GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסי מסינג: (35) בסעיף 55 – (א) בסעיף קטן (א3) אחרי פסקה (1) יבוא "(1א) על אף הוראות פסקה 1 בסעיף 53א פקעו או בוטלו הזיכיונות של כל בעלי הזיכיונות לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 במועד החל בתקופה שתחילתה במועד המעבר וסיומה ביום י"ח בחשוון התשע"ו, 31 באוקטובר 2015, לא יפקע בשל כך בלבד הזיכיון שהוענק לטלוויזיה הלימודים, לפי פסקה (1) והוא ימשיך לעמוד בתוקפו עד תום התקופה האמורה, ובלבד שבעל רישיון לשידורי טלוויזיה עושה שימוש באפיק כהגדרתו בסעיף 71ג(ו); שידורי הטלוויזיה הלימודית ישודרו בערוץ שבו משדר בעל הרישיון האמור, ואולם יחידת השידור על פי הזיכיון של הטלוויזיה הלימודית יהיה בהיקף 8.5% מזמן השידורים, כהגדרתו בסעיף 48(א) של בעל הרישיון האמור".
אסי מסינג: (ב) בסעיף קטן (ב) אחרי "70" יבוא "71ג".
אסי מסינג: במסגרת הוראות המעבר שאליהם אנחנו נתייחס עוד מעט, או אופציה שבה מסיבה כלשהי הופקעו או בוטלו כל הזיכיונות לשידורי הטלוויזיה בערוץ 2, יש כאן התייחסות מה דינו של זיכיון שניתן לטלוויזיה הלימודית שהוא אמור לפקוע ב-31 באוקטובר 2015, ולכן מה שמוצע כאן, גם שאם יהיו בעל רישיון חדש, שישדר בערוץ 2, אז הזיכיון ימשיך לעמוד בתוקף עד תום תקופת הזיכיון של הטלוויזיה הלימודית, כלומר עד סוף 2015.
אסי מסינג: זה התיקון המוצע.
יפה ויגודסקי: יש לי שאלה, יש כאן 'ובלבד שבעל רישיון לשידורי טלוויזיה עושה שימוש באפיק כהגדרתו בסעיף 71ג(ו).
יפה ויגודסקי: מה זה אומר לגבינו?
יפה ויגודסקי: מה זה אומר אם הוא לא עושה?
יפה ויגודסקי: לא קיבלתי תשובה.
מנשה סמירה: לפני שייתנו לך תשובה, לגבי הסעיף הזה, אני מבקש להעיר, אם אכן ההצעה להעתיק את הטלוויזיה החינוכית מערוץ הראשון ל-33, הסעיף הזה מתייתר, כי גם רצועת השידור בערוץ 2 תועבר ל-33 וזה הדבר הנכון, וכך אנחנו מנקים את הערוצים ויוצרים רצף שידורים.
אופיר אקוניס: אז נבטל אותו---
מנשה סמירה: נכון, הוא מתייתר.
מנשה סמירה: לכן כדאי לראות את זה בכפיפה אחת.
אתי בנדלר: אבל אין כרגע הצעה.
אופיר אקוניס: בדיוק, אני לא יכול, אני צריך לאשר את הסעיף ואז כשהסעיף הזה הוא.
אופיר אקוניס: .. אלא אם כן לקשת ורשת יש השגות לסעיף הזה.
שאול מגנזי: אני אקח את מה שאמרו לי קודם, שבערוץ 1 ישדרו שני גורמים ושיגידו מר מסינג וגב' נויפלד את מה שהם אמרו לי קודם, לעצמם, וישאלו למה החינוכית צריכה לשדר אחרי שעושים כזאת רפורמה.
אסי מסינג: לתקופת המעבר, עד תום תקופת הניסיון.
שאול מגנזי: מה פתאום.
שאול מגנזי: אותו טיעון שאמרת, רק תהיו עקביים.
אסי מסינג: אפשר לעשות הפוך, שערוץ 2 יוכל לעבור להיות בעל רישיון רק ב-2015, בתום תקופת הזיכיון, ואז הטלוויזיה הלימודית תמשיך להיות ואין עם זה בעיה.
נחמן שי: אני רוצה להבין.
נחמן שי: כרגע לטלוויזיה החינוכית או הלימודית יש אפשרות לשדר בערוץ 2.
אופיר אקוניס: מה זה יש אפשרות?
אופיר אקוניס: היא צריכה לשדר.
אופיר אקוניס: לא שאלו אותם בכלל, שואלים אתכם ברשת?
אופיר אקוניס: לא, חייבו אותם.
דנה נויפלד: זה גם תומחר בזיכיון שלהם, הם ידעו את זה מהתחלה כשניגשו למכרז.
דנה נויפלד: זה לא בהפתעה.
נחמן שי: אנחנו יודעים מאין זה בא ואיך זה בא ולמה זה בא, זה שם עכשיו.
נחמן שי: אני שואל במשטר הרישיונות, האם המחויבות לשדר את הטלוויזיה החינוכית אצל בעלי הרישיונות נמשכת?
דנה נויפלד: עד 2015.
אילאיל לבנת: חל שינוי.
אילאיל לבנת: כשאנחנו הסכמנו לשידור הזה, זה היה כשהיה לנו זיכיון עד ---
דנה נויפלד: אתם יכולים, לא חייבים, לעבור.
אילאיל לבנת: כשהזכייניות קיבלו על עצמן את הזיכיון הם עשו כן בידיעה שיש להם את הזכות, עד 2015, וקיבלנו אותם עם הנטל והחיובים שכולנו מודעים להם.
אילאיל לבנת: אתם משנים את המצב.
אילאיל לבנת: המצב משתנה.
אילאיל לבנת: אי אפשר כל פעם לקפוץ ולהגיד לנו 'אתם יודעים מה?
אילאיל לבנת: אם כך, אתם לא חייבים לממש את נקודת היציאה ב-2012'.
אילאיל לבנת: זה לא סביר, אני לא יכולה שב-2012 אני אשקול אם לצאת או לא לצאת, בין היתר כי החינוכית מונחת על כתפיי.
אילאיל לבנת: זה לא סביר.
אילאיל לבנת: אני חושבת שהשיקולים שלי אם לצאת או לא לצאת צריכים להיות נקיים מהנטלים הללו ולא ייתכן שהחינוכית תמשיך ותיהנה מהמצב הזה, כשאתם עושים כזאת רפורמה בשוק.
אבי צבי: אני מבקש להוסיף לזה עוד משפט אחד.
אבי צבי: לא זאת, ועוד, גם החינוכית יש לה את הזכות לשדר בערוץ 10, זכות שהיא לא מנצלת, היא בחרה לא לנצל אותה, מה שמעמיד אותי בנקודת חולשה ביכולת התחרות שלי עם ערוץ 10.
אבי צבי: אני בכל יום משדר את החינוכית בבנייה של הפריים שלי, כשאני צריך לשדר תכנית של החינוכית.
אבי צבי: אגב, אני לא מדבר על התוכן בכלל, זה לא תוכן חינוכי, יש שם תכנית פוליטית, בכל יום בשעה 17:30 אני משדר תכנית פוליטית.
אבי צבי: פוליטית לגמרי.
אבי צבי: שום דבר חינוכי אני לא משדר ובערוץ 10 מתחילים לבנות את הערב, ובכל ערב אני מתמודד עם 2 נקודות רייטינג שאני מקבל מהתכנית הפוליטית הזאת לבנות את הערב.
יפה ויגודסקי: כמה אחוזי רייטינג?
אבי צבי: 2.4.
אופיר אקוניס: אגב, אני חושב שהצופים לא מבינים מה הולך שם, אם אתה שואל אותי, וזאת בעיה נפרדת, אבל זה ברור כשמש שהחינוכית מקבלת ב-17:30 זמן שידור שמקשה על זכייניות ערוץ 2 להתמודד עם התכנית 5 עם רפי רשף, או משהו כזה, והוא נוסק לגבהים, וזו בעיה באמת אמיתית.
אופיר אקוניס: אחר כך זה המדרגה לשש עם ולפריים.
אופיר אקוניס: זו בעיה באמת כבדת משקל.
אופיר אקוניס: אנחנו לוקחים אותם עכשיו לרישיון, הם צריכים להתמודד עם ערוץ 10 וזו התמודדות קשה, ונוספים שייכנסו, והם מחויבים בשעות האלה.
אופיר אקוניס: .. מר סמירה, זה יהיה באותן שעות?
אופיר אקוניס: באותה מסגרת זמן?
מנשה סמירה: הנושא של השעות זה בסמכותה של מועצת הרשות השנייה מדי שנה, או שנתיים.
אופיר אקוניס: אז אתה תשאיר את זה?
מנשה סמירה: זה ייפתח לדיון.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי.
נחמן שי: אני שואל, הנושא של הטלוויזיה החינוכית ושילובה בערוצים המסחריים הוא שאלה מאוד מורכבת.
נחמן שי: היא נכנסה לשם על פי חוק וכתוצאה ממערכת מורכבת מאוד והרשות השנייה לא היתה נלהבת אף פעם על השידוך הזה, זה נראה לא מתאים והיתה ביקורת, איזה סוג של תכניות הם מביאים לערוץ 2, כי הן לא היו תכניות מאופיינות במיוחד כתכניות חינוכיות, ואם הם היו מביאים תכניות חינוכיות, הם היו הורגים את ערוץ 2, לכן נוצרה הפשרה.
נחמן שי: עכשיו, כשעושים פה איזה שהוא שינוי גדול, בואו נחשוב גם על הסוגיה הזאת.
נחמן שי: אם ערוץ 23 הולך להיות הפלטפורמה העיקרית שלכם, ואתם מקבלים אותו לכל אורך שעות היום, ואם תקבלו אותו כמו שאני מקווה, גם ב-dtt, אז אני חושב שאפשר להיפרד מערוץ 2.
נחמן שי: ואם אתם בערוץ 2, למה שלא תיכנסו לכל בעל רישיון שיעלה בעתיד, כי הם עכשיו הולכים להיות בעל רישיון כמו כל האחרים.
אבי צבי: חבר'ה בחמש וחצי מתחילה תכנית אקטואליה של 20 דקות ואחרי זה בין חמש וחצי לשש יש קליפים של מוזיקה.
אבי צבי: אז תאריכי את התכנית הזאת של חמש וחצי.
אופיר אקוניס: אגב, אתם מקשים עליהם את המדרגה לשש, זה בכלל דבר בעייתי.
יפה ויגודסקי: יושב ראש הוועדה---
אבי צבי: אני לא מספר בהומור שמשודרים קליפים של מוזיקה, אני מספר את זה בצער.
יפה ויגודסקי: יש מה שנקרא גבול לחוצפה ויש גבול לאמירה לא מדויקת ואני לא רוצה לנקוט במונח הרבה יותר קשה.
יפה ויגודסקי: כשהטלוויזיה החינוכית שידרה בין חמש וחצי לשש תכניות חינוכיות, הגיע מנהל חברת החדשות אל הטלוויזיה החינוכית וביקש מאיתנו לעשות תכנית אקטואליה כדי שתתאים לו ברצף של החדשות.
יפה ויגודסקי: יחד עם הרשות השנייה, תיאמנו את התכנית וקיבלנו אישור לתכנית.
יפה ויגודסקי: יש לנו רגולטור בערוץ השני, כל תכנית שלנו מאושרת על ידי הרגולטור.
יפה ויגודסקי: אין תכנית אחת שלא מאושרת.
יפה ויגודסקי: היה כדאי שקודם כל יפתח לראות את הרייטינג, יש ימים שהרייטינג שלנו הוא גבוה יותר מהחדשות שלו בין חמש לחמש וחצי, וזה אפילו די נבזי לבוא ולהגיד שזה 2% רייטינג.
יפה ויגודסקי: זה דבר אחד.
יפה ויגודסקי: הדבר השני, אנחנו יושבים שם על פי חוק.
יפה ויגודסקי: יש לנו רגולטור, הוא בודק לאורך השידורים שלנו, אנחנו עושים את הכל כדי להקל עליהם ולא להקשות עליהם.
יפה ויגודסקי: אני מבקשת שלא ידברו בשני קולות.
אבי צבי: כמו למשל לא לאפשר לי לשדר משחק טניס בין לאומי כי את רוצה לשדר תכנית אקטואליה.
אופיר אקוניס: מר אבי צבי והיועצת המשפטית, מה ההצעה שלכם?
אופיר אקוניס: מה אתם מבקשים בעצם?
דנה נויפלד: רגע, אני גם רוצה להגיב, אדוני.
אופיר אקוניס: דנה, ממשרד המשפטים, מגיבה.
דנה נויפלד: אני רוצה להדגיש שתי נקודות.
דנה נויפלד: האחת, ההוראה היא לתקופה מוגבלת, עד 2015, והסיבה לכך זה שהטלוויזיה החינוכית קיבלה זיכיון עד לתום תקופת הזיכיון שלכם, כלומר עד 2015, ולכן כל מה שההוראה הזאת עושה זה לשמר את המצב הקיים לפי הזיכיון שיש לטלוויזיה החינוכית לשדר כבר היום בערוץ 2.
דנה נויפלד: זה הדבר הראשון.
אבי צבי: אבל, גב' נויפלד, אני חושב שזה כמעט אחד הנושאים היחידים שיש הסכמה מסביב לשולחן.
אבי צבי: אמר מר רון אילון לפני דקה 'אנחנו נשמח לקבל את ערוץ 23 בחזרה, תעבירו אותם ל-dtt', אנחנו אומרים, ואני לא מצטט במדויק, אבל כבר שמעתי מהחינוכית, שאם הם יקבלו את ה-dtt, הם ייצאו לנו מהוורידים, אז תפנו אותם ל-dtt, ותתנו לנו את חצי השעה שלנו בחזרה ובינתיים תחייבו אותם גם לשדר בערוץ 10, את תכניות המופת האלה.
אופיר אקוניס: לגבי הפתרון של העברה של 23 ל-33, פינוי האפיק, וכדומה וכדומה, זה חוק חדש, נפרד, צריך לכתוב אותו?
אתי בנדלר: ודאי, חלק מהדברים צריכים לכתוב בחוק וחלק לא צריכים לכתוב בחוק.
אתי בנדלר: היום ערוץ 33 מופיע בחקיקה כערוץ של רשות השידור.
אופיר אקוניס: האם אפשר בחוק הזה לשנות את הדבר?
אופיר אקוניס: לנצל את החקיקה של הרפורמה?
אופיר אקוניס: למה לא?
אתי בנדלר: הדבר אפשרי גם ברמה העקרונית וגם ברמה המעשית.
אתי בנדלר: אין בפניי כרגע שום הצעה כתובה שכוללת את כל השינויים המתחייבים בדברי חקיקה שונים לצורך ביצוע המעבר הזה, שמחייב תיקון אולי גם בחוק רשות השידור, לא בדקתי, אבל בוודאי בחוק הרשות השנייה ובחוק התקשורת (בזק ושידורים).
אתי בנדלר: אם תבוא הצעה כזאת, אפשר יהיה להתקדם בה, אפשר יהיה לאשר אותה.
אתי בנדלר: אם מישהו יטען 'נושא חדש', זה יילך לוועדת הכנסת, יש להניח שוועדת הכנסת תדחה את הטענה הזאת למרות שהיא עשויה שלא לדחות, ואם לא יהיה נושא חדש, בין משום שהוא לא ייתן ומשום שוועדת הכנסת תטען את זה, אז הדרך סלולה.
אתי בנדלר: אבל צריכים הצעה מגובשת של כל התיקונים המתחייבים.
ורד אשכנזי: אני רוצה להדגיש שדובר על ערוץ 23, שגם בדיונים המקוריים על ה-dtt ביולי 08' נאמר על ידי המנהלת הכללית של הטלוויזיה החינוכית שאם היא בתוך החבילה, היא יוצאת מערוץ 2, אז צריך לזכור גם את זה.
אופיר אקוניס: זה בסדר, כרגע היא לא, היא תומכת.
אופיר אקוניס: אנחנו בעד.
אופיר אקוניס: אני אמרתי שאת הפקק הזה אנחנו יכולים לפתור.
נחמן שי: עכשיו אולי התקבלה תשובה חלקית, אתם יוצאים מערוץ 2 במידה ואתם מקבלים ערוץ לעצמכם, גב' ויגודסקי?
נחמן שי: זה הרעיון?
יפה ויגודסקי: אנחנו רוצים לצאת מכל הערוצים, אם אנחנו מקבלים את ערוץ 33 כערוץ פתוח.
יפה ויגודסקי: יש לנו איזה שהיא בעיה כספית שאנחנו נפתור אותה.
אופיר אקוניס: אתם מאבדים הכנסות.
יפה ויגודסקי: אנחנו מאבדים הכנסות וזו היתה ההסתייגות היחידה שלי, בתנאי שנקבל את ההכנסות.
נחמן שי: עכשיו אני שואל אותך, גב' נויפלד, ואז אין מחויבות על כל בעל רישיון, כמוהם, לשלב את הטלוויזיה החינוכית בעתיד?
נחמן שי: בזה מסתיים הקשר הזה.
דנה נויפלד: ב-2015, על פי ההצעה כרגע, אם אנחנו פותחים את ההצעות, אז אולי אפשר להאריך את התקופה.
דנה נויפלד: אני רוצה להזכיר, זה בכל זאת האינטרס הציבורי, כי זה מה שחברי הכנסת אמונים עליו.
דנה נויפלד: אני מסבירה את הרציונל.
אופיר אקוניס: אנחנו הבנו את ההצעה של הממשלה בסעיף הזה.
דנה נויפלד: אז אם מובן, אוקי.
אופיר אקוניס: אני עכשיו רוצה לדעת מה האלטרנטיבה להצעת הממשלה, על ידי חברת רשת וחברת קשת שהם אומרות לך שהם סובלות מהסעיף הזה.
דנה נויפלד: זה ברור שזה סבל, זאת לא שאלה.
דנה נויפלד: אבל אלה המחויבויות של---
אבי צבי: דנה, לא רואים אמפתיה בפנים שלך.
נחמן שי: גב' נויפלד, לא קיבלתי תשובה לשאלה, האם בעלי רישיונות, או בעלי רישיון, יחויבו בעתיד לשדר את הטלוויזיה החינוכית, אחרי 2015?
דנה נויפלד: התשובה היא לא.
אופיר אקוניס: מה שקורה כאן זה דבר מאוד פשוט, לכם יש זיכיון עד 2015, וב-2012 מקבלים רישיון---
דנה נויפלד: אפשרות.
אופיר אקוניס: אפשרות, נכון, ואז בשלוש השנים האלה אתם מחויבים ל---
ירמי קדושי: בשלוש השנים האלה, רק לעניין הזה נשארה המחויבות שלהם.
ירמי קדושי: בכל המקומות האחרים לא, רק לעניין הזה.
אילאיל לבנת: זה לא נכון.
אילאיל לבנת: יש כאן קצת עיוות של המציאות של החוק, אלא אם אנחנו לא הבנו נכון את החוק.
אילאיל לבנת: כל היועצים המשפטיים שיושבים בצד הזה של השולחן לקו בהבנת החוק.
אילאיל לבנת: ב-2012 יש לנו את האפשרות לקבל רישיון.
אילאיל לבנת: אנחנו לא חייבים, אנחנו יכולים להמשיך ולשדר---
אופיר אקוניס: ואז בלאו הכי את צריכה לשדר את החינוכית.
אילאיל לבנת: ובכפל המחויבויות שלנו, עם החינוכית ועם כל מה---
אבי צבי: אז הכפל יורד, נשאר רק החינוכית.
אילאיל לבנת: אני מבקשת להבין איך הזכות של החינוכית, שאותה היא קיבלה במכרז עד 2015, לכאורה גוברת על הזכות שלי לא במכרז, לתחרות חופשית ב-2012?
אילאיל לבנת: איך מנצחת הזכות הזו את הזכות שלי כאשר כל מה שעושה הצעת החוק הזו זה מודיעה לי שב-2012, אם אני אקח את הרישיון, מקלפים אותי מכל היתרונות היחסיים שלי?
אילאיל לבנת: סליחה, חברת החדשות, לפי ההצעה שלכם, היא לא שלי יותר, השם ערוץ 2 שבניתי בעמל ויזע, הוא לא שלי יותר.
אופיר אקוניס: אנחנו מטפלים בעניין של חברת החדשות.
אופיר אקוניס: לא חזרנו לזה, כי העניין מטופל.
אילאיל לבנת: נטרלו אותי כדי שהתחרות יהיה חופשית, אבל ביום הזה שאני אמורה להתחרות בו באופן חופשי, אומרים לי 'שנייה, יש כמה משקלות שנשארות עלייך בתור אצנית למרחקים ארוכים'.
דנה נויפלד: זה לא מדויק, זה רק לגבי מי שיזכה לשדר בערוץ 2, במספר 22.
דנה נויפלד: בואו נדייק בעניין הזה.
דנה נויפלד: החובה הזאת נותרת כמו שהיא, לעניין ערוץ 22.
דנה נויפלד: בבוא העת, עם כל הכבוד, יש לך זכות מוקנית לשדר בערוץ הזה, לא?
דנה נויפלד: גם לו? לא, אין זכות מוקנית.
דנה נויפלד: ולכן מי שיזכה לשדר בערוץ הזה, 22, שהוא ערוץ מבוקש מאוד, תיכף תסבירו לי למה הוא כל כך מבוקש, או אז הוא, ורק הוא, יחויב להמשיך לשדר את שידורי הטלוויזיה החינוכית.
דנה נויפלד: ובכל הכבוד, לא לרשת ולא לקשת יש זכות קנויה.
אבי צבי: למה הוא מבוקש?
דנה נויפלד: תסבירו לי אתם.
אבי צבי: גב' נויפלד, הדיון גולש למקום אחר לגמרי.
אבי צבי: בסוף אתם רוצים ללכת לדיון הזה?
אבי צבי: כי יש לנו את הדיון הזה---
אבי מסינג: במצב שבו לא יהיה זיכיון ויהיה רישיון, מי שיקבל את השימוש באפיק 22 יהיה מחויב לעשות את זה.
אבי מסינג: זה הכל.
אבי צבי: אדוני היושב ראש, כולם מסכימים, אני לא יודע על מה הוויכוח.
אבי צבי: כולם מסכימים, צריך לתת להם לעלות ל-dtt, צריך להוריד אותם מערוץ 2, בדרך צריך לחייב אותם לשדר בערוץ 10.
אבי צבי: חייבים.
אילאיל לבנת: ולשאלת היושב ראש, אנחנו מציעים למחוק את הסיפא של הסעיף, החל מהמלים "והוא ימשיך לעמוד בתוקפו".
אילאיל לבנת: זאת הצעתנו.
אילאיל לבנת: אני יכולה להקריא, משורה שלישית תימחק המלה "לא" ויהיה כתוב "יפקע", יימחקו המלים "בשל כך בלבד" ויישאר "יפקע הזיכיון שהוענק לטלוויזיה הלימודית לפי פסקה (1)".
אילאיל לבנת: נקודה.
טלי גורן: אני יכולה להבין...
טלי גורן: אבל לבוא להגיד לנו כל פעם שלא חייבים.
טלי גורן: ..
טלי גורן: ב-2012...
טלי גורן: בהמשך יגיעו שחקנים חדשים ואנחנו מאמינים... אין בנו תסריט אחר.
טלי גורן: מאוד חוששים משחקנים חדשים וזה לא טריביאלי.
טלי גורן: .. לשוק הזה.
טלי גורן: כשאנחנו נכנסים למצב כזה, לבוא ולהגיד לנו ש'אין בעיה, אתם תישארו עם כל המשקולות---
דנה נויפלד: אתם לא נשארים עם כל משקולות.
דנה נויפלד: לפי החוק הזה, ב-2012 המצב משתנה, והוא משתנה לא לרעה מבחינתכם.
טלי גורן: את לא יודעת, אני גם לא יודעת.
טלי גורן: מה זה לא משתנה לרעה?
דנה נויפלד: מבחינת המחויבויות שמוטלות עליכם, המצב שלכם לא משתנה לרעה.
טלי גורן: יש כאן הרבה מאוד נעלמים ואנחנו לא יודעים אם זה לרעה או לטובה, יש כאן באמת הרבה מאוד נעלמים.
נילי בן גיגי: נקודה אחרת שאנחנו רוצים לשאול ביחס לטלוויזיה החינוכית, כיוון שהנושא עלה, זה עניין הפיקוח.
נילי בן גיגי: כיום הטלוויזיה החינוכית קיימת במצב שאין עליה פיקוח.
יפה ויגודסקי: יש משרד החינוך, יש מועצה, יש דירקטוריון---
יפה ויגודסקי: יש רשות שנייה ויש מועצה לכבלים ולוויין.
נילי בן גיגי: הם לא מפקחים.
יפה ויגודסקי: הם לא מפקחים?
נילי בן גיגי: הם לא מפקחים על הטלוויזיה החינוכית והערוץ הממלכתי, לא מבחינת תכתיב, לא מבחינת לוח התכניות, לא מבחינת בעיות של אתיקה.
נילי בן גיגי: אנחנו יודעים כי אנחנו פונים בנושא הזה ואין היום גוף מפקח.
נילי בן גיגי: אין היום.
נילי בן גיגי: אנחנו מבקשים לדעת, במידה ואכן הם נכנסים למצב החדש, איזה מן פיקוח יהיה על הכבלים הן מבחינת אתיקה, הן מבחינת תקציב, לוח משדרים וכל הדברים הללו שבהחלט---
מנשה סמירה: נתחיל עם הפיקוח.
מנשה סמירה: רצועת השידור של טח"י, במסגרת ערוץ 2, מפוקחת על ידי הרשות השנייה, על ידי אישור לוח שידורים, הפרות, עמידה בכללים, אתיקה וכל מה שיוצא בזה, כך שבעניין הזה, צר לי, הרצועה הזאת מפוקחת.
מנשה סמירה: אתם מוזמנים גם להסתכל בדוח הרשות השנייה שמתפרסם, יש הערות, ואם יש הערות או השגות, בוודאי שהן מופיעות בדוח, כך שהדבר הזה נמצא, אבל אנחנו מדברים בסך הכל---
אופיר אקוניס: רק הרצועה היומית של חמש וחצי עד שש?
מנשה סמירה: לא, יש להם עוד רצועה בצהריים.
מנשה סמירה: יש להם שעה וחצי ביום במסגרת ערוץ 2, שעה בצהריים וחצי שעה בשעות הערב.
מנשה סמירה: אני מבקש להעיר לנושא טח"י---
אופיר אקוניס: מפוקח רק על מה שמשודר בערוץ השני.
מנשה סמירה: רק מה שמשודר בערוץ 2.
אופיר אקוניס: כלומר כל ערוץ 23 לא מפוקח?
מנשה סמירה: זה לא אנחנו.
אופיר אקוניס: כלומר הגב' בן גיגי צדקה.
אופיר אקוניס: רק פרומיל מהשידור של החינוכית, או טח"י, כפי שהגדיר, בראשי תיבות, איש הצבא לשעבר, מר סמירה.
אופיר אקוניס: אם כך, ההערה נרשמה והיא הערה נכונה.
אופיר אקוניס: אז מי בכל זאת מפקח?
אופיר אקוניס: משרד החינוך מפקח?
מנשה סמירה: ההערה השנייה, אני מבקש לומר, שוב, כל הסיפור של טח"י, ואמר על זה חבר הכנסת שי, שהיה פעם המנהל הכללי של הרשות השנייה, זה איזה שהיא פרוצדורה, הכלאה שנעשתה בכדי לאזן בכל מיני מצבים.
מנשה סמירה: נכון להיום עמדת הממשלה היא נכונה אם טח"י נשארת במצבה, כלומר אם היא לא עוברת ל-33, אז העמדה היא נכונה, יש להם זיכיון עד 2015, ועם כל הקושי, אני אומר לחבריי בערוצים המסחריים, אין מה לעשות, מי שלא יזכה, יקבל אותם עד 2015, ברם הדרך הנכונה, ובפעם השלישית אני אומר את זה, חייבים לחזור למתווה שפותר ארבע בעיות; בעיות של מימון של רשות השידור, בעיות של הופעה של טח"י בדרך נכונה, בעיות של הדיגיטלי ובעיות של חוסר הניקיון שקיים בערוצים המסחריים.
מנשה סמירה: זאת אומרת הדבר הזה זאת הזדמנות פז להסדיר אותו.
מנשה סמירה: טח"י רוצה את זה, אנחנו, בוודאי גם כאחראים על הפלטפורמה הדיגיטלית וגם רגולטור של הערוצים המסחריים הציבוריים אומרים שכך זה צריך להיות, רשות השידור, לדעתי, אין לה אפשרות לפתור את הבעיה, הוא לא מממן, הוא לא סוגר, הוא לא עושה.
מנשה סמירה: מה יש כאן לדבר?
מנשה סמירה: אז התיקון צריך להיות בחוק רשות השידור, להעביר את טח"י משם ל-33, לצרף את הרצועה של ערוץ 2 לשם.
אופיר אקוניס: אבל זה לא נותן לנו פתרון לפסקה הזאת.
מנשה סמירה: ולכן הפסקה הזאת צריכה להישאר אם לא ישתנה, ואם ישתנה, היא מתייתרת.
אתי בנדלר: רק מלה אחת, בהמשך לדבריו של מר סמירה.
אתי בנדלר: יושב ראש הוועדה שאל אותי לפני דקות ספורות מה צריך לעשות כדי לעגן את הנושא הזה של מעבר טח"י, אמרתי שצריכה להיות הצעה מגובשת שתיתן מענה למכלול של נושאים ולא רציתי להפוך את הדיון לדיון בהצעת חוק הטלוויזיה הלימודית, שנקראת היום בכלל טלוויזיה חינוכית ישראלית.
אופיר אקוניס: אני אגיד לך לטובת הטלוויזיה הלימודית.
אופיר אקוניס: כיוון שחלק מידיעותיי רכשתי דרך הטלוויזיה הלימודית, אני חושבת שיצאתי די בסדר והטלוויזיה היא בהחלט...
אופיר אקוניס: בימי שני בעשר וחצי הייתי רואה רגע עם דודלי בשידור החוזר.
אופיר אקוניס: היום יש את זה ב-VOD, וזה דבר יפה, אני רואה את זה.
אופיר אקוניס: אפשר לומר לזכותם גם כמה דברים.
אתי בנדלר: אני רק רוצה לסבר את האוזן שלפני שנים, אינני זוכרת בדיוק מתי, במסגרת הצעת חוק פרטית, הוכנה הצעת חוק הטלוויזיה החינוכית שהיתה הצעת חוק די עבת כרס, עם חבר הכנסת פורז, לדעתי, והיא נפלה או בקריאה השנייה או בקריאה השלישית במליאה.
אופיר אקוניס: בין הקריאה השנייה לשלישית היא נפלה?
אופיר אקוניס: נדיר מאוד.
אתי בנדלר: אם אני זוכרת נכון.
אתי בנדלר: זאת אומרת בקריאה השנייה היא התקבלה, וכשהם עברו לקריאה השלישית, אני מקווה שאני לא חוטאת לנתונים ההיסטוריים---
קריאה: על ידי העובדים.
אתי בנדלר: אינני יודעת אם על ידי העובדים או על ידי הממשלה, אבל זה לא משנה כרגע.
אתי בנדלר: מכל מקום, כל מה שאני רוצה זה שאם רוצים להוציא את הטלוויזיה החינוכית מערוץ 2 ולהסדיר אותה במסגרת רשות השידור, אז מעבר לזה שצריכים להסדיר את כל המעמד של ערוץ 33---
אופיר אקוניס: אני לא חושב שזאת הכוונה, להסדיר אותה במסגרת רשות השידור.
אתי בנדלר: נשמעות כאן הצעות שונות.
אתי בנדלר: בעצם, יש החלטות ממשלה שנוגעות לעניין הזה---
אופיר אקוניס: אני מציע לך לא להתסיס את המערכת הפוליטית, המותססת בלאו הכי בימים האחרונים.
אתי בנדלר: ההסדרה צריכה להיות הרבה יותר כוללת, הרבה יותר מקיפה, ולא ניתן להתייחס לזה רק במסגרת של למחוק את המלים 'החל מכאן ועד לשם' בסעיף מסוים, עם כל הכבוד.
אופיר אקוניס: מה קורה עם ערוץ 10 עם החינוכית?
אופיר אקוניס: ערוץ 10 לא חויב ברצועה הזאת, בזמן הזה?
קריאה: זה לא קיים.
אופיר אקוניס: למה זה לא חל באמת על ערוץ 10?
אופיר אקוניס: בין חמש וחצי לשש מר רשף ממשיך את תכניתו שהתחילה בחמש?
יפה ויגודסקי: יושב ראש הוועדה, מאחר והטלוויזיה החינוכית הפכה להיות האישיו המרכזי של הוועדה, אז אני רוצה קצת לתת אינפורמציה מאנשים שלא יודעים מה קורה בטלוויזיה החינוכית, לא מכירים את התכניות וגם לא יודעים איך היא מפוקחת.
יפה ויגודסקי: לתשומת לב, הטלוויזיה החינוכית היא יחידת סמך של משרד החינוך, כולכם יודעים את זה, וכיחידת סמך ישנו שר, ישנו מנהל כללי, ישנה מועצה פדגוגית, כל אלה הם גופי פיקוח על הטלוויזיה החינוכית.
יפה ויגודסקי: כך מפקחים על יחידת סמך.
יפה ויגודסקי: זה מצב אנומלי בתקשורת, אבל זה מצב---
אופיר אקוניס: רגע, לשאלתו של חבר הכנסת וקנין.
יצחק וקנין: את מוכנה לוותר על הפיקוח של משרד החינוך?
יפה ויגודסקי: תנו לי להשלים, אז הדברים יהיו כנראה יותר ברורים.
יפה ויגודסקי: המצב של הטלוויזיה החינוכית הוא בדיוק כמו המצב של גלי צה"ל.
יפה ויגודסקי: בדיוק.
יפה ויגודסקי: כלומר ערוץ תקשורת, רדיו, שמפוקח על ידי משרד ממשלתי.
יפה ויגודסקי: אנחנו לא יוצאי דופן בעניין הזה.
יפה ויגודסקי: הם יחידת סמך, אנחנו יחידת סמך, יש עוד ערוץ אחד שאני לא יודעת בדיוק מי מפקח עליו וזה ערוץ 99.
יפה ויגודסקי: לא שמעתי כאן
יפה ויגודסקי: אף שאלה לגבי הפיקוח של ערוץ---
אתי בנדלר: אני מוכנה להסביר לך, לתת לך הרצאה ארוכה, יש חוק ספציפי לעניין.
יפה ויגודסקי: לא חשוב.
אתי בנדלר: זה כן חשוב, כי זה חשוב מאוד.
יפה ויגודסקי: אני מכירה היטב את רשות השידור, יש אמנם דבר שנקרא מועצה שם, אבל מאחר ואני מכירה אותה היטב, אין בדיוק גם מי שמפקח על רשות השידור.
יפה ויגודסקי: בכל אופן, מה שאני רוצה לבוא ולומר זה אחד, אנחנו יצאנו מערוץ 10 לא עכשיו.
יפה ויגודסקי: יצאנו מערוץ 10 כשאני הגעתי לטלוויזיה החינוכית לפני שש וחצי שנים, כי לא היה לי שקל ב-1 באפריל 2003, להפיק, ואז אמרתי שאני לא מסוגלת למלא את כל המחויבויות שלי.
יפה ויגודסקי: לא רק שכך, גם לא היו הכנסות מערוץ 10.
יפה ויגודסקי: לתשומת לבם של כל אלה שיושבים כאן, בצורה בלתי מובנת לגמרי, אולי האוצר יודע לתת תשובות, יש קבוצה של אנשים שמשכורתם בנויה על הכנסות ערוץ 2, כך בפירוש, מותנית.
יפה ויגודסקי: משכורתם מותנית.
יפה ויגודסקי: עובדי מדינה קבועים שמשכורתם מותנית בהכנסות ערוץ 2.
מנשה סמירה: הכנסות טח"י בערוץ 2.
אופיר אקוניס: לא, את הרצועה הזאת מפיקה חברה פרטית בכלל.
אופיר אקוניס: את משלמת לחברה פרטית, לא לעובדי מדינה.
אופיר אקוניס: את קונה מחברה חיצונית את השידור.
יפה ויגודסקי: לא הבנת אותי.
יפה ויגודסקי: עובדי הטלוויזיה החינוכית הם עובדי מדינה.
יפה ויגודסקי: כל הגוף הזה הוא משהו שהוא אנומלי, כי הוא הגוף הראשון שנולד כטלוויזיה.
יפה ויגודסקי: אז בנו אותו כנראה טלאי על טלאי ומי שניהל אותו בהתחלה זה משפחת רוטשילד, זה לא היה שייך למדינה, ולכן יש קבוצה של אנשים שנקראים או"פניקים.
יפה ויגודסקי: או"פניקים זה האוניברסיטה הפתוחה, אל תשאל אותי למה הם נקראים כך, שמשכורתם מותנית---
אופיר אקוניס: כי הם היו אחראים על השידורים של האוניברסיטה הפתוחה, בשנות השבעים.
אופיר אקוניס: אגב, זה היה נורא, באמצע השידורים לילדים הם התחילו בשידורים.
אופיר אקוניס: גם אז זה היה בעייתי, עכשיו אני שם לב.
אופיר אקוניס: היה שידור לילדים ופתאום היו נותנים 'שידורי האוניברסיטה הפתוחה'.
אופיר אקוניס: לא הבנו מה הם רוצים פה.
יפה ויגודסקי: אני אומרת את כל הדברים האלה כדי שתמליצו, יושב ראש הוועדה, על תוספת משכורת למנהלת הכללית שבעצם מנהלת בערך עשרה מפעלים, כי לכל אחד מהעובדים שלה יש סטטוס אחר.
יפה ויגודסקי: בכל אופן, משכורתם של העובדים האלה מותנית בהכנסות שהטלוויזיה החינוכית מקבלת מפרסומות בערוץ 2.
יפה ויגודסקי: זה לא צריך לעניין---
אופיר אקוניס: את ביקשת הערת ביניים, תודה.
אופיר אקוניס: מר קופל, יש לך הערה?
אופיר אקוניס: אני רוצה להצביע על הסעיף.
יפה ויגודסקי: אנחנו לא נטפלים לערוץ 2, אנחנו יצאנו מערוץ 10 לפני שש וחצי שנים.
יפה ויגודסקי: נקודה.
אבי צבי: להגיד לחבר'ה שמשלמים את הכסף, זה לא צריך לעניין אותם, אם רצינו להגדיר במילון קודם 'חוצפה', אז תגדירי אותה שוב מחדש.
אבי צבי: שתיים, אם אתם שש וחצי שנים לא משדרים בערוץ 10, אז אני מציע עכשיו רוטציה.
אבי צבי: תרדו לנו מהרקה שש וחצי שנים ותלכו לערוץ 10 שש וחצי שנים, ונדבר בעוד שש וחצי שנים מה עושים עם החינוכית.
אבי צבי: כשאת מדברת פה, גברתי, על כסף, ואומרת 'לא מעניין'---
אופיר אקוניס: אגב, זו שאלה שבהחלט יכולה לעלות לדיון בחוק אחר, הארכת הזיכיון של ישראל 10.
אבי צבי: ערוץ 10 מחויב, זה בחירה של מת"י לא לשדר שם.
יפה ויגודסקי: היום אני מתחייבת, אני חוזרת לשם מחר.
אבי צבי: יפה, שש וחצי שנים שם, תרדי ממני שש וחצי שנים.
יפה ויגודסקי: לא, בתוספת.
יפה ויגודסקי: לא ברוטציה.
אבי צבי: למה?
יפה ויגודסקי: אני אשמח.
אופיר אקוניס: טוב, זה מה שהם רוצים ב-2012.
אופיר אקוניס: החוק אומר 2015 ואנחנו נצביע על הסעיף כמו שהוא, ללא השינויים.
אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 55 בפסקה (35)?
אופיר אקוניס: אין מתנגדים, אין נמנעים, הסעיף אושר.
אופיר אקוניס: סעיף 55 אושר פה אחד.
אופיר אקוניס: האמירה היא חשובה.
אופיר אקוניס: אני מסכים, אני הודעתי שהאמירה של מר מנשה סמירה חשובה.
אתי בנדלר: המוזמנים מעירים את הערותיהם, חברי כנסת יכולים להשתכנע או לא להשתכנע ולאמץ את הערותיהם, כולן או חלקן, או בכלל לא.
אתי בנדלר: במקרה הזה לא היתה אף לא הצעה מחבר כנסת כלשהו למחוק את הסעיף.
אופיר אקוניס: אמר מר סמירה ששינויי חקיקה במקומות אחרים ייתרו את הסעיף הזה, ואני אמרתי שאפילו אפשר יהיה לבטל אותו ואפשר יהיה אפילו לבוא ולומר בחוק החדש, או האחר, שהסעיף הזה בחוק ההוא בוטל.
אתי בנדלר: מאליו ברור, כדי להבהיר את הדברים, שאם תוגש הצעה כוללת לגבי הטלוויזיה החינוכית, הדבר יחייב גם תיקון בסעיף הזה.
אתי בנדלר: ברור.
יהודה סבן: אני רק אעיר שדבריו של המנהל הכללי של הרשות השנייה לא מקובלים על הממשלה.
יהודה סבן: ההסתייגות הזאת לא מקובלת על הממשלה.
אופיר אקוניס: בסדר גמור.
אופיר אקוניס: אנחנו נראה, יהיה חוק נפרד, אחר, בסדר, נדון בו.
אופיר אקוניס: אני מציע שנצא להפסקה לרבע שעה.
אסי מסינג: (36) בסעיף 56 – (א) בכותרת השוליים, בסופה יבוא "או לרישיון".
אסי מסינג: (ב) בסעיף קטן (א): (1) במקום הרישא יבוא "לא יינתן הזיכיון לשידורי טלוויזיה או רישיון לשידורי טלוויזיה).
אסי מסינג: (2) אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) לבעל רישיון לשידורי טלוויזיה".
אסי מסינג: (3) בפסקה (2) במקום "בתאגיד בעל זיכיון" יבוא "בבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בבעל רישיון לשידורי טלוויזיה".