GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: כפי שהוועדה החליטה, שזה טעון רישוי - והרישוי הוא באישור של השר, בהסכמת המועצה או באישור המועצה.
אברהם פורז: החיזבאללה באמצעות הלוויין?
אתי בנדלר: שיש עניינים שראוי שהמועצה לא תיכנס אליהם בתכנים, שיעבירו לנו הצעות בכתב.
אברהם פורז: לא טלוויזיה – זה השר.
אברהם פורז: יכול להיות שחבר הכנסת מיכאל איתן צודק במידה רבה מאוד: חלק מהדברים הם היום אינטרנט, הם דברים הגובלים בטלוויזיה, הם על יד טלוויזיה, הם דומים לטלוויזיה, הם מתנהגים כמו טלוויזיה - אבל הם אינם טלוויזיה.
אברהם פורז: ההיתר הסופי – הרשיון תמיד ניתן על ידי השר.
אברהם פורז: אבל ככל שמדובר בטלוויזיה במובנה הקלאסי, זה על דעת המועצה.
אברהם פורז: הטופס?
דוידה לחמן-מסר: היה זיכיון.
אברהם פורז: על הטופס חותם השר.
דוידה לחמן-מסר: לרישוי ערוצים?
אברהם פורז: חוקי הכנסת?
אברהם פורז: גם על חוקים שלי, שאני באופוזיציה.
דוידה לחמן-מסר: בעבר השר חתם, כי זה היה גם תשתיות.
דוידה לחמן-מסר: אלמנט המעילה ולא אלמנט הלחץ.
דוידה לחמן-מסר: יכולה לדבר.
דורית ענבר: רישיונות שידור מיוחדים.
דורית ענבר: יש היום, בניגוד לטענה שנשמעת כאילו יש קיבולת בלתי מוגבלת - המצב לאשורו, המצב העובדתי נכון להיום, אנחנו מאוד מקווים שזה ישתפר בעתיד, אם כי אנחנו צריכים לחכות גם לטכנולוגיה שתתפתח וגם להשקעות כספיות של הגופים העסקיים שהם בעלי התשתיות.
דורית ענבר: נכון להיום יש קיבולת מוגבלת.
דורית ענבר: כל חברות הכבלים מרחיבות את הרשת שלהן לעד 860 מגה הרץ.
דורית ענבר: צריך פשוט קצת לדבר על עובדות.
דורית ענבר: בתוך ה860- מגה הרץ, חלק מזה יוקצה לאינטרנט, וחלק מזה יישאר לטלוויזיה, ועדיין לא דיברנו על שימוש עתידי שיהיה בטלפוניה - שכאשר הוא יהפוך להיות מסחרי אמיתי, ויכניסו אותו, יצטרכו לעשות הקצאה מחדש של רוחב הפס הזה.
דורית ענבר: נכון להיום יצטרכו לחלק את ה860- מגה הרץ הזה בין שני השירותים הללו.
דורית ענבר: יש לכך סמכות לשר לקבוע את ההקצאה הזאת.
אברהם פורז: עמדתך.
דורית ענבר: סמכויות המועצה, ומה אינן סמכויות המועצה; ואין חולק שבעניין הזה הטלוויזיה של המועצה ודברים טכנולוגיים ואינטרנט הם מחוץ לסמכויות המועצה.
דורית ענבר: הדבר השני הוא: מדוע צריך לעשות רישוי ערוצים?
דורית ענבר: זה הדבר שעליו התרעם הממונה.
דורית ענבר: רישוי מיוחד של ערוצים - ומדוע זה צריך להיות גם בידי השר?
דורית ענבר: אני רוצה פשוט להבהיר את הסיבה לרישוי הזה.
דורית ענבר: זה כתוב ממילא שזה רשיון שידור מיוחד, שהוא רשיון של השר, בהסכמת המועצה.
אברהם פורז: אינני מתכוון.
אברהם פורז: כל מה שאנחנו אומרים הוא מה שאנחנו חושבים שצריך להיות מנוסח.
אברהם פורז: בשביל זה יש לנו יועצת משפטית מצויינת לוועדה, והיא תנסח.
אברהם פורז: אם אתם חושבים שהנוסח איננו מתאים למה שהחלטנו, הסבו את תשומת לבנו - ניכנס לזה, ונראה הלאה.
אתי בנדלר: יקיים ולא יפעיל מוקד שידור לצורך קיום שידוריו, אלא אם כן קיבל מאת השר רשיון כללי לשידור.
אתי בנדלר: השר רשאי להתיר לבעל רשיון כללי לשידור, בתנאים שיקבע, כי הקמה, קיום או הפעלה של מוקד השידור ייעשו באמצעות אחר".
אברהם פורז: מוקד שידור לצורך מוקד שידור, אם יהיה לו רשיון כללי?
אברהם פורז: מיני PROJECT?
דוידה לחמן-מסר: כל מה שקיים באנגליה מתאים לנו.
מיכאל איתן: בשבילנו.
דוידה לחמן-מסר: לתת ל- 1,000 איש לשדר ללא רשיון?
דוידה לחמן-מסר: קיבוצים, מושבים ואחרים - שמשדרת ללא רשיון, אזיי יש לך סיטואציה שאינך יודע עדיין איך להתמודד איתה במערכת חופש הביטוי הישראלית.
אברהם פורז: שיהיה לך דבר כזה.
אברהם פורז: רשת כזאת - תת רשת לחיזבאללה - בלי רשיון?
איתן מיכאל: שהחיזבאללה פגע במישהו דרך אתר האינטרנט שלו.
איתן מיכאל: אני שומע שאומרים חיזבאללה ו"סותמים לאנשים את הפה" - זה מה שאני שומע.
איתן מיכאל: החיזבאללה יורה בנו בגבול הצפון.
אברהם פורז: באישור הוועדה לגבי מערכות קטנות, שיהיו פטורות מלשון חוק זה, ונתמודד עם זה בבוא היום; ששר התקשורת יהיה רשאי לקבוע בתקנות כללים שבהם פטורים מחובת רשיון במערכות קטנות באישור הוועדה, ונתמודד בבוא העת; שיסביר לנו מה הוא רוצה לעשות.
רביב סובל: לבין בעל רשיון מיוחד.
קריאה: רישיונות כלליים לגבי אותה תשתית.
אתי בנדלר: ועדת הכלכלה, יהיה רשאי לקבוע בתקנות כללים להקמה או להפעלה של מוקד שידור, המיועד והמשדר למספר מנויים שלא יעלה על...
מיכאל איתן: ברגל עם הערתי מקודם.
מיכאל איתן: קודם היה אסור לכולם; עכשיו השר יעשה בפרוטקציה - ייתן לאחד כן ולאחר לא?
מיכאל איתן: זה מה שעשיתי.
אתי בנדלר: 102 מנוייים?
מיכאל איתן: פיראטיות וכדומה.
אתי בנדלר: זה משדר.
מיכאל איתן: כי אז זה לא יזיק לנו.
מיכאל איתן: אם זה דבר שאף אחד אינו יודע על אודותיו - אבל זה דבר שאנשים יודעים עליו.
אתי בנדלר: למערכות זעירות"?
אברהם פורז: לך בניסוח.
מיכאל איתן: בני אדם לעשות את זה - למה לא?
דוידה לחמן-מסר: מספר רישיונות כלליים לגבי תשתית של בעל רשיון כללי אחד, שזה גם אפשרי להיכנס; שאין במתן רשיון כללי אחד בעבור תשתית אחת כדי למנוע מתן רשיון כללי נוסף בעבור אותה תשתית.
קריאה: מניעה.
דוידה לחמן-מסר: כלליים יכולים להיות בעבור תשתית הכבלים?
דוידה לחמן-מסר: אחד או 2 או 3?
דוידה לחמן-מסר: "אין במתן רשיון כללי לשידור כדי למנוע מתן רשיון מיוחד לשידור, לסוג שידורים הכלול ברשיון הכללי לשידור".
דוידה לחמן-מסר: צריך להוסיף "ואין במתן רשיון כללי אחד בעבור אותה תשתית, כדי למנוע מתן רישיונות כלליים נוספים".
קריאה: ברישיונות שידור.
דוידה לחמן-מסר: לרישיונות הכלליים יש מוקדי שידור.
דוידה לחמן-מסר: אתם רוצים שיוכלו מספר אנשים ממוקדי שידור להתחבר לאותה תשתית?
דוידה לחמן-מסר: מדוע איננו אומרים זאת?
דוידה לחמן-מסר: הוא מאוד פשוט.
דוידה לחמן-מסר: חברות הכבלים מחר יבקשו רשיון כללי ויקבלו אותו במגבלות שאני מקווה שתשימו בכל זאת.
דוידה לחמן-מסר: מחר אבוא אני, ואני אקים חברת תקשורת, ויהיה לי מוקד שידור; ואני ארצה להתחבר לרשת הכבלים עם מוקד השירות שלי ולהפיץ לחבר הכנסת מיכאל איתן את הערוצים שלי…
אברהם פורז: הנוסח, ותראי אם זה נשלל.
אברהם פורז: אם זה נשלל, אנחנו בעד שהיא תוכל להקים חברת שידור.
אברהם פורז: להקמה, קיום או הפעלה של מוקד שידור, למי שאינו בעל רשיון שידור".
בני איינהורן: מוקד שידור, צריכים לחול עליו כל הכללים.
יזהר טל: שידורים.
אתי בנדלר: המשדר בעצמו; הוא רק בעל מוקד השירות.
אברהם פורז: אדע שום דבר.
אברהם פורז: מר בני איינהורן, זה כל כך פשוט.
אברהם פורז: אם זו עבודה טכנית, היא איננה טעונה שום עניין.
אברהם פורז: אם זו עבודת תכנים, היא כמו כל משדרי התכנים.
אתי בנדלר: וככל שנחוץ לצורך הקמה, הפעלה וקיום של ציוד אלחוטי, שהוא חלק מרשת הכבלים, בתנאים ובהיקף שייקבעו ברשיון".
אברהם פורז: למשך עוד שעתיים.
אתי בנדלר: על מכרז פומבי שתפרסם המועצה.
אתי בנדלר: במועצה, להעניק רשיון שידור ולקבוע בו תנאים, ורשאי הוא להורות כי הרשיון יוענק בדרך כל מכרז.
אתי בנדלר: רשיון השידור יכול שיהיה כללי או מיוחד.
אתי בנדלר: אין במתן רשיון כללי לשידור כדי למנוע מתן רשיון מיוחד לשידור מסוג שידורים הכלול ברשיון הכללי לשידור".
אתי בנדלר: כאן אנחנו חוזרים בעצם לוויכוח שהיה קודם.
אתי בנדלר: כאן מדובר על כך שהוא רק יתייעץ במועצה.
אתי בנדלר: אתה אמרת קודם בעניין רשיון כללי, שזה יהיה בהסכמת המועצה.
אברהם פורז: שנוגע לטלוויזיה, השר נותן רשיון פורמלי, כשהסמכות שלו היא סמכות של חתימת קיום.
אברהם פורז: הסמכות המהותית היא בידי המועצה לשידורי הכבלים.
דוידה לחמן-מסר: יש סמכות, הוא יודע איך לכפות את רצונו.
אברהם פורז: המהותית למתן רשיון היא בידי המועצה.
אברהם פורז: רק לאחר החלטת מועצה, השר חותם חתימת קיום ונותן את הרשיון.
אתי בנדלר: בהסכמת המועצה".
דוידה לחמן-מסר: אישור המועצה" זה יפה מאוד.
אברהם פורז: התנאים הוא לא הקובע - זאת המועצה שקובעת.
אברהם פורז: שהתנאים והכל הם של המועצה.
אתי בנדלר: הרשיון יוענק בדרך של מכרז".
אתי בנדלר: דהיינו, ההחלטה אם ייערך מכרז - לא ייערך מכרז בלעדי בהתאם לנוסח הקיים של השר.
אברהם פורז: המועצה קובעת אם יהיה מכרז או יהיה רשיון.
אברהם פורז: אנחנו רוצים שעניין הטלוויזיה יהיה ברשות המועצה.
אתי בנדלר: מכרז".
יואל נווה: שקשור לתוכן; אבל יש הסדרה כלכלית, שיכול להיות שיש לה משמעויות לצד התוכנית שלו.
יואל נווה: שבעיקרה אינה התערבות.
אברהם פורז: על המועצה.
אברהם פורז: יש לו הרבה נציגים שם.
אברהם פורז: יושב ראש המועצה זה איש שלו.
אברהם פורז: אנחנו רוצים במידת מה לשים לו קצת אזיקים.
יואל נווה: ששר, כשר, יתערב בשיקולים של קביעת תכנים בערוצים משדרים.
יואל נווה: זה ברור.
אברהם פורז: להשפיע על התכנים.
אברהם פורז: אני איני רוצה לתת לו דריסת רגל שם, עם כל הכבוד.
אברהם פורז: דריסת הרגל הרצינית שלו היא בזה שהיושב ראש הוא איש שלו.
אברהם פורז: זה כבר מרחיק לכת מאוד, ועוד נציגים שיש לו שם - וזה בתוך משרד התקשורת ואיננו גוף עצמאי.
יואל נווה: מסחריים בקביעת המסגרת הכלכלית, ההסדר לגבי מספר הערוצים, הדרך והעבודה הוא בחקיקה ראשית.
יואל נווה: כאן צריך לזכור שעדיין המדיניות בהקשר של עניין הסדרה כלכלית של העניין הזה…
אברהם פורז: דרך ה"כלכלי" יגיע לתוכן.
אברהם פורז: במה מפריע לך האיסור הזה?
יואל נווה: שנכון להשאיר בידי הממשלה ולא בידי גוף, שהוא אומנם חלק מהממשלה, אבל רוב אנשיו הם נציגי ציבור.
אברהם פורז: רוצה לנתק את הפוליטיקאים ואת הממשלה ככל שאני יכול יותר, ומה לעשות שלשר יש השפעה - גם כך תהיה לו השפעה.
אברהם פורז: אם אין לו השפעה על ראש המועצה לכבלים זה די רע.
אברהם פורז: אבל על ידי זה, ברגע ששר במועצה הוא גם יושב ראש, הוא איננו כל יכול.
אברהם פורז: אפילו יושב ראש המועצה, שהוא עושה את דברו של השר ועל המועצה, אינו תמיד זוכה לרוב.
אברהם פורז: יש לו גם אפשרות לעמוד מול השר, כי הוא אומר לו: הדרישה האבסורדית שלך, גם אם אני רוצה להעביר לך אותה, כי אתה מינית אותי, ואני חייב לך את כל חיי - זה לא יבוא במועצה.
אברהם פורז: זה מין דיאלוג כזה.
אברהם פורז: אינני רוצה לתת לידי השרים יותר מדיי.
אברהם פורז: ככל שמדובר בטלוויזיה, הגורם המהותי בעל הסמכות האמיתית הוא המועצה.
אברהם פורז: השר נותן חתימות.
אברהם פורז: ככל שנוגע לטלקומוניקציה, לתקשורת, אנחנו ניתן לשר את כל הסמכויות.
יזהר טל: לפחות לפי שיטתנו.
יזהר טל: הרי בנוסח האחרון שלנו זה לא לאחר התייעצות במועצה, אלא אנחנו הבחנו בין 2 סוגי רישיונות השידור, רשיון כללי לשידור ורשיון מיוחד לשידור - ולפי שיטתנו, רשיון מיוחד ל"סיפור", אכן - כיוון שעניינו רק עניין התכנים, דורש את הסכמת המועצה, כפי שאתה אמרת "אישור המועצה".
יזהר טל: אבל לגבי רשיון כללי לשידור, כיוון שהוא עוסק בלא מעט היבטים שאין למועצה כל קשר אליהם, ופה אני מדבר בראש ובראשונה על כל הצדדים הטכנולוגיים של הפעלת מוקד השידור; אלה אינם עניינים שהם בפיקוח המועצה.
יזהר טל: לכן היה נראה לנו שבתחום הזה יהיה יותר נכון, ויהיה מאזן יותר נכון בין השר למועצה, שזה יהיה בהיוועצות.
אברהם פורז: שלנו.
אברהם פורז: יש לנו פה בעצם מערכת אחת שמשרתת שתי דיסיפלינות.
אברהם פורז: יכול להיות גם מצב שנניח שהשר יש לו בעיה עם השידורים; הוא יכול להיתקל במערכת בתחום הטלקומוניקטיבי.
אברהם פורז: אינני יודע בדיוק איך פותרים את הבעיה הזאת.
אברהם פורז: אבל אני חושב שהשר, לאחר אישור המועצה - זה בסדר.
אברהם פורז: השר נותן את הרשיון, והמועצה מאשרת.
אברהם פורז: אם יהיה לכם רעיון יותר טוב עד הפעם הבאה, נשקול אותו.
אתי בנדלר: של המועצה.
אתי בנדלר: לאשר בקשה לרשיון שידור, להתנות מתן הרשיון בתנאים שיש לקיימם לפני מתן הרשיון או לאחריו, לרבות לעניין תשלום אגרות ומתן ערבויות והדרכים למימושן, ורשאי הוא לדחות בקשה לקבלת רשיון שידור, תוך מתן נימוקים בכתב לדחייה".
אתי בנדלר: בסעיף קטן ב'?
אברהם פורז: הרעיון לעשות את המועצה הזאת בתוך משרד התקשורת, ואתם נתתם למועצה הזאת הרבה פחות אוטונומיה מאז שאנחנו בזמנו רצינו לתת לה.
דוידה לחמן-מסר: נשקול אותה.
אברהם פורז: שנה.
אברהם פורז: אבל אנחנו רצינו שהיא תהיה מאוד מאוד עצמאית, ואתם רציתם שהיא תהיה בתוך משרד התקשורת.
דוידה לחמן-מסר: סמכויות כמו של הממונה להגבלים עסקיים; שיהיה לה סעיף תקציבי נפרד, תהיה לה הסמכות להתקשר בחוזים - והפכנו אותה ל-PUC קטן בתוך הממשלה, וזה חשוב מאוד.
אתי בנדלר: לקבוע תנאים לעניין תשלום אגרות ומתן ערבויות והדרכים למימושם.
אתי בנדלר: האם גם אלה, הכל באישור המועצה?
אתי בנדלר: לשנות".
אתי בנדלר: של רשיון שידור, לרבות מחירי השירותים, להוסיף עליהם או לגרוע מהם, ובלבד שניתנה קודם לכן הזדמנות נאותה לבעל הרשיון להשמיע את טענותיו".
אתי בנדלר: בפני מי?
אתי בנדלר: בפני המועצה, או בפני השר, או בפני שניהם?
אתי בנדלר: יובאו בחשבון, בין השאר, השיקולים האמורים בסעיף 6ח'1- וכן השינויים שחלו בטכנולוגיה הנוגעת לשידורים".
אתי בנדלר: ד.
אתי בנדלר: " השר רשאי לקבוע את ההליכים למתן רשיון שידור, בין במכרז ובין שלא במכרז".
יזהר טל: הגורפת הזאת, שהכל מועצה אינה תמיד מתאימה.
יזהר טל: למשל, בעניין של מחירי השירותים.
יזהר טל: למועצה אין מחלקה כלכלית שבודקת מחירים כאלה או מחירים אחרים.
דוידה לחמן-מסר: המועצה".
יזהר טל: למועצה שאין לה כלים לטפל בהם.
יזהר טל: היא איננה יכולה להיעזר בשר.
יזהר טל: היא צריכה לייעץ לו בנפרד.
אברהם פורז: עשה במחלקה הכלכלית אצלו ויגיד להם ככה; ואם אין סיבה מיוחדת, הם יאשרו את זה.
אברהם פורז: אבל אני רוצה פיקוח - שהוא לא יהיה "בעל הבית" לבדו שם.
בני איינהורן: רוצה להפריד בין טלוויזיה וטכנולוגיה.
אברהם פורז: הכנסה.
אברהם פורז: על שום דבר לא תפסו אותו.
אברהם פורז: רק על זה הוא ישב.
אברהם פורז: אפשר באמצעות הכסף והטכניקה ליישב את העניין.
אברהם פורז: אם אני רוצה לסגור מישהו, איני צריך להגיד לו: אל תשדר את השידור הזה, שזה מאוד איננו מוצא חן בעיניי.
אברהם פורז: אני אטיל עליו מסים, אגרות, תנאים - טכנולוגיה כזאת שהוא חייב לגמור כך.
אברהם פורז: אזיי אינני רוצה, בהכרח שמדובר בשידורים, זה דבר רגיש - אנחנו רוצים שזה יהיה פחות פוליטי.
אברהם פורז: לא שאני תמים לחשוב שהמועצה הזאת היא "סופר עצמאית", אבל היא איזה שהוא בלם ואיזון.
אתי בנדלר: שידור, בין במכרז ובין שלא במכרז".
דוידה לחמן-מסר: סעיפים כדי לחזק את המועצה ולתת לה המלצה של עצמאות בתוך הממשלה, כי התלות שלה היום היא מאוד קשה.
אתי בנדלר: כאמור בסעיף קטן א', רשאי הוא להורות כי בחירת בעל הרשיון תתבסס, בין השאר, על גובה סכום דמי הרשיון שיציעו מתמודדים במכרז".
אברהם פורז: כשאומרים את זה, בין השאר, זה איננו אומר שזאת דרך המלך?
אברהם פורז: אם אומרים שהורה השר רשיון בדרך של מכרז.
אברהם פורז: שיציעו המתמודדים"?
אברהם פורז: עכשיו אני מתחיל לריב עם האוצר.
דוידה לחמן-מסר: של המכרז לשידורי כבלים, עם ההבטחות "מפה ועד להודעה חדשה" של הזכיינים, ואף של מר אבי גבאי - שגם הוא היה חבר מועצה אחרי זה.
אברהם פורז: היה שאני נשאר עם המכרזים ביד.
אברהם פורז: היו אצלי המון אנשים, שבאו והתעניינו, ושאלתי אותם אם הם "הולכים על זה"; הם אמרו: קרוב לוודאי שלא.
אברהם פורז: אין זה נראה.
אברהם פורז: כולם פחות מהפיראטים.
אברהם פורז: אמרו שברגע שיבוא בעל הזיכיון החוקי, הפיראטים של "חצי עולם תחתון" יחתכו להם את החוטים ויחבלו להם במערכות, ושבארץ כולם התחברו באופן בלתי חוקי, ושבעבור זה זה נכשל, ואף אחד איננו מתחבר.
אברהם פורז: האמת היא שהיה "מזל אחד גדול" לכבלים, שהערוץ השני התעכב מעבר לנדרש.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה קצת ללכת אל העתיד.
דוידה לחמן-מסר: מתי יש בכלל מקום למכרז?
דוידה לחמן-מסר: התפיסה שלנו ושל אנשי האוצר שיש מקום למכרז, כאשר מלכתחילה יש מצב של כשל.
דוידה לחמן-מסר: זאת אומרת: יש תשתית מוגבלת, או שאתה באמת חושב שצריך להתערב כדי לעשות משהו שאם לא תעשה אותו, הוא לא יקרה.
דוידה לחמן-מסר: אם כתוב כאן בין השאר: צריך לשקול, נאמר ערוץ ים תיכוני.
דוידה לחמן-מסר: אני בכוונה אומרת: ערוץ הפקות מקור.
דוידה לחמן-מסר: בהחלט יכול להיות שדווקא ערוץ כזה שקשה להרים אותו, אבל אנחנו רוצים לעשות מכרז, כי יש מספר מתמודדים.
דוידה לחמן-מסר: יכול להיות ששם היתרון הכספי איננו מרכזי.
אברהם פורז: את זה כך...
דוידה לחמן-מסר: להורות.
אברהם פורז: לקבל את העובדה שלא נתת לשר לקבוע.
דוידה לחמן-מסר: דוקטור יזהר טל ואני הרבה זמן "חיים" על סעיף כזה גם בנוסח סעיף 4, והשר רשאי להורות כי בחירת בעל הרשיון תתבסס בין השאר על גובה הסכום.
אברהם פורז: יכולים להעדיף את זה שנתן לשר לקבוע?
דוידה לחמן-מסר: חוקתי, כאשר אתה רוצה להעדיף במכרז, בין היתר, את מי שמציע את הסכום הגבוה ביותר, אמור את זה.
דוידה לחמן-מסר: זאת בגלל התפיסה החוקתית של החקיקה, כי גם בחוק ה"בזק" המקורי זה לא היה, ואנחנו הכנסנו אותו לסעיף 4.
דוידה לחמן-מסר: התקנות אינן חלות על זה.
דוידה לחמן-מסר: התקנות "חובת מכרזים" שהעורך דין מוקדין מדבר עליהן, אינן חלות על המכרז הזה, שהוא מכרז שמוסדר בחוק.
אברהם פורז: האם אי אפשר במכרז להעדיף את זה שתהיה לו ההצעה הכי גבוהה?
אברהם פורז: האם זה הופך למינוס שההצעה היא הכי גבוהה?
אברהם פורז: זה הופך למכשול.
דוידה לחמן-מסר: מכרזים קבעו את מה שקבעו.
דוידה לחמן-מסר: תקנות חובת מכרזים וחוק חובת מכרזים אינן חלות כאשר דין מיוחד מסדיר מכרז.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו עברנו הרבה בג"צים עם כל ידידינו סביב השולחן הזה, וכל פעם כשהיה חסר "הצ'ופצ'יק של הקומקום" (כהוא זה), הוגש בג"צ.
דוידה לחמן-מסר: אזיי אנחנו היום מקבלים על עצמנו חקיקה מעט יותר מלאה.
דוידה לחמן-מסר: לכן אני מציעה, בין יתר השיקולים והעלות, על הטענה שלך…
אתי בנדלר: שאתם הצעתם כאן.
אתי בנדלר: בין השאר זה בין יתר השיקולים - זה ברור.
אתי בנדלר: נניח שיקבע השר משקולות, יקבע מהן אמות המידה לבחירת הזוכה, ויקבע שהשיקול של גובה זה זכות.
אתי בנדלר: דמי הרשיון שיציעו המתמודדים יהיו 90 אחוז.
אתי בנדלר: האם זה יהיה חוקתי במקרה הזה?
אתי בנדלר: האם זה יהיה חוקי?
יואל נווה: הנוסף.
יואל נווה: הסעיף הזה הוכנס באותו נוסח לתוך הצעת חוק הרשות השניה, כדי לאפשר מכלל שיכלול בין השאר…
אברהם פורז: בסוף.
אברהם פורז: אתם יודעים עכשיו איך נכנסתם בחוק; אתם אינכם יודעים מה יקרה לכם, אם אתם תעדיפו אחד שהצעתו יותר נמוכה.
יואל נווה: המידה תהיה עניין גובה דמי הזיכיון החד הפעמיים שישולם.
אברהם פורז: יותר מזה, שאחרי שהכנסת את זה ככה, זה נראה לי חזות הכל.
אתי בנדלר: אומרים "בין השאר", אי אפשר יהיה לתת לזה משקל מאוד גבוה.
אתי בנדלר: דווקא אני חוששת מהצד השני.
עמית שכטר: כאן מצב יותר גרוע.
עמית שכטר: אומרת חברתי, הגברת דוידה לחמן-מסר, שהנה נכשלנו.
עמית שכטר: הבטיחו הבטחות, ומה קיבלנו?
עמית שכטר: רק הבטחות; ואין לנו אכיפה, ואין לנו סנקציות – או אז קיבלנו שירות לא טוב.
עמית שכטר: נניח שזאת הטענה שלה.
עמית שכטר: ואם ישלמו כסף, האם כי אז זה יבטיח שכן יהיה שירות טוב?
עמית שכטר: הלוא זאת הבעיה פה, שבזה שקובעים את אמות המידה של כסף, אין מבטיחים שום דבר - רק שיהיה כסף בקופה - ולכן זה איננו תורם לשום דבר.
אברהם פורז: ומבחינת היופי - כולן יפות, אזיי בסוף אתה הולך ל"שורה האחרונה" ומחפש את הכסף.
עמית שכטר: זה, שבסופו של דבר, בייחוד כאן בעניין של תכנים, אבל גם בתחומים אחרים - שהעניין הזה יעלה בהם בוודאי לדיון כאן - ולכן אני מעיר על זה גם ממקום מושבי הנוכחי - שבסופו של דבר מה שיקרה, שהכסף יילך לקופת המדינה ולא לטובת המוצר שאותו רוצים כאן, שזה לטובת הציבור.
מוריאל מטלון: לבחירה במכרז, לרבות שיקול כספי, ואז פתרנו את כל העניין.
מוריאל מטלון: יש אמות מידה.
מוריאל מטלון: הן יכולות להיות שירות.
מוריאל מטלון: הן יכולות להיות אמות מידה שונות, לרבות האלמנט הכספי.
אברהם פורז: הגבוה.
מוריאל מטלון: ברור שהן יכולות להיות איכותיות.
יואל נווה: סכום כסף, כי הוא חושב שנכון לשלם בתחרות כדי לזכות בעניין, יוצר מצב שיש לו אינטרס מאוד חזק לרוץ, להפיל ולמכור את שירותיו מהר ככל האפשר.
יואל נווה: יש גם בזה אלמנט.
יואל נווה: הדבר, מעבר לזה, גורם לכך שהגורם הזה של ההצעה הזאת הוא בדרך אובייקטיבית חסר כל שיקולים שהם שיקולים שאינם אובייקטיביים.
יואל נווה: לכן הוא תורם גם כן לאיכות המכרזים ולאיכות הבחירה במכרזים.
יואל נווה: הרעיון כמו שנאמר, ויימצא הסעיף אשר יימצא, הוא לאפשר את הדבר הזה, כדי שלא תקום ותעלה טענה שאומרת שאין ניתן לעשות את זה לפי העניין הזה, ושזה איננו ראוי, ושאי אפשר.
אברהם פורז: היא טובה.
אברהם פורז: ראה נא מה הבעייתיות בעניין הזה.
אברהם פורז: לוועדת מכרזים קל מאוד לעבור עם מחיר.
אברהם פורז: זה פותר את בעיית המכרז בקלות רבה.
אברהם פורז: בדקת את ההצעה הכי גבוהה; נתת אותה למישהו.
אברהם פורז: אפשר אף לתת לאיזה שהוא פקיד לבדוק מי ההצעה הכי גבוהה.
אברהם פורז: אף אין צורך בוועדה.
אברהם פורז: אבל ברגע שזה הולך, אתה ממסה את הענף.
אברהם פורז: באיזה שהוא מקום עם כל מיני זכיינים ובכל מיני שלבים, המדינה כל פעם "חותכת" משהו - אזיי זה מיסוי עקיף.
אברהם פורז: מי ששילם בעבור דמי הזיכיון שלו הרבה כסף, באיזה שהוא מקום ינסה להחזיר לעצמו את ההשקעה או ש"ישבור את הראש".
אברהם פורז: אם הוא שובר את הראש, והשידורים נפסקים - זה לא טוב.
אברהם פורז: אנחנו איננו מעוניינים.
אברהם פורז: אם הוא העלה את המחיר, אזיי באיזה שהוא מקום השאלה היא אם אנחנו רוצים שמלבד מס הכנסה, מס ערך מוסף, מס בולים, מס שבח וכל זה, גם יהיה מס על טלקומוניקציה, מס יסף כזה.
אברהם פורז: אולי כן - אולי לא.
אברהם פורז: לרמת האנשים ולכל הדברים האלה.
אברהם פורז: אני יכול להבין את נטיית הלב ללכת לפי ההצעה הגבוהה ביותר ולגמור את ה"סיפור" וגם לגבות כסף.
אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך שיושב ראש ועדת מכרזים אמיץ, עם גוף אמיץ מאחוריו, יכול לנמק באופן מבוסס מדוע הוא העדיף הצעה מסויימת.
אברהם פורז: הבה נניח ככה שזאת קבוצה שבאמת אין לה שום קשר לתקשורת, מעולם לא עסקה בתקשורת - מה שיש להם הוא תחומים אחרים לגמרי, והצוות המקצועי שהם מציעים הוא די נחות; אין בתחום היצירתי ולא כלום, וזה נראה על פני הדברים.
אברהם פורז: יכול להיות שאפשר להעדיף קבוצה אחרת שמציעה פחות - אינני יודע.
אברהם פורז: אני איני נבהל מהעניין של "ביוטי קונטקסט".
אברהם פורז: עובדה שזה נערך כל שנה.
עדי בירן: שבועיים-שלושה, בלי להתייחס למה ש"בזק" עשתה בצדק או לא בצדק בעניין פלאפון.
עדי בירן: זיכרו נא מי הציע את ההצעה הכלכלית הכי טובה, ואני חושב ש"בזק" ראויה לשבח על זה שהיא פסלה אותה.
עדי בירן: אנשים שמחזיקים קזינו.
עדי בירן: אבל זאת השגיאה ללכת על המחיר הגבוה ביותר, ומדבר כאן מישהו ששילם או המייצג קבוצה ששילמה מחיר גבוה ביותר - שגיאה עצומה.
אברהם פורז: אינך מעדיף את ההצעה הכי גבוהה, יש גם פתח לשחיתות.
אברהם פורז: השיקולים יכולים להיות מוזרים לגמרי.
אברהם פורז: לפעמים זה יכול להיות "מכובס" בפנים בשיקולים מוזרים עוד יותר, שזה שגם אינו ראוי, גם לא שילם כלום.
אברהם פורז: ובכל זאת, כל החוכמה היא לנסות, ואז לפעמים יש עתירות, ובית המשפט בודק.
אתי בנדלר: בסעיף קטן ה' קבע השר בהתאם לסעיף קטן ד' כי בחירת בעל רשיון תיעשה באמצעות מכרז: "יקבע השר באישור המועצה אמות מידה לבחירת בעל הרשיון, לרבות גובה סכום דמי הרשיון שיציעו המתמודדים במכרז".
אתי בנדלר: קובע את אמות המידה.
אתי בנדלר: רשיון תיעשה באמצעות מכרז, יקבע השר באישור המועצה…"
אתי בנדלר: הרשיון, לרבות גובה סכום דמי הרשיון שיציעו המתמודדים במכרז".
אברהם פורז: וככה.
אמיר לוי: באישור המועצה.
אמיר לוי: אני גם חושב שגם פה צריכה להיות דריסת רגל גם לממשלה, מכיוון שלעיתים כולם מסכימים שיש צורך דווקא באמות מידה.
אמיר לוי: בכסף - תחרות על כסף.
אמיר לוי: מעורבות של השר, בהגדרה היא תמיד תקבע רק "ביוטי קונטקסט", מכיוון שהכסף איננו מופנה אליה.
אמיר לוי: "ביוטי קונטקסט".
אמיר לוי: לכן גם פה צריך את זה באישור השר".
אברהם פורז: אין לי ספק שבין הפרמטרים יהיה גם 10 אחוזים או 20 אחוז -הכסף, אבל יהיו 80 אחוז גם דברים אחרים.
אמיר לוי: בקביעת אמות המידה.
אברהם פורז: תחום שידורים - דבר מאוד רגיש.
אתי בנדלר: ובקביעת תנאים בו, יובאו בחשבון - בין היתר - שיקולים אלה: 1.
אתי בנדלר: מדיניות הממשלה בתחום "הבזק" ובתחום השידורים.
אתי בנדלר: שיקולים שבטובת הציבור.
אברהם פורז: בתום השידורים"?
יזהר טל: בקונטקסט.
יזהר טל: זאת אינה איזו שהיא המצאה חדשה פה.
דוידה לחמן-סדר: ה"בזק".
יזהר טל: ה"בזק", הלכנו פה בעקבותיו, לפחות לראות את ההקשר.
יזהר טל: זה המבנה הבסיסי ביותר של הרישוי בחוק הזה.
אברהם פורז: ושיקול טובת הציבור, אלה שני דברים.
אברהם פורז: זה לא היינו הך.
אברהם פורז: זאת אומרת, יש שיקולי ממשלה - וטובת הציבור זה ההפך מזה.
אברהם פורז: כתוב פה ששיקולי הממשלה הם דבר אחד, ושיקולי טובת הציבור הם דבר אחר.
דוידה לחמן-מסר: עושים "ניתוח ספרותי" של הטקסט.
קריאה: טובת הציבור הוספה מאוחר יותר, כשעשו את התיקון של הביטחון - שהוסיפו את סעיף 4.
אברהם פורז: בין טובת הציבור לממשלה.
אברהם פורז: ו"לטובת הציבור"' - הכל בסעיף אחד.
יזהר טל: רק למדיניות הממשלה?
אברהם פורז: הרי אפשר לעשות לציבור את הדבר הכי גרוע ולהגיד שזה לטובתו.
קריאה: מפתיחת שוק התקשורת עצמו לתחרות.
אתי בנדלר: יבוא עגבניות.
אתי בנדלר: עושים את זה פתוח.
אתי בנדלר: "מדיניות הממשלה ושיקולים שבטובת הציבור".
אברהם פורז: זה עדיין רלוונטי?
דוידה לחמן-מסר: היה זמן לדבר על זה.
דוידה לחמן-מסר: רשות החברות הממשלתיות רוצה להגיד שזה עלול לפגוע בהפרטת "בזק", כי גם בהפרטת "בזק" אמרנו שהרוכש של השליטה ב"בזק" איננו חייב להיות אזרח ישראלי ב- 51 אחוז אלא ב -20 אחוז.
דוידה לחמן-מסר: אזיי לכן אנחנו נחשוב, אם יורשה לנו - בפעם הבאה נביא שיעור שאנו סבורים שהוא מתאים לימים המודרניים.
יזהר טל: מה זה קשור פה?
בני איינזהורן: התקשורת - זה הורד ל- 20 אחוז.
אברהם פורז: מהסיעודים?
דוידה לחמן-מסר: ערוצי שידור למדינת ישראל.
אברהם פורז: אחוזים ו- 26 אחוזים.
קריאה: זה להפלות לרעה?
קריאה: שם זה נקבע 20 אחוז.
עפרה שלוסמן: חל רק על "בזק".
עפרה שלוסמן: זה חל גם על חברות הכבלים.
אתי בנדלר: לפסקה 2. "הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל רשיון כאמור, ואם הוא תאגיד – מנהלו או אדם שהוא בעל עניין בתאגיד, לא הורשע כאמור…".
דוידה לחמן-מסר: בארץ ובחוץ לארץ.
אתי בנדלר: את זה.
אברהם פורז: הפרשנות היא 'רק בארץ'?
אברהם פורז: אדם שעבר עבירה שיש עימה קלון, אם הוא הורשע בחוץ לארץ בגניבה, האם זה אינו נחשב?
אברהם פורז: אתם עוד תעשו לעצמכם נזק במקומות אחרים, של פרשנות שאחרת הוא אינו בפנים.
אברהם פורז: בידייך.
אברהם פורז: אם את חושבת שזה כך, בדקי.
אברהם פורז: התייעצי גם עם מישהו.
יזהר טל: פה זה יהיה "בארץ ובחוץ לארץ", ושם - לא?
אברהם פורז: שאינם רוצים עבירה, שיש בהם אות קלון, צריך להיות גם בחוץ לארץ.
אברהם פורז: אבל מצד שני, אם אני אנסח פה, ושם לא - אולי מישהו יפרש…
אתי בנדלר: ובאיזו מדינה הוא נשפט.
אברהם פורז: אחרים - לא.
אתי בנדלר: מחוץ לישראל", אבל אנחנו צריכים עוד לקבל התייחסות על כך, כי יש כאן באמת בעיה.
אברהם פורז: ברור לגמרי שאם הוא הורשע בעבירה בחוץ לארץ, בעבירה שיש עמה קלון, אין צריכים לתת לו.
אברהם פורז: ברם, אבל אני פוחד שזה דווקא ישליך על חוקים אחרים.
אברהם פורז: זה לא עניינך.
דוידה לחמן-מסר: את הטענה ואת כל מה שנוגע לעניין הזה.
אברהם פורז: במקום אחר.
אתי בנדלר: ונסיבותיה בארץ…
אתי בנדלר: התייעצות עם המועצה, ידחה בקשה לרשיון שידור".
אתי בנדלר: אני חושבת שאין צורך בזה.
אתי בנדלר: אם הוא איננו יכול לתת רשיון אלא באישור המועצה…
אברהם פורז: נוגעת בטובת הציבור.
אברהם פורז: או אז, המועצה רשאית שלא לתת.
אברהם פורז: אין זה משנה.
אברהם פורז: השיקולים האלה נוגעים לטובת הציבור.
אתי בנדלר: השר או המועצה".
להגיד: ד' ו- ה'.
אתי בנדלר: ב.
אתי בנדלר: מתן הרשיון עלול להוות סיכון לביטחון המדינה.
אתי בנדלר: המבקש הוא מפלגה או שליח של מפלגה, במישרין או בעקיפין, אשר עלול להשתמש בשידורים לקידום מטרותיה של המפלגה".
אתי בנדלר: השאלה כאן - כאשר אנחנו מדברים על מפלגה, אם זה רחב דיו.
אברהם פורז: ממשלה במישרין או בעקיפין".
אתי בנדלר: פוליטיות.
אתי בנדלר: זאת השאלה.
מוריאל מטלון: הטעם לכך הוא שאנחנו יכולים להיות במשטר שבו יש כבר מספר מסויים של רשיונות, שזה מקרוב הוענקו, ומתן רשיון נוסף יכול לפגוע גם בשחקנים הקיימים.
אברהם פורז: שפיטה.
אברהם פורז: אינני חושב שאתה יכול לקבוע תחרות כזאת.
אברהם פורז: את זה.
מיכאל איתן: להופיע במקום כאן, או צריך להופיע בחוק המפלגות; משום שזה קצת צורם כאן, ובחוק הספציפי של המפלגות את יכולה להגיד: מפלגה לא תהיה בעלת "כך וכך"…