GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד תדמור: השאלה מה צריכות חברות הכבלים לעשות, או בכלל מה צריך בעל תשתית לעשות בתוכן שעובר אצלנו.
דוד תדמור: כמה מהנפח הוא צריך לעשות בעצמו?
דוד תדמור: כמה מהנפח צריך לעבור מבחוץ, ובאיזה אופן?
דוד תדמור: זו שאלה שהחוק צריך לדון בה, נדמה לי, במנותק מהמצב הקיים.
דוד תדמור: אמר יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אברהם פורז, שצריכה להיות האופציה להישאר במצב הקיים.
דוד תדמור: אני רוצה לומר שאותה הוראה בחוק שמשמעה שבשידורים קרקעיים יש בלעדיות לזכייני הכבלים בשידורי טלוויזיה רב ערוצית למנויים, ההוראה הזאת איננה יכולה להישאר.
דוד תדמור: אי אפשר להשאיר אותה.
אברהם פורז: שנים - תוך כדי התקופה לשנות להם את המספרים?
דוד תדמור: גדולה מאוד שהוועדה צריכה להתמודד איתה.
דוידה לחמן-מסר: בלעדיות לאזור לשידורי כבלים באזור.
דוידה לחמן-מסר: אם הוא יישאר בשידורי כבלים באזור, תישאר בלעדיות.
דוידה לחמן-מסר: אין הסתברות שזה יקרה, ולכן את זה אני משאירה.
דוידה לחמן-מסר: לשידורי כבלים באזור.
דוד תדמור: שאין לה שום זכות קיום במציאות של היום.
אברהם פורז: פשוטה.
אברהם פורז: היו בשעתו מכרזים.
אברהם פורז: הם זכו בהם כדת וכדין.
אברהם פורז: הבה נתעלם מהשאלה שאולי הם הפרו, ואתה יכול להגיד: הפרו.
אברהם פורז: בהנחה שלא הפרו ולא כלום, על סמך מה, אחרי שהמדינה נתנה להם זיכיון בלעדי לתקופה, למרות שזה הגבל עסקי, וכל מה שאתה רוצה, ואתה פתאום באמצע הדרך - משנים את כללי המשחק.
אברהם פורז: או אז, איזה בסיס משפטי יש לזה?
אברהם פורז: לא איזה בסיס תחרותי.
דוד תדמור: להכניס גם שידורי לוויין באמצע הזיכיון.
דוד תדמור: הדברים.
דוד תדמור: הדברים אושרו בחוק
דוד תדמור: יותם בפסק דין של בית המשפט העליון, שבו הם נקבעו בחוק הסדרי פיצוי אלה ואחרים.
אברהם פורז: תקופת הזיכיון שלהם, לתת לעוד מישהו לעשות בדיוק מה שאתם עושים?
דוד תדמור: שתגיע למסקנה שיש סיבה טובה דייה לפגוע בבלעדיות, ותעשה את ההסדרים שהחוק מחייב לזה - או שתגיע להסכמה בעניין הזה.
דוד תדמור: אלה הן שתי האופציות שלך.
דוד תדמור: האופציה השלישית שבאה ואומרת: הוועדה ברגע זה לוקחת כאפשרות סבירה שבחמש השנים הקרובות תיוותר בלעדיות קרקעית בשידורי כבלים, תוך שאני סומכת על זה שיהיו הנעות טובות דיין שלא להיות שם; שההנעות האלה – אין זה ברור מה יהיה גורלן, נוכח - בין היתר - הטענה שצריך לגבות סכומי כסף מאוד גדולים כנגד העניין הזה, כשהמשמעות היא שאחרים שהקימו תשתיות לא יוכלו לשדר שידורי כבלים.
דוד תדמור: נכון שזה לא יקרה בשנתיים ואולי בעוד שלוש שנים וארבע שנים וחמש שנים, וש"בזק" לא תוכל לשדר שידורי טלוויזיה - זאת משמעות מאוד מאוד קשה לתחרות.
דוד תדמור: אני אינני מציע "לעקם את הראש" ולפתור את הבעיה בצורה כזאת.
אברהם פורז: התיאורטי, כי איני מניח שחברת כבלים אחת מהשלוש תחליט שהיא מחליטה לוותר על כניסה לתחום הטלקומוניקציה, שמתאפשר לה כנגד התבצרות במונופול בטווח הקצר של הבלעדיות בכבלים; כי זה אומנם ייתן להם עוד שלוש-ארבע שנים של בלעדיות, אבל זה ייתן להם בלעדיות רק בתחום הטלוויזיה.
אתי בנדלר: אזור מסויים שבו הן זכייניות.
אברהם פורז: יכול לעשות כל דבר.
אברהם פורז: אינני יודע, כי אין לנו חוקה במדינה הזאת.
אברהם פורז: או אז, אפשר לעשות כל דבר, אולי גם עוול.
אברהם פורז: אולי אפשר יהיה לעשות מחר חוק של הלאמה בלי פיצויים.
אברהם פורז: מדוע לא? נעשה חוק שאפשר להלאים ממישהו רכוש בלי פיצוי.
אברהם פורז: יכול להיות שלמרות שב"חוק כבוד אדם וחירותו" מדובר ב"אין פוגעים בזכות הקנייה" וכדומה.
אברהם פורז: בכל זאת אני איני חושב שזה מוסרי מצד מדינה לעשות חוקים כאלה.
אברהם פורז: לכן אנחנו צריכים לאפשר להם את האופציה - אינני מאמין שהם יעשו את זה, אבל זה ברור שמהרגע שהם מחליטים להיכנס לתחום הקומוניקציה…מאחר שאנחנו יודעים שיש היום שלוש חברות כבלים, אנחנו לא נהיה "פריירים" שהם יחליטו להוציא את יקנעם ו"לשגע" עם יקנעם.
דוידה לחמן-מסר: הבלעדיות.
דוידה לחמן-מסר: הטיעון שלי, לעומת מה שנאמר כאן, שהיום יכולה חברת כבלים להחליט תיאורטית שהיא תישאר באזור הבלעדיות אם את השידורים שלה היא תקנה מאחרים וגם מחברותיה.
דוידה לחמן-מסר: אם תגיד שהיא תישאר בבלעדיות רק במבנה המקורי של הזיכיון שניתן לה, אזיי זה רק בשידורים שלה לאזורה, ואז אין הסתברות שיהיה גורם כזה.
אברהם פורז: ירצה לעשות את זה, אבל אם תרצו לעשות את זה, תעשו.
אברהם פורז: אני חושב שזה יהיה רע לכם ורע לציבור.
אברהם פורז: רוצה לשלם לך.
אברהם פורז: אל תעשה לי טובות"…
בני איינהורן: כפוף ללחצים, שיצטרך "לשים" סכום.
בני איינהורן: האוצר, אם אותו אדם יפסוק לדוגמה שהאוצר סבור שצריך לפסוק מיליארד וחצי שקל, הרי זה שיקול כלכלי.
בני איינהורן: ואם הפסיקה תהיה לפי שיטת האוצר, היום - לפי המספרים שהאוצר מניח על השולחן, ההסתברות שאנחנו איננו עוברים לתחום התקשורת היא הרבה יותר גדולה מאשר ההסתברות שאנחנו עוברים.
אברהם פורז: את הסכומים.
דוידה לחמן-מסר: את עבודתו בהקדם.
אברהם פורז: עושים ביתר הדברים, כי אם אני למשל מטיל עליך נטל גדול של הפקות מקור, אזיי אתה צריך לשלם פחות למדינה.
קריאה: אחוזי הבעלות שלך בתוכן.
אבי איינהורן: במתכונת הזאת.
אברהם פורז: - לחזור לתוך השריון הקטן ולא לצאת.
בני איינהורן: לדעת שלפי בית הדין להגבלים, לחלוטין אינני יכול לחזור - וזה מה שנאמר.
דוידה לחמן-מסר: יהיה הסדר כובל.
אתי בנדלר: בסעיף 12.3ב' להצעת החוק, פיסקה 2 בטלה.
אתי בנדלר: זה אושר, אבל כפוף להוראה.
אברהם פורז: בקונכייה, "אז זה זה"...
אתי בנדלר: שדובר כאן נכון.
אתי בנדלר: השאלה אם יש להם איזו שהיא זכות מוקנית לתקופה של הארכת הזיכיון – או שאין להם זכות מוקנית בכלל להארכת הזיכיון.
אברהם פורז: הקודם…
קריאה: לפי הדין הקודם.
קריאה: בזכות שלא נולדה לו בכלל.
אברהם פורז: פשוטה מאוד.
אברהם פורז: כשהוא ניגש למכרז, או באיזה שהוא שלב אחר אמרו לו שאם תהיה הארכה של תקופת הזיכיונות, אם תהיה, לא התחייבו שתהיה, אזיי התנאים של ההארכה הם כאלה וכאלה, ואז זה חלק בנוי וגם אופציה.
קריאה: הזיכיון של "בזק" ושל הרבה מאוד גופים אחרים.
אברהם פורז: וזה הכל.
קריאה: כולל הארכה, אם תהיה".
קריאה: אזיי, בכל מקרה, הוא מדבר רק על מה שיש אחרי שנגמרו הזיכיון וההארכות.
קריאה: ממילא, אם הם הולכים על האופציה כמו שאתה קראת לה: "שנשארים בתוך הקונכייה", בתוך הצו, אזיי ממילא הסעיף הזה ימשיך לחול.
קריאה: אנחנו נגיע אחר כך לסעיף המעבר.
קריאה: כל הסעיפים האלה ימשיכו לחול עליהם.
קריאה: מבוטל.
אברהם פורז: שאתה רץ בו עד הסוף על כל תנאיו - לטוב ולרע.
אברהם פורז: במסלול החלופי אתה יוצא ממנו לדרך חדשה; אזיי, יש לך המון "סוכריות", אבל יש לך גם כמה עונשים בדרך - וזה הכל.
אתי בנדלר: בסעיף קטן ג'.
אתי בנדלר: בפיסקה 1 – "מבלי לגרוע מכלליות הוראות סעיף 6, רשאית המועצה לקבוע כללים לעניין הפקות מקומיות, לרבות לעניין סוגי המשדרים שייכללו במכסות המזעריות להפקות מקומיות, להפקות מקומיות עצמיות ולהפקות מקומיות קנויות, היקפם של סוגי המשדרים בכל אחת מההפקות האמורות ומועד שידורן, וכן את אופן חלוקת השידורים בין האפיקים השונים".
אתי בנדלר: מה מוצע כאן?
אתי בנדלר: בשורה האחרונה של סעיף קטן ג'1- כתוב: "וכן את אופן חלוקת השידורים בין האפיקים", מוצע במקום "וכן את", יבוא: "לעניין חלוקת השידורים בין האפיקים השונים", ואחר כך יבוא: "לעניין זכותו של בעל רשיון כללי לשידור לזקוף סכומים ששולמו בגין הפקה מקומית שהופקה בידי אחר על חשבון מכסת הפקות המקור שבה הוא מחוייב ולעניין חובת הדיווח הנדרשת בקשר עם ביצוע הוראות סעיף זה".
קריאה: לעמוד בו.
קריאה: אני היום מפיק את הפקות המקור, חלקן בצורה עצמית, וחלקן באמצעות גורם אחר.
קריאה: כאשר אני מוציא לגורם אחר, ואין זה חשוב מי זה כרגע, זה חלק מהמכסה שמוטלת עליי.
קריאה: עכשיו ניתנת למועצה הסמכות להחליט שאם אני מוציא לגורם אחר, היא תחליט אחר כך אם זה כן תקף או לא תקף במסגרת המכסה.
קריאה: אני עלול למצוא עצמי שנתתי לפלוני להפיק לי הפקת מקור, והמועצה תפסול את זה.
דוידה לחמן-מסר: כן בא מכוון להפקות עצמיות.
דורית ענבר: האחת, שמחייבת את חברות הכבלים להפיק הפקות מקור, והאחרת - שמחייבת אותם להפיק מתוכן מכסה מסויימת בחוץ, כדי שניתן יהיה להכיר בהפקות שמוצאות החוצה כחלק ממכסת ההפקות של הכבלים.
אברהם פורז: משהו שהוא כבר עשה.
דורית ענבר: מוציא החוצה נפסל אוטומטית.
דורית ענבר: התיקון הזה מיועד להכיר לו – ה… תאפשר לי להכיר לו בהפקות שהוא מוציא.
דורית ענבר: ההכרה נעשית על פי אותן אמות מידה בדיוק, זאת אומרת: מה שמוכר לו - יוכר גם בחוץ.
יוסי עבאדי: בצורה ברורה בחקיקה, שההפקות של גורם אחר הן קרוב לספק הפקה עצמית.
יוסי עבאדי: לקבוע נוסחה ברורה שההפקה גם על ידי אחר מוכרת.
אברהם פורז: לגמרי שאין יכול להיות מצב שבו משהו היה ולא היה, זאת אומרת: הוצא ולא יצא.
אברהם פורז: זה חייב להיות שברור שאם משהו יוצא, והוא במכסה, הוא חייב להיות בפנים.
אברהם פורז: אותו היטב, תתרכזי במה שכתוב שם, ותראי אם המשמעות היא מה שאמרנו.
אברהם פורז: לכם בעיה עם זה.
קריאה: אפשר שייפול בין הכיסאות?
אברהם פורז: חשיבות התרבות, האם יש לכם איזה משפטן שמלווה אתכם?
אברהם פורז: בין הכיסאות".
אברהם פורז: אל תשאל שאלה - תן תשובה.
אברהם פורז: אם הוא יחשוב שהנוסח לא טוב, שיעיר לנו הערה.
אברהם פורז: אנחנו מדברים על טכניקה ולא על מהות.
אתי בנדלר: נמוך מהשיעור הקבוע בסעיף 6ה'1-א.1, ובלבד שבעל הזיכיון התחייב להפיק משדרים בסוגות ובאיכות כפי שתיקבע המועצה".
אתי בנדלר: שינויים טכניים בלבד.
אתי בנדלר: בפיסקה 2, במקום "בסעיף זה" יבוא "בסעיף…" ובמקום "בעל הזיכיון" יבוא: "בעל רשיון כללי לשידור".
אתי בנדלר: גמרנו את עניין ההפקות המקומיות, ואנחנו עוברים לסעיף 13, תיקון סעיף 6ז'.
אתי בנדלר: סעיף 6ז' – עניינו בזיכיון או בפטור מחובת רישוי.
אתי בנדלר: בסעיף 6ז' לחוק העיקרי 1, בכותרת השוליים, במקום: "זיכיון ופטור מחובת רישוי" יבוא "חובת רשיון".
אתי בנדלר: במקום סעיפים קטנים א', ב' ו-ג' יבוא: "א.
אתי בנדלר: לא ישדר אדם שידורי כבלים, אלא אם כן קיבל מאת השר רשיון שידור לפי פרק זה".
אתי בנדלר: השר.
אברהם פורז: הטלוויזיה ניתן על ידי המועצה לשידורי כבלים, ככל שנוגע לטלוויזיה?
אתי בנדלר: תנאי למתן רשיון על ידי השר הוא עריכת מכרז על ידי המועצה.
קריאה: שואלים יגיע בסעיף הבא.
אברהם פורז: איזו נקודה.
אברהם פורז: אנחנו מבדילים פה בין טלוויזיה לטלקומוניקציה.
אברהם פורז: בעניין הטלוויזיה, גם רשיון שיינתן, לאו דווקא אם זה זיכיון, גם רשיון לשידורי טלוויזיה ניתן על דעת המועצה בלבד ובפיקוח המועצה.
אברהם פורז: השר איננו נותן רשיון לשידורי טלוויזיה, אלא על דעת המועצה.
אברהם פורז: זאת אומרת, הוא חותם את החתימה הסופית על הנייר, מין חתימת קיום כזאת, אבל עצם הרשות לשדר שידורי טלוויזיה לציבור, הוא על דעת המועצה ובפיקוח המועצה.
אברהם פורז: האם זה ברור?
אברהם פורז: שלה שידורי טלוויזיה.
אברהם פורז: חברה פלונית באה ורוצה להעביר ערוץ שחמט, ערוץ שהוא כולו שחמט - מהלכים, משחקים, עניינים…
קריאה: בעניין הזה.
אברהם פורז: אתם משדרים שחמט, ואחר כך המועצה תפקח עליכם; אלא גם עצם האפשרות לשדר ערוץ שחמט טעונה אישור המועצה.
דוד תדמור: הצדקה להטיל חובת רישוי על ערוץ, או שאתה מעדיף ללכת בדרך שמקובלת בהרבה מדינות, לקבוע תנאי כשירות לערוץ וחובות שערוץ צריך לעמוד בהן, אבל לאו דווקא לתת.
אברהם פורז: אני רוצה את אישור המועצה, כי ברגע שהערוץ הזה יודע שהתנאים המוקדמים וכוליה עוברים את אישור המועצה, גם הסמכות שלהם כלפיו אחר כך יותר גדולה, משום שהם צריכים למשל לבדוק אי אילו תנאי סף מזעריים - כל מיני דרישות בתחום התוכן.
אברהם פורז: דברים כאלה, כדאי שיהיו ברורים מההתחלה.
אברהם פורז: שכל אחד משדר מה שהוא רוצה; ואם יש פורנוגרפיה - תבע אותם במשטרה.
אברהם פורז: מהפכת תקשורת.
קריאה: מלבד תדרים.
קריאה: הדעת.
אברהם פורז: בהזדמנות אחרת.
מיכאל איתן: תועבה קיים או צעד דיבה קיים.
מיכאל איתן: מגבלות על חופש הביטוי קיימות.
מיכאל איתן: אינני צריך עוד כל מיני גופים, שכל אחד יחליט - ואינני יודע מאילו שיקולים השר הזה מינה אותם, או האגודה הזאת, או החבר'ה האלה - מה זה משנה?
מיכאל איתן: יש חוק, והחוק מגביל.
מיכאל איתן: יש לי שאלה, שתענה לי עליה גם באותו הקשר.
מיכאל איתן: אני רוצה לרגע להבין איפה אני נמצא מבחינת מה שאנחנו מחילים כעת.
מיכאל איתן: אם "בזק" זה שידור העברה או קליטה של סימנים, או אותות כתב צורות חזותיות, קולות או מידע באמצעות תיל על חוט, מערכת אופטית או מערכות אלקטרו-מגנטיות אחרות - אזיי "בזק" זה בעצם הכל; גם מה שאני מוציא מהמחשב שלי החוצה.
דוידה לחמן-מסר: מעגל גדול.
דוידה לחמן-מסר: בכל העולם הזה, יש אלמנטים טכנולוגיים, ויש אלמנטים של תכנים.
דוידה לחמן-מסר: כל האלמנטים המשותפים הטכנולוגיים נקראים "בזק".
דוידה לחמן-מסר: בתוך הגדרה של שידורים – על זה במידה מסויימת יש ויכוח.
דוידה לחמן-מסר: זה שידורים?
דוידה לחמן-מסר: לכן "בזק" זה המכנה המשותף של כולם בהיבט הטכנולוגי.
דוידה לחמן-מסר: כשעוברים לאלמנט התוכני, יש התייחסות לשידורים.
מיכאל איתן: "קול ישראל" ומשדר לאומה ובין אדם שנמצא עם שרת ועם טכנולוגיה של אינטרנט ומפיק משם שידור זהה בדיוק?
מיכאל איתן: הוא מדבר במקום לרמקול כזה - הוא מדבר למשהו שמחובר למחשב.
מיכאל איתן: מה ההבדל מבחינת החוק היום, שאתם עושים?
דוידה לחמן-מסר: איננו צריך רשיון.
מיכאל איתן: לעשות כרצונו.
דוידה לחמן-מסר: יודעים אותה.
מיכאל איתן: גם בטכנולוגיה וגם בתפיסות המשפטיות-חברתיות; ובתפיסות המשפטיות-חברתיות, במקביל להתפתחות הטכנולוגית, צריכים ללכת לכיוון ליברלי יותר.
מיכאל איתן: שקיימות היום עם החוק.
מיכאל איתן: אין צריכים להטיל על כל גוף עוד מועצות כאלה, וועדות כאלה, והגבלות מן הטעם הזה והזה - ולא מוסריות וציבוריות.
דוידה לחמן-מסר: מוגבל לחלוטין, היית צודק.
דוידה לחמן-מסר: יש הבדל כנראה, ואני אשמח שמישהו יסביר לי מה היא הקיבולת המרבית של ערוצים בפס הרחב לעומת אתרים.
דוידה לחמן-מסר: אתה צודק בהחלט שאתרים הם בלתי מוגבלים, אבל ערוצי הטלוויזיה לפס הרחב הם כן מוגבלים.
מיכאל איתן: מגבילים.
מיכאל איתן: המחוקק, הרגולטור, מגביל.
מיכאל איתן: בטכנולוגיה אפשר לעשות עד אין סוף.
דוידה לחמן-מסר: שמונח פס רחב, יש 5,000 ערוצים, והם יהיו מדי ONE - אזיי אתה צודק.
דוידה לחמן-מסר: אם מחר תשתית הכבלים היא אין סוף של ערוצים, אבל ללא כל מגבלה לנצח, שכל אחד יכול כל פעם להיתוסף ולהיתוסף - אין דבר כזה.
אברהם פורז: אין הצדקה למודל הישראלי.
אברהם פורז: עזוב את רשות השידור כרגע בצד - של פיקוח על שידורי הערוץ השני ופיקוח על שידורי הערוץ השלישי, ופיקוח בכבלים - את כל הגופים הרגולטוריים האלה נסגור.
מיכאל איתן: יש מועצה ציבורית שמפקחת על ה-CNN?
אברהם פורז: תקשורת טוטאלית, ואפרורו כל החגיגה הזאת - גם לעשות FCC ולבטל.
אברהם פורז: לנו יש מודל אחר, מודל בריטי.
אברהם פורז: המודל שלנו הוא מודל בריטי גם בכבלים, גם בערוץ השני.
אברהם פורז: אנחנו ניצמד אליו.
אברהם פורז: מי שרוצה לעשות מהפכת תקשורת - אזיי בהזדמנות אחרת.
דוד תדמור: אדוני היושב ראש, מה שאתה עושה זאת מהפכה, כי אין היום דרישה לרישוי ערוצים.
דוד תדמור: היום יש בכללי ה"בזק", לא בחקיקה ראשית - זכות למועצה, כוח למועצה, לאשר העלאה או הורדה של ערוצים.
דוד תדמור: זה איננו רישוי סובסטנטיבי.
דוד תדמור: זה דבר שיושב בכללים - לא בחקיקה ראשית.
דוד תדמור: אתה מכניס כאן עכשיו לתוך החקיקה הראשית חובת רישוי של ערוצי טלוויזיה.
דוד תדמור: מי שעושה את המהפכה - זה מה שכתוב כאן.
דוד תדמור: הואיל ואמרנו מודל של ITC, במודל של ITC יש זכות לאדם לשדר אם הוא עומד בתנאים מקדימים ובכללי האתיקה.
דוד תדמור: לשדר ערוץ, אתה צריך רשיון, כמו שהחוק כתוב עכשיו - ואומרים שהם לא התכוונו.
דוד תדמור: לפי שאתה מעלה ערוץ, אתה צריך רשיון.
דוד תדמור: אינני חושב שזה תואם איזו שהיא מדיניות קיימת.
אברהם פורז: אנחנו היום מדברים אומנם על פתיחת שוק התקשורת לתחרות וכדומה, אבל אני אינני רוצה לשנות את הגישה הבסיסית שנהוגה היום בארץ.
אברהם פורז: עד היום מי שרצה להעלות ערוץ שידורי ציבורי בטלוויזיה, צריך היה לעבור או דרך חברות הכבלים - ואז הוא כפוף למועצה לכבלים - או דרך הערוץ השני, ואז הוא כפוף למועצת הערוץ השניה, או דרך רשות השידור, והוא כפוף לוועד המנהל של רשות השידור.
אברהם פורז: אין חלופה נוספת, ואני כרגע אינני מציע לפתוח חלופה נוספת.
מיכאל איתן: נניח לרגע אחד שטכנולוגית ניתן באמצעות שירותי AVSL לפתוח תחנת טלוויזיה ולהוריד ב-AVSL שידורים לכל עם ישראל.
מיכאל איתן: אני שואל: האם אנחנו מתייחסים לכך שכל ההגבלות האלה יחולו גם עליהם?
מיכאל איתן: שלך לגבי מה שהיה עד עכשיו בסדר.
מיכאל איתן: אבל האם אנחנו הולכים גם לעתיד עם הרישויים וההגבלות?
מיכאל איתן: כי אז זה יגביל גם את הטכנולוגיה.
אברהם פורז: לאינטרנט ושידור באמצעות מחשבים הולך ומטשטש.
אברהם פורז: יכול להיות שבבוא העת אתה עצמך תוכל להיות תחנת שידור.
מיכאל איתן: בישראל.
אברהם פורז: שאנחנו יודעים ששידור של ערוץ טלוויזיה ובין שידורים.
אברהם פורז: אנחנו רוצים את ערוצי הטלוויזיה - משהו "פרופר" טלוויזיה - להשאיר שם.
מיכאל איתן: שם, אבל אל תיתן היום חובת רישוי סובסטנטיבית שאינה קיימת.
בני איינהורן: לחברות הכבלים.
בני איינהורן: דרך החוק של רישיונות תקשורות, הכניסו כאן אין סוף סעיפים בתחום התוכן.
בני איינהורן: כל עניין התוכן איננו מטופל פה להערכתי בצורה מלאה ומקיפה, אלא רק באלמנטים נקודתיים.
בני איינהורן: אני חושב שבתוכן לא היה צריך לעשות שום שינוי במצב הקיים, למעט לספק צרכים שאומרת הגברת דוידה לחמן-מסר, ומקובל עליי שחברות הכבלים יאבדו לצורך העניין בלעדיות כזאת או אחרת, ואנחנו מוכנים לזה.
בני איינהורן: אבל - לא להיכנס לתוכן.
בני איינהורן: אנחנו נראה שאת רוב הזמן פה אנחנו הולכים לבלות לא על צד התקשורת, אלא על הצד של התכנים, וזה מטופל חלקית.
בני איינהורן: 3-4 הנקודות שיש בהן שינוי.
בני איינהורן: האם רישוי ערוצי טלוויזיה קשור לכך שאני בתור חברת כבלים נכנס או אינני נכנס לתחום התקשורת?
אברהם פורז: אינני רוצה כרגע לעשות מהפכה, ואני אומר לחבר הכנסת מיכאל איתן: מה שהוא במובהק טלוויזיה נשאר בטלוויזיה.
אברהם פורז: מה שאחרת - הולך לפי הספר.
יזהר טל: עליו עכשיו.
יזהר טל: לגבי עניין חובת רישוי ערוצים – אין כאן כוונה, וזה גם איננו עולה מהכתוב, להגדיל או להוסיף חובת רישוי של ערוצי טלוויזיה שאינה קיימת היום.
יזהר טל: יש כאן שני סוגי רישיונות לשידור.
יזהר טל: יש אחד שהוא רישיון השידור הכללי, שזה כמו חברת הכבלים, זה שמפעיל את מוקד השידור ומפיץ מגוון רחב של ערוצים.
יזהר טל: זה פשוט אותו בעל זיכיון של אתמול - היום הוא בעל רשיון כללי לשידור.
יזהר טל: אנחנו הוספנו גם קטגוריה של בעל רשיון מיוחד לשידור, אותו זה שבצדק מדאיג את חבר הכנסת מיכאל איתן.
יזהר טל: אני רוצה להבהיר לגביו, שאותו בעל רשיון מיוחד לשידור צריך רשיון רק אם הוא רוצה לפעול באופן עצמאי, כלומר לבוא בתור: אני רוצה לשדר את הערוץ שלי באמצעות המערכת של בעל הרשיון הכללי.
יזהר טל: אבל, לעומת זאת, אם הוא רוצה להיות כמו בעלי הערוצים שקיימים היום, שהוא מפיק ערוץ, מכין אותו ואז מוכר אותו לבעל הרשיון הכללי, וההוא משדר אותו - הוא איננו צריך רשיון.
יזהר טל: והאינטרנט ושירותי "בזק" לבין נושאי השידורים ומה שבא תחת הפיקוח הזה של המועצה ושל שידורי הטלוויזיה.
יזהר טל: שוב להבחין, וכל הזמן נאמר כאן על ידי חברת טלוויזיה אינטראקטיבית כאילו זה "טורף" פה את ההבחנות.
יזהר טל: לא.
יזהר טל: ההבחנות נשארות חדות - לפחות כך אנחנו מכוונים אליהן.
יזהר טל: שידורי טלוויזיה הם שידורי טלוויזיה, שידורים של ערוץ לפי סוגה (ז'אנר) כזו או סוגה אחרת.
מיכאל איתן: הגדר בבקשה מה זה.
יזהר טל: בין שידורים, שזה שידורי טלוויזיה, ורק הדברים הנלווים להם בבחינת שהוא MUST - שהוא חלק מאותם שידורים - לבין כל אותם שירותים אינטראקטיביים למיניהם, שגם אם הם, בסופו של דבר, מוצאים את עצמם על מסך טלוויזיה במקום על מסך מחשב - זה בכלל איננו משנה.
מיכאל איתן: שאני מכיר אותו, ואני קורא לו טלוויזיה, ויקראו לו טלוויזיה כנראה עוד איזה שהוא זמן.
מיכאל איתן: אני ניגש לטלוויזיה, לוחץ על השלט-רחוק ונכנס לאתר שמשדר לי משם את חדשות היום בטלוויזיה.
מיכאל איתן: מה אני רואה?
מיכאל איתן: אינטרנט שעליו אין חלה ההגבלה, או טלוויזיה שעליה חלה ההגבלה?
מיכאל איתן: מה קורה שם?
מיכאל איתן: אני צריך רישום לזה ולזה לא - לזה כן.
מיכאל איתן: איפה תבטיח לי בחוק שכאשר אני אעשה את הפעולה, לא אצטרך לעבור דרך שום רישוי, שום דבר, אלא האדם שיוכל לשדר לי יוכל לעשות את זה בחופשיות, ואני באופן חופשי אוכל לקבל ממנו את הסחורה.
מיכאל איתן: זה מה שאני רוצה.
מיכאל איתן: איך תנסחו את זה לא איכפת לי, אבל אני רוצה שזה יהיה ברור ומובן מאליו.
יזהר טל: ההסבר להם - וזה בדיוק מה שנאמר שם, כולל דברי ההסבר שהבהירו.
יזהר טל: זה איננו חל על האינטרנט.
ירון אזרחי: להבטיח שהדיון גם מתייחס לשאלה הפוליטית שקשורה בכל ה"סיפור".
ירון אזרחי: כי אני שמעתי שיש פה טכנולוגיה, ויש פה שיקולים כלכליים, ויש פה שיקולים משפטיים.
ירון אזרחי: אבל מי ששולט בתכנים שולט בבמות.
ירון אזרחי: הפוליטיקה הישראלית היום מתווכת על ידי במות.
ירון אזרחי: מי שיש לו גם ריכוז עצום של אינטרס כלכלי במערכת וגם שליטה בבמות, ישתמש THE FACTOR בבמות, כדי לקדם את האינטרסים הכלכליים שלו.
ירון אזרחי: למשל פלוני אלמוני, בלי להוציא הגה מפיו - ראש הממשלה של מדינת ישראל יידע מתי הוא גורם לו נזק, ומתי הוא אינו גורם לו נזק.
ירון אזרחי: הדבר העיקרי שהאינטרס העיקרי דורש - הציבור דורש מכם, לא רק חבר הכנסת מיכאל איתן - לא רק כל ה"סיפור" הזה שאתה תוכל לקחת ולהיות ACCESS לכל הדברים שישנם במערכת, אלא שהמניעים הכלכליים של הגורמים שפועלים במערכת לא יאפשרו להם ליצור מונופולים שיהפכו את ראשי ממשלות ישראל לבני ערובה בידי האינטרסים הכלכליים המרוכזים האלה.
אברהם פורז: אתה אינך יכול להגביל אף אחד.
אברהם פורז: הוא ישדר מה שהוא רוצה.
ירון אזרחי: צריכה לתת לשוק החופשי חופש פעולה בכל מיני עניינים, אבל אסור לה למכור את הבמות לבעלי האינטרסים הכלכליים שישתמשו בהן בכל מיני צורות סמויות, כדי להיטיב הטבות כלכליות.
ירון אזרחי: העניין הזה הוא בעוכרינו, וזה קשור גם בטלוויזיה האינטראקטיבית.
ירון אזרחי: ככל שהאינטרס הכלכלי נמצא בידיים יותר מצומצמות, כן יותר קל לעשות כאן סנקציות מאחורי גבו של הציבור ולמכור את הפוליטיקה הישראלית לבעלי האינטרסים הכלכליים.
ירון אזרחי: זאת הנקודה העיקרית, לדעתי, שצריכה להעסיק אותנו כאן; ואני שומע שיש פה מישהו שאומר שאין קשר בין טכנולוגיה לבין תכנים.
ירון אזרחי: אני שומע שיש כאן ניסיונות להסוות באמצעות כל ענייני התשתית את השליטה בתכנים, ואני הייתי רוצה ששוק התכנים יהיה אוטונומי דייו כדי שלא לאפשר שוק של היצע וביקוש בין אינטרסים פוליטיים וכלכליים.
קריאה: דורש רישוי?
יוסי עבאדי: היא בירוקרטיה, למרות שאני מבין שהכוונות טובות.
יוסי עבאדי: מי שמכיר רישיונות מיוחדים במשרד התקשורת יודע שצריך לצרף להם תוכנית עסקית, תיאור של הלקוחות ואין סוף ניירת ואפשרויות.
יוסי עבאדי: זוהי העמסת בירוקרטיה שאינה קיימת היום בחוק בצורה חדשה.
יוסי עבאדי: להסכם.
אברהם פורז: על ילד חדש במשפחה.
אברהם פורז: אנחנו מדברים היום על אפשרות של מישהו, בהנחה שאנחנו מחייבים כל בעל תשתית לאפשר לעבור דרכו; אנחנו מדברים היום על מישהו שרוצה להפיק ערוץ טלוויזיה תמורת תשלום, או אולי בעתיד כנגד פרסומת.
אברהם פורז: אנחנו איננו יודעים, והוא הולך לעשות.
אברהם פורז: אין לנו דבר כזה היום.
אברהם פורז: האם אנחנו צריכים לתת לכל אחד לעשות את זה ולהפעיל את המשטרה, או האם המועצה לשידורי כבלים, יש לה מה להגיד בעניין הזה.
אברהם פורז: מה דעתך?
יוסי עבאדי: אדם לעשות הוא מה שעושה היום מי שרוצה להקים עיתון.
אברהם פורז: אתה פונה לממונה על המחוז - אתה משלם סכום מסויים, ואתה מקבל רישיון לעיתון.
יוסי עבאדי: המחוז, למועצה.
יוסי עבאדי: לא בהזדמנות הזאת, אבל צריך לבטל אותו - ושם יש בעיה של תדרים.
אברהם פורז: הכל, וכשהתחילו בטלוויזיה טרם היה אינטרנט.
אברהם פורז: המודל הישראלי הוא לא המודל האמריקאי.
אברהם פורז: הוא מודל אחר.
אברהם פורז: אנחנו לא נתחיל עכשיו לעשות מהפכה שאומרת בעצם: עוברים לשיטת רישיונות גם בטלוויזיה.
אברהם פורז: או אז, מה פתאום מכרזים רק ל- 2 בערוץ השני?
אברהם פורז: אולי יש עוד תדרים?
אברהם פורז: אנחנו איננו הולכים לעשות מהפכה כל כך גדולה.
אברהם פורז: אני אומר לחבר הכנסת מיכאל איתן: הטלוויזיה כמו שאנחנו מכירים אותה, המסורתית, הולכת לפי הדרך המסורתית.
אברהם פורז: מה שאתה מדבר בו אינו נוטה לקומוניקציה, גם אם יש בו אלמנטים של טלוויזיה.
אברהם פורז: אני מסכים איתך: התחום הולך ומטשטש.
אברהם פורז: שר התקשורת.
אברהם פורז: מה שטלוויזיה הוא המועצה לשידורי כבלים.
אברהם פורז: איך נגדיר זאת?
אברהם פורז: אנחנו נשב בהזדמנות, ונראה איך אנחנו מגדירים טלוויזיה מול דברים אחרים, אבל כרגע - אם מישהו רוצה להביא ערוץ טלוויזיה לציבור, הוא עובר דרך המועצה לשידורי כבלים.
אברהם פורז: היא הגוף שצריך לתת לו את החותמת, והיא הגוף שיפקח עליו; וגם בעלות צולבת, לדוגמה, אם מישהו שכבר שולט בחצי מדינה, ואתה אינך רוצה לתת לו את הערוץ, מישהו צריך להגיד לו.
אברהם פורז: מי יגיד לו? השר?
אברהם פורז: הם יגידו לו.
יוסי עבאדי: המתאים הוא המועצה.
יוסי עבאדי: אין ויכוח שצריך לעמוד בתנאי כשירות של המועצה.
יוסי עבאדי: אין ויכוח שצריך לעמוד בכללי אתיקה של המועצה.
יוסי עבאדי: אין ויכוח שצריך לתת לה סמכויות אכיפה - אין ויכוח.
יוסי עבאדי: כמונופול טבעי - שיש רק אחד כזה - והתרחקנו משם.
יוסי עבאדי: אתה עושה עכשיו הסדרה לעולם שבו יש ריבוי תשתיות.
יוסי עבאדי: בעולם שיש בו רק תשתית אחת, יש הגיון מסויים.
יוסי עבאדי: לפעולה בעולם של ריבוי תשתיות - הגיון קצת אחר.
יוסי עבאדי: אתה רוצה, ובצדק, ליצור זכות גישה לתוך התשתיות.
יוסי עבאדי: זה מבורך.
יוסי עבאדי: אתה רוצה, ובצדק, להבטיח שמי שעולה כתשתית יקבל רישוי.
יוסי עבאדי: זה קיים גם במקומות אחרים, אבל אתה הולך מעבר לזה.
יוסי עבאדי: אתה נתת - בסיום הדיון הקודם - לשר סמכות מאוד רחבה לתת רשיון.
יוסי עבאדי: אתה רוצה לתת למועצה סמכות לקבוע לוחות משדרים.
יוסי עבאדי: אתה רוצה לתת חובת רשיון סובסטנטיבית.
יוסי עבאדי: זאת סטייה מאוד מאוד גדולה מהדין הקיים.
יוסי עבאדי: להעלות ערוץ, יש למועצה סמכות לאשר את העלאתו או הורדתו מכוח כללים של המועצה, שחקיקת משנה זו איננה סמכות רישוי סובסטנטיבית - ובוודאי לא של השר.
יוסי עבאדי: הגיוני, אבל אינני חושב שאתה רוצה לתת בתחום זה של חופש דיבור וחופש ביטוי - לא רק חופש קניין - איזו שהיא סמכות רישוי סובסטנטיבית שאיננה קיימת באמצעי תקשורת אחרים.
יוסי עבאדי: התרחקת מזה בעיתונות; התרחקת מזה ברדיו.
יוסי עבאדי: זה קיים במקום שיש תדרים.
יוסי עבאדי: שמרת לעצמך כממשלה את העניין הזה בערוץ 3.
יוסי עבאדי: לשר ולוועדה שאני חושב שהם אינם ענייניים, משום שאין היום מגבלה של תדרים, ובהעדר מגבלת תדרים - צריך לתת לאנשים לפעול.
יוסי עבאדי: זה נכון שהשוק אצלנו אינו יכול להחזיק אין סוף אנשים.
יוסי עבאדי: הוא איננו יכול שיהיו 20 ערוצים מסחריים בפרסומת, אבל זה עדיין אינו אומר שהממשלה צריכה לבחור את שני הערוצים שיפעלו.
יוסי עבאדי: השוק יבחר, כי ערוצים יקומו, וחלק יפלו, ובסופו של דבר אלה שייבחרו ייבחרו כי הציבור בחר אותם, ולא כי פקיד או שר בחרו אותם.
יוסי עבאדי: זה נכון שם, אבל זה לא העניין כאן בכלל.
יוסי עבאדי: העניין כאן הוא טלוויזיה בערוצים.
יוסי עבאדי: טלוויזיה בערוצים איננה סובלת מאותן מגבלות תדרים בכל מקרה.
יוסי עבאדי: אתה יוצר מנגנון רישוי קדימה, תיצור מנגנון הגיוני, תיצור דרישות כשירות, תיצור כללי אתיקה, תן כללי אכיפה, אבל אל תיתן חובת רישוי.
יוסי עבאדי: מדוע לתת חובת רישוי?
אברהם פורז: חובת הרישוי היא בידי השר.
יוסי עבאדי: כתוב, אם מי שיש לו רשיון כללי רוצה להעלות או להוריד ערוץ, זה חלק מהרשיון שלו, ואפשר לתת לו או לא לתת לו זאת כעניין סובסטנטיבי.
יוסי עבאדי: משמע, אם אתה, כ-CNN, עכשיו רוצה להיכנס דרכו, הוא צריך רשיון בשבילך, ואם אתה רוצה - כ-CNN - להיכנס שלא דרכו, אתה צריך רשיון בעצמך.
דוידה לחמן-מסר: אותו כך.
אברהם פורז: בתחום הטלוויזיה.
אברהם פורז: עד היום אנחנו משאירים את המצב בעינו.
אברהם פורז: קרי, בכל הנוגע לשידורי טלוויזיה, זה עובר דרך המועצה.
אברהם פורז: המועצה, בדברים טכניים, תיתן את האישור בתוך עשר דקות.
אברהם פורז: זה לא "סיפור" מי יודע מה.
יזהר טל: רישוי ומי לא?
אברהם פורז: אישור.
דוידה לחמן-מסר: שאינו יכול?
דוידה לחמן-מסר: הפתק שניתן הוא בסוף הבדיקה.