GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: הצעתי עכשיו לשנות את המנגנון.
גלעד ארדן: היא אומרת ההיפך: אתה חושש שתרצה להטיל פיקדון וועדת הכלכלה תמנע ממך כי לא רוצים להיות רעים כלפי הציבור.
גלעד ארדן: לפיכך תקבע מנגנון הפוך.
גלעד ארדן: זאת אומרת, ב-50% הפיקדון חל אוטומטית, אבל אני רשאי לדחות את החלת החוק אם הוא ירד מ-50% אבל עלה על 47%, ואז אני צריך את אישור ועדת הכלכלה.
גלעד ארדן: מצוין.
גלעד ארדן: מקובל עליי.
גלעד ארדן: זה אותה משמעות למעשה.
אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, מדובר כאן בהקמת מערכת חדשה שלא תלויה רק ביצרנים אלא גם ברשויות המקומיות.
אברהם בירנבאום: הצבת הכלובים תלויה גם ברצונן הטוב של הרשויות המקומיות.
אברהם בירנבאום: חיוב היצרנים באיסוף מלכתחילה של 47% זה הגזמה.
אברהם בירנבאום: צריך לתת להם "גרייס", לתת להם להתארגן.
אברהם בירנבאום: לכן אני מציע להסתפק ב-35% בהתחלה.
דניאל מורגנשטרן: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין למה דוחים את החלת חוק הפיקדון על המכלים הגדולים בשנתיים.
כרמל שאמה-הכהן: זאת שאלה פתוחה.
דניאל מורגנשטרן: אין שום סיכוי שהם יגיעו לא ל-47% וגם לא ל-37%.
דניאל מורגנשטרן: לאחר כל המאמצים ולאחר כל השנים הרבות שחלפו הגענו ל-17%, וזה במאמצים גדולים, כאשר התאגיד לקח על עצמו דבר שלא צריך היה לקחת על עצמו מכוח התפקידים שהחוק הטיל עליו וניסה לחנך את ציבור הצרכנים: "מטורף מי שלא ממחזר".
דניאל מורגנשטרן: אבל בסדר, הוא הועיל לנו.
דניאל מורגנשטרן: בשנים האחרונות זרקו קצת פחות מן המכלים שממלאים את פחי האשפה של כל בית ושל כל בית עסק.
דניאל מורגנשטרן: אבל מכאן ועד ליעד של 47% – אלה חלומות באספמיא.
דניאל מורגנשטרן: זה לא היה ולא יהיה.
דניאל מורגנשטרן: ללא שוט כלכלי ואכיפה חוקית אין שום סיכוי שמישהו יגיע ליעדים הללו.
דניאל מורגנשטרן: צריך להחיל את החוק לאלתר על המכלים הגדולים.
סלעית קולר: אני מדברת כנראה רק למשוכנעים, אבל אני לא מצליחה להבין למה העונש הוא על הצרכן אחרי שהתעשיינים לא מצליחים לעמוד ביעדים.
סלעית קולר: אם היו מוטלים קנסות או סנקציות על היצרנים, הייתי מבינה למה אנחנו הולכים אולי לחוק הפיקדון, אבל זה צריך להיות שלב אחרון אחרי חוסר ההצלחה של חוק הפיקדון היום.
סלעית קולר: זה דבר אחד.
סלעית קולר: דבר שני, ברור שאם יוטל חוק הפיקדון גם על מכלי משקה גדולים צריך כל מערך המיחזור לעבור שינוי מוחלט.
סלעית קולר: הרי אי אפשר יהיה להחזיר את הבקבוקים לתוך אותם מכלים מרוכזים ויצטרכו ללכת לחנויות כדי להחזיר את כל הבקבוקים הגדולים.
סלעית קולר: מדובר במערך אחר, ויחילו את זה בתוך 30 ימים, או כמה ימים שתרצו, והציבור ייתקע עם המון בקבוקים שיזרוק אותם לזבל ומחיר בקבוק המשקה יעלה לו 30 אגורות יותר.
סלעית קולר: לכן ההסדר הזה לא סביר בכלל.
גלעד ארדן: בעניין הזה הטענה שלך זהה לאלו של היצרנים, אבל אני סבור שלא צריך לקבל את הטענה הזאת.
גלעד ארדן: היצרנים יוכלו לדעת, כפי שהם יודעים כשהם מבקשים להנמיך להם את היעדים, יידעו גם בשנה הרביעית אם הם עומדים להגיע ליעד של 50% או של 47% או לא עומדים להגיע אליו כבר כמה חודשים טובים לפני כן.
גלעד ארדן: אפשר יהיה לראות את ההתפתחות של השיפור בהשגת יעדי האיסוף בשנה השנייה והשלישית והרביעית.
גלעד ארדן: הרי כבר היום הגיעו ל-18% איסוף.
גלעד ארדן: הם טענו בעבר שכאשר השקיעו בקמפיין אינטנסיבי הציבור שיתף פעולה ועלה ל-30% איסוף.
גלעד ארדן: אני מאמין גדול בשיתוף הפעולה של הציבור.
גלעד ארדן: אבל אם הציבור לא ישתף פעולה באופן וולונטרי הרי אי אפשר לטאטא את הדברים מתחת לשולחן.
גלעד ארדן: הציבור הוא גם חלק מן המזהם כאן.
גלעד ארדן: לצורך העניין הגדרת המזהם שאמור לשלם זה לא רק יצרני המשקאות אלא גם הציבור.
סלעית קולר: כלומר מקבלים את הטענה שזה נהפך לקנס.
גלעד ארדן: זה לא קנס.
גלעד ארדן: את שוכחת שמי שיחזיר את הבקבוק יקבל את כספו בחזרה.
סלעית קולר: לאן יחזיר אותו?
סלעית קולר: הרי לא יהיה מערך החזרה כפי שצריך.
גלעד ארדן: יהיה מערך החזרה.
סלעית קולר: לקח להם כל-כך הרבה שנים להגיע למערך החזרה.
גלעד ארדן: הם צריכים להגיע לשיעורי איסוף גבוהים בהרבה כי עד היום אין שום איסוף לגבי בקבוקים גדולים והם יצטרכו לשלם קנסות, כמו על הבקבוקים הקטנים, אם לא יחזירו את הכסף.
גלעד ארדן: מה גם שעכשיו אנחנו מתכוונים לקבוע גם פיצוי לדוגמה למי שלא יקבל בחזרה בקבוקים, אם משרד המשפטים לא ימנע את זה מאתנו.
רוני טלמור: שתי הערות קצרות.
רוני טלמור: לגבי המנגנון שבו יוחל הפיקדון על הבקבוקים הגדולים, הנוסח כרגע מדבר על צו, אבל מכיוון שההוראה האופרטיבית שהיתה אמורה להיות בו, שזה הדירוג של יעדי המיחזור, נכנסה לחוק אז אנחנו נשארים עם צו שאין בו הוראה אופרטיבית.
רוני טלמור: לכן אני סבורה שדי יהיה להסתפק בהודעה ברשומות וראוי גם שהנתונים יופיעו באתר האינטרנט של המשרד.
רוני טלמור: ההודעה הזאת תכלול את מה שהיצרנים הצליחו לאסוף וכתוצאה מכך לא לעמוד ביעדים.
רוני טלמור: זה דבר אחד.
רוני טלמור: אבל לא צו.
אתי בנדלר: לגבי החלת החוק האוטומטית במקרה של אי עמידה ביעדי איסוף בשיעור של 50%.
אתי בנדלר: זאת הודעה.
אתי בנדלר: כך הצעתי לכם.
אתי בנדלר: הודעה על כך שהם לא עמדו ביעד איסוף, ופירוט באיזה יעד איסוף כן עמדו.
רוני טלמור: הערה שנייה, בעולם שבו מדובר רק על איסוף בלי פיקדון צריך לעשות התאמה בהגדרות שמתייחסות למכל משקה בעקיפין.
רוני טלמור: למשל הגדרות "יצרן" ו"יבואן" מדברות על "יצרן ויבואן של מכל משקה".
רוני טלמור: היום ההגדרה "מכל משקה" מתייחסת למכל משקה קטן, והכוונה כמובן גם ליצרן ויבואן של מכלי משקה גדולים.
רוני טלמור: צריך לעשות את זה לכל אורך ההגדרות בסעיף 1.
רוני טלמור: אבל זה נראה לי עניין טכני למדי שחבל כרגע לעסוק בו.
רוני קוברובסקי: הדיון הזה מתייחס כל הזמן אל היצרנים ואל התעשיינים כמי שמנסים כל הזמן לא לעמוד ביעדים, ואני מוחה על כך.
רוני קוברובסקי: לגופו של עניין אני רוצה להגיד דבר אחד.
רוני קוברובסקי: יש כאן השקעה של עשרות רבות של מיליוני שקלים לאורך 4 שנים שהיצרנים התחייבו להשקיע על מנת לגרום לכך שהאיסוף הוולונטרי יצליח.
רוני קוברובסקי: בואו נניח שאחרי שהשקיעו את כל עשרות מיליוני השקלים הללו ידידנו מר מורגנשטרן צודק והאיסוף לא יצליח, ואז צריך יהיה לעבור לחוק פיקדון.
רוני קוברובסקי: התוצאה תהיה שכל התשתיות של עשרות מיליוני השקלים שהשקענו בשוק יירדו לטמיון ונצטרך לעבור לשיטת פיקדון, לא עלינו, ולנסות להגיע בתוך שנתיים ל-70%.
רוני קוברובסקי: היינו בסיורים בעולם וראינו שבעבודה מצטיינת של התאגיד הצליחו תוך 12 שנים להגיע ל-68%.
רוני קוברובסקי: עכשיו להגיד ליצרנים שתוך שנתיים הם יגיעו ל-70% ובתוך 4 שנים ל-77%, נראה לנו שינוי לא סביר מול הניסוח שראינו קודם שהשר יקבע בבוא הזמן בצו את יעד האיסוף הממוצע ויעד האיסוף השנתי.
רוני קוברובסקי: לקבוע את זה היום בהחלטה על 70% ו-77% מבלי שזה נבדק ויכולת היישום של זה הוכחה, נראה לנו שזה בעייתי.
רוני קוברובסקי: צריך לזכור שבמסגרת חוק הפיקדון אם לא מגיעים ל-70% או 77% מוטלים קנסות ואין זכות ערעור וועדת הכלכלה לא יכולה לדון בזה וכיוצא בזה.
רוני קוברובסקי: לכן אני סבור שצריך להשאיר לשר את היכולת לקבוע את יעד האיסוף הממוצע ויעד האיסוף השנתי עבור מכלי משקה גדולים גם כאשר עוברים לחוק הפיקדון ולא לקבוע את זה מראש עכשיו.
גלעד אוסטרובסקי: אני מבקש להתייחס לנקודה הזאת כי יש כאן קצת בלבול.
גלעד אוסטרובסקי: הרעיון לשוב למסלול הפיקדון – ואני אומר: לשוב, כי הגדולים פעם היו שם, או לפחות רצו שיהיו שם – מנגנון פיקדון איננו עונש.
גלעד אוסטרובסקי: מנגנון פיקדון הוא מנגנון יעיל מאוד להשיג שיעורי איסוף גבוהים.
גלעד אוסטרובסקי: לכן, אם היצרנים לא יעמדו ביעד שנקבע כאן, המעבר למנגנון פיקדון הוא מעבר למנגנון יעיל שניתן בוודאי להשיג בו 70% ו-77%, בדיוק כמו במכלים הקטנים.
רוני קוברובסקי: תוך כמה זמן?
קריאה: מהר מאוד.
גלעד אוסטרובסקי: היעד של 50% שנקבע כרגע, אנו סבורים שאף הוא איננו מספק מאחר והמודל המוצע לאיסוף המכלים הגדולים הוא מודל אריזות, מודל וולונטרי שבו ראינו בכמה מדינות רק לאחרונה שמגיעים במודל דומה ל-70% ויותר.
גלעד אוסטרובסקי: לכן היעד צריך להיות לפחות 60%.
גלעד אוסטרובסקי: זאת הערה ראשונה.
גלעד אוסטרובסקי: המעבר למנגנון פיקדון חייב להיות עם יעדים שנקבעו מראש, ולא להשאיר את זה לקביעה מאוחרת יותר של השר.
גלעד אוסטרובסקי: זה מעבר הגיוני מאוד ובר השגה.
גלעד אוסטרובסקי: דבר נוסף שלא התייחסו אליו, נקבע כאן כי על אף שיש יעדי איסוף, מתוכם יצרן ויבואן ימחזרו 90% לפחות.
גלעד אוסטרובסקי: אין כל הצדקה לסעיף הזה מאחר ומדובר במכלי משקה מפלסטיק מסוג PET שיש להם שוק איתן ויציב ויש ביקוש רב לחומר הזה.
גלעד אוסטרובסקי: לכן אין שום סיבה להפחית את יעדי האיסוף ויעדי מיחזור מתוכם.
גלעד אוסטרובסקי: אנחנו מבקשים להשמיט את הסעיף הזה.
דניאל מורגנשטרן: אתה רוצה לקבוע 100%.
גלעד אוסטרובסקי: בוודאי, 100% מיחזור מתוך האיסוף.
ג'וש פדרסן: אני מבקש לקרוא לפרוטוקול את הניסוח שהייתי אמור לקרוא של פסקה (ג)(1), בהתאם לעמדה העקרונית שהציג השר.
ג'וש פדרסן: "לאחר סעיף 7א(א) לחוק יבוא: "(א1) על אף האמור בסעיף קטן (א), בתקופת זמן של השנתיים שלאחר פרסום הודעה כאמור בסעיף 8ג(ג) לחוק יעד האיסוף הממוצע יהיה 70% ויעד האיסוף השנתי יהיה 68%".
ג'וש פדרסן: " בשנתיים שלאחר מכן הם צריכים להגיע ל-77% על-פי הוראת הסעיף הראשי בחוק.
לאה ורון: אפשר להעביר לוועדה את הנוסח?
גלעד ארדן: זה הנוסח שעל שולחנכם, אלא בשינוי היחיד, שבשנתיים הראשונות שלאחר החלת הפיקדון הממוצע יהיה 70% ולא פחות מ-68% בכל שנה, ובשנתיים שלאחר מכן זה כמו במכלים הקטנים למעשה – 77%.
גלעד אוסטרובסקי: ומה עם שיעורי המיחזור?
כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, היועצת המשפטית רוצה לומר כמה הערות, בבקשה.
אתי בנדלר: הערה אחת לסעיף קטן (ג) לגבי מועד החלת החוק על מכלי משקה גדולים לאחר שהשר מוסר הודעה על אי עמידה ביעדים שייקבעו של 50%.
אתי בנדלר: הוצע כאן, ושופר לאחר מכן, שמדובר "ב-1 בחודש שלאחר תום 30 ימים ממועד פרסום ההודעה ברשומות".
אתי בנדלר: אני מציעה שזה יהיה "ב-1 בחודש שלאחר תום 60 ימים ממועד פרסום ההודעה ברשומות".
אתי בנדלר: הטעם לכך, שמאותו מועד יחולו הוראות החוק על מכלי משקה גדולים, ובין היתר המשמעות שכל מכלי המשקה אמורים להיות מסומנים בתו כחייבים בפיקדון, כולל סכום הפיקדון, וצריכים להיערך לסימון כל המכלים.
גלעד ארדן: בסדר, מקובל.
אתי בנדלר: אז זה יהיה "ב-1 בחודש שלאחר תום 60 ימים ממועד פרסום ההודעה ברשומות" הערה שנייה, בהמשך למה שהערתי קודם, הוצע שהחוק יחול אם לא הגיעו ליעד איסוף של 50%.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ד) – ואני לא מדברת כמובן על הנוסח הסופי, אני מניחה שבנוסחים יחולו עוד שינויים רבים – העיקרון יהיה כי "על אף הוראות סעיף קטן (ג)", הסעיף שידבר על החלת החוק במקרה של אי עמידה ביעד של 50%, "לא הגיע איסוף המכלים הגדולים לשיעור של 50%, אך עלה על 47% מכלל מכלי המשקה הגדולים המלאים ששיווקו היצרנים והיבואנים במהלך אותה שנה, רשאי השר להודיע בצו על החלת הוראות החוק על מכלי משקה גדולים, ורשאי הוא לקבוע מועד להחלת החוק או תנאים להחלתו".
אתי בנדלר: במקרה הזה השר יצטרך לקבוע ממתי החוק יחול על מכלי המשקה וגם לקבוע תנאים.
אתי בנדלר: מדברים כאן רק בין 47%-50%.
גלעד ארדן: כתוב גם שאם זה מעל 47% השר יכול לפטור.
גלעד ארדן: אז באישור הוועדה השר יכול לא להחיל את הפיקדון, כפי שאת הצעת.
מתן גרפונקל: אם אפשר שאלת הבהרה.
מתן גרפונקל: כאשר שיעורי האיסוף מגיעים בין 47%-50% והשר מחליט על משטר פיקדון, אחוזי האיסוף יהיו כפי שצוין קודם, 70% ו-77%?
גלעד ארדן: אין קשר.
גלעד ארדן: 47%-50% זה במודל של איסוף בכלובים.
גלעד ארדן: 70% ו-77% זה כשעוברים למשטר פיקדון.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבייב, היועצת המשפטית מבקשת שתנמק לנו את ההסתייגות שלך.
רוברט טיבייב: ההצעה שלי היא לסעיף 10 בהצעת החוק, לסעיף 8ד החדש.
אתי בנדלר: עוד לא הגענו לזה.
אתי בנדלר: אבל מאחר והיה שינוי במספור הסעיפים אינני יודעת לאיזה סעיף מתייחסות ההסתייגויות.
אתי בנדלר: הצעתו של חבר הכנסת טיבייב היא כדלקמן: מוצעים סעיפים 8(ד) ו-(ה) חדשים בחוק הפיקדון במקום סעיף 8(ד): "צו לפי סעיפים קטנים (ב) או (ג), יוצע באישור ועדת הכלכלה של הכנסת ויקבע את סכום הפיקדון למכלי משקה גדולים, את שיעורי האיסוף והמיחזור המחייבים ביחס למכלי המשקה הגדולים ואת הסכומים שישלם יבואן או יצרן לקרן בגין כל מכל משקה שלא נאסף בהתאם להוראות האיסוף הנדרש".
אתי בנדלר: זה אכן הנושא שבו מדובר.
אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב, מוצע כאן תיקון לסעיף ששוּנה כבר בדיוני הוועדה.
אתי בנדלר: הצעת המשרד שונתה בינתיים.
אתי בנדלר: אתם התייחסתם לנוסח הקודם שהיה בפני הוועדה שאכן ביקש לאפשר לשר להחיל את החוק על מכלי משקה גדולים בצו.
אתי בנדלר: הנוסח שוּנה ונקבע מתי החוק יחול, ללא צורך בצו.
אתי בנדלר: כל אשר השר צריך לעשות הוא למסור הודעה על אי עמידה ביעדי איסוף מסוימים.
אתי בנדלר: לכן ההצעה הזאת איננה מתיישבת עם המוצע.
אתי בנדלר: אינני יודעת איך לייחס אותה.
אתי בנדלר: לגופו של עניין, אתם מציעים כאן שניתן יהיה לקבוע את החלת החוק על מכלי משקה גדולים בצו באישור ועדת הכלכלה, ובצו כזה, בכוח חקיקת משנה יקבעו את עצם החלת החוק על מכלי משקה, סכום הפיקדון וכל כיוצא באלה.
אתי בנדלר: אני סבורה שאלה נושאים שראוי שייקבעו בחקיקה הראשית ולא בחקיקת משנה.
אתי בנדלר: זאת היתה עמדתי מלכתחילה, ובהתאם לכך המשרד להגנת הסביבה שינה את הנוסח שהונח בפני הוועדה.
אתי בנדלר: הצעת חבר הכנסת טיבייב מתייחסת לסעיפים קטנים (ג) ו-(ד) בסעיף 8ג המוצע.
רוברט טיבייב: גברתי היועצת המשפטית, יכול להיות שאסכים אתך.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבייב, מה נעשה עם ההצעה שלך?
רוברט טיבייב: אם יש אפשרות להצביע, מה טוב.
רוברט טיבייב: אם לא, אלך לכיוון של היועצת המשפטית לוועדה.
אתי בנדלר: אני מנסה לומר שאתם רוצים בעצם לדחות את החלת החוק על מכלי משקה גדולים ולומר שבכל מקרה אם ירצו להחיל את החוק על מכלי משקה גדולים הדבר ייעשה בצו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת ואז יקבעו בכלל אילו הוראות יחולו, איזה פיקדון ישולם וכולי.
גלעד ארדן: אם זה יעבור, הסיכוי רב שאמשוך את הצעת החוק כי זה משנה את כל מטרת החוק.
גלעד ארדן: החוק קבע, והתחייבתי ציבורית, שאם לא יושגו יעדים מינימליים ייקבע פיקדון באופן אוטומטי, בלי כל הסאגה שמחייבת לעבור שוב את הדיונים בכנסת.
גלעד ארדן: אם אני לא מסוגל לעמוד בהתחייבות הזאת עליי לבחון מחדש את כל החקיקה.
אלי אפללו: במילא, על-פי הבנתי, בעוד חודשיים תצטרך לשנות את החוק לגמרי.
גלעד ארדן: אם יעבור חוק האריזות יכול מאוד להיות שכל נושא הבקבוקים ייכנס בתוך יעדי איסוף הפלסטיק שאנו רוצים לאמץ מאירופה.
גלעד ארדן: אבל זה יהיה בתיקון חוק, אחרי שיהיה מודל שמטפל בכל הפסולת בישראל.
אתי בנדלר: זה יהיה בתיקון של החוק, בחקיקה הראשית.
אלי אפללו: אתה אומר שאם הצעת חבר הכנסת טיבייב תתקבל תמשוך את הצעת החוק, אבל בעוד חודשיים במילא תביא הצעת חוק כוללת יותר שתעסוק בכלל האריזות.
גלעד ארדן: השאיפה שלי להסדיר - - -
אלי אפללו: לא מוצאת חן בעיני נימת האִיום.
גלעד ארדן: זה לא אִיום.
גלעד ארדן: אני מאיים על עצמי.
גלעד ארדן: זה לא אִיום על אף אחד.
גלעד ארדן: אני רוצה שתביאו בחשבון שבסוף החודש הזה היצרנים יצטרכו לשלם אם לא יעמדו ביעדי החוק סדר גודל של 30-40 מיליון שקל, הם או התאגיד שלהם.
אלי אפללו: הם לא ישלמו הרי אגורה אחת.
אלי אפללו: אני תומך בהסתייגות של חבר הכנסת טיבייב.
אלי אפללו: הטון לא מוצא חן בעיניי.
רוברט טיבייב: אני לא רואה את מקור הבעיה.
אלי אפללו: אני לא אוהב את הנימה שנשמעת כאן.
אלי אפללו: לא נקבל החלטות בצורה כזאת.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתם דוהרים קדימה מהר מדי.
אלי אפללו: אני לא דוהר.
אלי אפללו: אני שומע.
גלעד ארדן: אני יכול להסביר לעומק מדוע אני אוחז בעמדה הזאת.
גלעד ארדן: אני לא מאיים על אף אחד.
גלעד ארדן: אני פשוט לא מתכוון להפר את מה שהתחייבתי.
גלעד ארדן: יש לי מין נוהג כזה.
אלי אפללו: ידידי אדוני השר, מכובדי, הבנתי את דבריך.
אלי אפללו: אני רק שומע את הנימה הזאת, שאם לא – הצעת החוק תימשך.
אלי אפללו: מצד שני, בעוד חודשיים אתה אמור להביא משהו חדש.
אלי אפללו: אני לא מבין למה אנחנו לא יכולים לחוקק את זה בנפרד.
אלי אפללו: אתה אומר שאם לא נלך אתך אז תבטל הכול.
גלעד ארדן: לא אמרתי שנבטל הכול.
אלי אפללו: זה נקרא לבטל.
גלעד ארדן: ידידי חבר הכנסת אפללו, בפוליטיקה, כידוע לך, אתה יכול לשאוף לעשות דברים, כפי שאני שאפתי לסיים היום את הדיון בחוק, ובסוף קורים דברים שאתה לא יודע לצפות מראש ולא מסתייע.
גלעד ארדן: לכן, למרות כל רצוני להביא חוק אריזות שיטפל סוף-סוף בכל הפסולת בישראל – לדוגמא, אני לא צפיתי שכל מיני גורמים שהאינטרס הסביבתי אמור להיות דווקא לנגד עיניהם יעכבו חוקים סביבתיים, אבל לפעמים זה קורה.
גלעד ארדן: הנה, לא צפיתי את זה וטעיתי.
גלעד ארדן: לכן, מכיוון שאמרתי שאני מביא מודל של שיתוף הציבור, אבל גם בשיתוף הציבור, אם הציבור לא משתף פעולה אין זה אומר שלא צריך להיות איסוף ומיחזור בישראל באיזה רף מינימלי, אז אם הציבור ישתף פעולה, מה טוב, לא צריך בכלל להחיל פיקדון.
גלעד ארדן: אבל אם הציבור לא ישתף פעולה, אני לא רוצה להישאר עם שיעורי איסוף כל-כך נמוכים בשל אי-שיתוף הפעולה של הציבור ואז להתחיל לנסות לשכנע את הכנסת להטיל פיקדון.
גלעד ארדן: אני מבקש כבר היום לשכנע את הכנסת שאם אי אפשר להשיג בשיתוף הציבור שיעורי איסוף מינימליים של 50%, מה לעשות, אז כנראה צריך לתת לציבור תמריץ כספי להחזיר את הבקבוקים.
גלעד ארדן: אם אני לא יודע להעביר מודל שלם עכשיו אז עליי לחשוב אולי לוותר לחלוטין על מודל שיתוף הציבור ולהיאבק מעתה על מודל הפיקדון, למרות שאני סבור שהוא לא הנכון ביותר, אבל אני לא יכול להישאר בסוף בלי זה ובלי זה.
גלעד ארדן: הסיטואציה שאתה מציג עלולה להשאיר בעתיד מצב שניוותר בלי זה ובלי זה, בלי פיקדון ועם יעדים שיהיו בעיניי ממש מבזים.
גלעד ארדן: אני מאמין שהציבור ישתף פעולה ולכן אני סבור שלא נגיע להטלת פיקדון, אבל אני רוצה שהדבר הזה ייקבע כבר היום בחקיקה ושלא נדחה את זה לעתיד.
רוני קוברובסקי: אני תומך בעמדת השר.
רוני קוברובסקי: כיצרנים הסכמנו לכך שאם לא נצליח לעמוד ביעד של 50% מנגנון הפיקדון יופעל באופן אוטומטי.
רוני קוברובסקי: לא כאן הטענה שלנו.
רוני קוברובסקי: הטענה שלנו היא נגד קביעה שלא נבדקה, שבתוך שנתיים ניתן להגיע ל-70% ובשנתיים שלאחר מכן ניתן להגיע ל-77%.
רוני קוברובסקי: אי אפשר להגיע ליעדים הללו אלא אם יוטל על הציבור פיקדון גדול מאוד על הבקבוקים וייקור דרמטי שלהם.
רוני קוברובסקי: כפי שהסברתי קודם, בחוק הפיקדון בבקבוקים הקטנים הגיעו בצורה מסודרת ל-68-69 אחוזי איסוף לאחר 12 שנות פעולה.
רוני קוברובסקי: אי אפשר להגיע בתוך שנתיים ליעדים שנקבעו כאן, אלא אם יוטל על הבקבוקים הגדולים פיקדון גדול מאוד, ולזה יש אלמנטים אחרים שהתוודענו אליהם גם בביקור שערכנו עם השר להגנת הסביבה בגרמניה ובמקומות אחרים.
רוני קוברובסקי: כאשר מטילים פיקדון הזוי אז קודם כול מי שקונה בקבוק משלם קנס, ולכן הדרך היחידה – קונים רק מעט.
אלי אפללו: אנחנו אמורים לסיים כבר את הישיבה מאחר ודיוני המליאה החלו כבר.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו אישור להאריך את הדיון.
אלי אפללו: אם יש אישור אני רוצה שנעשה התקזזות, כפי שצריך.
כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו אישור מיושב-ראש הכנסת להאריך את הישיבה, אבל לאור העובדה שבכל מקרה, גם אם נמצה את ההארכה לא נסיים היום את העבודה ונזדקק לישיבה נוספת בכל מקרה, כדי שאף אחד מאתנו לא יפסיד זמן מליאה, ובוודאי לא נאומים בני דקה, אנעל את הישיבה בשלב הזה ונחדש אותה בהקדם האפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין שבישיבה הבאה נסיים בשעה טובה את הדיונים בהצעת החוק.
אלי אפללו: אני מציע לכבוד השר, תתייחס לכך שבעוד חודשיים תביאו תוכנית כוללת.
כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.
אופיר אקוניס: אנחנו פותחים את הישיבה בנושא הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התש"ע-2009.
אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים בהקראה ובהצבעות.
לאה ורון: הוועדה הגיעה לסעיף 33ב.
אסי מסינג: כללים למתן רישיון לשידורי טלוויזיה 33ב(א) המועצה תקבע בכללים הוראות בעניינים אלה: (1) המועד שממנו ניתן להגיש בקשה לקבלת רישיון לשידורי טלוויזיה לפי הוראות סעיף 33א, במטרה לאפשר את תחילת השידורים בידי בעל הרישיון החל במועד המעבר; (2) הוראות לעניין הבטוחות שעל המבקש להפקיד לפי סעיף 33א(א)(2), לרבות סכומיהן, מועדי הפקדתן ודרכי מימושן.
אסי מסינג: (ב) המועצה רשאית לקבוע בכללים הוראות נוספות לעניין מתן רישיון לשידורי טלוויזיה, בין השאר, בעניינים אלה: (1) דרכי הגשת בקשה למתן רישיון והטיפול בה; (2) מידע שעל המבקש לגלולת למועצה לרבות מידע לגבי בעל עניין במבקש ולגבי כל גורם אחר שיש לו, במישרין או בעקיפין, אמצעי שליטה במבקש; (3) מסמכים שעל המבקר להמציא למועצה לצורך קבלת הרישיון"; מטרת הסעיף להסמיך את המועצה לקבוע כללים לפיהם המועדים בהם ניתן יהיה להגיש בקשה לקבלת רישיון.
אסי מסינג: כל זאת במטרה להתחיל לשדר את השידורים במועד המעבר.
אסי מסינג: כמו כן ניתנת להם הסמכה לקבוע הוראות לעניין הבטוחות שעליהן קיימנו דיון בסעיף 33א, והוראות נוספות בעניינים שכבר קיימים כבר היום בחוק לגבי בעל הזיכיון.
אסי מסינג: אנחנו מציעים גם לעשות הוראות מקבילות לגבי בעל רישיון.
נחמן שי: מה עם כל הכללים הקיימים ברשות השנייה שנצברו במשך שנים?
נחמן שי: האם הם לא עוברים באופן אוטומטי לחקיקה?
נחמן שי: אם הם יצטרכו לעשות כללים בכל עניין ועניין זה ייקח המון זמן.
אסי מסינג: כאן אנחנו מדברים על הוראות חדשות שנובעות מעצם הצורך להגיש בקשה לקבלת רישיון.
נחמן שי: גם אז הם היו צריכים לחשוף.
אסי מסינג: שם ההליך היה הליך מכרזי ולכן ההתייחסות הייתה התייחסות שונה.
אסי מסינג: יש את חוק הפרשנות שמתייחס לשאלה של מה דינן של תקנות כשהסעיף המסמיך משתנה והן עומדות בתוקף כל עוד לא הותקנו תקנות.
אסי מסינג: יצטרכו לעשות התאמות למצב הקיים.
אסי מסינג: כל עוד הסעיף קיים ולא בוטל התקנות עדיין בתוקף.
נחמן שי: זאת תקופה מאוד ארוכה.
מנשה סמירה: יש זמן הערכות עד 2012.
אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על הסעיף.
אופיר אקוניס: מי בעד?
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד הסעיף אושר
אסי מסינג: (13) בסעיף 34 – (א) בכותרת השוליים, במקום "ורישיון לשידורי רדיו" יבוא "ורישיון לשידורים והליך בדיקה"; (ב) אחרי סעיף קטן (ב1) יבוא: "(ב2) על אף הוראות סעיף קטן (ב1), תקופת תוקפו של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 שניתן לזוכה במכרז אחרי יום תחילתו של חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010, התשס"ט-2009, ולפני מועד המעבר, תהיה עד יום י"ח בחשוון התשע"ו (31 באוקטובר 2015); על זיכיון כאמור לא יחולו הוראות סעיף קטן (ב1) סיפה.
אסי מסינג: "; כאן נצטרך להתאים ובמקום המונח "אחרי יום תחילתו של חוק ההתייעלות הכלכלית" נאמר את המונח "אחרי יום תחילתו של חוק זה".
אסי מסינג: (ג) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) על אף הוראות סעיף קטן (ג)(1), תקופת תוקפו של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי שניתן לזוכה במכרז אחרי יום תחילתו של חוק זה, ולפני מועד המעבר, תהיה עד יום י"ח בחשוון התשע"ו (31 באוקטובר 2015); על זיכיון כאמור לא יחולו הוראות סעיף קטן (ג)(2).
אסי מסינג: יש כאן שני סעיפים שמתייחסים למצב שבו בתקופת הביניים בין מועד המעבר לבין יום התחילה של החוק המוצע יינתן בסיטואציות מסוימות זיכיון נוסף לגוף שמשדר בערוץ 10 ולערוץ 2.
אסי מסינג: מאחר והוראות החוק בתקופת המעבר קובעות שתקופת הזיכיון צריכה להיות ל-8 שנים או ל-10 שנים, מוצע לקבוע שבכל מקרה העילות יהיו לכל המאוחר עד 31 באוקטובר 2015, שזה המועד האחרון שלפיו אנחנו מציעים שיהיה בעל זיכיון בכלל.
אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על (13)(א)(ב) ו-(ג).
אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד - פה אחד אושר
אתי בנדלר: בפסקה (ג) של סעיף (13) מוצעים שני סעיפים קטנים חדשים, שזה (ד) ו(ה).
אתי בנדלר: הוצבע עכשיו רק על (ד).
אסי מסינג: (ה)(1) תקופת תוקפו של רישיון לשידורי טלוויזיה תהיה 15 שנים מהמועד שבו החל בעל הרישיון בשידוריו, ובלבד שהמועד האמור לא יקדם למועד המעבר.
אסי מסינג: (2) בלי לגרוע מסמכויות המועצה לפי חוק זה, אחת לחמש שנים החל במועד תחילת תוקפו של הרישיון לשידורי טלוויזיה, תקיים המועצה הליך בדיקה שבו תבחן כיצד מילא בעל הרישיון ב תקופה האמורה אחר ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה ותנאי הרישיון, שעניינם תוכן השידורים ובכלל זה מימון הפקה ורכישה של תכניות (בפסקה זו – הוראות הדין); מצאה המועצה כי בעל הרישיון הפר את הוראות הדין, אך חומרת ההפרה אינה מצדיקה, לדעת המועצה, ביטול הרישיון בהתאם לסמכותה לפי סעיף 37, תורה לו, לאחר שנתנה לו הזדמנות להשמיע את טענותיו, כיצד לתקן את ההפרה במהלך תקופה שתקבע ושלא תעלה על שנה ממועד מתן ההוראה כאמור.
אסי מסינג: "; מוצע כאן שיהיו נקודות בדיקה אחת ל-5 שנים שבהן המועצה תקיים הליך בדיקה כפי שהיא הייתה מקיימת היום לגבי בעל זיכיון.
אסי מסינג: בבדיקה הזאת יש סמכות למועצה להחליט אם ההפרה היא הפרה שמצדיקה את ביטול הרישיון או לא.
אסי מסינג: בעל הרישיון יכול לתקן את ההפרה במהלך שנה בהנחה שהיא לא מצדיקה ביטול.
אסי מסינג: הסעיף המשלים של זה הוא שאם בכל זאת לא תוקנה ההפרה הרישיון יבוטל.
מנשה סמירה: נאמר מבלי לגרוע מסמכויות המועצה.
מנשה סמירה: חשוב להבין שהדוח השנתי יימשך.
מנשה סמירה: מידי שנה יופץ דוח שנתי.
מנשה סמירה: תהיה לו משמעות במובן הזה של לתקן הפרות.
דורון אבני: חשוב להדגיש כעובדה שזה המצב המשפטי.
אופיר אקוניס: האם יש תמרורי אזהרה?
דורון אבני: הסמכות של המועצה לשלול זיכיון במקרה של הפרה שמצדיקה את הדבר הזה נשארת גם לפני נקודות הבדיקה.
דורון אבני: נקודת הבדיקה לא גורעת מסמכויות המועצה.
אסף אמיר: איפה זה מופיע בחוק?
דורון אבני: יש את סעיף 37.
מנשה סמירה: ההבהרה שביקשתי שתהיה היא מבלי לגרוע מסמכויות המועצה, קרי דוח שנתי מידי שנה וסמכות המועצה להפעיל סנקציות בהפרות.
מנשה סמירה: אנחנו נקווה שבהמשך יהיה סעיף שיגביר את הסנקציות השוטפות.
אסף אמיר: למה אתה לא מפרט את מה שאתה אומר בסעיף הזה?
דורון אבני: סעיף 37 לחוק, בפרט סעיף 37(1), קובע שורה של סנקציות, לרבות נטילת זיכיון במצבים שונים.
דורון אבני: סעיף 1 יחול על בעל הרישיון כמורשה לשידורים כהגדרתו בתיקון המוצע אם הוא לא קיים את הוראות חוק זה או תקנות או כללים לפיהם חומרת הפרתם מצדיקה לדעת המועצה ביטול הפרה או צמצום של הזיכיון או הרישיון.
דורון אבני: המועצה רשאית לפעול כך גם לפני נקודת הבדיקה, זאת אומרת גם בתוך השנה הראשונה.
אופיר אקוניס: התיקונים הם בדרך כלל מינוריים?
מנשה סמירה: היו הפרות, היו פערים, היו חוסרים.
מנשה סמירה: הגענו למצב של דיון או חילוט ערבויות.
מנשה סמירה: הייתה ועדה שבחנה את המשך פעילותו של הזכיין.
מנשה סמירה: הוקמה ועדה שבחנה את הדבר הזה.
מנשה סמירה: הדוח השנתי יימשך.
מנשה סמירה: נצטרך לחדד כאשר נגיע לסעיף של הסנקציות.
מנשה סמירה: יש עבודת מטה בנושא של עיצומים.
מנשה סמירה: נקודת הבדיקה היא אחת לחמש שנים.
מנשה סמירה: אחרי שנה או שנתיים אתה נותן להם אפשרות לתקן, להשלים.
אופיר אקוניס: אתה מעלה על דעתך שמועצת הרשות השנייה תשלול רישיון אחרי 5 שנים?
דורון אבני: דווקא מהבחינה הכלכלית - זה נדון ארוכות בוועדת מרדכי - יש הכרח לשלול רישיון כיוון שיכולים להיכנס 10 בעלי רישיון מתוך תפישת עולם שלא מתכוונים לעמוד במחויבויות.
דורון אבני: אם לא תשלול רישיונות אתה תפיל גם את אלה שרוצים לעמוד במחויבויות.
מנשה סמירה: אחת הסיבות שאדם רצה לעבור מזיכיון לרישיון היא כיוון שנשק יום הדין בזיכיון כמעט ולא מתקיים, בעוד שברישיון מחויבים.
משה דנון: ראינו מה קרה בשנים האחרונות.
משה דנון: הבדיקה שלכם היא בdelay של כמעט שנה.
משה דנון: אנחנו כאן ובדיונים אחרים מהסיבות האלו.
משה דנון: מה שאתם עושים זה מגדילים את התקופה.
משה דנון: אתם ב-15 שנה עושים רק שתי בדיקות.
מנשה סמירה: הבדיקה של חמש שנים היא תוספת לבדיקה השנתית.
אמיר אסף: לאור הניסיון של 8 השנים האחרונות מישהו מאמין שהדבר הזה יפעל?
נחמן שי: איפה בדיוק מוצגת תפישת הפיקוח החדשה?
נחמן שי: אני מניח שיחד עם המעבר מזיכיונות לרישיונות יש תפישת פיקוח אחרת של הגופים המוסמכים.
נחמן שי: אני לא יודע אם זה מועצה אחת או שתיים.
נחמן שי: האם אתם ממשיכים באותה דרך?
נחמן שי: איך זה נעשה?
נחמן שי: יש היגיון גם לכאן וגם לכאן.
אופיר אקוניס: המועצה זה לא ברית המועצות?
אורן משה: בחוק הזה זו מועצת הרשות השנייה.
אורן משה: כאשר יבוא חוק ברית המועצות הוא יאחד את סמכויות מועצת הכבלים ומועצת הרשות השנייה.
נחמן שי: איך תפקח המועצה?