GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחום לנגנטל: אז מה אתה מציע, שהאחריות תחול על בעל הרשיון ועל הנהג?
אבישי מיכאלי: צריך להוסיף את הנהג.
נחום לנגנטל: גם הנהג, או שזה יהיה רק הנהג?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכוונה היא ששניהם יהיו אחראים.
אתי בנדלר: צריך לכתוב: בעל רשיון ונהג, ואחר כך לכתוב שאם דיווח אחד מהם, פטור השני.
נחום לנגנטל: עורכת דין וייס, אני מבקש לתקן את זה בהתאם.
נחום לנגנטל: נעבור לפרק ה'.
נחום לנגנטל: תקנה 21
מאיר דהן: אני חוזר על הערתי שהפרטים יהיו גם בהובלה רגילה, ולאו דווקא בהובלה של חומרים מסוכנים.
מאיר דהן: אדוני היושב ראש, אמרת שאני אזכיר לך הערה זו כשנגיע לסעיף הרלבנטי.
נחום לנגנטל: מה אתה מציע לכתוב?
מאיר דהן: אני מציע שהפרטים הנוספים המנויים בתקנה 9 יופיעו גם בשטר מטען ותעודת מטען של הובלת חומר רגיל, ולא רק בהובלת חומר מסוכן.
עו"ד דוד כחלון: הכוונה היא שזה יחול לגבי כל הובלה, לאו דווקא לגבי הובלת חומרים מסוכנים.
נחום לנגנטל: לגבי כל הובלה יש חלק א' בתוספת השניה.
נחום לנגנטל: לגבי חומר מסוכן יש תוספת ב'.
מאיר דהן: אותם פרטים נוספים כאמור בתקנה 9, הנזכרים בסעיף 21(ג), צריכים להיות גם בהובלת מטען רגיל, ולאו דווקא בהובלת חומר מסוכן.
נחום לנגנטל: אתה מדבר על 21(ג).
נחום לנגנטל: אתם מסכימים שייכתב ב(ג) "בהובלה יכילו שטר המטען ותעודתו", במקום "בהובלת חומר מסוכן יכילו..."? זו הרחבה מאוד מאוד גדולה של המערכת, אבל מאחר שהרחבנו מאוד את ההגדרה של "חומר מסוכן", יש הגיון במה שמר דהן אומר עכשיו.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל למה להחיל את זה על כל הובלה?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: נניח שאני עובר דירה ואני מבצע הובלה רגילה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם במקרה כזה זה יחול.
עו"ד דוד כחלון: אגב, העמדה הזו היא עמדה שגובשה גם עם משרד המשפטים וגם עם משרד התחבורה, עם היועץ המשפטי של משרד התחבורה.
עו"ד דוד כחלון: ההגיון שעומד מאחוריה הוא להטיל אחריות על מי שמזמין את ההובלה לגבי הפרטים שהם מהותיים למוביל עצמו, כמו: משקל המטען, הסוג שלו והנפח שלו, אחרת אנחנו מטילים אחריות במקרה הזה רק על הנהג, בלי שהוא יודע מה תוכן המטען, מה הוא מוביל.
עו"ד דוד כחלון: לכן, יש בזה הגיון.
עו"ד דוד כחלון: אנחנו לא מדברים על רהיט, לא מדברים על אבסורדים.
עו"ד דוד כחלון: הרי כל חוק אפשר להביא לידי אבסורד.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן הסעיף המוצע מדבר רק על חומרים מסוכנים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא צריך להרחיב.
עו"ד דוד כחלון: על חומר מסוכן זה בוודאי חל.
עו"ד דוד כחלון: אנחנו מדברים על כל הובלה.
עו"ד דוד כחלון: צריך למסור את הפרטים.
עו"ד עדה וייס: אפשר להכניס בסעיף 21 גם הצהרה של מי שמוסר את המטען או מזמין את המטען לגבי הפרטים על סוג המטען.
עו”ד דוד כחלון: זה סוכם אתם.
נחום לנגנטל: המוסר והמקבל ימסרו את הפרטים על סוג המטען.
אתי בנדלר: תכללו את זה בשטר המטען.
אתי בנדלר: מה הבעיה?
אבישי מיכאלי: בשטר המטען זה כבר קיים.
נחום לנגנטל: זה יתוקן.
נחום לנגנטל: תביאו את זה לגב' בנדלר לאישור.
נחום לנגנטל: תקנה 22
איילת בן-עמי: רציתי להעלות את השאלה האם אין צורך להבהיר ולכתוב ממש במפורש ששטר המטען צריך להיות מוחזק ברכב בכל עת ההובלה.
איילת בן-עמי: זה משתמע פה מן התקנות, אבל אולי עדיף להבהיר.
אתי בנדלר: אני חושבת שאת צודקת.
קריאה: צריך להיות בידיו העתק של שטר המטען.
אתי בנדלר: עותק אחד יימסר לנהג ויהיה בידיו בעת ההובלה.
עו"ד עדה וייס: לא צריך לתקן, משום שזה מופיע בסעיף 14(ג) לחוק: "שטר מטען או מסמך אחר לפי סעיף זה יהיה בעת ההובלה בידי נוהג הרכב המסחרי".
נחום לנגנטל: אם זה כתוב בחוק, התיקון המוצע מיותר.
נחום לנגנטל: אנו עוברים לפרק חמישי: הכשרה והדרכה.
נחום לנגנטל: תקנה 23
נחום לנגנטל: יש הערות לתקנה 23?
איילת רוזן: לתקנה 23(ב)(2).
איילת רוזן: השם המדוייק של הממונה לפי תקנות הרוקחים הוא "הממונה על קרינה סביבתית", ולא "הממונה על הקרינה הסביבתית".
נחום לנגנטל: נתקן את זה.
נחום לנגנטל: באין הערות נוספות, נעבור לסעיף הבא.
נחום לנגנטל: תקנה 24
נחום לנגנטל: יש הערות לסעיף 24?
יוסי הלברייך: בסעיף קטן (ב) אני מציע שיהיה גם איזכור של סעיף 11 לתקנות התעבורה.
יוסי הלברייך: צריך לבדוק מדי שנתיים.
יוסי הלברייך: לאנשים נוסף חומר פלילי, יש להם בעיות.
נחום לנגנטל: אבל, אנחנו עוסקים כאן בהכשרה והדרכה.
נחום לנגנטל: האם לתת רשיון או לא, זה ענין אחר.
נחום לנגנטל: נעבור לפרק שישי - הסמכה.
נחום לנגנטל: תקנה 25
נחום לנגנטל: האם יש הערות לתקנה 25?
נחום לנגנטל: נעבור לסעיף 26.
נחום לנגנטל: תקנה 26
נחום לנגנטל: פה תוסיפו את מה שמר הלברייך הציע קודם בענין הרישום הפלילי שהצטבר.
אתי בנדלר: --
נחום לנגנטל: אם כן, אל תוסיפו את זה.
גבי בן הרוש: איך אני יודע אם הוא עבר עבירות?
גבי בן הרוש: אני רוצה לקבל מהמשטרה את הרישום הפלילי של נהג שאני מקבל.
גבי בן הרוש: אני לא יכול לקבל את זה מהמשטרה.
חזי יהלומי: אתה כן יכול.
גבי בן הרוש: סליחה, אתם טועים, רבותיי.
גבי בן הרוש: המשטרה - - -
נחום לנגנטל: המשטרה לא נותנת דבר כזה?
גבי בן הרוש: היא לא נותנת.
קריאה: היא נותנת לנהג עצמו.
מפקח רוני לוינגר: מה השאלה, אם מקבלים גליון הרשעות, רישום פלילי?
מפקח רוני לוינגר: - כן.
חזי יהלומי: כתוב אם יש לו או אין לו רישום פלילי.
חזי יהלומי: תמורת 23 שקלים הנהגים מביאים את זה מקצין הבטיחות - גם תעבורתי וגם פלילי.
גבי בן הרוש: אתם טועים, רבותיי.
גבי בן הרוש: אני רוצה לדעת מה מצב הנהג ואני לא מקבל את זה מהמשטרה.
נחום לנגנטל: כאשר הנהג מגיע לקבל את הרשיון, אנחנו נדרוש ממנו שיביא את האישור.
גבי בן הרוש: אתה צודק, אבל פה מדובר בתקופה שבה הוא עובד אצלי בחברה.
גבי בן הרוש: בתקופה זו אני לא יודע אם היה לו איזה אירוע.
נחום לנגנטל: הוא יביא את האישור - - -
גבי בן הרוש: וזה יחייב את הנהג לבוא אחר כך להצהיר?
גבי בן הרוש: זה מקובל.
גבי בן הרוש: תקנה 27
נחום לנגנטל: באין הערות לתקנה 27, אנחנו מאשרים אותה כמות שהיא.
נחום לנגנטל: תקנה 28
נחום לנגנטל: באין הערות לתקנה 28, אנחנו מאשרים אותה כמות שהיא.
נחום לנגנטל: תקנה 29
נחום לנגנטל: לאיזה תאריך אתם רוצים לקבוע את תחילתן של התקנות?
חזי יהלומי: תוך חצי שנה זה טוב?
אבישי מיכאלי: אנחנו נמצאים עכשיו בשלבי ההיערכות.
אבישי מיכאלי: מינימום תוך חצי שנה - ב1- ביולי 2000.
אבישי מיכאלי: אנחנו צריכים להכין מערכת מחשובית.
אבישי מיכאלי: מדובר פה ב40,000- כלי רכב.
עו"ד דוד כחלון: אבל מה שאתה אומר סותר את החוק.
מאיר דהן: בחוק כתוב "התקנות לביצוע החוק יותקנו תוך שישה חודשים מיום פרסומו של החוק".
מאיר דהן: עברנו את זה מזמן, זה ברור, אבל אתם רוצים לדחות את זה עוד יותר.
נחום לנגנטל: אנחנו לא יכולים להסכים לשישה חודים.
חזי יהלומי: אז אפשר לקבוע את ה1- באפריל כתאריך התחילה.
אתי בנדלר: אולי תבחנו אם יש תקנות שאפשר לתת להן תוקף מיידי, או תוקף בזמן קרוב, ואם יש תקנות אחרות שמחייבות היערכות בטווח ארוך יותר.
אתי בנדלר: ייתכן מאוד שיש דברים שקל מאוד לפתור אותם בלי להמתין.
אתי בנדלר: אני מציעה לכתוב: תחילתן של תקנות אלה ואלה ביום זה וזה, ותחילתן של התקנות האחרות - במועד מאוחר יותר.
אתי בנדלר: זה דבר מקובל.
אבישי מיכאלי: ההיערכות של המשרד כרוכה בקליטת אנשים, בהכשרת אנשים וכו'.
גבי בן הרוש: עד שתגמור להכשיר, התקנות לא יהיו תקפות.
קריאה: אפשר לקבוע את תאריך התחילה ל1- בינואר 2000.
נחום לנגנטל: נצטרך לקבוע את תאריך התחילה לפברואר הכי מאוחר.
אבישי מיכאלי: לבנות את כל המערכת הזאת עד אז, זה לא ריאלי.
נחום לנגנטל: רבותיי, כתוב בחוק שהתקנות יותקנו תוך שישה חודשים, ועברו מאז כמעט שנתיים.
אתי בנדלר: אני מסכימה אתך לחלוטין, אלא שיש בעיה רצינית אם הם אומרים שהם לא יספיקו לאכוף את זה.
אתי בנדלר: שישה חודשים זה ממש בלתי מתקבל על הדעת - אני מסכימה לדעתו של היושב ראש בענין זה - אבל אני עדיין חושבת שאם יש תקנות ספציפיות מעטות שאפשר להחיל אותן מיד או במועד קרוב, צריך לעשות זאת.
נחום לנגנטל: אני מקבל את עצתה של היועצת המשפטית של הוועדה.
נחום לנגנטל: יש לה עצות חכמות, ונקבל את עצתה גם הפעם.
נחום לנגנטל: אם תאמרו לנו, כדי לרכך את הענין, שתקנות מסויימות יחולו לאלתר ותקנות אחרות יחולו תוך שלושה חודשים, נוכל לקבוע את תחילתן של התקנות המסובכות יותר תוך שישה חודשים.
נחום לנגנטל: אם אתם לא מסוגלים לעשות את הפיצול הזה, אני אקבע כבר עכשיו את התחילה ל1- בפברואר 2000.
אבישי מיכאלי: זו תקופה קצרה מדי.
אבישי מיכאלי: לפי התקנות, אנחנו צריכים להיות בקשר עם גופים חיצוניים, עם המשטרה.
אבישי מיכאלי: אנחנו נערכים מבחינת מחשוב.
אבישי מיכאלי: זו מערכת מאוד כבדה.
נחום לנגנטל: אני מבין ללבך.
נחום לנגנטל: אני חושב - אני גם קצת יותר - שהדבר הזה היה כבר צריך להיעשות, לפחות ההתאמה המחשובית של המשרד.
נחום לנגנטל: היא היתה צריכה להיות מוכנה לגמרי.
נחום לנגנטל: אם יהיו שינויים פה ושם, זה לא מהותי.
קריאה: אבל היו הכנות כל הזמן.
נחום לנגנטל: שנה וחצי עבדו על זה?
נחום לנגנטל: הם לא עבדו על זה, כי לא היה תאריך.
נחום לנגנטל: אם יהיה תאריך, הם יתחילו לעבוד.
נחום לנגנטל: רבותיי, אני קובע את תאריך התחילה ל1- בפברואר 2000.
נחום לנגנטל: תחילתן של התקנות כולן תהיה ב1- בפברואר.
נחום לנגנטל: אנחנו אישרנו את כל התקנות.
נחום לנגנטל: רבותיי, לפני שאני נועל את הישיבה, מספר הערות.
נחום לנגנטל: הערה ראשונה: למשרד הבריאות יש זמן של שבועיים כדי להגיש את הערותיו על כל התקנות, והכוונה להערות ספציפיות ומדוייקות ביותר לגבי כל תקנה ותקנה, ויושב ראש הוועדה יקבע מה עושים עם ההערות שלכם.
נחום לנגנטל: אם הוא ימצא לנכון לכנס את הוועדה בתום השבועיים, הוא יכנס אותה וידון בדברים האלה.
נחום לנגנטל: הערה שנייה: המשרד לאיכות הסביבה יאמר את הערותיו, שלדעתי, נדונו לפחות שלוש פעמים, אם לא ארבע.
נחום לנגנטל: גם כאן אני מבקש שתגישו את הערותיכם בכתב, והיושב ראש יחליט.
נחום לנגנטל: אם ירצה לקיים על זה דיון, בסדר, ואם לא, הדברים יישארו כפי שהם.
איילת רוזן: אם היושב ראש לא יקבל את עמדתנו ולא יהיה ממונה על בטיחות קרינה, משתמע שכל התיקונים הנוגעים לזה יצטרכו להתקבל.
נחום לנגנטל: ברור.
נחום לנגנטל: תדגישי את זה באותו נייר שתכתבי ליושב ראש ושיהיה בן עמוד אחד, לא יותר.
נחום לנגנטל: מה יש להתאחדות התעשיינים לומר?
לימור לסטיגזון: יש לנו הערה נוספת לגבי התוספת השנייה.
אתי בנדלר: לא קראנו את התוספות.
אתי בנדלר: אנחנו חייבים לקרוא אותן.
לאה ורון: גם את ההגדרות.
נחום לנגנטל: אם כן, התוספות וההגדרות בלבד וכן ההערות של המשרדים יידונו בישיבה אחרת.
נחום לנגנטל: תודה רבה לכם.
נחום לנגנטל: הישיבה נעולה.
אברהם פורז: אני פותח את הישיבה.
אברהם פורז: אנחנו מקיימים היום את הדיון בנושא השינויים במפת התקשורת יחד עם שר התקשורת החדש, השר בן אליעזר שאני מברך בהזדמנות חגיגית זו.
אברהם פורז: אתה כנראה תהיה אורח שוב בוועדה, כי אנחנו אמורים לטפל בנושאים הנוגעים למשרדך, אם כי כפי שאנחנו יודעים, מעת לעת חוק ההסדרים מעביר בצורה תמוהה נושאים שונים לוועדת הכספים של הכנסת, ונוצרים לפעמים דברים בלתי סבירים.
אברהם פורז: מצאתי לנכון לכנס את הדיון הזה, קודם כל מהבחינה הפורמלית.
אברהם פורז: ועדת הכלכלה של הכנסת אישרה בשעתו, חרף התנגדותי האישית - אני לא הייתי נלהב לרעיון הזה - ערוצים ייעודיים בכבלים ממומנים באמצעות פרסומת.
אברהם פורז: ההליך בעניין הזה טרם הושלם, וגם האישורים הסופיים של הוועדה לא ניתנו.
אברהם פורז: אמנם היו ויכוחים בין יושבי הראש הקודמים של הוועדה לבין שרת התקשורת דאז, לימור לבנת, על השאלה האם ניתן אישור סופי או לא ניתן.
אברהם פורז: עברתי על ההתכתבות, ואני סבור שהאישורים הסופיים טרם ניתנו, ולכן זה מסוג הנושאים שאנחנו צריכים לעסוק בהם.
אברהם פורז: וכשאנחנו נעסוק בזה וגם נעסוק בנושאים נוספים הקשורים ללוויין ושידורי הלוויין, אנחנו לא יכולים שלא לתת את דעתנו לעובדה - שבהצעת חוק שבעוד מספר דקות השאלה אם היא תפוצל או לא, תידון בוועדת הכנסת - שהממשלה בין היתר מציעה לכנסת בהצעה שעברה כבר קריאה ראשונה בחוק ההסדרים, לתקן את חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, ולהקים בישראל ערוץ טלוויזיה מסחרי נוסף, שיהיה מבוסס על שני זכיינים במסגרת הרשות השנייה.
אברהם פורז: גם לדבר הזה יש, לדעתי, השפעה דרמטית וחשובה על השאלות שעומדות בפנינו.
אברהם פורז: כמובן, במקביל קיימת השאלה של עתיד חברות הכבלים מול הלוויין, עתיד חברות הכבלים מול שירותים אחרים שניתן לספק בכבלים שאינם שידורי טלוויזיה, כמו: טלפוניה, אינטרנט וכיוצא באלה.
אברהם פורז: כל הדברים האלה - חלקם באו לכלל ביטוי גם בפרסומים שהיו.
אברהם פורז: חשבתי שמן הראוי ששר חדש - לפני שהוא מקבל החלטות, ישמע גם מה דעת חברי הכנסת בוועדה שעוסקת בנושא הזה, וגם שישמע אנשים נוספים מהתחומים השונים שנוגעים לפעילות משרדו בתחום הזה, כדי שיגבש בסופו של דבר עמדה אחרי שמיעה ואחרי לימוד העניין בצורה הטובה ביותר.
אברהם פורז: והשר נעתר ברצון לבקשה הזאת שלי, ולכן אנחנו מקיימים היום את הדיון במסגרת הרחבה הזאת.
אברהם פורז: אני אשתדל שכולם ידברו, אם כי אני כבר מתנצל מראש, הזמן שיינתן לכל אחד לדבר יהיה קצר יחסית, בשל העובדה שאנחנו במגבלות של זמן; ככל שיהיה בזה צורך, אם לא נסיים היום, יתכן שנוכל לקיים דיון נוסף.
אברהם פורז: תחילה, כבוד השר בבקשה.
בנימין בן-אליעזר: קודם כל, אני מודה לכם.
בנימין בן-אליעזר: אני מודה לכל מי שטרח ובא לפה היום.
בנימין בן-אליעזר: אני בוודאי אשמע בשקיקה כל מה שיש להשמיע לי.
בנימין בן-אליעזר: אין צל של ספק שאנחנו עומדים היום ערב שינויים גדולים מאד בכל מה שקשור לתחום התקשורת, אם כי היום על פי הגדרה של היושב ראש, אני עוסק יותר בתחום השידורים לציבור, ולא בדיוק בתחום התקשורת.
בנימין בן-אליעזר: כשאתה מדבר על תחום התקשורת, זה תחום רחב מאד, ואני מודה שמאז שנכנסתי לתפקיד שלי, אלה הסוגיות שהתמקדתי בהם, כלומר: בעיקר בתחום התקשורת, פחות בתחום השידורים, ואני עכשיו נכנס לתחום השידורים, משום שכרגע זו השעה שצריך להיכנס לזה.
בנימין בן-אליעזר: כמו שאני מצהיר בתקשורת הכללית, גם כאן אני מדבר על התחרות.
בנימין בן-אליעזר: אני חושב שהמימד של התחרות החופשית יכול רק להבטיח הבאה של שחקנים חדשים, שאני מקווה ומתפלל שיביאו גם תוכן עשיר ומגוון לציבור, כשבסיכומו של עניין, הוא צריך לצאת נשכר מהצעדים שאנחנו מבקשים לקדם.
בנימין בן-אליעזר: לנגד עיניי עומדת שאלה אחת ויחידה, טובתו של הציבור.
בנימין בן-אליעזר: ב22- בחודש אוגוסט השנה קיבלה ממשלת ישראל החלטה בדבר הוספת ערוץ מסחרי כחלק מהשינויים המבניים במשק הישראלי.
בנימין בן-אליעזר: ההחלטה הזו, ללא ספק, באה בהמשך להחלטות של הממשלה הקודמת, ובעיקר החלטת הממשלה הקודמת מיום ה10- בפברואר 1997 בדבר אימוץ מסקנות ועדת פלד שהמליצה על הוספת ערוץ מסחרי חדש שיכלול שידורי פרסומת.
בנימין בן-אליעזר: במשרד האוצר נעשתה עבודת רקע כלכלית, אשר מנתחת את המבנה של הערוץ השני הנוכחי וההשלכות השליליות שיש לכך.
בנימין בן-אליעזר: אני מוכרח לומר לכם שבמשרד אנחנו שוקדים על הכנת נייר כלכלי.
בנימין בן-אליעזר: אני יודע שגם ברשות השנייה נעשית עבודה מהסוג הזה.
בנימין בן-אליעזר: בוודאי ובוודאי אלה הם ניירות שיונחו בפניי גם בבוא העת.
אברהם פורז: אבל למה זה בחוק ההסדרים, אדוני השר?
אברהם פורז: למה דבר כל כך כבד כמו ערוץ שלישי רוצים שוועדת הכספים תגמור תוך חודש?
בנימין בן-אליעזר: אתה רוצה לתת לי לגמור את הסקירה?
בנימין בן-אליעזר: תן לי לגמור את הסקירה שלי, ואחר כך אשמח לענות על כל שאלה.
בנימין בן-אליעזר: קודם כל, בואו נדבר על השאלה - כי יש גם כאלה שמטילים ספק אם צריך או לא ערוץ שלישי - אם צריך ערוץ מסחרי נוסף או לא.
בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לעבור על העניין הזה כדי לחסוך שאלות.
בנימין בן-אליעזר: עד היום הזה, כפי שידוע לכם, היה בעצם מצב אנומלי, שעמד בפני האזרח היצע מאד מאד מצומצם של ערוצי טלוויזיה.
בנימין בן-אליעזר: היה הערוץ הציבורי והיה הערוץ המסחרי.
בנימין בן-אליעזר: המדיניות שלי היא לפתוח את השוק הזה.
בנימין בן-אליעזר: לפתוח את שוק התקשורת כולו, ובכלל זה גם את שוק השידורים.
בנימין בן-אליעזר: אני רוצה להביא את הדבר הזה למצב של תחרות, ולהביא לכך שתהיה בחירה אמיתית בין שחקנים שונים ויינתן מגוון רחב של אפשרויות להנאת הציבור - אני מקווה - הצרכנים.
בנימין בן-אליעזר: תוספת של ערוץ מסחרי בעברית שיהיה ניתן בקליטה גם למי שאינו מנוי של חברות הטלוויזיה בכבלים, או בעתיד מפעיל הלוויין, חיונית לשם הגברת הבחירה וההיצע לכלל האזרחים מבלי לשלם את הסכומים הנכבדים המשולמים כדמי מנוי למפעילי הטלוויזיה הרב ערוצית למנויים.
בנימין בן-אליעזר: אנחנו נמצאים כרגע בעידן בו יוצעו לצרכן עשרות רבות של ערוצי טלוויזיה זרים, המשודרים מחוץ לארץ, ולכן ישנה חשיבות מרובה לחיזוק הישראליות על המסך לשם שמירה על התרבות הישראלית ועל הצביון הייחודי המקומי של השידורים.
בנימין בן-אליעזר: כמו גם בערוץ השני הנוכחי, גם בערוץ המסחרי החדש ייכללו שידורים הכוללים הפקות מקור רבות, שיעניקו במה נוספת - לפי דעתי משמעותית - לציבור היוצרים והמפיקים של תעשיית הקולנוע והטלוויזיה שלנו בישראל.
בנימין בן-אליעזר: הוספת הערוץ החדש תביא עמה צמיחה של שוק הטלוויזיה ותייצר, לפי דעתי, מקומות עבודה בשוק הטלוויזיה המצומצם שלנו למפיקים, לתסריטאים, לבמאים, לצלמים ולאנשי הפקה.
בנימין בן-אליעזר: אין לי ספק שהערוץ החדש יביא גם להפחתה של הריכוזיות והשליטה באמצעי המדיה השונים ויעניק הזדמנות למימוש חופש הביטוי, פלורליזם וחופש המידע והפרסום במדינת ישראל.
בנימין בן-אליעזר: אני משוכנע כי הגורמים המקצועיים ברשות השנייה שצברו ניסיון רב בליווי ובפיקוח של שידורי זכייני הערוץ השני הנוכחי, יידעו להוליך מהלך לפיו תהיה בתוספת הערוץ המסחרי החדש משום תרומה לאיכות ומגוון השידורים המוצעים לצרכן.
בנימין בן-אליעזר: ישנו אספקט אחר שהוא פתיחת שוק הפרסום בטלוויזיה לתחרות, וגם פה שמעתי כבר דברים מכל הכיוונים.
בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לומר לכם שהיום שוק הפרסום, כפי שאני קולט אותו, בטלוויזיה נהנה ממחירים מאד גבוהים, שמאפיינים מצב של מונופול ומספר שחקנים מצומצם.
בנימין בן-אליעזר: מרבית הפירמות אינן מפרסמות כלל בטלוויזיה בשל העלות הגבוהה הכרוכה בכך, ורק החברות המבוססות מופיעות על המסך.
בנימין בן-אליעזר: מצב זה יוצר בעצם מונופול זה בשוק המפרסמים וחוסם את דרכם.
בנימין בן-אליעזר: מונופול הערוץ השני בתחום הפרסום הטלוויזיוני יוצר עיוותים משקיים חמורים בכך שהוא באפיק זה מכתיב מחירי פרסום גבוהים המאפשרים רק לחברות ענק להשתמש בו, והוא חוסם בפני חברות בינוניות וקטנות את הדרך אל המסך.
בנימין בן-אליעזר: התוספת של הערוץ החדש, ללא ספק תביא ברכה למשק הישראלי שסובל כרגע ממחסור כמות המפרסמים והמשדרים.
בנימין בן-אליעזר: המחירים המופרזים גורמים לעיוות בהקצאת המשאבים במשק ופגיעה ברווחת הצרכנים.
בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שהערוץ החדש יאפשר הסרת המחסומים הקיימים לגורמים רבים ולמתחרים חדשים.
בנימין בן-אליעזר: כפי שידוע, קיבלתי את האחריות לרשות השנייה לפני שבועיים-שלושה - לטלוויזיה ורדיו - ואני נערך ליישום המדיניות הממשלתית בסוגייה.
בנימין בן-אליעזר: הצעת החוק הממשלתית מציעה כי הזיכיון בערוץ המסחרי החדש יינתן לשני זכיינים.
בנימין בן-אליעזר: אגב, למרות החלטת הממשלה, אני יכול לומר לכם שעדיין אני לא רגוע ולא שקט מזה, כלומר: אמרתי שרצוני לראות קבוצה אחת, כי לא מצאתי שום מקום בעולם שיש בו מודל של יומיים-יומיים-יומיים.
בנימין בן-אליעזר: אבל היו אי אלו בעיות שהביאו לכך שיהיו שני זכיינים.
בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שעל הבעיות האלה נוכל במשך הזמן גם להתגבר.
בנימין בן-אליעזר: בכל אופן, כרגע ההחלטה מדברת על שני זכיינים שונים שיחלקו ביניהם את ימי השידור.
בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שיימצא הסדר לפיו הזכיינים הנוכחיים יוכלו להתחרות בצורה הוגנת באופן שיאפשר לזכיינים הנוכחיים ולחדשים תנאים הולמים.
בנימין בן-אליעזר: תקופת הזיכיון המוצעת היא בת חמש שנים.
בנימין בן-אליעזר: הזכיינים הנוכחיים בערוץ השני יוכלו לגשת למכרז לערוץ השלישי, בתנאי שיוותרו על אחזקותיהם בערוץ שני.
בנימין בן-אליעזר: הזכיינים יוכלו לבחור האם להקים חברת חדשות משל עצמם, או לרכוש חדשות מהגורמים שישדרו חדשות.
בנימין בן-אליעזר: כפי שאתם בוודאי ערים לכך, מדובר בחברת החדשות הקיימת.
בנימין בן-אליעזר: המכרזים יוכנו על ידי הרשות השנייה, ומועצת הרשות השנייה תשמש גם כוועדת המכרזים.
בנימין בן-אליעזר: נחום לנגנטל: מה התייחסותך לגבי הקדמתו של יושב ראש הוועדה לגבי הכללת הדבר הזה דווקא בחוק ההסדרים?
בנימין בן-אליעזר: זאת סוגייה שאני מאד רוצה לדעת מה עמדתך, משום שאתה מסביר את זה מצוין, אז למה לא לעשות את זה כמו כל חקיקה רגילה?
בנימין בן-אליעזר: כולם אומרים: על מנת לפתור את אותן בעיות שהיו בעבר, בואו נעביר את זה דרך חקיקה רגילה.
בנימין בן-אליעזר: קודם כל, אני לא רואה סיכוי שעד שנת 2003 המכרז הזה ייצא לדרך.
בנימין בן-אליעזר: אני הולך להטיל את זה על הערוץ השני, שנדמה לי ששם הצטברו כל המסקנות מכל דרך החתחתים שהחוק הזה עבר עד למצב של היום.
בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שיחד נוכל להביא לכך שגם על ידי זה שהחוק הזה יעבור כפי שהוא יעבור, נוכל להתגבר על הבעיות ולהכין אותו כמו שצריך.
בנימין בן-אליעזר: עכשיו אני רוצה לחזור לנושא הערוצים הייעודים, אבל אחר כך אפשר להמשיך להתייחס לדבר הזה.
ענת מאור: בוודאי שנתייחס, זה חוק עוקף כנסת.
בנימין בן-אליעזר: לגבי הערוצים הייעודיים, בניגוד לערוצים הכללים אלו ערוצי נישה, שהשידורים שלהם מיועדים בעיקר לנושאים מסויימים או לאוכלוסיות מסויימות בעלי מאפיינים ייחודיים, כגון: שפה, תרבות, או מורשת.
בנימין בן-אליעזר: ועדת פלד המליצה בפני הממשלה להקים חמישה ערוצים ייעודיים שיועברו ברשת הכבלים וימומנו משידורי פרסומת.
בנימין בן-אליעזר: כפי שידוע לכם, מדובר בערוץ חדשות או בשני ערוצי חדשות - זה כבר תלוי איך קוראים את סיכומי הוועדה - ערוץ מוסיקה ישראלית ים-תיכונית, ערוץ מורשת ישראל, ערוץ בשפה הערבית וערוץ עולים בשפות זרות.
בנימין בן-אליעזר: כל ההליכים המקדמיים, כפי שאתם יודעים, להוצאת המכרזים הושלמו, ובכלל זה אישור הממשלה, ועדת הכלכלה של הכנסת ואישור המועצה לשידורי כבלים.
אברהם פורז: אתה יודע שיש מחלוקת בנקודה הזאת.
בנימין בן-אליעזר: אני יודע, אמרת לי.
בנימין בן-אליעזר: בקשה לקבלת עמדה מהציבור שערכה מינהלת השידורים לגבי כל אחד מן הערוצים, העלתה כי ישנם גורמים רבים המעוניינים לקחת חלק במכרזים לערוצים החדשים.
בנימין בן-אליעזר: אני רואה בערוצים הייעודיים מתן מענה לצורכי צפייה, שאינם מסופקים כרגע בשידורים האחרים.
בנימין בן-אליעזר: הערוצים הייעודיים מבקשים לתת תשובה לקבוצות שונות במדינת ישראל, אשר אין להן אלטרנטיבה מקומית.
בנימין בן-אליעזר: התביעות מכיוון האוכלוסייה הרוסית, למשל, הן גדולות מאד.
בנימין בן-אליעזר: האוכלוסייה הערבית בוודאי ובוודאי, כשעד ליום הזה כל מה שידענו לעשות זה לתת לה כאן ושם חלקיקי שעות, והיא רוצה ערוץ משלה.
בנימין בן-אליעזר: יש היום מספר ערוצים ברוסית ובערבית שמועברים ברשת הכבלים, ונהנים מאחוזי צפייה גבוהים מאד.
בנימין בן-אליעזר: עם זאת, ערוצים אלו מייצגים סדר יום שאיננו ישראלי.
בנימין בן-אליעזר: מי שמסתכל - ויצא לי בזמן האחרון להביט לא מעט על השידורים הנקלטים מטלוויזיות רוסיות וגם ממדינות ערב - ברור שיש שם הכל, מלבד מה שאנחנו מתעסקים בו כאן בתוך מדינת ישראל, כלומר: יהיה צורך להציע לציבור הישראלי או בישראל ערוצים בשפה שלו שכוללים דיון ועיסוק בסדר היום הישראלי.
בנימין בן-אליעזר: בניגוד לטענת המקטרגים, הרי שממילא האוכלוסייה הרלוונטית בוחרת לצפות בערוצים בשפות זרות.
בנימין בן-אליעזר: מכאן שקיומו של סדר יום ישראלי בערוצים הדוברים בשפתן של אוכלוסיות אלה רק יעזור להן להשתלב בחברה הישראלית.
בנימין בן-אליעזר: הנושא השני הוא הרחבת היצע השידורים הרלוונטיים לציבור הישראלי.
בנימין בן-אליעזר: עד לפני תקופה קצרה הוצעו לציבור הישראלי חמישה ערוצים רלוונטיים באמצעות חברות הכבלים, ועוד כ40- ערוצי אנטנה, לדוגמה: הערוץ הצרפתי או ערוץ SAT הגרמני.
בנימין בן-אליעזר: הערוצים הייעודיים תורמים לשיח הדמוקרטי.
בנימין בן-אליעזר: קיומם של הערוצים הייעודיים, לפי דעתי, יזריק לתוך הדיון הציבורי שחקנים וקולות חדשים מבחינת הקמת צינורות מידע וצינורות לביטוי תרבותי חדשים לציבור שלא נהנה מקיומם עד היום, כדוגמת הערוץ המיועד לעולים, או הערוץ בשפה הערבית וערוץ המוסיקה, ובעיקר כאשר מדברים על ערוץ חדשות ייעודי.
בנימין בן-אליעזר: חשיבותו של ערוץ חדשות ייעודי היא גבוהה מאד - אגב, בין כל הערוצים האלה, אני יכול לומר לכם שפה רמת ההתעניינות מכלל הערוצים היא רמת ההתעניינות הגבוהה ביותר - בעיקר במדינה כמו שלנו שהיא רוויה באירועים חדשותיים.
בנימין בן-אליעזר: רציונל דומה פועל לגבי ערוץ המורשת, המבקש לענות על צרכיו של ציבור אשר אינו נהנה מאף אלטרנטיבה, שכן להבדיל מהערוץ המיועד לעולים ומהערוץ בשפה הערבית, אין ערוץ מורשת זר העובר ברשת הכבלים.
בנימין בן-אליעזר: נדמה לי שמתן רשיונות לערוצים הייעודיים יהווה צעד ראשון בפתיחת שוק הפרסום הטלוויזיוני לתחרות.
בנימין בן-אליעזר: שוק שהיום מוחזק בידי זכייני ערוץ 2, ואשר בשנת 1998 היה היקפו 237,000,000 דולר מתוך סך כולל של 943,000,000 דולר.
בנימין בן-אליעזר: מדינת ישראל היא ככל הנראה המדינה היחידה בעולם המערבי שמאפשר לערוץ אחד בלבד לממן את שידוריו באמצעות פרסומת ומונעת זאת מערוצים אחרים.
בנימין בן-אליעזר: מצב זה מנציח פגיעה בפלורליזם התקשורתי.
בנימין בן-אליעזר: מיעוט הערוצים מותיר כוח רב בידי מעטים.
בנימין בן-אליעזר: אם אתם רוצים, אני יכול גם להתייחס לכל אחד מהערוצים האלה.
אברהם פורז: לא כדאי להיכנס בשלב זה לפירוט נוסף.
אברהם פורז: אני מודה לך, אדוני השר.
אברהם פורז: אני מציע שסדר הדברים יהיה כך: אנחנו ניתן לכמה אנשים שאין להם שום אינטרס - זאת אומרת: אין להם זיכיון, הם לא רוצים לקבל זיכיון ולא רוצים למנוע זיכיון - לומר כמה דברים.
אברהם פורז: אחר כך נשמע את הגורמים שהם בתוך הענף.
אברהם פורז: אחר כך ידברו חברי הכנסת.
אברהם פורז: אני חושב שזה הסדר הנכון.
אברהם פורז: פרופסור דן כספי, אני יודע שאתה עוסק הרבה בתחום הזה.
אברהם פורז: פרופסור דן כספי מהאוניברסיטה הפתוחה.
אברהם פורז: דן כספי: קודם כל, תודה רבה שיש לי זכות ראשונים, זה מחייב.
אברהם פורז: אני אעשה את זה מאד בקיצור.
אברהם פורז: אני רוצה קודם כל להביע צער רב דווקא בכנסת ישראל שהבריטים עזבו את הארץ.
אברהם פורז: כך מדוע?
אברהם פורז: משום שחבל שאנחנו לא למדנו על תהליך קביעת מדיניות גם בתחום התקשורת מן הבריטים.
אברהם פורז: כשהם מתכננים שינוי או צעד בקביעת מדיניות, הם נוהגים לפי איזושהי שיטה כדי להבטיח דיון ציבורי מסודר.
אברהם פורז: אני מתכוון שקודם כל מכינים איזשהו PAPER, מפרסמים אותו - WHITE PAPER - מזמינים תגובות מן הציבור, ואחר כך מקבלים את ההחלטה הנכונה.
אברהם פורז: נראה לי שמה ששמענו כאן תואם יותר לשיטת החפיפיות של תרבות קביעת המדיניות בארץ, משום שלצערי הרב גם לקראת הדיון הנוכחי לא קיבלנו שום חומר מסודר.
אברהם פורז: אנחנו לא יודעים למה להתייחס.
אברהם פורז: לא ראינו שום עבודה מסודרת לגבי כל הנוסחאות שהשר זרק.
אברהם פורז: הכל על בסיס של סיסמאות.
אברהם פורז: לצערי הרב, בזמן שאני יושב פה, בוועדת הכנסת מחליטים על כל מיני חוקים שאמורים להגיע לוועדת הכלכלה באופן טבעי ולהעביר אותם לוועדת הכספים, ואני צריך לדאוג לאינטרס הזה גם כן.
דן כספי: מאחר שלא הכינו פה שום מסמך, קשה מאד להתייחס.
דן כספי: אני יכול רק להעריך ולומר שמה שהיה הוא מה שיהיה, וכתוצאה מכך מי שייפגע, מלבד התרבות הישראלית, זה גם השר עצמו.
דן כספי: אני רוצה להגיד בזהירות רבה שכבר עכשיו יש חרושת שמועות על תהליך קבלת ההחלטות בכל מיני עניינים במשרד התקשורת, החל מערוץ שלוש וכלה במיזוג המופלא של זכייני הכבלים, שגם זאת פרשה בפני עצמה.
דן כספי: לכן, אם אני אסכם את החלק שלי לפי שעה, הייתי מציע וממליץ שנתייחס לדיון הנוכחי כאל מפגש היכרות, ואולי בעתיד או במפגש השני יכינו את המסמכים בצורה שיטתית, כדי שנוכל לדון ולדעת במה אנחנו דנים.
דן כספי: מאחר שאני וגם עמיתי, יחיאל לימור, מייצגים את אנשי האקדמיה, אני חייב לומר שעמיתיי לא יכלו להגיע לדיון הזה, משום שהודיעו לנו בהתראה קצרה.
דן כספי: גם זה חלק מן הסגנון הישראלי, וחבל מאד.
אברהם פורז: זאת כבר ביקורת לכנסת.
בנימין בן-אליעזר: גם הניירות שהוא רצה זה ביקורת לכנסת.
יחיאל לימור: אני מוכרח להודות שכששמעתי את הדברים של שר התקשורת, תהיתי רק דבר אחד: מי ישלם את המחיר של ההצעות שאתה מציע?
יחיאל לימור: הציבור הרחב?
יחיאל לימור: אמשיך בעקבות דבריו של פרופסור כספי.
יחיאל לימור: אני מכיר חלק מהרעיונות ואני מכיר חלק מהקלישאות.