GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: בינתיים תבדקו.
אתי בנדלר: לי יש תחושה, אני לא בדקתי את זה, שיש תקדימים בחקיקה הישראלית החדשה יחסית - אני לא מדברת על החקיקה הוותיקה.
אתי בנדלר: תבדקי בחוק משק החשמל.
אברהם פורז: גברת גרשוני, נטיית הלב ונטיית השכל של חבר הכנסת נחום לנגנטל ושלי היא להוריד את השר, לפחות להוריד אותו כגורם בעל שיקול דעת.
אברהם פורז: אם זה חתימה כמו שנשיא המדינה חותם על חוקי הכנסת, עם זה אין לי בעיה.
רחל גרשוני: חייבים לתת לו איזשהו שיקול דעת.
אתי בנדלר: איזה מנגנון יש לגבי סמכויות השר באשר לחקיקת-עזר?
אתי בנדלר: (כולם מדברים יחד)
דוד תדמור: הבעיה תהיה אם השר יהיה חשוף ללחץ של מישהו שרוצה שפטור סוג לא יאושר.
נחום לנגנטל: אבל אתה הזמנת אותו, אתה מכניס אותו לסיפור.
אברהם פורז: אתה יודע מה, גם עצם העיכוב של חודש, אני לא רוצה אותו.
אברהם פורז: אפילו לא עיכוב של יום.
אברהם פורז: אנחנו נמשיך עם זה בישיבה הבאה.
אברהם פורז: לא נקבל החלטה היום.
אברהם פורז: גברת גרשוני, אנא התייעצי.
אברהם פורז: נטייתנו היא להוריד את השר, או לכל היותר לתת לו מעין חתימת קיום וזהו.
רחל גרשוני: מה הכוונה בחתימת קיום?
אברהם פורז: כמו שהנשיא חותם על חוקי הכנסת.
אברהם פורז: האם הוא יכול להגיד שהחוק לא נראה לו?
נחום לנגנטל: פעם אחת עד היום הוא לא חתם, בקשר לחוק פרס וולף, אך החוק לא נפסל, הוא קיים בלי החתימה.
דוד תדמור: אני מציע לא לבטל את השר אלא לתת לו לחתום תוך 45 ימים.
דוד תדמור: אם השר לא חתם יגישו בג"ץ ואז בבג"ץ הוא יוכל להסביר שהוא לא חתם כי - - -
אברהם פורז: לא 45 ימים אלא 15 ימים.
אברהם פורז: שלא יחשבו בעקבות זה שיש לו מה לשקול.
אתי בנדלר: ואם הוא בחוץ-לארץ, אדוני היושב-ראש?
נחום לנגנטל: אם תעמוד על כך שזה יהיה באישור השר אבקש "באישור ועדת הכלכלה של הכנסת".
אברהם פורז: רבותי, אני לצערי הרב צריך להפסיק את הישיבה.
אברהם פורז: אני מאוד מודה לכם.
אברהם פורז: אנחנו נשתדל לקבוע מועד נוסף בהקדם.
אברהם פורז: הנושא שעל הפרק הוא סכנת פגיעה בתיירות הנוצרית בשל בעיות כשרות.
אברהם פורז: יזמתי את הדיון לאחר שהגיע לידיעתי מכתב, החתום על ידי הרב שמואל בורנשטיין, סגן מנהל מחלקת הכשרות ברבנות הראשית לירושלים, מתאריך כ"ד באלול, 5 בספטמבר, בזו הלשון: "לכבוד מנהל המלון.
אברהם פורז: ." אני מניח שזה חוזר שנשלח לכל בתי המלון בירושלים - "..
אברהם פורז: הריני להזכירכם הוראת הרבנות הראשית לירושלים, שאין לערוך בשום אופן מסיבות או טקס כל שהוא הקשור לחגיגות סילבסטר, חג המולה, או כל חג דומה לו".
אברהם פורז: אני לא יודע מה זה "חג דומה לו" , אך אני מניח שהוא יודע.
אברהם פורז: " כמו כן אין להעמיד עץ אשוח במלון".
אברהם פורז: מאחר ואני יודע שישראל לקראת שנת אלפיים, וגם המונח הזה שאוב מהעולם הנוצרי, והיא מעונינת מאד בתיירות נוצרית, חשבתי שאנחנו, בתור ועדה שממונה על נושא התיירות, ושמשרד התיירות הוא באחריותנו -צריכים לבדוק האם הוראות מעין אלה עלולות לפגוע בתיירות לירושלים לרגל שנת האלפיים.
אברהם רביץ: האם נציגי הרבנות הוזמנו לכאן?
לאה ורון: הם הוזמנו ונמסר לנו שיגיעו - הרב יעקב סבג, ראש אגף הכשרות הארצי, הרב עזרא, הרב רפאל - ממונה באגף הכשרות, והרב יניב כהן, מנהל מחלקת מלונות ואולמות.
רוני מילוא: האם נציגי משרד התיירות הוזמנו?
לאה ורון: כן.
לאה ורון: אהובה גנור, מנהלת אגף שירותי תיירות, אמורה להגיע.
אברהם פורז: אני מקווה שהם יגיעו.
אברהם פורז: נמצאים כאן מנהלי כמה מלונות.
רוני מילוא: אני חושב שאין זה תקין שאנשי משרד התיירות אינם נמצאים כאן.
רוני מילוא: בסופו של דבר הנושא הזה נוגע להם, בראש ובראשונה.
רוני מילוא: אני הגשתי שאילתה לשר התיירות עוד לפני עשרה ימים, ברגע שנודע לי על הנושא הזה.
רוני מילוא: עדיין לא קיבלתי תשובה לשאילתה, אך היא נשאלה: איך ייתכן שלקראת חגיגות המילניום לא מאפשרים לתיירים להגיע לכאן.
רוני מילוא: אני יודע על קבוצות שביטלו את בואן לחגיגות, כי אין פה חגיגות בבתי המלון.
רוני מילוא: ישנם גם סוכני תיירות שיכולים להעיד על כך.
אברהם רביץ: איפה?
אברהם רביץ: פה, בירושלים?
רוני מילוא: לא, גם בתל אביב.
רוני מילוא: ההוראה היא הוראה גורפת.
רוני מילוא: יש לך שתי ברירות - או לחגוג את המילניום ולוותר על הכשרות, או לא לחגוג ולהשאיר את תעודת הכשרות.
רוני מילוא: שני הדברים יחד, גם לשמור על הכשרות וגם לחגוג את המילניום, זה דבר בלתי אפשרי במדינת ישראל.
רוני מילוא: זו תופעה שפוגעת בתיירות באופן קשה.
יוסף יצחק פריצקי: אני מודה ליושב ראש הזמין אותי לכאן.
יוסף יצחק פריצקי: אני ביקשתי לדון בעניין.
יוסף יצחק פריצקי: אני, ב- 15 לספטמבר, פניתי לראש המועצה הדתית בירושלים, והפניתי את תשומת ליבו לבעיה.
יוסף יצחק פריצקי: כי נודע לי שקורה טמטום עוד יותר גדול ממה שאנו חושבים.
יוסף יצחק פריצקי: כיוון שתיירים באים, וכיוון שאסור לחגוג את הסילבסטר, מי שמרוויח מכך היא הרשות הפלשתינאית.
יוסף יצחק פריצקי: בבית לחם נערכים לקבלת תיירים שיבואו מירושלים לחגוג שם את הסילבסטר.
יוסף יצחק פריצקי: אנחנו משקיעים במסע פרסום אדיר, מביאים לכאן תיירים, ולבסוף - כספם ילך במשימה הזו לקופת הרשות הפלשתינאית.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא יכול להעלות על דעתי איוולת גדולה יותר מן הדבר הזה.
יוסף יצחק פריצקי: ביקשתי שתוסר ההוראה הזו ושיניחו לבתי המלון לקיים מסיבות.
יוסף יצחק פריצקי: נעניתי במכתב מאד משונה, שביקש, קודם כל, שאומר איזה מלונאים פנו אלי, ושנית - נאמר לי שהגיעו לסיכום, וזו בכלל לא הוראה שלהם.
יוסף יצחק פריצקי: הסיכום עם בתי המלון היה שכולם מסכימים לא לערוך מסיבות סילבסטר.
יוסף יצחק פריצקי: התפלאתי על הסיכום הזה, ואז הגיע המכתב השלישי, שמתברר שאין כל סיכום, אלא הוראה מפורשת, שלא לערוך את המסיבות האלה, ולא להציב עץ אשוח במלון.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה שצריכה להישאל כאן היא - מה אנחנו היינו אומרים לו בבית מלון בוינה, היה הארכיבישוף נותן הוראה שכאשר באים יהודים לבית המלון בראש השנה, אסור להציג שלט בנוסח :
יוסף יצחק פריצקי: "ראש שנה שמח ליהודים", או לא להציב חנוכייה במלון.
יוסף יצחק פריצקי: אני מניח ששר החוץ שלנו היה משעה את היחסים, ובצדק מכנה זאת "אנטישמיות".
יוסף יצחק פריצקי: זה דבר שהוא פגום גם במישור הערכי, ובוודאי במישור הכלכלי.
יוסף יצחק פריצקי: מדוע צריך לקחת תיירים שבאים לכאן, לשטחי הרשות הפלשתינאית?
יהושע מצא: ראשית, זה דיון שמתקיים בחסר.
יהושע מצא: מבלי לפגוע באיש, הייתי רוצה לראות כאן לפחות את מנכ"ל משרד התיירות.
יהושע מצא: הייתי רוצה לדעת מי נותן הנחיות והוראות לגבי המילניום, או תאריך חג המולד.
יהושע מצא: אני רוצה לומר שאין זה חדש לחברי הכנסת שאוסרים על בתי המלון לחגוג את הסילבסטר.
יהושע מצא: בתי המלון נתונים לאיום הסרת הכשרות שלהם.
יהושע מצא: יש חגיגות בכל מיני מקומות פרטיים, אך לא בבתי מלון, כי הם נזקקים לאישור הכשרות של הרבנות.
יהושע מצא: סוגיה זו שונה הפעם, ואני פונה לכל הגורמים שקשורים לקיום הדת ושמירת הכשרות.
יהושע מצא: שונה השנה הזו מכל השנים.
יהושע מצא: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח כיצד לנהל את בתי המלון והמוסדות האחרים במהלך שנים אחרות.
יהושע מצא: שנה זו שונה, משום תהיה כאן זרימה אדירה של תיירות נוצרית, ולאו דווקא התיירות היהודית שאנו רגילים בה.
יהושע מצא: התיירות הנוצרית תגיע לכאן בהמוניה, ואנו חייבים לקבל את פניהם.
יהושע מצא: אני לא מקבל את הטיעון שהם יחגגו בבית לחם.
יהושע מצא: אין שם מספיק מיטות לארח את התיירים.
יוסף יצחק פריצקי: לא, הם ייסעו לחגוג שם ויחזרו.
יהושע מצא: אני פונה לידידי, חבר הכנסת אברהם רביץ.
יהושע מצא: צריכה להיות בשנה הזו, בפעם הזו, התחשבות מיוחדת, מכיוון שהפריצה הזו של תיירות יכולה לתת גם אותותיה לפריצה בשנים הבאות.
יהושע מצא: זה לא מעט תלוי בשאלה איך אנו נקבל אותם.
יהושע מצא: ממילא אנחנו לא ערוכים לקבל אותם.
יהושע מצא: ממילא יהיו מספיק ביזיונות.
יהושע מצא: הלוואי והחמורים אותם ראינו אתמול, ועליהם רכובים מנהלי התיירות בעולם, לא יקרסו.
יהושע מצא: אנחנו לא ערוכים לתיירות הזו.
יהושע מצא: אני טיפלתי בנושא עוד בהיותי כשר בריאות.
יהושע מצא: על כן אני מבקש שאת המעט שניתן לעשות, שנעשה.
יהושע מצא: אותם בתי מללון שמסודרים והם ברמה סבירה שאפשר להשתבח בהם - שלפחות שם ניתן לתיירים האלה את הצרכים שלהם, מבלי לטלטל אותם לבית לחם.
אברהם רביץ: אני ממש מתפעם מכוחה של הרבנות הראשית.
אברהם רביץ: אני חשבתי שאנו חיים בעידן כזה שהרבנות הראשית תרגיש עצמה חלשה מלדרוש דרישה מהסוג הזה.
אברהם רביץ: ראשית, אני רוצה לשבח את הרבנות על אומץ הלב שלה, בתוך האווירה של החברה הישראלית הפתוחה והליברלית.
יהושע מצא: על הנושא הזה היא עומדת כבר שנים.
יהושע מצא: זו לא פעם ראשונה.
אברהם רביץ: לפעמים הפתיחות ורוחב הלב של העם היהודי היושב בציון פשוט מרגשת.
אברהם רביץ: מוכנים לשכוח את ההיסטוריה הנוראית שחזרנו לארצנו לאחריה.
אברהם רביץ: השאלות הנשאלות כאן ליד השולחן הזה לא היו נשאלות במשך אלפי שנים שהיינו בין הגויים.
אברהם רביץ: אותם הימים שבין חג המולד וראשית השנה האזרחית היו ימים של מצור ומצוק ליהודים, והם נמצאים בזיכרון ההיסטורי שלנו.
אברהם רביץ: מותר גם לאנשים שלא חיים היום בדרך המסורתית לזכור את הדברים הללו, ולא להתעלם מהזיכרון ההיסטורי והחשבון ההיסטורי, עם העבר שלנו, צורת החיים והסבל הנוראי של העם היהודי בדיוק בימים האלה.
אברהם רביץ: כולנו עוקבים אחרי הלבטים של הכנסייה הקתולית בהקשר ליחס שלהם ליהודים בתקופות שונות של ההיסטוריה הקשה בינינו לבינם, כולל תקופת השואה.
אברהם רביץ: אנחנו מדברים באחד הנושאים הרגישים ביותר מבחינת תפיסת העולם של העם היהודי.
אברהם רביץ: אנחנו לא יכולים בדיון כזה, בוועדת הכלכלה, לנתק את כל הרקע לעניין ולומר שגמרנו עם הסיפור הזה.
אברהם רביץ: אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
אברהם רביץ: אני הבנתי מחבר הכנסת יוסף יצחק פריצקי, כפי שהוא ציין זאת - שלא מדובר כאן על פחות תיירות.
אברהם רביץ: מדובר פה על אותו לילה של חגיגת הסילבסטר, שבמקום שיעשו זאת כאן, יעשו זאת ברשות הפלשתינאית.
אברהם רביץ: אנחנו מאד רוצים לעודד את הכלכלה הפלשתינאית.
אברהם רביץ: בואו נבין את הפרופורציות.
אברהם רביץ: מדובר, אם כך, על אנשים שישנים כאן, ונוסעים פה לכל המקומות שחשובים להם, ובאותם שני לילות של החגיגות הם נוסעים לחגוג במקום אחר.
אברהם רביץ: אנחנו לא הולכים להרוג את כל התיירות בגלל שני הלילות.
אברהם רביץ: אני לא יודע מה הייתי אומר אם אכן זה היה מאיים להרוג לנו את כל נושא התיירות.
אברהם רביץ: יכול להיות שהייתי אומר שאני מוכן לוותר כדי לשמור על אופייה היהודי של מדינת ישראל, אך הדברים לא עומדים על כך.
אברהם רביץ: מדובר רק בשני לילות.
אברהם רביץ: חבר הכנסת יהושע מצא אמר שהדברים האלה היו מעולם - -
יהושע מצא: זה בשנתיים-שלוש האחרונות בעיקר.
אברהם רביץ: מנהלי בתי המלון לא הופתעו מהדבר.
אברהם רביץ: זה נמצא בתוך ההסכם הכתוב או ההסכם הג'נטלמני עם הרבנות הראשית, שהיא נותנת הכשרות.
אברהם רביץ: אני מוכרח גם לומר שבהחלט יכול מלון, שעושה את החגיגות האלה, להיות כשר למהדרין, אלא שלרבנות יש כללים, ונשמע את נציגיה על כך.
אברהם פורז: כיוון שחלק מהאורחים איחרו, שמענו בפתיחה את דברי חברי הכנסת.
אברהם פורז: נשמע גם את נציגי בתי המלון בירושלים, שנמצאים בקשר עם הקבוצות, את אנשי לשכת מארגני התיירות, את אנשי הרבנות ואת אנשי משרד התיירות.
חן מיכאלי: אני ממלונות "דן".
חן מיכאלי: אני רוצה להדגיש דבר שלא נאמר פה.
חן מיכאלי: נכון שההנחיה של הרבנות היא לא חדשה.
חן מיכאלי: השנה העסק חמור שבעתיים, כי שני התאריכים נופלים בימי שישי, ומכאן הרגישות הגבוהה עוד יותר של אנשי הרבנות לעצם קיום אירועים מהסוג הזה.
חן מיכאלי: באשר לעניין, לעצם העובדות.
חן מיכאלי: אני, אישית, מכיר מספר מקרים של פניות של גופים מחו"ל, שביקשו לבדוק אפשרות לקיים אירועים במלון במועדים האלה, ונאלצנו לסרב.
חן מיכאלי: חלק מהעסקאות לא התממשו, וחלק כן.
חן מיכאלי: אני לא יכול להעיד אם זו הסיבה העיקרית לאי מימוש העסקאות שבוטלו.
חן מיכאלי: התאחדות המלונות באזור ירושלים הגיעה להסדר שהוא בבחינת הרע במיעוטו.
חן מיכאלי: ההסדר הוא עם בניני האומה בירושלים.
חן מיכאלי: הוסכם שמארגני התיירות יוכלו לשכור אולם ולקיים מסיבה באחד משני התאריכים, מבלי שיהיה קשור בה מזון.
חן מיכאלי: אותם סוכנים שלהם יש קבוצות בעיר, ושמבחינתם העניין ייהרג ובל יעבור - להם נועד הפתרון שהוצע.
חן מיכאלי: הוא לא אופטימלי, על חלקם הוא מקובל ועל חלקם לא.
רוני מילוא: אבל הנהג שיצטרך להסיע את אותם תיירים לבנייני האומה - האם הוא לא יהודי?
עזרא אסטרוק: אני מנהל מלון אריאל.
עזרא אסטרוק: אנחנו כבר חמש שנים מנסים ליצור את ההפרדה בין עניין הכשרות לגופו, נושא האוכל והמזון, לבין כל הדברים האחרים שקורים.
עזרא אסטרוק: אין מניעה, לדעתנו, אם נציב עץ ללא כל סממן נוצרי, עץ אשוח ללא צלב.
עזרא אסטרוק: מה שקשור למזון הוא עניין נפרד.
עזרא אסטרוק: לגבי יהודים שיופעלו בליל הסילבסטר ובליל ה- 24 לדצמבר, אין זה נכון, כי בכל מלון יש הרבה גויים של שבת, כך שאין חילול שבת יהודי בכל מקרה.
עזרא אסטרוק: ההסכם שהגענו אליו יגרום להסעה המונית מכל בתי המלון לאזור בנייני האומה
יוסף יצחק פריצקי: כל אחד יכול להיכנס לבנייני האומה?
עזרא אסטרוק: כנראה שיירכשו כרטיסים לפני האירוע.
רוני טמסיט: אני רוצה לחזור לאחת מהנקודות שהעלה חבר הכנסת פריצקי, והיא קשורה לשמה של מדינת ישראל.
רוני טמסיט: יש לנו הרבה פעמים אורחים שמתרעמים על כך שאנו כופים עליהם את החוקים שלנו.
רוני טמסיט: לפני שבוע קיבלתי מכתב מאחד מהאורחים, ובו הוא אמר לי שכאשר אני אבוא לפניסלבניה, הוא לא יכריח אותי לאכול דג ביום שישי.
רוני טמסיט: פה אנחנו נמצאים מול אורחים שדי לא מבינים שאי אפשר לערוך אירועים מאחורי דלתיים סגורות.
רוני טמסיט: הם מבינים שצריך לכבד את האורחים היהודיים במלון, אבל אולי אפשר היה לעשות משהו מאחורי דלתיים סגורות באולמות האירועים.
רוני מילוא: האם אורח שרוצה לאכול בשבת בבוקר חביתה יכול לקבל חביתה בבית מלון?
רוני טמסיט: לא, אין אפשרות.
רוני טמסיט: יש פה הבנה של בתי המלון, בכל זאת, בחוקי הכשרות שקשורים באוכל.
רוני טמסיט: אנחנו לא יכולים לתת חביתה, ומנסים לתת דברים אחרים כדי לפתור את הבעיה.
חנוך שגב: אני סוכן נסיעות, ועוסק בצליינות באופן מיוחד, זו השנה ה- 12 ברציפות.
חנוך שגב: עברתי את כל השלבים ואת כל הנפתולים שקבוצות צליינים עברו במדינת ישראל במסגרת הבעיות שכולנו מודעים להן.
חנוך שגב: אנחנו בהחלט מכבדים את הדרישה לכשרות בבתי המלון.
חנוך שגב: גם התיירים, כולל הצליינים, שלא מבינים בדברים האלה, מקבלים את הדברים, כאשר הם מוסברים להם.
חנוך שגב: הבעיה היא, במפורש, בחגים שלהם, ועל אחת כמה וכמה עכשיו, על סף המילניום.
חנוך שגב: מתוך הידע האישי שלי אני יכול לומר לכם שאיבדתי שתי קבוצות של תיירים שרצו לבוא בשבוע של הסילבסטר.
חנוך שגב: הם רצו לעשות את סיבוב הצליינות בישראל, שמורכב מטבריה וירושלים, ששתיהן ערים בעייתיות מבחינת התייחסות הרבנות אל בתי המלון בהן.
חנוך שגב: הם דרשו חד משמעית לקיים אירוע, כפי שהם נוהגים לעשות מידי שנה, אך חגיגי יותר.
חנוך שגב: אני יודע על כך שקבוצה אחת יצאה לבית לחם.
חנוך שגב: אנחנו לא מדברים על דברים שניתן לתקן היום.
חנוך שגב: הבעיה התעוררה כבר לפני מספר חודשים.
חנוך שגב: פנינו אל המלונאים ודיברנו אתם.
חנוך שגב: הם, מטבע הדברים, חוששים מעט, כי יש להם מה להפסיד.
חנוך שגב: לי אין בעיה כזו, ואני יכול לומר בלי כחל וסרק מה שעל לבי - אני, ומדינת ישראל, הפסדנו 200 או 300 אלף דולר, של תיירים, בגלל הסיבה הזו.
אברהם רביץ: בסך הכל - מה תהיה תפוסת המלונות בשבוע הקריטי.
חנוך שגב: אני חושב שהתפוסה שלהם היא נוראה.
חנוך שגב: המצב בתיירות בכלל בשנה האחרונה אינו טוב.
יהושע מצא: השאלה היא איזה שם הם ישאירו למדינת ישראל.
יורי שטרן: וגם עניין הכיס הפרטי של מי שנפגע.
יורי שטרן: מי יפצה אותו?
חנוך שגב: הבעיה היא גם בעיה תדמיתית.
חנוך שגב: אני רוצה לומר לכם שיש לי שורשים במערכת של משרד התיירות.
חנוך שגב: היה לי הכבוד לשבת שם עשר שנים, לפני שעסקתי בצליינות.
חנוך שגב: אני מכיר את הדברים גם מהצד הזה.
חנוך שגב: מושקעים מיליוני דולרים, ועבודה אנושית של מאות אנשים, נציגים טובים של מדינת ישראל בכל העולם, של מלונאים וסוכנים, כדי להפוך את הענף הזה לענף כלכלי מוביל במדינת ישראל.
חנוך שגב: בכל מיני מקומות תוקעים לנו מקלות בתוך הגלגלים.
יורי שטרן: כסוכן תיירות אתה עוסק גם בתיירות יוצאת?
יורי שטרן: אם היתה קבוצה יהודית שמבקשת במלון בארצות הברית - -
יוסף יצחק פריצקי: שאלנו את זה כבר.
יוסף יצחק פריצקי: אמרנו - מה היה קורה לו הארכיבישוף של וינה היה אומר לא לשים חנוכייה במלון.
יוסף יצחק פריצקי: כולנו היינו מתקוממים, ובצדק.
אברהם רביץ: ומה אם יהודים היו רוצים לשים חנוכייה בבית מלון ביוון?
אברהם פורז: אני פונה אל הרב יעקב סבג.
אברהם פורז: קראנו פה את ההנחיה שלכם, ושמעת את דברי חברי הכנסת .
אברהם פורז: האם תוכל לומר לנו במה דברים אמורים ולמה אתם מתנים את עניין הכשרות באי הצבת עץ אשוח במלון?
יעקב סבג: ראשית אנו מתנצלים על האיחור.
יעקב סבג: לגופו של עניין.
יעקב סבג: מתקיימות פגישות וישיבות עם התאחדות בעלי האולמות והתאחדות בעלי המלונות, כאשר מר אבי אלה אמור לשבת אתנו ביום רביעי, עם מנכ"ל התיירות, מר אבי רוזנטל, במגמה לרכז את כל הבעיות ולהעלות אותן.
יעקב סבג: אצל נשיא התאחדות בעלי המלונות מתנקזות כל הבעיות שמתעוררות עקב האירוע שאנו מדברים עליו.
יעקב סבג: המגמה היא להעלות אותן, ואנו נביא אותן בפני מועצת הרבנות הראשית וועדת הכשרות, שתדון בכל בעיה, ותנסה לתת לה מענה, אם אפשר.
יעקב סבג: המגמה היא לעזור.
יעקב סבג: הרב הראשי לישראל, הרב בקשי דורון, מלווה באופן אישי את הדברים הללו.
יעקב סבג: הוא ישב עם אנשי התאחדות בעלי המלונות והאולמות.
יעקב סבג: כל בעיה שמתעוררת תקבל מענה, בעזרת השם, מבלי לפגוע וגם בלי להיפגע.
יעקב סבג: לאחר הדיון בבעיות ולאחר שתתקבלנה החלטות, אנו ננחה את כל הרבנויות המקומיות.
יעקב סבג: היתה לנו בעיה דומה בסילבסטר.
יעקב סבג: באופן ארצי לא היתה בעיה, למעט בשני אולמות בבת ים, וגם שם הבעיה נפתרה, כאשר המגמה היתה לעזור למערכת.
יוסף יצחק פריצקי: הלכו לבג"ץ נגדכם, ואז הבעיה נפתרה.
יעקב סבג: הבעיה לא נפתרה בגלל הבג"ץ.
יעקב סבג: היתה שם אי הבנה בין מנהל מחלקת הכשרות בבת ים לבין - -
יוסף יצחק פריצקי: אז איך פתרתם את הבעיה?
יעקב סבג: האירוע התקיים כפי שהם רצו, בלי שום בעיה.
יעקב סבג: התקשורת הקימה את המהומה, כאשר אנחנו נתנו הנחיה לעשות את מה שצריך לעשות.
אברהם פורז: לפני שהגעתם לכאן הוקרא פה מכתב מהרבנות בירושלים, בחתימת הרב בורנשטיין, המסתמך על הוראה שלכם, שאין לערוך בשום אופן מסיבות סילבסטר.
יעקב סבג: הרבנות הראשית בירושלים היא לא הרבנות הראשית בישראל.
אברהם פורז: אבל הוא נותן איסור מוחלט.
אברהם פורז: הוא גם אוסר להציב עץ אשוח.
אברהם פורז: זו השאלה.
יעקב סבג: נזכיר לכולם שכל רבנות מקומית פועלת מכוח הסמכות שלה.
יעקב סבג: ברגע שיש בעיות שיש להן השלכות ארציות, מועצת הרבנות הראשית מתכנסת.
יעקב סבג: נכון להיום, מועצת הרבנות הראשית יושבת, ובשבוע הבא תתכנס ועדת הכשרות להמשיך ולדון בנושא הזה.
אברהם פורז: הרב שמואל בורנשטיין, בהגינותו, שלח העתקים ממכתבו מה - 5 בספטמבר, לרבנים הראשיים, לרב פולק ולרב אדלר.
אברהם פורז: הם היו מכותבים.
יעקב סבג: הם כולם מירושלים.
יעקב סבג: זה פנימי.
אברהם פורז: לא אליכם?
יעקב סבג: לא.
יעקב סבג: בכל אופן, אנחנו, מבחינתנו כבר דיברנו על זה.
יעקב סבג: ישנם דברים שגיבשנו.
יעקב סבג: על מנת למנוע פגיעה אנחנו חייבים להיות דייקנים.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה היא פשוטה: מלון שיציב עץ אשוח, האם תפסלו לו את הכשרות או לא? זו השאלה.
יהושע מצא: ותוספת לשאלה - כאשר מדובר בערב לתיירים נוצרים.
יעקב סבג: אם זה לא פוגע בצביון השבת, וכדומה - -
יורי שטרן: מה זה "צביון השבת"?
יורי שטרן: מדובר בגויים.
יעקב סבג: אבי אלה, נשיא התאחדות בעלי המלונות, אמור לרכז את כל השאלות.
יהושע מצא: השאלה היא פשוטה : 500 נוצרים במלון מסוים בירושלים, רוצים להתכנס באולם מסביב לעץ אשוח.
יהושע מצא: האם מותר להם או אסור להם?
יעקב סבג: בגדול - אולי לא.
יעקב סבג: אני לא יודע.
יהושע מצא: מדוע לא?
יהושע מצא: באולם סגור.
יעקב סבג: הנושא הזה, כשלעצמו, בצורה הזו, יועלה לדיון.
רוני מילוא: אתם עושים פה דבר לא הגון.
רוני מילוא: הרב לא יכול לתת תשובות אחרות.
רוני מילוא: השאלה היא האם מדינת ישראל היא מדינה שבנושאים האלה כפופה לדיני ההלכה.
רוני מילוא: הרב לא יכול לפעול שלא על פי דיני ההלכה.
רוני מילוא: אנחנו צריכים לשחרר את המערכת מהכפיפות הזו.
אברהם רביץ: יש כאן משהו לא הגון בדיון.
אברהם פורז: אני מציע שניתן לרב לסיים את דבריו.
אברהם פורז: אני רק רוצה להעיר הערה אחת - אנחנו מאד קרובים למועד.
יעקב סבג: את ההזמנה לישיבה היום קיבלנו אתמול בפקס.
אברהם רביץ: יש כאן דבר לא הגון.
אברהם רביץ: הרב סבג אומר שאין לו כרגע תשובות, ושתהיה ישיבה של מועצת הרבנות בעוד שבוע ימים.
אברהם רביץ: מדוע לוחצים עליו?
יעקב סבג: בעזרת השם, ביום שני אחר הצוהריים, תהיה ישיבה של המועצה.
אברהם רביץ: תזמין אותם לישיבה ביום שלמחרת.
אברהם רביץ: אין להם תשובה כרגע, מה אתה רוצה?
עזרא רפאל: אני רוצה לשאול שאלה מכיוון אחר - חגיגות המיליניום הן חגיגות לציון הולדת ישו.
עזרא רפאל: אנחנו רק מסיימים את שנת האלפיים הזו.
עזרא רפאל: כל החגיגות צריכות להיות בשנת 2001.
יוסף יצחק פריצקי: אנחנו יכולים לומר שאנחנו לא רוצים אותם ולא את כספם, ושלא יבואו לכאן.
יוסף יצחק פריצקי: זו עמדה שאפשר לתפוס, ואפשר להתווכח עם זה.
יוסף יצחק פריצקי: אבל אומרים: טוב שהם באים, אך הם יחגגו לא איך שהם רוצים - -
יעקב סבג: הם יכולים לחגוג מבלי לפגוע בצביון שלנו.
יעקב סבג: הם מקבלים את מלוא השרות.
יעקב סבג: אתה רוצה שהם יפגעו בכשרות?
יעקב סבג: אתה רוצה למכור את המדינה?
יורי שטרן: הם רוצים לחגוג את החגים שלהם.
יורי שטרן: הם לא פוגעים בצביון שלנו כעם יהודי.
אברהם רביץ: הדיון שלנו נראה כמו דיון אקדמי.
אברהם רביץ: האם יש בכלל אפשרות לשנות משהו עד לתאריך המתקרב?
אהובה גנור: אני רוצה לומר כמה דברים.
אהובה גנור: קודם כל, נכון שב- 31 בדצמבר מסתיים האלף השני, ומתחיל האלף השלישי.
אהובה גנור: זה תאריך עולמי, בינלאומי.
אהובה גנור: יש לזה יותר משמעות אזרחית, ולא יהודית.
אהובה גנור: זו חגיגה אזרחית שמתקיימת בכל העולם, בממדים בלתי רגילים.
אהובה גנור: כל מדינה מקיימת את החגיגה הזו כחגיגה שלה, והיתה מעונינת שכל התיירים יגיעו אליה לצורך החגיגות האלה.
אהובה גנור: לכן, גם אנחנו חושבים, שמן הראוי לקיים חגיגות בתאריך הקריטי הזה, שחל פעם באלף שנה.
אהובה גנור: כולנו, לצערנו, לא נהיה כאן בעוד אלף שנים, ולא נוכל לחגוג אותו יותר.
אהובה גנור: כיוון שאנו נמצאים כאן בוועדת הכלכלה של הכנסת, רציתי, כדי לסבר את האוזן, לתת כמה נתונים, שאולי יבהירו על מה אנחנו מדברים מבחינת התיירות.
אהובה גנור: השנה יש עליה של 14 אחוז בכניסות תיירים לארץ, לעומת שנת 98.
אהובה גנור: השנה נעבור, אולי, את המספר של 2.5 מיליון תיירים, שהגענו אליו בשנת 95.
אהובה גנור: תארו לכם כמה שנים לקח לנו להגיע שוב למספר שיא כזה של תיירים שהגענו אליו השנה.
אהובה גנור: זה קרה בעקבות הרבה מאד השקעה, משאבים ומאמצים שלנו, משרד התיירות, יחד עם גורמים בחוץ לארץ.
אהובה גנור: מדובר בהשקעות של מיליוני דולרים, שמניבים פרות.
אהובה גנור: כל תייר בארץ משאיר, בממוצע, 1,200 דולר.
אהובה גנור: 2.5 מיליון תיירים משמעותם 3 ורבע מיליארד דולר.
אהובה גנור: זו הכנסה גדולה מאד למדינת ישראל.
אהובה גנור: כל התקופה של החל מחג המולד ועד תחילת השנה האזרחית, היא תקופה של חופשה בכל העולם הנוצרי.
אהובה גנור: אין פלא שלארץ הקודש מגיעים די הרבה תיירים בתקופה הזו.
אהובה גנור: היינו מאד רוצים לקיים איזה שהם אירועים, שאפשר יהיה להשביע רצונם ולשפר את שירותי התיירות בארץ.
אהובה גנור: אנו רוצים לתת לכל התיירים האלה, שסוף סוף החליטו לבוא לארץ בתאריך הזה, בתקופה הזו - גם ליהנות.
אהובה גנור: נכון שהמלונאים הגיעו לסיכום על קיום אירוע בבנייני האומה, שלא יכלול מזון.
יהושע מצא: אני הייתי מעונין לשמוע מדוע החליטו לקיים את האירוע ללא מזון.
חן מיכאלי: התיירים יאכלו בבתי המלון, ואחר כך יוסעו לאירוע בבנייני האומה.
חן מיכאלי: אני מניח שמה שהנחה את הרבנות הוא שלא יבשלו בבנייני האומה בערב מזון, ביום שישי בערב.
חן מיכאלי: תוגש שתייה.
אהובה גנור: מהבחינה התיירותית, אני יודעת שבכל מקום שמצויים בו גם יהודים וגם נוצרים, למשל - בחג החנוכה, שתמיד נופל בסביבות חג המולד - תמיד מציבים גם חנוכייה וגם עץ אשוח.
אהובה גנור: מכבדים זה את אמונתו של זה.
אהובה גנור: מכיוון שירושלים קדושה לשלוש הדתות, ומכיוון שאנו מעודדים תיירות מכל הסוגים ומכל הדתות לארץ, ניתן להגיע לאיזושהי פשרה.
אברהם פורז: האם אתם מעורבים בעניין, מאיזושהי בחינה?
אהובה גנור: אנחנו לא מעורבים בעניין, כי אין לנו צד ברישוי של בתי מלון.
אהובה גנור: כל הנושא הזה של רישוי ובתי מלון, לא נוגע לנו.
אברהם פורז: אבל אתם שייכים לענף הזה.
אברהם פורז: אתם צריכים ללחום את מלחמתם, לא?
אהובה גנור: יכול להיות.
יורי שטרן: אני אתחיל בבקשה שלי להקים ועדת משנה אד הוק לצורך העניין של שנת אלפיים.
יורי שטרן: כל הסיפור הזה הוא סיפור חלם, שבו אנו מאבדים בין 2 ל- 3 מיליארד דולר, לפי ההערכות הקודמות של מה שהיינו יכולים להפיק מהעניין הזה, ואלה היו הערכות צנועות.
יורי שטרן: זה לא יקרה לנו.
יורי שטרן: הסיפור של הכשרות הוא חלק קטן מהחלם הזה.
יורי שטרן: כל משרד תרם את שלו.
יורי שטרן: משרד הפנים - בכך שהוא לא נותן ויזות, ומטרטר את הפונים אליו.
יורי שטרן: משטרת הגבולות - בשלה, הבדיקות הביטחוניות.
יורי שטרן: כל יום אני מטפל בתיירים שנשללו מהם אישורי כניסה.
יורי שטרן: אנחנו רוצים להעשיר את העולם.
יורי שטרן: שאחרים ירוויחו, ולא אנחנו.
יורי שטרן: אני האחרון שאפשר להאשים אותו שהוא לא מודאג מהצביון היהודי של המדינה, אך חייב להימצא שביל הזהב בדברים האלה.
יורי שטרן: אי אפשר לעבוד כאילו אנו היחידים בעולם.
יורי שטרן: דווקא היהדות החרדית ידעה תמיד להזכיר לנו את החיים היהודיים בין הגויים, שבהתנהגות שלנו עם הגויים אנחנו צריכים לזכור שיש יהודים שחיים בין הגויים.
יורי שטרן: פה, בקלות בלתי נסבלת, אתם שוללים מהנוצרים, את זכותם לחגוג את חגיהם, בבתי המלון שלנו.
יורי שטרן: מדוע הם צריכים לעשות זאת במחתרת?
יורי שטרן: פעם, כאשר הכנסייה הוקמה, היא היתה במרתפים.
יורי שטרן: עכשיו, אנחנו מחזירים אותם למצב הזה, בארץ הקודש.
יורי שטרן: זה הרי טמטום.
יורי שטרן: אנחנו מארחים אותם.
יורי שטרן: יצאנו מהשטטל.
יורי שטרן: אנחנו כבר לא יהודים שסובלים מהנוצרים.
יורי שטרן: אנחנו היהודים שהם הריבון במדינה הזו, על האדמה הזו.
יורי שטרן: אנחנו במעמד גבוה לעומתם, ואת האירוח הזה אנחנו רוצים לקלקל.
יורי שטרן: בשביל מה?
יורי שטרן: הן זה יפגע בנו, ביחסי חוץ שלנו, בתדמית שלנו, ובכלכלה שלנו.
יעקב סבג: יש ערך עליון, שאי אפשר לוותר עליו, עם כל הכבוד.
יעקב סבג: ערך השבת.
יורי שטרן: השבת קדושה ליהודים בלבד.
יורי שטרן: כאשר מגיעים גויים, ומבקשים אכסניה נוחה לחגוג את חגם שלהם, אצלנו, אצל המארחים היהודים, הם לא פוגעים באף ערך שלנו.
יורי שטרן: הם עושים את זה לעצמם.
יורי שטרן: אתה אומר שצריכים להיות גויים של שבת לתפקידים האלה, ותנאים מסוימים - אדרבא, אך לא יכול להיות שאנחנו, כיהודים, אחרי כל הסבל שנגרם לנו, אחרי כל האפליות, אחרי שהעולם הנוצרי התחיל להתייחס אלינו אחרת, אנחנו הופכים את עצמנו למטרטרים של הגויים.
יורי שטרן: כל קבוצה שאבדה לנו, לא רק שהיא לא תחזור.
יורי שטרן: זה גורם נזק בשרשרת שלמה, של אובדן אותן הסוכנויות ואותן ההתקשרויות.
יורי שטרן: זה נזק לשנים.
יורי שטרן: הארצות היחידות שידידותיות למדינת ישראל בעולם הזה הם לא מדינות מוסלמיות ולא מדינות בודהיסטיות, אלא המדינות הנוצריות.
יורי שטרן: רק אתם אנחנו מחפשים בריתות.
יורי שטרן: רק אצלם יש לנו חברים לנשק, בכל מיני מלחמות פוליטיות שלנו.
יורי שטרן: אז דווקא מול העולם הזה היינו צריכים לחשוב פעמיים איך להתנהג.
אברהם פורז: אני רוצה להזכיר לכם שמחר הוועדה מקיימת סיור באתרים הנוצריים בירושלים, לקראת שנת אלפיים.
אברהם פורז: בשעה 1 ורבע נגיע למעבר לכיוון בית לחם.
אברהם פורז: נהיה גם במצפור בהר הזיתים, נהיה בגת שמנים, בשער האריות, בכנסיית הקבר, נגיע למעבר 300 ליד בית לחם.
יורי שטרן: אפשר לפתור את הבעיה על ידי כך שמכריזים שמשאילים את המלון ליום אחד לגויים.
יורי שטרן: יש הרי פתרונות הלכתיים לעניין.
אברהם רביץ: ההיסטוריה שלנו, בהקשר ליחסים בין העמים, לא נמדדת רק לפי התקופה העכשווית.