GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא אמר שהמשרד לא קיבל.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר שהוא לא קיבל.
לאה ורון: בכל מקרה, מר בירנבאום, מכתבך הועבר לכל חברי ועדת הכלכלה.
ג'וש פדרסן: הערה ראשונה מתייחסת לסעיף ההגדרות שעברנו עליו כבר.
ג'וש פדרסן: ייתכן ויהיה צורך לשנות את ההגדרות "יצרן" ו"יבואן" לאור זאת שתהיה אפשרות להחיל את החוק גם על מכלי משקה גדולים.
ג'וש פדרסן: אולי ניתן להסמיך את היועצת המשפטית לוועדה, את משרד המשפטים ואותי לבחון אם צריך להתאים את ההגדרות בסעיף 1 של "יצרן" ו"יבואן".
כרמל שאמה-הכהן: צריך לבחון את זה על-ידי היועצת המשפטית.
ג'וש פדרסן: אני מבקש רק להעיר על כך מכיוון שקראנו את זה כבר.
לאה ורון: ככל שיידרש תיקון בהגדרות, הוועדה תצטרך לאשר את זה.
לאה ורון: תצטרכו לפתוח את הדיון בסעיף מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: לא יהיה תיקון מחוץ לאולם הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: על כל תיקון נצטרך להצביע.
גלעד ארדן: מה זאת אומרת להסמיך אותך?
גלעד ארדן: מתי להסמיך אותך?
גלעד ארדן: עכשיו עובדים על החוק וצריך עכשיו להכניס את התיקונים הנדרשים.
ג'וש פדרסן: זה ברמה של תיקון נוסח.
גלעד ארדן: אם זה יהיה תיקון נוסח אז לא צריך הסמכה.
גלעד ארדן: תיקון נוסח אפשר להביא תמיד.
אתי בנדלר: תיקוני נוסח, התאמת נוסח, ככל שמדובר בנוסח בלבד אני עושה התאמה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
אתי בנדלר: ככל שיש בכך גם מהות אני דורשת תמיד להביא את זה לוועדה.
ג'וש פדרסן: סעיף 5 – הוספת סעיף 3ב לחוק העיקרי "אחרי סעיף 3א לחוק העיקרי יבוא: "3ב.
ג'וש פדרסן: איסור מכירת מכלי משקה לא מסומנים בית עסק לא ימכור מכל משקה שאינו מסומן לפי הוראות סעיף 3(א), אלא אם כן חל, לגבי אותו מכל משקה, פטור מחובת הסימון לפי סעיף 3א(א), והיצרן או היבואן, לפי העניין, מסר לבעל העסק העתק מאישור הקרן לממונה לפי הסעיף האמור.
ג'וש פדרסן: "" זאת אחת מנקודות הכשל בחוק שנלמדו עם השנים.
ג'וש פדרסן: זה נועד לתקן את הפער שקיים ולאסור אפשרות למכור מכלי משקה לא מסומנים שגורמים לבעיות בכל מערך האיסוף והחזרת הפיקדון.
כרמל שאמה-הכהן: למי מחברי הכנסת יש הערות על הסעיף?
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שלאף אחד אין הערות.
כרמל שאמה-הכהן: אני מעלה להצבעה את סעיף 5 להצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה כנוסח הממשלה?
כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 5 להצעת החוק – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: הרוב בעד.
כרמל שאמה-הכהן: אין מתנגדים ואין נמנעים.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 5 נתקבל פה אחד.
לאה ורון: חבר הכנסת אופיר פינס-פז מצביע במקום חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת גדעון עזרא מצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון, חבר הכנסת חיים אמסלם מצביע במקום חבר הכנסת יצחק וקנין.
אופיר פינס-פז: מה קורה לגבי ההסתייגויות?
אתי בנדלר: אם יש לך הצעה לתיקון סעיף מסוים, אני מבקשת להציע אותה עכשיו ותהיה הצבעה על ההצעה הזאת.
אתי בנדלר: אם היא לא תתקבל היא תהפוך להסתייגות, כמקובל.
אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, בשלב זה יש לי הצעה.
אברהם בירנבאום: אני מציע שבסעיף 1 לחוק העיקרי, אחרי הגדרת "צרכן" תבוא הגדרת "מכולת": "מרכול ששטח המכירה שלו הינו פחות מ-150 מטר מרובע".
אברהם בירנבאום: שנית, אני מציע שלאחר סעיף 7 לחוק העיקרי יתווסף סעיף 7ג: "יצרן, יבואן וספק חייבים לקבל מכלי משקה ריקים מסומנים ממכולת גם אם לא יוצרו או שווקו על ידו כשהם מספקים למכולת מכלי משקה מלאים, ולשלם למכולת את דמי הפיקדון בעדם".
כרמל שאמה-הכהן: מר בירנבאום, ככל שיש לך הצעות וככל שהן טובות, הן צריכות להיות מוצגות לוועדה על-ידי אחד מחברי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך לשכנע את אחד מחברי הכנסת להציג אותן.
כרמל שאמה-הכהן: לאף אחד אחר אין את הזכות הזאת בשלב זה של הדיון.
אברהם בירנבאום: אבל הוחלט שמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה יתייחס לנושא הזה בתחילת הישיבה, ולא שמענו אותו.
כרמל שאמה-הכהן: על מה שהמנכ"ל התחייב להגיב, הוא יגיב.
גלעד ארדן: אולי נאמר את התגובה שלנו כדי לייתר את הצורך של מר בירנבאום בתום הדיון בכל סעיף לבקש לתקן את סעיף 1.
כרמל שאמה-הכהן: היועץ המשפטי של המשרד להגנת הסביבה יתייחס לרעיון של מר בירנבאום.
ג'וש פדרסן: יש לנו הצעת נוסח שתיכנס בסעיף 7(ב).
גלעד ארדן: תסביר קודם את המהות.
גלעד ארדן: עזוב את הנוסח.
גלעד ארדן: המהות חשובה.
ג'וש פדרסן: יש שם סעיף שמתייחס כבר היום ליחסי הגומלין בין היצרנים והיבואנים ובין בית העסק.
ג'וש פדרסן: מה שמופיע היום כ"חייב לקבל" מוצע שישתנה ל"חייב לאסוף".
ג'וש פדרסן: יצרן או יבואן יהיה חייב לאסוף מבתי העסק מכלי משקה בפרקי זמן סבירים.
אתי בנדלר: זה כלול כבר בנוסח שמופיע בפנינו או עדיין לא?
ג'וש פדרסן: זאת הצעה מן השעה האחרונה.
ג'וש פדרסן: זה יופיע לפני סעיף 8 להצעת החוק, בהתייחס לסעיף 7 להצעת החוק.
לאה ורון: אתה מוכן לחזור על ההצעה?
ג'וש פדרסן: הכוונה לקבוע חובה על יצרן או יבואן לאסוף מכלי משקה מבתי העסק.
אתי בנדלר: מכיוון שאין לנו כרגע הצעה, תגיד על איזה סעיף בחוק העיקרי אתה מדבר.
ג'וש פדרסן: בסעיף 7(ב) לחוק העיקרי, במקום "בית עסק, יצרן ויבואן חייבים לקבל מכלי משקה" יבוא: "חייבים לאסוף מכלי משקה ריקים מסומנים שמוסר להם בית עסק לפי הוראות סעיף קטן (א), ולשלם לו את דמי הפיקדון בעדם", ולכך נוסיף "בפרקי זמן סבירים".
ג'וש פדרסן: זה אמור לתת מענה לסוגייה שמר בירנבאום העלה.
ג'וש פדרסן: בנוסף, מוצע להוסיף סעיף קטן 7(ג) שמתייחס למתן סמכות לממונה על החוק, שנמצא במשרד להגנת הסביבה, שיהיה רשאי, בנסיבות יוצאות דופן, לקבוע הוראות לעניין פרקי הזמן המינימליים לאיסוף מכלי משקה.
גלעד ארדן: מר בירנבאום, הבנו ואנחנו רוצים לתת מענה, אבל אתה לא נותן להסביר אותו.
גלעד ארדן: אולי עוד לא הבנת.
אברהם בירנבאום: הבנתי היטב.
גלעד ארדן: יופי.
גלעד ארדן: אני לא בטוח שאני הבנתי.
גלעד ארדן: אני רוצה לראות שהבנתי.
גלעד ארדן: הבעיה שהעלה מר בירנבאום, אנו סבורים שהיא נכונה.
גלעד ארדן: יש אמנם חובה על היצרנים, או אם הם עושים את זה בתאגיד באישור בית-הדין כפי שקורה כרגע, לתת שירות שוויוני, אבל במסגרת השירות השוויוני לא קובעים להם את תנאי השירות.
גלעד ארדן: לדוגמה הם קבעו שרק מי שאסף למעלה מ-1,000 בקבוקים באים לקחת ממנו את הבקבוקים.
גלעד ארדן: כך נוצר עיוות מסוים, שהרי אנו רוצים לחייב כאן בחקיקה, ואפילו עם פיצוי לדוגמה, בתקווה שהוועדה תשתכנע, שבעל עסק יהיה חייב לקבל בקבוקים.
גלעד ארדן: אמנם מגבילים היום את הכמות שלהם אבל בסופו של דבר אם בעל עסק במטולה או בקריית שמונה נתקע עם כמות גדולה של בקבוקים ואומרים לו: עד שלא יהיו לך 1,000 לא נבוא לאסוף, זה יוצר סיטואציה שאינה מקובלת עלינו.
גלעד ארדן: לכן אנחנו מבקשים לכתוב בחקיקה הראשית שצריך לעשות את זה בזמן סביר.
גלעד ארדן: אנחנו עדיין רוצים לשמור את הזכות לממונה אצלנו לקבוע ולהתערב – ואנחנו מקווים שלא יהיה צורך, מכיוון שהיצרנים והיבואנים יתנו שירות טוב בעניין הזה – אבל אם לא יתנו שירות טוב ויוגשו תלונות אנחנו רוצים שתישמר לנו האפשרות החוקית להתערב בקביעה מה הוא הזמן הסביר שבו הם נדרשים לאסוף את הבקבוקים.
אתי בנדלר: לקבוע פרקי זמן מקסימליים לאיסוף מכלי משקה מבתי עסק.
אברהם בירנבאום: אדוני השר, גם על-פי הניסיון מן העבר עם מכלים קטנים, מספר המכלים בחנות מכולת איננו גדול.
אברהם בירנבאום: הם לא באים ולא יבואו.
גלעד ארדן: אבל הסברת את זה.
גלעד ארדן: הבנתי את טענתך.
גלעד ארדן: תגיד מה לא הבנתי.
אברהם בירנבאום: אני מבקש שכל אימת שהם מביאים מכלים מלאים, במקום שהתפנה במשאית יקחו את המכלים הריקים.
גלעד ארדן: אם יהיה צורך, הממונה יקבע את זה.
גלעד ארדן: אני לא מתכוון להיכנס לרזולוציה כזאת.
אברהם בירנבאום: אדוני השר, למה אתה רוצה להפליל אותנו קודם על כך שאנו לא מחזירים פיקדון?
אברהם בירנבאום: תטיל עליהם את החובה, כל אימת שהם מביאים מכלים - - -
גלעד ארדן: אני מטיל עליהם את החובה.
כרמל שאמה-הכהן: מר בירנבאום, השר אמר בעברית פשוטה וברורה שאם המשרד להגנת הסביבה יראה לנכון שהנסיבות מצריכות הוראה שכל הגעה של משאית תחייב לקבל מכלים ריקים, כך הוא יעשה.
אברהם בירנבאום: למה שזה לא ייקבע בחוק כפי שכל דבר נקבע בחוק?
גלעד ארדן: תשאל את הממונה על הגבלים עסקיים אם נראה לה שהמשאית שמוכרת את השתייה תאסוף גם את הבקבוקים.
אברהם בירנבאום: למה לא?
גלעד ארדן: תשאל אותה.
גלעד ארדן: היא תסביר לך.
אברהם בירנבאום: בבקשה, אני שואל אותה.
גלעד ארדן: זה לא הגיוני כי זה לא אותו מנגנון.
גלעד ארדן: לא מי שמוכר את המשקה מטעם "טמפו" הוא זה שאוסף את כל הבקבוקים של כל החברות.
אברהם בירנבאום: זה הגיוני מאוד מכיוון - - -
גלעד ארדן: זאת העמדה שלי.
אברהם בירנבאום: אדוני השר, אתה חוסך נסיעות מיותרות של משאיות.
כרמל שאמה-הכהן: מר בירנבאום, בזה נסתיימה זכות הדיבור שלך.
כרמל שאמה-הכהן: אני סבור שמן ההצעה שלך השגת המון, יותר מרבים אחרים כאן.
כרמל שאמה-הכהן: קיבלת תגובה של המשרד להגנת הסביבה שהלכה די בכיוון שלך.
כרמל שאמה-הכהן: לא כל מה שאדם מציע, גם לא כל מה שחבר כנסת מציע מתקבל כאן כנוסחו.
כרמל שאמה-הכהן: השגת מספיק גם עבור מי שאתה מייצג.
כרמל שאמה-הכהן: בזה סיימנו.
רוני קוברובסקי: נאמר גם בישיבה הקודמת, המכולות הקטנות בדרך כלל מקבלות שירות איסוף מן היצרניות בין אחת לשבועיים לאחת לחודש.
רוני קוברובסקי: במקרה דנן אני סבור שמר בירנבאום לא מעוניין שיבואו אליו אחת לחודש, ובוודאי שבעל המכולת לא יצטרך להחזיק את הבקבוקים עם שאריות המשקה במשך חודש שלם אצלו.
רוני קוברובסקי: אם מתכוונים להכניס כאן שינוי צריך לקבוע שזה יהיה גם בכמות סבירה וגם בזמן סביר.
רוני קוברובסקי: היום אם חנות מכולת מבקשת באופן דחוף שני ארגזים למשל, לא מוציאים משאית שלמה כדי לשלוח לה את זה.
רוני קוברובסקי: לחברות ההובלה יש את העלויות שלהן, לתאגיד יהיו העלויות שלו.
רוני קוברובסקי: כל הדברים הללו צריכים להיעשות בצורה כלכלית.
דניאל מורגנשטרן: אם זה היה נכון אז רחובות הערים לא היו נפקקים כל יום עם משאיות החלוקה.
דניאל מורגנשטרן: זה פשוט לא נכון.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא פותחים את הדיון בשום דבר.
גלעד ארדן: מר רוני קוברובסקי, אתה התנגדת למה שהצעתי?
רוני קוברובסקי: לא.
גלעד ארדן: אני מבקש, הזמן שהקצו לנו היום – ואני באמת מודה לוועדת הכלכלה על כך – הוא עד שעה 16:00.
גלעד ארדן: מה שלא יסתיים היום, אם לא יסתיים – לא יסתיים.
גלעד ארדן: אין לי שום כוונה להביא השנה תקנות להפחתת היעדים.
גלעד ארדן: שכל אחד מכם ייקח את זה בחשבון כפי שירצה ותקיימו דיון, כל אחד על מה שחשוב לו לומר.
רוני קוברובסקי: אני מבקש סליחה אם הפרעתי לדיון.
גלעד ארדן: לא, זה בסדר גמור, אבל אם זה תומך בעמדה שהמשרד מציג אז מה הצורך?
רוני קוברובסקי: אני רק רוצה לחדד כי המשרד הזכיר רק את הזמנים ואני הזכרתי גם את הכמות.
רוני קוברובסקי: כמות סבירה וזמן סביר.
רוני קוברובסקי: אי אפשר לטרטר מערכות שלמות.
גלעד ארדן: כך כתוב כבר היום בחוק.
גלעד ארדן: הלא כך?
אתי בנדלר: התוספת הזאת קשה.
אתי בנדלר: אני סבורה שהצעת השר טובה מאוד לעניין הזה, אם יורשה לי להגיב.
אתי בנדלר: מר בירנבאום העלה בעיה.
אתי בנדלר: המשרד להגנת הסביבה בנושא הזה השיב תשובה ראויה וטובה בהחלט.
אתי בנדלר: נאמר שתהיה חובה לאסוף בפרקי זמן סבירים, ואם הממונה ייווכח שיש בעיה בהגדרה של "פרקי זמן סבירים" הוא יהיה רשאי גם לקבוע פרק זמן מינימלי.
אתי בנדלר: לדוגמה, הוא יוכל לקבוע שתהיה חובה לאסוף מכל בעל מכולת או מכל בית עסק את מכלי המשקה הריקים לפחות אחת לשבועיים אף אם אותו בית עסק מקבל אספקה רק אחת לחודש.
אתי בנדלר: מעבר לזה זו תהיה הוראה בלתי סבירה, שהרי יש כאן התנהלות של חיי מסחר תקינים שרוצים לאפשר אותם, מחד גיסא, ומאידך גיסא שלא תתאסף אצל בעלי המכולות שאתה מייצג כמות גדולה של בקבוקים שיצטרכו למצוא להם מקום אחסון ועלולות להתפתח בעיות תברואתיות.
רוני קוברובסקי: לכן צריך לדבר גם על כמות סבירה ולא רק על זמן סביר.
אתי בנדלר: אי אפשר לדבר על כמות סבירה, כי אם יש מכולת קטנה באיזו עיירה, כשאתה מדבר על כמות סבירה יכול להיווצר על-ידי כך מצב שלא תבואו לאסוף אלא לאחר חודש או חודשיים, וגם זה לא ראוי.
אברהם בירנבאום: או שנה או שנתיים.
אתי בנדלר: לכן אני סבורה שההצעה של השר כאן מהווה בהחלט פשרה נאותה בין כל העמדות שהוצגו בישיבה הקודמת.
אברהם בירנבאום: שייקבע בחוק מה שאמרה היועצת המשפטית לוועדה, שזה יהיה לפחות אחת לשבועיים.
אתי בנדלר: זה סמכות של הממונה.
אופיר פינס-פז: מתחילה להתברר לי כאן תמונה שצריך לדון בה בצד הפרוצדורלי.
אופיר פינס-פז: קודם כול, יש כאן נוסח חדש שהובא מעכשיו לעכשיו.
אופיר פינס-פז: שנית, אני מבין שיש איזה עניין – ולא ברור לי מדוע, אולי הסיבות טובות אך אני לא מכיר אותן – להשלים את כל החקיקה עד השעה 16:00 היום.
כרמל שאמה-הכהן: מי אמר את זה?
אופיר פינס-פז: כך הבנתי מן השר.
כרמל שאמה-הכהן: השר אמר שמה שלא נספיק היום, לא נספיק.
אופיר פינס-פז: אולי לא הבנתי נכון.
גלעד ארדן: אני מעוניין בכך.
גלעד ארדן: אם לא, יהיה דיון נוסף.
אופיר פינס-פז: אני סבור שצריך לעכל את הדברים שקורים כאן.
אופיר פינס-פז: צריך לתת אפשרות סבירה לחברי הכנסת להגיש הסתייגויות על התוצאה הכוללת שהתקבלה.
אופיר פינס-פז: אי אפשר לעשות הכול היום.
אלי אפללו: הוא אמר שאם לא נסיים, לא נסיים.
אופיר פינס-פז: חשבתי שההחלטה היא לסיים היום את הליך החקיקה.
אלי אפללו: אם אפשר, מה טוב.
אלי אפללו: אם לא, לא.
גלעד ארדן: אני בסך הכול אורח כאן.
גלעד ארדן: אני לא קובע את סדרי הדיון.
אופיר פינס-פז: אם כך אתה מרגיש אז הכול בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שנצביע על ההצעה של המשרד להגנת הסביבה, והיועצת המשפטית של הוועדה תשלב את זה אחרי כן בנוסח החוק.
כרמל שאמה-הכהן: לאנשים ברור עכשיו על מה מצביעים.
אופיר פינס-פז: באיזה סעיף זה אמור להיכנס?
אתי בנדלר: אני לא יודעת.
כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית לוועדה תחליט אחר-כך.
כרמל שאמה-הכהן: המספר רלוונטי פחות.
אופיר פינס-פז: האם ניתן לחזור על הנוסח?
כרמל שאמה-הכהן: לפני כן, רציתי לשאול את המשרד להגנת הסביבה, האם יש בעיה, האם ריאלי שבעל חנות מכולת יתקשר ויגיד לתאגיד: בואו תאספו ממני 5 פחיות?
כרמל שאמה-הכהן: האם לא יוצרים כאן עיוות?
אברהם בירנבאום: 100 פחיות.
גלעד ארדן: לא נקבע בחוק הזה שהמספר משנה או שהכמות קובעת.
גלעד ארדן: הבעיה שהוא מציג היא קודם כול לוח הזמנים.
גלעד ארדן: אם יש בעיה כזאת היא נגזרת כנראה גם מן הכמות ומן המרחק.
גלעד ארדן: מתקשר מישהו מקריית שמונה ואומר: יש לי כאן 15 בקבוקים קטנים, תבואו לקחת אותם היום או מחר.
אברהם בירנבאום: שיהיה 100 בקבוקים.
כרמל שאמה-הכהן: מר בירנבאום, אני מרגיש לא נעים לקרוא אותך לסדר, אתה מבוגר ממני ביום אחד, אבל אתה כבר לא משאיר לי ברירה.
גלעד ארדן: לא רלוונטי אם יש בעיה או אין בעיה.
גלעד ארדן: צריך שתהיה סמכות להתערב בעניין הזה אם המשרד יקבע שיש בעיה.
גלעד ארדן: למיטב ידיעתי, עד לרגע זה לא הובאו לידיעתי מעולם תלונות מן הסוג שמר בירנבאום מציג ונאבק כאן בחירוף נפש, ואני מעריך אותו מאוד.
גלעד ארדן: לא שמעתי ולא ראיתי מעודי תלונה שהגיעה אליי על הנושא הזה.
כרמל שאמה-הכהן: האמירות של מר בירנבאום התייחסו לקצה אחד של הסיטואציה.
כרמל שאמה-הכהן: בקצה השני של הסיטואציה יכול להיווצר עיוות אחר, כאשר התאגיד או מי שבא במקומו יצטרך לשלוח משאית לאיסוף כמות קטנה מאוד של בקבוקים.
גלעד ארדן: לכן ביקשנו את שיקול הדעת.
גלעד ארדן: אנחנו משרד ממשלתי שחי את זה ביום-יום.
גלעד ארדן: יש לנו ממונה שמפקח.
כרמל שאמה-הכהן: שיקול הדעת שלך הוא לעניין פרקי הזמנים, לקבוע תדירות מינימלית.
קריאה: גם כמות.
אתי בנדלר: בפירוש לא דובר על כמות אלא רק על מגבלת זמן.
כרמל שאמה-הכהן: הממונה יקבע כמות מינימלית לצורך איסוף.
כרמל שאמה-הכהן: לא הגיוני לשלוח עובד עם משאית לאסוף שקית של 5 פחיות.
כרמל שאמה-הכהן: בכך גורמים נזק יותר מאשר תועלת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הרי רוצים כאן לייעל.
גלעד ארדן: גורמים גם לזיהום אוויר.
כרמל שאמה-הכהן: נכון, גם מבחינה סביבתית.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היועץ המשפטי, האם אנחנו יכולים לשלב מינימום של כמות?
ג'וש פדרסן: תקבעו את העיקרון ואנחנו ננסח.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לאשר עכשיו את הנוסח.
אופיר פינס-פז: ומה עם מקסימום של כמות?
כרמל שאמה-הכהן: אדרבה, אם תהיה כמות גדולה כולם ירוצו לאסוף כי יש תחרות על האיסוף ויש לזה שווי כספי.
כרמל שאמה-הכהן: אם תודיע בטלפון שיש לך מיליון פחיות, כולם יבואו לקחת.
אופיר פינס-פז: ואם אודיע שיש לי 30 פחיות?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים על המינימום.
אופיר פינס-פז: ו-70 פחיות?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחפשים את מספר המינימום.
אופיר פינס-פז: מה הקיבולת שלו?
כרמל שאמה-הכהן: ניתן שיקול דעת לממונה במשרד להגנת הסביבה באשר למרווח הזמן והכמות.
כרמל שאמה-הכהן: המרווח של הזמן מאלץ את האוספים.
כרמל שאמה-הכהן: המגבלה של הכמות מונעת מטרדים של איסופי-סרק.
אופיר פינס-פז: מכולת קטנה בעיירה קטנה אוספת כמות מסוימת של בקבוקים.
אופיר פינס-פז: כמות כזאת תיחשב בעיר גדולה ככמות קטנה, אבל בעיר קטנה היא נחשבת לכמות גדולה.
אלי אפללו: לכן ניתנה כאן גמישות.
אופיר פינס-פז: בסדר, הסכמתי, אבל לא רק למינימום אלא גם למקסימום.
כרמל שאמה-הכהן: במקסימום אין בעיה.
אופיר פינס-פז: מקסימום במקום קטן שונה מאשר במקום גדול.
קריאה: זה מטופל על-ידי המגבלה של הזמן.
ג'וש פדרסן: אני מבקש לקרוא את ההצעה לנוסח לסעיף קטן 7(ג) לחוק העיקרי: "הממונה רשאי לקבוע הוראות לעניין פרקי הזמן המרביים והכמויות המזעריות לאיסוף מכלי משקה מבית עסק כאמור בסעיף קטן (ב)".
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להוריד את המילה "מזעריות" ולהשאיר "כמויות"?
כרמל שאמה-הכהן: זה יאפשר לך לפעול אם תרצה פעם לתקוף מן הכיוון השני.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הנוסח שהציע היועץ המשפטי של המשרד להגנת הסביבה?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הוספת סעיף קטן (ג), כפי שהוקרא, לסעיף 7 לחוק העיקרי – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז לא השתתף בהצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: רוב החברים תמכו.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מסמיכים את היועצת המשפטית לנסח את הסעיף.
אתי בנדלר: הדבר היחיד שאני עדיין לא יודעת זה אם מדובר כאן על קביעה או על מתן הוראות, כי אני מניחה שלא מדובר בהסמכת הממונה לקבוע חקיקת משנה.
אתי בנדלר: אז זה "ליתן הוראות".
רוני טלמור: יש תיקון גם בסעיף קטן (ב) שעו"ד ג'וש פדרסן קרא קודם.
ג'וש פדרסן: בסעיף קטן 7(ב), במקום "לקבל" יבוא "לאסוף".
אופיר פינס-פז: מי הוא הממונה באופן ספציפי?
אתי בנדלר: מי שיוסמך בידי השר.
גלעד ארדן: יש היום ממונה במשרד להגנת הסביבה.
גלעד ארדן: אני מבקש שתצביע שוב על הסעיף כי הורדת את המילה "המזעריות".
כרמל שאמה-הכהן: אני מעלה שוב להצבעה את אותו נוסח ללא המילה "מזעריות".
רוני טלמור: וכולל תיקון בסעיף קטן (ב) שדיברנו עליו קודם, על החובה לאסוף.
כרמל שאמה-הכהן: נצביע שוה על סעיף 7(ג) המתוקן ועל התיקון בסעיף קטן (ב) לגבי החובה לאסוף.
כרמל שאמה-הכהן: לכל חברי הכנסת מובן על מה מצביעים?
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד התיקון?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד התיקון המוצע בסעיף 7 לחוק העיקרי – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: התיקון נתקבל פה אחד, אין נמנעים ואין מתנגדים.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) יש שני שינויים: הן החובה לאסוף, והן בתוך זמן סביר.
ג'וש פדרסן: סעיף 6 – תיקון סעיף 4 לחוק העיקרי "בסעיף 4 לחוק העיקרי, סעיף קטן (ב) – בטל.
ג'וש פדרסן: "
אופיר פינס-פז: מה המשמעות של זה?
ג'וש פדרסן: הסעיף שיורד קובע "בית עסק המוכר לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק, אינו חייב לגבות פיקדון.
ג'וש פדרסן: " מוצע לבטל הוראה זו במטרה ליצור אחידות בחובת גביית הפיקדון המוטלת על בתי העסק השונים.
ג'וש פדרסן: שלא יהיה לנו מקרה שנקבע פיקדון בידי בית העסק ללא ידיעת הצרכן.
ג'וש פדרסן: זה מופיע בהצעת החוק המקורית עוד משנת 2007.
אופיר פינס-פז: נשמע הגיוני.
רונן ארדיטי: אני מייצג את איגוד המסעדות ובתי הקפה.
רונן ארדיטי: דובר כאן על צריכה במקום אך עדיין לא שולם על המוצר.
רונן ארדיטי: אם גובים דמי פיקדון על מוצר שטרם שולם עליו ואז מפנים את השולחן ובסופו של דבר מגישים חשבון אז מכל המשקה בכלל לא נמצא בידיו של הצרכן בעוד אנחנו גבינו דמי פיקדון.
רונן ארדיטי: אנחנו מבקשים להחריג את כל נושא הצריכה במקום מכיוון שאין תשלום בפועל.
רונן ארדיטי: סעיף קטן 4(ב), שאותו מבקשים למחוק, מאפשר לנו לא לגבות מהאנשים דמי פיקדון.
רונן ארדיטי: אני לא מוצא סיבה למחוק אותו, ובוודאי שאחר-כך גם לא נוכל להחזיר דמי פיקדון אחרי שאנשים סיימו את הארוחה במסעדה או את השתייה בבית הקפה.
עמנואל וייזר: יש כאן בעיה.
עמנואל וייזר: הרי המכלים שנצרכים במקום נאספים בחזרה על-ידי המלצר, על-ידי בית העסק.
עמנואל וייזר: זאת אומרת שבאותה פעולה גם מוחזר המכל.
עמנואל וייזר: היכן כאן פרק הזמן שבו אני משלם ולא מקבל חזרה?
עמנואל וייזר: כאשר אני משלם ויוצא מבית העסק זה כבר אחרי שהחזרתי את המכל.
כרמל שאמה-הכהן: מישהו מן המשרד רוצה להגיב על זה?
אופיר פינס-פז: מה תהיה הפרוצדורה?
אופיר פינס-פז: באנו, אכלנו ושתינו ושילמנו 10 שקלים.
גלעד ארדן: מאין בא התיקון הזה?
גלעד ארדן: זה עוד התיקון מ-2007?
גלעד ארדן: מה המטרה של זה?
ג'וש פדרסן: המטרה ליצור אחידות.
אופיר פינס-פז: איך זה יתבצע בפועל?
אופיר פינס-פז: שנינו שתינו עכשיו סודה ושילמנו עליה 10 שקלים.
אופיר פינס-פז: קיבלנו 25 אגורות בחזרה בחשבון?
אתי בנדלר: יוצאים מתוך הנחה שבמחיר של 10 שקלים מגולם גם מחיר הפיקדון, כאילו גבו ממך.
אתי בנדלר: הבעיה היא שאחר-כך אתה תבוא עם הבקבוק הריק ותבקש את דמי הפיקדון.
אופיר פינס-פז: זאת השאלה, האם אני מקבל בחזרה 25 אגורות.
רונן ארדיטי: יש לזכור שהמסעדות משלמות מראש את דמי הפיקדון בזמן שהן רוכשות את הסחורה, כך שאנחנו כבר שילמנו.
רונן ארדיטי: אין לנו בעיה לשלם את דמי הפיקדון.
ג'וש פדרסן: כל הפטורים ירדו באופן גורף כדי ליצור אחידות.
גלעד ארדן: יש לכם תשובה למצב שהוא תיאר?
לאה ורון: אבל בתי העסק לא אחידים.
ג'וש פדרסן: צריך לקרוא את זה ביחד עם סעיף 7(ג), הסעיף הבא בהצעת החוק שמתייחס להגדרה של הפטור, שקובע כי "בית עסק המוכר לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק ...
ג'וש פדרסן: אינו חייב לקבל מכל משקה ריק מסומן ולשלם את דמי הפיקדון בעדו, אלא אם כן מכל המשקה נרכש באותו בית העסק".
אתי בנדלר: זו בדיוק הבעיה.
אתי בנדלר: זאת הסיטואציה שתיאר עכשיו חבר הכנסת אופיר פינס-פז.
אתי בנדלר: הוא אמר:
אתי בנדלר: אנחנו יושבים בבית קפה ומזמינים בקבוק שתייה ומחייבים אותנו ב-10 שקלים.
אתי בנדלר: יש להניח שבמסגרת 10 השקלים מגולמים גם דמי הפיקדון עבור מכל המשקה.
אתי בנדלר: עכשיו ניקח את הבקבוק הריק ביד ונגיד: תחזירו לנו 25 אגורות, או 30 אגורות.
אתי בנדלר: זה יהיה המצב בהתאם לסעיף 7(ג)(1) המוצע.
גלעד ארדן: אנחנו מבטלים את הסעיף.
כרמל שאמה-הכהן: המשרד להגנת הסביבה מושך את הסעיף.
כרמל שאמה-הכהן: אין צורך להצביע עליו.
אופיר פינס-פז: אז מה המצב העכשווי?
אופיר פינס-פז: ביטלנו את הסעיף הזה.
אופיר פינס-פז: אני חוזר לסודה ששנינו שותים שעולה 10 שקלים.
גלעד ארדן: בעל העסק מחויב.
יוסי ענבר: זה נשאר אצל בעל העסק.
יוסי ענבר: זה רכוש שלו.
אופיר פינס-פז: מה עליו לעשות?
אופיר פינס-פז: הוא צריך להחזיר את הבקבוקים?
רונן ארדיטי: הוא משלם על הבקבוקים בזמן הרכישה ולאחר מכן הוא מקבל זיכוי כשהוא מחזיר את הבקבוקים.
רונן ארדיטי: באשר לדמי הפיקדון האינטראקציה עם הלקוח לא קיימת.
אופיר פינס-פז: השאלה אם אתה לא מגלגל את 25 האגורות על הלקוח.
רונן ארדיטי: אני שילמתי עליהם בכל מקרה.
גלעד ארדן: גם אם הוא מגלגל אותם על הלקוח, הוא עושה את זה בצדק.
גלעד ארדן: לא הוא שותה את המשקה אלא הלקוח.
אופיר פינס-פז: אבל הוא לא מחזיר ללקוח את 25 האגורות.
אתי בנדלר: הוא גם לא גבה מן הלקוח 25 אגורות.
אופיר פינס-פז: השאלה אם הוא גובה.
אתי בנדלר: לעולם לא תדע כי הם לא מפרטים בחשבון.
אתי בנדלר: כשהם מחייבים אותך ב-10 או ב-12 שקלים הם כותבים: קוקה קולה.
אתי בנדלר: הם לא כותבים קוקה קולה פיקדון.
אלי אפללו: אבל כתוב על הבקבוק: כולל דמי פיקדון.
אתי בנדלר: על הבקבוק כתוב שזה חייב בדמי פיקדון, אבל הוא יגיד לך שהוא לא גובה ולכן הוא לא יחזיר.
רונן ארדיטי: הבהרה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.
רונן ארדיטי: כאשר אני רוכש משקאות, אני רוכש את הפריט בנפרד ואת מכל הפיקדון בנפרד.
רונן ארדיטי: בחשבונית זה נפרד.
רונן ארדיטי: כאשר אני מוכר את המוצר, אני מוכר אותו במחיר עגול, בלי הפרדה.
כרמל שאמה-הכהן: יש כאן קיזוז מובנה.
כרמל שאמה-הכהן: זה משחק של מספרים.
כרמל שאמה-הכהן: אין כאן משמעות כלכלית.
גלעד ארדן: זה כמו להגיד שהוא תמחר את מחיר החשמל במסעדה במחיר המנה ובאותו זמן לא כל החשמל דלק אז איך הוא תמחר את זה?
גלעד ארדן: זה התמחור שלהם של המוצר.
אתי בנדלר: הסעיף הקיים עכשיו בחוק, שאותו הציע המשרד להגנת הסביבה למחוק וחזר בו מן הבקשה, קובע כדלקמן: "בית עסק המוכר לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק ...
אתי בנדלר: אינו חייב" לגבות פיקדון.
אתי בנדלר: העמדה שלהם, שהם לא גובים פיקדון ולכן הם גם לא מחזירים את דמי הפיקדון.
אתי בנדלר: לכן המשרד להגנת הסביבה חזר בו מן ההצעה למחוק את הסעיף הקטן הזה.
אופיר פינס-פז: לא בטוח שהמצב בפועל הוא כפי שאת מתארת אותו.
יוסי ענבר: כשמחייבים אותך ב-10 שקלים לא לוקחים ממך פיקדון.
כרמל שאמה-הכהן: כאשר בית עסק רכש מן היצרן את הבקבוקים ושילם דמי פיקדון, בהגדרה הוא גובה את הפיקדון הזה מן הלקוח.
אתי בנדלר: אלא אם כן אתה יושב בבית קפה ושותה את זה במקום, כי המכל נשאר אצלו.
גלעד ארדן: אם הלקוח רכש את בקבוק השתייה מן המסעדה ושתה שם את המשקה – כן, אבל שלא יבואו אנשים מן הרחוב ויבקשו לקבל בחזרה דמי פיקדון.
אלי אפללו: כשאני קם ויוצא מן המסעדה, אני יכול לקחת את הבקבוק הזה אתי?
אתי בנדלר: הוא יגיד לך לא משום שלא שילמת עבור הפיקדון.
אברהם בירנבאום: אתה יכול, ותיקח.
אברהם בירנבאום: אם שילמת 300 שקלים עבור ארוחה לשניים תיקח את הבקבוק.
אלי אפללו: אני שואל את האנשים המכובדים שיושבים כאן, שתיתי מיץ במסעדה ואני לוקח את הבקבוק אתי.
אלי אפללו: אני רשאי?
יוסי ענבר: כן, אבל כתוב שהוא לא חייב לגבות ממך פיקדון.
אלי אפללו: אבל הוא גובה את זה כבר במחיר הכולל.
יוסי ענבר: הוא גובה כי הוא לוקח 10 שקלים במקום 2.5 שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: בעל המסעדה יודע שהבקבוקים נשארים אצלו אז הוא גם לא גובה את הפיקדון.
קריאה: לא ראיתי עוד מישהו שיוצא מן המסעדה עם הבקבוקים.
אלי אפללו: במקומות מסוימים עוברים אנשים עם שקיות ומבקשים מן היושבים במסעדות לתת להם את הפחיות.
אלעד עמיחי: זה תרומה של בעל העסק.
אלי אפללו: זה לא תרומה.
אלי אפללו: זה של האדם שיושב בתוך המסעדה, כי הוא קנה את המשקה ביחד עם הבקבוק או הפחית.
אלי אפללו: אני אומר רק שזה לא ברור.
גלעד ארדן: יש לי שאלה נוספת.
גלעד ארדן: מסתבר שלא למדתי די טוב את החוק.
גלעד ארדן: התיקון שאנו מציעים בסעיף 7, הסבה את תשומת לבי מנהלת הוועדה, אומר בפסקה (ג)(1) כי "בית עסק המוכר לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק או בית עסק ששטח רצפתו פחות מ-28 מ"ר", וזה יכול להיות גם בית קפה, "אינו חייב לקבל מכל משקה ריק מסומן ולשלם את דמי הפיקדון בעדו".
גלעד ארדן: הסיפה כאן בעייתית אם נוריד את סעיף 6: "אלא אם כן מכל המשקה נרכש באותו בית העסק".
אתי בנדלר: צריך להתאים את זה כי זה היה השלמה לסעיף שהוצע למחוק.
גלעד ארדן: אז צריך למחוק גם את הסיפה של פסקה 7(ג)(1).
ג'וש פדרסן: אפשר להוסיף עוד משפט שקיים בחוק הנוכחי: "אלא אם כן מכל המשקה נרכש באותו בית עסק או אם בית העסק לא גבה בעדו פיקדון בהתאם לסעיף 7(ב)".
ג'וש פדרסן: את זה צריך להוסיף בסיפה של פסקה 7(ג)(1) כדי להתאים לביטול של סעיף 4(ב).
ג'וש פדרסן: סעיף 7 – תיקון סעיף 6 לחוק העיקרי "בסעיף 6 לחוק העיקרי, במקום סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג) על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) – (1) בית עסק המוכר לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק או בית עסק ששטח רצפתו פחות מ-28 מ"ר, אינו חייב לקבל מכל משקה ריק מסומן ולשלם את דמי הפיקדון בעדו, אלא אם כן מכל המשקה נרכש באותו בית העסק" כאן אנחנו מוסיפים סיפה כדי להתאים לביטול הביטול של סעיף קטן 4(ב): "או אם בית העסק לא גבה בעדו פיקדון בהתאם לסעיף 7(ב).
ג'וש פדרסן: (2) בית עסק אינו חייב לקבל מאותו צרכן יותר מ-50 מכלי משקה ריקים מסומנים, ביום, ולשלם את דמי הפיקדון בעדם; (3) מפעיל מכונה אוטומטית למכירת מכלי משקה, שאינה בתחומי בית עסק, אינו חייב לקבל מכל משקה ריק מסומן ולשלם את דמי הפיקדון בעדו.
ג'וש פדרסן: ""
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיף?