: לא, אבל אתה ואני מסכימים, אני לא אומר משהו שונה ממך.
ירמיהו קדושי: לא, כי אתה בא ואתה אומר שחברת סלולר היא כאילו---
אבי צבי: אז אני שוב כנראה לא הסברתי את עצמי כהלכה.
ירמיהו קדושי: אני לא יודע מה אתה אומר כאן, אבל היום חברת הסלולר מפרנסת אמנים רבים ויוצרים שאתם, ערוץ 2, הפקרתם אותם.
ירמיהו קדושי: אתם לא נתתם להם מענה, ועד היום אתם לא נותנים להם מענה, חבר'ה שהם תושבי שכונות ועיירות פיתוח.
ירמיהו קדושי: זה העניין פה.
אבי צבי: אבל אני לא חושב שונה ממך.
ירמיהו קדושי: זה העניין פה, חברות הסלולר נותנות בסך הכל מענה לאנשים שאין להם איפה להיות ולהתפרנס, ואתם רואים את המוסיקה.
אבי צבי: אבל אנחנו חושבים אותו דבר, אתה כאילו תוקף אותי ואנחנו חושבים אותו דבר.
אבי צבי: אני פשוט לא הסברתי את עצמי טוב ולכן אתה כועס עליי.
אופיר אקוניס: הבנו את הנקודה, מר קדושי.
ירמיהו קדושי: זה גוף בתשלום, זה לא כל אחד מחליף ערוץ ורואה.
נגה רובנשטיין: הטענה של המנהל הכללי של רשת, שלחברות הסלולר יש הרבה כסף.
נגה רובנשטיין: יש נקודה משמעותית שמטרידה אותו, שחברות הסלולר היום מעבירות תכנים על גבי רשתות.
נגה רובנשטיין: אגב, זה לא רק הן, יש עוד המון גופים אחרים שמעבירים תכנים, חלקם בישראל, חלקם מחוץ לישראל.
נגה רובנשטיין: כל מה שמועבר זה בעצם מה שמטריד אותו.
נגה רובנשטיין: בדיוק בשביל הסוגיה הזאת קמה ועדה ששותפים בה גורמי ממשלה, עשתה שימוע, אמורה לגבש את ההמלצות שלה ובהתאם לזה לגבש תפיסה שגם תובא לפני המקום הזה, ככל שיידרשו תיקוני חקיקה, וככל שיהיה מדובר בשידורים, סביר להניח שגם נושא הבעלויות הצולבות, שהוא יקר ללבנו, ואנחנו חושבים שלא נכון שיהיו שידורים במלוא מובן המלה בכמה פלטפורמות בעת ובעונה אחת וגם הנושא הזה יוסדר.
נגה רובנשטיין: זה לא נושא שאגב אורחא אפשר לדון בה.
נגה רובנשטיין: זה נושא כבד משקל שראוי לדיון, אבל לאחר גיבוש תפיסה ראשונית.
אבי צבי: אבל אני אומר משהו הרבה יותר פשוט מזה.
מנשה סמירה: יכול להיות שבגלל שהרשות---
נגה רובנשטיין: מר סמירה, אנחנו לא חושבים רק לפי המבוטחים, הסוגיה עלתה.
אבי צבי: גב' רובנשטיין, אני לא מתייחס למה שאת אומרת.
אבי צבי: אני מקבל את מה שאת אומרת---
דנה נויפלד: מר סמירה, זו ההזדמנות הנכונה להביע את מחאתך.
מנשה סמירה: צר לי, מחאתי הובעה באופן---
דנה נויפלד: אז אני מציעה שתחזור על זה.
נגה רובנשטיין: אז אתה פותח את הדיון בוועדת הכלכלה למה אתה לא חבר בוועדה?
מנשה סמירה: לא, אני מספר לך, אני אומר לך...
אבי צבי: אני שיתפתי פה עכשיו את הדברים שלי על הפלטפורמה הסלולרית, התכנים שלי בפלטפורמת האינטרנט.
אבי צבי: לא על זה אני מדבר.
אבי צבי: אני מדבר על הפרדה בתשתית.
אבי צבי: ..
אבי צבי: אז הדיון הזה חייב להתקיים, הם חייבים לשדר, הם לא חייבים לשדר, חייבים לקחת כסף, לא חייבים לקחת כסף.
אופיר אקוניס: תוך כמה זמן אתם חושבים שאתם יכולים להסדיר את הדבר הזה?
נגה רובנשטיין: זו סוגיה שבכל העולם מתחבטים בה, במדינות שונות יש דיון אחר בסוגיה.
נגה רובנשטיין: אי אפשר גם לדבר על איזה שהיא הסדרה חותכת בנקודת זמן אחת.
נגה רובנשטיין: יש איזה שהוא תהליך שמתפתח---
אתי בנדלר: את מסרת לוועדה שמונתה ועדה שאמורה לגבש את ההמלצות שלה.
אתי בנדלר: עד איזה תאריך אמורה הוועדה לגבש את ההמלצות שלה?
נגה רובנשטיין: עוד אין תאריך סיום, אבל הוועדה עובדת על גיבוש המלצות.
אבי צבי: אני לא מבהיר את עצמי שוב.
אבי צבי: אני בכלל לא בדיון של הוועדה.
אבי צבי: אני אומר שהחוק כרגע במדינת ישראל מפריד בין תשתית לבעל תוכן.
אבי צבי: מכיוון ש---
נגה רובנשטיין: זה לא נכון.
נגה רובנשטיין: קודם כל ביס, יש לה תשתית ויש לה תוכן.
נגה רובנשטיין: ההפרדה, כמו שהיא נקראת, בחברת הוט מבוססת על רציונלים שהם רציונלים שונים, אבל אין הפרדה בין תשתית ותוכן באופן עקרוני.
נגה רובנשטיין: דבר כזה לא קיים.
אבי צבי: כשאני מפיק...
אבי צבי: אני לא יכול ל---
דנה נויפלד: לא, זה בא ממקום אחר.
נגה רובנשטיין: זה ממש לא שיקול של הפרדת תשתית ותוכן.
אבי צבי: כשאתם נותנים לבעל תשתית את היכולת להקים ערוץ מסחרי, בטח לבעל יכולת כלכלית כל כך חזקה, כמו חברות הסלולר, שהן יותר גדולות מכל---
דנה נויפלד: רגע, אז אנחנו רוצים להגביל שחקנים שיש להם כסף?
דנה נויפלד: לא הבנתי.
אבי צבי: לא, אנחנו לא רוצים, אנחנו רוצים לסגור את מי שפועל?
אבי צבי: אני לא הבנתי, תסבירי את.
דנה נויפלד: לא, אין בעיה עם זה שלגופים יש כסף.
דנה נויפלד: אתה יודע מה?
דנה נויפלד: שגם גופים עם כסף ייכנסו לתעשייה, הרי בשביל זה אנחנו עוברים לרישיונות, אנחנו רוצים שיהיו המון גורמים שישדרו במסגרת המתכונת של הרישיונות.
דנה נויפלד: אז יבואו גופים עם כסף, זה יהיה מצוין.
דנה נויפלד: אם במקביל תהיה החלטה רוחבית, אפרופו גופים אחרים שמעבירים תכנים באינטרנט, גופים כמו וואלה, גופים שונים, תהיה החלטה שגם לגביהם צריכה להיות הפרדה של תשתית מתוכן, צריכה להיות הפרדה של בעלות, אז תהיה כאן איזה שהיא החלטה רוחבית, אבל זה לא בנקודת הזמן הזאת.
אבי צבי: אמרתי את עמדתי, אני קורא לוועדה הזאת לתת את הדעת על הדבר הזה.
אבי צבי: אני חושב שזו סכנה גדולה למר מוקדי בכלל, לא לי.
יצחק וקנין: מר מוקדי, אתה רוצה להגיב?
יורם מוקדי: עורך דין רובינשטיין, שיעשו בדיקה, וירשמו פה הכל על החשבון של ה..."חבילה צרה".
יורם מוקדי: אף אחד לא עשה בדיקה עד היום של ההשלכות של זה, ובואו נכניס את ערוץ 9...
יורם מוקדי: לכן אני אומר באותה רצינות שבה עומדים לבדוק את הסעיף הקטן, ההערה הזאת שמדבר עליה, הלוואי שיבדקו גם את ההשלכות עלינו.
יצחק וקנין: אני חושב שהנושא הזה נשאל כבר בדיונים הקודמים, מה ההשלכות הכלכליות על הוט ועל יס.
יצחק וקנין: גם אז אני זוכר את דבריו של פרננדס שהוא בעצמו לא יודע להגיד לנו בצורה ברורה מה ההשלכות הכלכליות.
יצחק וקנין: אין ספק שיש פה השלכות כלכליות מאוד קשות לגבי שתי החברות האלה, לפחות לפי מה שאנחנו הבנו כבר אז.
יורם מוקדי: רק להבהיר, הוועדה הנכבדה שמשרד התקשורת ומועצת הכבלים הקימו הוא על הנושא של איזה רגולציה עושים על תכנים המשודרים בסלולר ובאינטרנט.
יורם מוקדי: שאלה מאוד ראויה.
יורם מוקדי: אנחנו הופענו בפני הוועדה המכובדת הזאת ואנחנו מקווים שהיא תיתן המלצות עוד בדורנו.
יורם מוקדי: עם כל המטלות שיש למשרד התקשורת, אני לא צופה שהיא תיתן המלצות בטווח הנראה לעין, כלומר לא עד הכנסת ה-21.
יורם מוקדי: לכן מה שאנחנו מבקשים, שהנושא הספציפי הזה לא יהיה תלוי בוועדה, בין אם הולכים לדון בדבר הזה או לא, אבל לא יכול להיות שבעצם חברת כבלים לא יכולה להחזיק בערוץ מסחרי וחברת סלולר כן, ואין שום הבדל ושום הצדקה.
יורם מוקדי: היום יש לחברת סלולר יותר השפעה על תוכן לילדים מאשר לכל גורם אחר.
ניצן חן: רק קומם אותי המשפט האחרון שלו, זה לא יהיה כשהמשיח יבוא ולא בכנסת ה-21, זה יהיה בחודשים הקרובים.
יורם מוקדי: מצוין, אני שמח.
יצחק וקנין: סיימת את ההקראה של הסעיף?
יצחק וקנין: אנחנו נצביע על הסעיף.
יצחק וקנין: מאחר ואני פה לבד, מי בעד?
יצחק וקנין: אין מתנגדים.
יצחק וקנין: פסקה 36 – אושרה.
יצחק וקנין: נמשיך הלאה.
אסי מסינג: (37) בסעיף 58 "הפקה עצמית" אחרי "לשידורי טלוויזיה" יבוא "בעל רישיון לשידורי טלוויזיה" ואחרי "שבעל זיכיון" יבוא "או שבעל רישיון".
אסי מסינג: סעיף 58 עניינו הגדרות.
אסי מסינג: יש כאן התאמה של המונח בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, התאמה טכנית לחלוטין, במסגרת ההגדרות.
גבי רוזנברג: אני המנהל הכללי של קבוצת JCS.
גבי רוזנברג: אני רוצה להתייחס לסעיף הזה ובעצם לקשור אותו גם לסעיף 62(א), הואיל ושני הסעיפים האלה ביחד יוצרים לגבי חברות הפקה כמונו מצב בלתי נסבל.
גבי רוזנברג: מדובר בסעיפים שחוקקו בזמנו בשנות התשעים, כאשר היה אז באמת היגיון רב לעשות חומות סיניות בין מפיקים לבין גופים משדרים וכולי.
גבי רוזנברג: כיום, כשהשוק נמצא במצב כפי שהוא נמצא, ואני לא רוצה להכביר מלים, ואנחנו מדברים כולנו על שוק חופשי והמצב של השוק העכשווי וכולי, ופנים לעתיד, אנחנו כ-JCS, או חברות אחרות כמונו, מוצאים את עצמנו מאוד מוגבלים.
גבי רוזנברג: באופן ספציפי, JCS שבעלי השליטה בה הוא מר לאודר, שהוא גם מחזיק במניות בערוץ 10, מנועה מלהפיק לחלוטין עבור ערוץ 2.
גבי רוזנברג: מחברת הפקות שהיו בה בזמנו 24 אנשים עם צוות פיתוח והפקה, שהיא חתומה על מאות שעות הפקה, חלקן מהיותר מכובדות כמו 'בטיפול', 'הבורר', 'מישהו לרוץ איתו' והרשימה ארוכה, היום החברה נמצאת במצב שיש בה 4 אנשים בלבד, הואיל ואין לנו עבור מי להפיק.
גבי רוזנברג: אנחנו באופן פרקטי לא מפיקים כמעט כלום.
גבי רוזנברג: במצב השוק שנוצר היום, מה שאנחנו ביקשנו וגם העלינו את זה בתור הצעה, שלחנו הצעה לתיקון חקיקה מפורטת, שהונחה בפני משרד התקשורת, עניינה של ההצעה שלנו זה לאפשר לחברות כמו אולפני הבירה, כמו JCS, ול-JCS להתחרות בתנאים של שוק משוכלל, להציע את ההפקות שלנו לכל ערוצי השידור ולהתחרות על איכות ומחיר.
גבי רוזנברג: גם כדי להכניס את זה באיזה שהוא קונטקסט יותר קונקרטי, ההצעה שלנו היא מפורטת למדי, יש בה תקרות שבאופן מצטבר זה לא יעלה על 25% וכולי.
גבי רוזנברג: אני לא רוצה להיכנס להצעת החוק כרגע, אלא אם כן אדוני יבקש ממני לעשות זאת, אבל מה שהייתי מבקש זה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לתקן את הדבר הארכאי הזה ולאפשר, כפי שאמרתי, לחברות כמו JCS להתחרות בשוק משוכלל על איכות ומחיר.
דנה נויפלד: אני רק רוצה להעיר.
דנה נויפלד: קודם כל, הערתו של אדוני לא מתייחסת לסעיף הזה, כי אנחנו כרגע נמצאים בסעיף ההגדרות.
דנה נויפלד: מעבר לכך, נראה לי שיש פה איזה שהוא סוג של הזדמנות שרואה מר רוזנברג לפתוח כבר על הדרך כל מיני סעיפים שאנחנו בכלל לא נוגעים בהם.
דנה נויפלד: אנחנו כרגע נמצאים פה בשביל רפורמה מסוימת, פותחים סעיפים ספציפיים שרלוונטיים לרפורמה.
דנה נויפלד: יש כל מיני סעיפים אחרים שלגביהם יש טענות ומענות וכולי, אני לא חושבת שזה הזמן והמקום לפתוח את כלל הבעיות שיש לגביהם כל מיני טענות בחוק הרשות השנייה.
אתי בנדלר: ולגופו של עניין?
דנה נויפלד: זה לגופו של עניין.
אתי בנדלר: לא, לגופו של עניין את אומרת 'אני לא רוצה להשיב לטענתו של מר רוזנברג, כי אנחנו לא דנים בזה'.
אתי בנדלר: השאלה אם לא דנים בזה בכלל, או לא דנים בזה במסגרת הפסקה הרלוונטית.
דנה נויפלד: לא, אין התייחסות לזה כרגע במסגרת הצעת החוק הממשלתית.
גבי רוזנברג: סליחה, גב' נויפלד, אני לא מאמין למה שאני שומע ואני לא אומר את זה בצורה הצינית.
גבי רוזנברג: אני חושב שמדובר פה בחוק שרוצה להסדיר את מפת התקשורת בצורה פתוחה, עם פניו לעתיד, חופש של עיסוק.
גבי רוזנברג: למה לא לדון?
גבי רוזנברג: ההצעות האלה נמצאות על השולחן של משרד התקשורת כבר שנים רבות, זה הזמן להרים את הכפפה ולא יהיה זמן אחר, לדעתי.
אמיר רוזנברג: יש לנו עניין כבד בסוגיה הזאת, אני חושב שאני מסכים לחלוטין עם מה שאמרה היועצת המשפטית בעניין שהסוגיה הזאת היא סוגיית הבעלות הצולבת---
גבי רוזנברג: היא לא בעלות צולבת בשום צורה ואופן.
אמיר רוזנברג: היא נוגעת לכל נושא ההפקות, הפלורליזם, ההגבלה, ואפשר להגיד אפילו שאנחנו אולי לעומתיים, אבל היו בינינו מגעים ודברים כאלה צריכים לפתור מחוץ למקום הזה.
אמיר רוזנברג: זה כמו להכניס לכאן איזה שהוא מטען כבד ביותר במקום לא לו.
אמיר רוזנברג: זה לא איזה שהוא דבר מקרי, זה לא דבר כדרך אגב.
אמיר רוזנברג: אם כבר, צריך לקיים על זה דיון על ידי הגורמים המקצועיים, מחוץ לכנסת, ואחר כך להוציא לכנסת, אבל לא להכניס את זה לכאן, כי זה עלול להיראות כמו.
אמיר רוזנברג: ..
אמיר רוזנברג: אני חלילה לא אומר שזה מה שניסו לעשות פה, אבל זה לערבב מין בשאינו מינו.
אמיר רוזנברג: זה לא מופיע בחוק, זה לא נדון בחוק הזה, יש לזה השלכות אדירות עלינו, על שוק ההפקה העצמאי.
אמיר רוזנברג: יש בינינו מגעים, צריך להשאיר את זה כדי שנשמור, יחד עם הרשות השנייה, שנגיע להבנות, כפי שצריך להגיע, ואז, ככל שיעלה חוק בעניין הזה, אפשר יהיה לדון בו.
גבי רוזנברג: אם מותר לי להגיד, קודם כל אין מגעים בינינו בעניין.
גבי רוזנברג: כל מגעים שניסינו לעשות עם איגודי היוצרים, כולם נענו בשלילה.
גבי רוזנברג: אף פעם לא היה דיון אמיתי ומתקדם.
גבי רוזנברג: נח מאוד לאיגודי היוצרים לתפוס איזה שהוא סעיף טכני ולהושיב את JCS על הספסל ולהוציא אותה באופן פרקטי ממעגל היוצרים ועל ידי כך להקטין את התחרות.
אמיר רוזנברג: בוא ניפגש.
גבי רוזנברג: לא, די.
גבי רוזנברג: אני הצעתי להיפגש מספר פעמים, אתם תמיד דחיתם אותנו ומספיק ללכת אימים על כל מי שמנסה לקבל החלטה בעניין הזה.
גבי רוזנברג: אנחנו הצענו הצעה, הצעה מסודרת.
גבי רוזנברג: אני מציע לדון בזה פעם אחת ולתמיד.
אופיר אקוניס: שלא קשורה לפסקה (37) סעיף 58.
גבי רוזנברג: גם וגם.
גבי רוזנברג: זה קשור ל-58 ו-62.
אמיר רוזנברג: זה משנה את כל מפת---
גבי רוזנברג: לא משנה שום מפה, לא נכון.
אמיר רוזנברג: זה נושא חדש.
גבי רוזנברג: זה לא נושא חדש, זה לא נכון.
אמיר רוזנברג: סליחה, זה נקרא חוק לאודר לפני חמש שנים וזה ירד---
גבי רוזנברג: לא, עוד פעם אתה זורע חול.
אופיר אקוניס: הביטוי הוא זורה.
אופיר אקוניס: לא זורעים חול.
אמיר רוזנברג: גם הארץ קרא לזה 'חוק לאודר'.
גבי רוזנברג: נו באמת, אמיר, חוק לאודר.
אופיר אקוניס: אני מבקש ממנהלת הוועדה לא להשתמש בכינויים שהעיתונות מנפיקה לכל מיני חוקים.
אופיר אקוניס: כאשר נגיע לחוק, אם נגיע לחוק שגם זכה לחוק בעל שם בימים האחרונים, לא היינו רוצים שנקרא לו על שם המציעים.
נחמן שי: אני מבין את הטענות, אבל אני חושב שאם עוברים לשוק יותר משוכלל, אני חושב שזה צריך להיות המסר של כל הפעולה הזאת.
נחמן שי: אז כל צעד שלוקח אותנו אחורה, או שנדבק בכללים הקודמים הוא טעון בדיקה.
נחמן שי: פה היה רעיון מקורי שהשוק הוא מוגבל, ולכן מי שהוא בעל זיכיון או מישהו שהוא בעלים של חברה להפקות לא יוכל להפיק עבור עצמו וכן הלאה, ועכשיו לפי דעתי צריך להסתכל על זה באור אחר.
נחמן שי: זה לא פוגע באופן אוטומטי ביוצרים שהם מאוד חרדים, אלא שצריך לשקול, ייתכן שבתי הפקה, שאמנם הם בבעלות או בבעלות חלקית של בעל זיכיון, הם מעסיקים יוצרים והם תורמים תרומה ואפשר לשחרר מהמגבלות או להקל עליהם.
נחמן שי: אלה היו דברים שהיו נכונים לפני 17 ו-18 שנה.
נחמן שי: משהו קרה מאז בשוק הזה.
נחמן שי: זו דעתי.
אסף אמיר: מה שזה אומר, זה שינוי מהותי בכל השוק ובשוק הזה צריכים להתקיים ולעבוד ולעשות דברים מקוריים וצריכים להמשיך בדברים טובים, אתה אומר שכל זכיין, כל גוף בעצם יכול להקים חברות בת ולהפיק לעצמו ולאחרים מעכשיו ועד עולם.
אסף אמיר: זה יחסל את ההפקה העצמאית בישראל.
אסף אמיר: הפקה מקומית, העניין הזה מסתיים, לא קיימת יותר הפקה מקומית.
נחמן שי: בין הכל ללא כלום, יש תמיד איזה שהוא מרחב די גדול, ואני אומר עוד פעם, אם אני מבין נכון את רוח השינויים, אני מסתכל על היועצות המשפטיות הנמרצות, מצדי השמאלי, שמובילות את העניין ורוצות לפתוח את השוק לכוחות חדשים ולשינוי, אז צריך לחשוב גם על הדברים האלה.
גבי רוזנברג: הלקוחות שלנו זה ערוץ 2, יש הצעה קונקרטית על השולחן.
גבי רוזנברג: אנחנו הגבלנו את ההצעה הזאת גם כדי להגן על היוצרים, הגבלנו אותה בשיעור מצטבר.
גבי רוזנברג: ההצעה הזאת קונקרטית, משרד התקשורת אמר לרשות השנייה בצורה קונסיסטנטית שהם מסכימים ,שזה הגיוני, שהגיע הזמן לשנות, אבל עקב הפעולות של איגודי היוצרים שמטילים אימה על מקבלי ההחלטות.
גבי רוזנברג: .. זו העובדה ואני מצטט אנשים שחלקם יושבים פה עכשיו.
נגה רובנשטיין: שוק השידורים הוא שוק שמורכב מכמה רבדים.
נגה רובנשטיין: .. עולה שאלה נכונה.
נגה רובנשטיין: אנחנו לא חושבים שהתשובה היא תשובה נכונה, אבל השאלה היא שאלה נכונה, ואנחנו כן אמרנו שזו נקודה שצריך לבחון אותה בשביל לראות האם צריך לשנות אותו או להקל אותו.
נגה רובנשטיין: זו נקודה שצריך לבחון אותה, זה עלה בוועדת מרדכי, בסופו של דבר הוועדה לא נדרשה לסוגיה הזאת, אבל זו כן שאלה שעלתה.
דנה נויפלד: הוחלט שבשלב הזה, במסגרת הרפורמה הזאת, אנחנו לא מתקנים את המצב הקיים.
נגה רובנשטיין: זה לא אומר שצריך לחכות לסיום תהליך אחד בשביל להתחיל תהליך אחר, זה פשוט תהליך נפרד.
נחמן שי: חברים, אני רוצה להגיד לכם משהו.
נחמן שי: אתם לקחתם צעצוע שעבדו עליו הרבה הרבה שנים ויצרו ממנו משהו די טוב, ובשלושה חודשים החלטתם שאתם בונים צעצוע חדש.
נחמן שי: יופי, אבל כשאתם ניגשים לצעצוע החדש, תסתכלו רגע על ההבנות ועל הסיבות ועל הנסיבות שהוליכו לבנות את הצעצוע הישן שהוא לגמרי לא רע.
נחמן שי: לכן פה הייתם צריכים להיפתח.
נחמן שי: לא תגידו, 'בעתיד נתייחס לבעיה הזאת'.
נחמן שי: מה שלא ייפול היום, בתקופה הזאת, במקומות האלה, לא יקרה יותר.
דנה נויפלד: זה לא נכון.
נחמן שי: ויכול להיות שצריך לשחרר קצת את השוק מהמגבלות הקשות שליוו אותו בשלבים הראשונים שלו.
נחמן שי: עכשיו יהיו לנו יותר בעלי רישיונות, עכשיו יהיו לנו יותר משדרים, השוק נפתח.
נחמן שי: הוא נפתח, ופה נשארתם עם איזה שהיא מגבלה.
נחמן שי: אתם רוצים?
נחמן שי: אני מוכן להגיש פה איזה שהיא הצעה מפורטת, נשקול אותה ונבדוק.
נחמן שי: אולי לא לסכם את זה עכשיו, נגיש ונדון על זה בישיבה אחרת.
נחמן שי: אני חושב שצריך לגשת לזה טיפה אחרת.
נחמן שי: את עצמך אומרת, גב' נויפלד, שיפרחו אלף פרחים, יהיו ארבעה משדרי חדשות---
דנה נויפלד: אני הבעתי תקווה.
נחמן שי: הבעת תקווה, אז זה מה שאני רוצה.
נחמן שי: אני רוצה יותר כוחות בשוק הזה.
נחמן שי: אין סיבה שבמקום אחד יצרו אמצעי הפקה ובמקום אחר ירחיבו אותם.
נחמן שי: עכשיו זה צריך להתפשט לאורך כל התחום.
דנה נויפלד: אם אפשר לענות לחבר הכנסת שי בנקודה אחת.
דנה נויפלד: במיוחד באותה התלהבות שאתה מייחס לי, אני רוצה לציין שאנחנו מניחים פה כרגע את התשתית המשפטית בתקווה שיבואו גורמי שידור חדשים.
דנה נויפלד: לגבי המצב העובדתי, אנחנו לא יודעים הלכה למעשה האם זה יעזור והאם יבואו משדרים חדשים.
דנה נויפלד: נוכח גודל השוק, אפשר לתהות מתי הם יגיעו ואיך הם יגיעו, ולכן הסעיף הזה, במתכונת הקיימת היום, מתייחס לשחקנים הקיימים ולכן חשבנו שבגלל החשיבות של הסעיף ונוכח הפלורליזם שאנחנו רוצים לעודד ושוק ההפקה העצמאי שאנחנו מבקשים להמשיך ולעודד, להשאיר את הסעיף כמו שהוא.
נחמן שי: אם ייכנסו שחקנים חדשים, זה בדיוק מטרת העניין, אז השוק מתרחב.
נחמן שי: אם השוק מתרחב, אפשר להקל קצת את המגבלות שהיו נהוגות בתקופה שהשוק היה מוגבל.
דנה נויפלד: אז אולי קודם נוודא שהשוק מתרחב.
נחמן שי: אחד שיהיה קשור בשני.
נחמן שי: בואו נקל פה במידה מסוימת על המגבלה הזאת.
נחמן שי: לא צריכים ללכת כל הדרך, אפשר לקבוע איזה שהוא סף חדש ולהתפלל שהשוק גם יתרחב במקביל.
נחמן שי: קודם מנענו מהם להמשיך שניים לשדר על ערוץ אחד, כדי שהם יתפצלו וישדרו שניים.
נחמן שי: אנחנו מאוד רוצים שזה יתרחב.
נחמן שי: אני חושב שהגישה צריכה להיות יותר פתוחה, יותר ליברלית, פחות צרה ומוגבלת מאשר היתה בתקופת היסוד.
אמיר רוזנברג: חבר הכנסת שי, מלה אחת להוסיף.
אמיר רוזנברג: כמו שאמרנו קודם, החלטות מהסוג הזה וההשלכות שלהן בוודאי אי אפשר... זה מה שאנחנו חושבים ואני חושב שיכולה להיות הסכמה מלאה על זה שאי אפשר להכריע בהן ולהביא אותן באופן הזה אל השולחן.
אמיר רוזנברג: מה שנכון מאוד מבחינה עקרונית, ודאי שיש הסכמה למה שאתה אומר, יכול להיות שצריך עם ההתקדמות ללכת, יכול להיות שבמקרה הזה צריך את זה או לא צריך את זה, אבל לגבי ההשלכות, לא להביא את זה לכאן במסגרת חוק שלא רלוונטי לחוק הזה, כשכל ההשלכות אינן ברורות ואפשר להגיד דברים נכונים לפה ואפשר להגיד דברים נכונים לפה, ואולי אפילו יש משהו במצוקה שלהם, אבל צריך לראות איך פותרים את המצוקה שלהם, לא עם יצירת מצוקות אצל אנשים אחרים.
אמיר רוזנברג: ולכן, כן, אי אפשר להחליט על זה כאן, על רגל אחת, ובדלת האחורית בחוק שלא שייך למן העניין.
אמיר רוזנברג: צריך לקיים דיון ?
אמיר רוזנברג: אז אין בעיה, אפשר תמיד לקיים על זה דיונים ואני בטוח שכולם פתוחים לקיים על זה דיון, רק לא להכניס את זה באמצעות תיקון חוק או תיקון כזה באיזה שהיא קריאה, זו תהיה שיטה שלא ממן העניין.
נחמן שי: אבל זה הזמן.
גבי רוזנברג: הגשנו הצעה מסודרת, היתה גם פגישה של היועצים המשפטיים שלנו איתך ועם הנציגים והיו גם שיחות.
גבי רוזנברג: ההצעה שלנו היא מידתית, היא הגיונית, ולא ייתכן שכשאנחנו באים לערוצים משדרים, שאומרים לנו 'זה נורא נחמד, רק אנחנו לא יכולים לעבוד איתכם'.
אופיר אקוניס: מר רוזנברג, תודה.
אופיר אקוניס: אני גם רוצה לבחון.
אופיר אקוניס: אני אקיים על זה ישיבה עם היועצת המשפטית שלנו, ואיתך.
נחמן שי: ואני אביא איזה שהיא הצעה הגיונית לשולחן.
אופיר אקוניס: מאה אחוז, ואנחנו נפסח בינתיים ולא נצביע.
אמיר רוזנברג: רק אני אדגיש בעניין הזה שיכול להיות שתהיה הצעה, אז כמובן שמדובר בנושא חדש.
אתי בנדלר: אתה תטען נושא חדש, זה יעבור לוועדת הכנסת.
אסי מסינג: השינוי שמוצע כאן לא מתייחס למה שהועלה.
אסי מסינג: כל מה שהועלה כאן, לא רלוונטי.
אסי מסינג: אני מניח, דרך אגב, שאם יהיה שינוי, אז הוא בוודאי לא יהיה שינוי בסעיף ההגדרות.
אסי מסינג: זה שינוי קצת יותר מהותי מסעיף ההגדרות.
אסי מסינג: יכול להיות שאפשר להצביע על הסעיף עצמו.
אופיר אקוניס: למען חבר הכנסת שי ולמעני, נלמד קצת יותר ואז נקבל החלטה.
אופיר אקוניס: יכול להיות שכן, אז מיד נצביע על זה בלי שום בעיה, אם נבין באמת ונשתכנע שזה באמת במקום אחר לגמרי ובנושא אחר לגמרי, עניין אחר לחלוטין.
אסי מסינג: (38) בסעיף 62א – (א) בסעיף קטן (א) במקום "בעל זיכיון לא יתקשר" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה לא יתקשר", ובמקום "אם בעל זיכיון אחר" יבוא "אם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה אחר או אם בעל רישיון לשידורי טלוויזיה אחר".
אסי מסינג: (ב) בסעיף קטן (ג) – (1) ברישא, אחרי 51ג, יבוא 51א(י).
אסי מסינג: (2) בהגדרה "בעל זיכיון" במקום "בעל זיכיון" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה", במקום "בעל זיכיון אחד" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה אחד" ואחרי "בעל זיכיון" יבוא "כאמור".
אסי מסינג: (3) אחרי ההגדרה "בעל זיכיון" יבוא "בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, לרבות בעל עניין בו ולרבות תאגיד בשליטתו של בעל רישיון לשידורי טלוויזיה אחד או יותר, או של בעלי העניין ובעל רישיון כאמור, יחד או לחוד".
אסי מסינג: סעיף 62 א רבא, עניינו באיסור התקשרות לצורך מכירת תכנים בין בעלי זיכיונות וסעיף קטן (ב) מאפשר חריגים שבהם המועצה כן תאפשר התקשרויות בין אותם בעלי זיכיונות וכל זה אינו חל על עניין של חברת החדשות.
אסי מסינג: מה שמוצע כאן זה התאמות לכך שיתווספו, החל ממועד המעבר, בעלי רישיונות.
אופיר אקוניס: לחברת קשת יש הערה לסעיף?
אמיר ונג: (אינו נשמע).
אתי בנדלר: אבל לא הוצע לתקן את סעיף קטן (ב).
אתי בנדלר: בין בעלי זיכיונות בלבד, באותו ערוץ, ולא הוצע לתקן אותו.
אתי בנדלר: מדובר על אותו ערוץ, לא יהיו שידורים באותו ערוץ לשני אנשים בעלי רישיונות.