GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה ארז: להם הרבה מאוד כסף כדי שהם יגידו מה שאני אומר עכשיו.
משה ארז: הסולר ישמש גם לתעשייה וגם לחימום ביתי ובקבוצות אלו אין כל כוונה לפגוע.
נעמי חזן: חברות הדלק למהלך הזה, ולכן אני אשאל שאלה קצת חריפה.
נעמי חזן: מה הצפי שלכם לגבי הפסדים כתוצאה מהשינוי?
משה ארז: סולר בכלל.
משה ארז: יכול להיות שנגיע למסקנה, לפחות בסונול, שבתנאים שייווצרו אנחנו לא נמכור סולר.
משה ארז: שאם לא קורה דבר ואם האכיפה מתקיימת, וראינו את הטיוטה, הרי לפני הפסד הרווח ישנה סכנה שהצוותים של אגף המכס יסגרו הרבה מאוד תחנות בארץ מכיוון שכל כך קל לעשות חשבון.
משה ארז: מעולם לא היה פער בין שני סוגי מוצרים בגובה של 600 שקל לקילו ליטר.
משה ארז: לא היה דבר כזה.
משה ארז: אין פיתוי יותר גדול מזה.
משה ארז: בשביל בעל תחנת דלק ממוצעת במדינת ישראל שלא יעשה הרבה – ואנחנו לא יכולים לשלוט בזה – וישתמש בעשרים אחוז לחודש, זאת אומרת הוא יטפטף פנימה סולר זול וימהל אותו, בשבילו המשמעות היא 20-18 אלף שקל לחודש.
משה ארז: עובדים קשה מאוד, אם בכלל אפשר, להשיג 18 אלף שקל בחודש.
משה ארז: מי יהיה אשם?
משה ארז: מי יהיה הגנב?
משה ארז: מי יהיה זה שעובר על החוק?
משה ארז: אנחנו.
משה ארז: ידידי הטוב מוטי איילון מדבר על אכיפה, אבל אחרי המשחן אני לא יודע אם יהיו לנו כל כך הרבה מגרשי חניה להעמיד את כל המשאיות שהוא הולך להחרים.
משה ארז: אני לא יודע איפה הוא ישים אותן וזה הרי הצו, הצו הוא לתפוס כל חפץ ולסגור כל תחנת דלק.
משה ארז: אז מה השאלה לגבי הרווח?
משה ארז: איזה רווח?
משה ארז: מ1,500- ליטר עד 20 אלף ליטר שנמצאים בכל כפר ערבי, בכל פינת בית, נמצאים גם במקומות שמשמשים גם להסקה בבית, גם לשימושים אחרים וגם למשאיות של אותו אדם.
משה ארז: בוא ניקח קיבוץ וזה קיבוץ ישר, תם ונהדר שיש לו בסך הכל תחנת דלק פנימית בקיבוץ שהוא קיבל בגינה את כל האישורים והכל בסדר.
משה ארז: מה הוא עושה עם תחנת הדלק הזאת?
משה ארז: הוא לוקח סולר למכבסה, סולר לחימום גן הילדים, סולר לחדר האוכל וגם לטרקטורים שעובדים בשדות וגם לייצור חשמל.
משה ארז: יצא הבחור שלא עבד בפלחה כי היה גשם ולכן שלחו אותו עם משאית מרמת הגולן לתל-אביב ויבוא מוטי איילון והפקח ויעצור אותו כי הוא מילא דלק בקיבוץ ויחרים את המשאית.
משה ארז: הדעת תופסת דבר כזה?
משה ארז: אנחנו מדינת משטרה?
משה ארז: יצאו 24 פקחים ויעצרו את כל המדינה הזאת?
יעקב מורשת: מינהל הכנסות המדינה לא בחן את עקומת התועלת של הצרכן ואיך ישפיע הדבר הזה על המעבר בשימוש.
יעקב מורשת: ברור שרכב שמונע בסולר הוא פחות נעים לנסיעה, אבל הייתה לו עדיפות במחיר.
יעקב מורשת: היום אומרים שיעשו לו שינוי כזה או אחר, ואני מבקש מהם כלכלית – הם הרי אנשי כלכלה – שיבחנו את עקומת התועלת של הצרכן ובוא נראה כיצד זה ישפיע.
יעקב מורשת: אני לא מציע לזרוק סיסמאות באוויר, לדבר על נקודת האיזון, הוא ייסע 20 אלף קילומטר, 15 אלף קילומטר.
יעקב מורשת: אפשר לבדוק את עקומת התועלת של הצרכן, לקבוע בדיוק את ההתנהגות שלו.
יעקב מורשת: נאמר כאן כאילו לא יקרה כלום, אבל ההערה הזאת היא לא בדיוק נכונה ואני מתרגם אותה לשפה כלכלית של חבר הכנסת וילן.
יעקב מורשת: הוועדה בנושא של השימוש ומחירי הסולר, אבד הקשר אתם.
יעקב מורשת: הוועדה הייתה ועדה פנימית של משרד האוצר.
יעקב מורשת: מזה שנתיים וחצי שאין לנו קשר עם הוועדה ולא זומנו לדיון.
יעקב מורשת: השר התחבורה הנוכחי רואה חשיבות גדולה בהגברת השימוש בכל הנושא של תחבורה ציבורית.
יעקב מורשת: לידיעת כולם, תחת המשרד המורחב, הגדלנו את תקציבי הרכבת בששים אחוז, אנחנו הגדלנו את ההשקעות בתחבורה ציבורית בנת"צים, השר רואה חשיבות עליונה בהגברת השימוש והמעבר של אזרחים לשימוש בתחבורה ציבורית.
יעקב מורשת: כולם אצלנו זה תחבורה ציבורית ואנחנו רוצים שאנשים יעברו לתחבורה ציבורית.
יעקב מורשת: בשיעור א' במבוא לכלכלה יודעים שאם המחיר עולה, הביקוש יורד.
יעקב מורשת: אנחנו נמצאים במצב של ביקושים נמוכים בתחבורה הציבורית שמשתמשים בה קשישים, נוער, ילדים ואנחנו לא רוצים להוריד עוד יותר את השימוש בתחבורה הציבורית.
יעקב מורשת: בעצם מי שישלם את זה, זאת המדינה דרך הסובסידיות, אז נא לא להגיד שלוקחים מכיס אחד ומעבירים לכיס אחר.
יעקב מורשת: הטענה היא שזה יפגע בתחבורה הציבורית וזה נוגד את מדיניות משרד התחבורה ושר התחבורה.
יעקב מורשת: אני רוצה לחזק את עמדת המובילים.
יעקב מורשת: בסופו של התהליך, מי שייפגע מזה יהיו המובילים במשאיות.
יעקב מורשת: הענף נמצא במיתון, יש להם עודפי קיבולת של הובלה והם לא יוכלו לגלגל את זה על הצרכנים.
יעקב מורשת: אני טוען שאם משרד האוצר רוצה לשנות התנהגות של צרכנים, של המובילים, זה לא דרך עליית המחירים.
יעקב מורשת: כשיעלו המחירים, אנשים לא יתחילו להוביל בידיים אלא הם ישתמשו במשאיות.
יעקב מורשת: אם רוצים לשנות את התנהגות הצרכנים, זה לא דרך מחירי הסולר אלא יש אפשרויות אחרות.
יעקב מורשת: אנחנו למשל מציעים צירים מיוחדים למשאיות לפי העומסים ובצורה כזאת לווסת את תנועת המשאיות בצירים מיוחדים.
יעקב מורשת: למשל בחוצה ישראל משאית משלמת יותר מאשר מכונית פרטית כי ההרס שלה לכביש הוא שונה.
יעקב מורשת: אפשר לווסת את תנועת המשאיות בצורה של מחירים ישירים למשתמש ולא בצורה עקיפה שלא משנה את ההתנהגות.
יעקב מורשת: למשל הסדרי כניסה למשאיות, חניונים בכניסה לערים והסדרים של תנועת משאיות שונה מהקיים ואנחנו מוכנים לדון ולשקול זאת.
יעקב מורשת: כדי להוריד את הפגיעה בתשתית הכביש אנחנו מטפלים בנושא של עומס יתר במשאיות.
אפרים כהן: ועדיין לא קיבלנו פיצוי בגין ההתייקרויות.
אפרים כהן: לבדוק את המוניות יצטרכו להביא 15 אלף מפקחים.
אפרים כהן: צריך לקחת את זה בחשבון שכל ה350- מיליון שקלים ילכו לשכר עבודה למפקחים.
ארנון מיכאלי: לא אישר למהול את הסולר התעשייתי בצבע.
ארנון מיכאלי: אותה ועדת מומחים תקבע אם אותו צבע לא יביא נזק למשאבות.
ארנון מיכאלי: קיבלת את החומר הביתה אליך.
ארנון מיכאלי: אותו.
ארנון מיכאלי: אותו צבע יכול להוות נזק למשאבות.
ארנון מיכאלי: רק בחודש הבא יביאו המומחים את הנושא הזה לדיון וייקבע אם אפשר לעשות את זה.
ארנון מיכאלי: אם לא יהיה את הצבע הזה, לא תוכל לתפוס את הגנבים.
ארנון מיכאלי: אני מדבר על אותו צבע שאתה תוכל לזהות את זה.
ארנון מיכאלי: היו"ר אברהם פורז הם אומרים שמה שיהיה צבוע זה הדלק שמיועד לתעשיה.
ארנון מיכאלי: למונית או לאוטובוס.
שמואל בן-ארי: הדיזל במדינת ישראל.
ירון ארנון: בערת דלקים היא גורם מספר אחד לזיהום האוויר בישראל.
ירון ארנון: הבעיה המרכזית של זיהום האוויר במרכזי הערים בישראל היא תחבורה.
ירון ארנון: רק לסבר את אוזניכם, מחישובים שלנו, כאשר רכבי הדיזל מהווים כ19- אחוז מכלי הרכב בישראל, הם פולטים כ62- אחוז תחמוצות חנקן ו92- אחוז חלקיקים.
ירון ארנון: הפתרונות הם שנעצור כניסה לערים?
ירון ארנון: נגביל תנועה?
ירון ארנון: או שהפתרונות הם כלים כלכליים בנושא של מיסוי, העלאת מחירים בצורה כזאת שהמשתמש יבחר לעבור בצורה הדרגתית לעבור לכלי רכב אחרים ונכון להיום זה בנזין.
ירון ארנון: לבנזין ובעתיד יאפשרו להשתמש בכלי רכב שפולטים מעט מזהמים כמו רכב מונע בגז או רכב חשמלי.
ירון ארנון: מבחינתנו שיהיה תמהיל מיסוי נכון שיעודד את המעבר לזה כי זה מה שקורה בעולם.
ירון ארנון: כדי שתיפסק המגמה של מעבר לרכבי דיזל ואולי תשתנה.
אברהם פורז: ברכב דיזל בישראל?
ירון ארנון: בתעשיה או בייצור אנרגיה היום משתמשים במזוט.
אברהם פורז: מזהם.
ירון ארנון: הגברת השימוש בסולר בתעשיה.
ירון ארנון: היום מזוט הרבה יותר זול מאשר סולר ולכן תעשיה וייצור משתמשים במזוט.
ירון ארנון: צריך להבין מה זה עושה לזיהום האוויר שלנו.
שולי נזר: שזו הבעיה העיקרית שלנו, לעומת רכב דיזל שפולט 490.
בועז לוי: פשוט העלאת מסים לסקטור העסקי.
בועז לוי: חיפשו איפה אפשר להקטין את החור בתקציב המדינה ואמרו נגבה עוד 350 מיליון שקל נטו מהסקטור העסקי.
אברהם פורז: מתחילה לקיים מליאת הכנסת ואנחנו לא יכולים לקיים ישיבות אחרי שעה 11:00.
אברהם פורז: לחברי הכנסת יש זכות לדבר ולהתבטא, לכן מטבע הדברים אין לי יכולת לתת לכולם את רשות הדיבור וגם לא נגיע לזה.
אברהם פורז: אם חברי הכנסת יסיימו את דבריהם לפני 11:00, אני אאפשר לעוד מישהו לומר משהו.
אברהם פורז: עכשיו רשות הדיבור לחברי הכנסת.
מרדכי אילון: התחבורתי להסקה וחימום.
אברהם פורז: הזה.
אברהם פורז: חוק שלא אוכפים אותו, כאילו לא קיים.
אבשלום וילן: מודרנית עם 24 פקחים עם תמריץ כזה, עם פערים כאלה גדולים בין שני סוגי דלק, בהכרח, בהגדרה, תיצור מצב של אי-שיווי משקל בסיסי בשוק שיעודד עבריינות אם רוצים או לא רוצים.
אבשלום וילן: זה מה שיקרה.
אבשלום וילן: השאלה מה עושים.
אבשלום וילן: אני מציע ליושב-ראש ועדת הכלכלה להחזיר את הדיון הזה במסגרת הדיון על חוק ההסדרים, לקיים אותו כאן ובוועדת כספים.
אבשלום וילן: יכול להיות שצמצום פערים לא יתן 350 מיליון אלא יתן פחות,.
אבשלום וילן: זה יגולגל רק על התעשיה אלא זה יגולגל על נוסעי האוטובוסים, זה יגולגל על ענף המשאיות ועוד סקטורים אחרים יכנסו פנימה.
אבשלום וילן: זה לא מצב של שיווי משקל כלכלי.
אבשלום וילן: מדינה מודרנית נמנעת ככל האפשר לנקוט צעדים מסוג זה ואת זה היה צריך לומר חברי יושב-ראש ועדת הכלכלה.
אבשלום וילן: לי דווקא יש השקפות יותר רדיקליות בכיוון החברתי ואני טוען שבמקרה דנן זה לא מסתדר עם כל המודל שהמדינה מובילה, ובצדק, להקטנת מעורבות ויתר חופש של מנגנון השוק שיווסת את הוויסותים.
נעמי חזן: דעה, מה גם שהנושא הזה נמצא בחוק ההסדרים וקרוב לודאי יידון בוועדת הכספים ולא בוועדת הכלכלה.
נעמי חזן: משום שאני גם מאוד ירוקה במלוא מובן המילה, השימוש בדיזל הוא בהחלט בעייתי מבחינת איכות הסביבה.
נעמי חזן: נעשה, אם מותר לי לומר לאוצר, ואני מוצאת את עצמי אומרת את זה לאוצר מספר פעמים בשבועות האחרונים, במגמה קצת אגרסיבית כדי למצוא מקורות מימון וזאת בלי לשקול את כל ההיבטים.
נעמי חזן: במקרים מעין אלה, אני חושבת שזה חוטא למטרה והמטרה היא איך לייעל את התחבורה, איך למנוע זיהום אוויר, איך לשמור על הפרנסה וגם על היכולות של הצרכנים.
נעמי חזן: השאלה צריכה להיות מוצגת כך ולא אחרת ולשאלות האלה לא שמעתי מענה.
יורי שטרן: צריכים להגיד את דעתנו בצורה מאוד ברורה.
יורי שטרן: אני חושב שכולנו פחות או יותר, בניואנסים שונים, נגד החלטת הממשלה.
יורי שטרן: הדבר היחיד ששמעתי כנימוק מוצדק לדעתי, בעד העלאת המסים על סולר, היה הנימוק הסביבתי.
יורי שטרן: עם הנימוק הסביבתי אפשר לראות מה הטכניקות הטובות ביותר כדי למנוע את הנזק הסביבתי, אם הוא ישנו, ואני מקבל את דעת המשרד לאיכות הסביבה.
יורי שטרן: העלאת מחירי הסולר יכולה לצמצם את השימוש במנועים האלה רק בשולי הצי התחבורתי, וזה ברור שלא המסים, לא המובילים, לא האוטובוסים, לא עיקר כלי הרכב שמשתמשים בסולר יוחלפו ברכב אחר בעקבות ההעלאה הזאת.
יורי שטרן: יש פה דבר אחד ברור.
יורי שטרן: המדינה מחפשת מקורות הכנסה וזה תוך כדי אמירה שהיא לא מעלה מסים, אבל כאן באופן ברור מעלים מסים שיפלו בראש ובראשונה על הסקטור העסקי ואחר-כך על הצרכן.
יורי שטרן: מי שחושב שהתחבורה הציבורית לא תפגע, אז כבר אמרו כאן דברים נכונים.
יורי שטרן: ברגע שאתם מעניקים את הסבסוד ואתם מעניקים את הסבסוד אם אתם מעלים את מחיר הסולר ואתם מסבסדים אותו כך או אחרת לתחבורה הציבורית, הצעד הבא שלכם, של האוצר, זה לקצץ את הסבסוד ואז גם יעלו מחירי התחבורה הציבורית.
יורי שטרן: אנחנו מכירים את התהליכים האלה.
יורי שטרן: מצאו היכן האזרח הישראלי – המוביל, המסיע, בעל הרכב הפרטי – קצת נהנה ממחיר יותר זול, שם רוצים להכניס לו, כי מחפשים מאיפה אפשר לקבל עוד כסף.
יורי שטרן: הטיפול כשלעצמו הוא מוצדק כי למדינה יש צורך בכספים, אבל אם זה כך, אז תקצצו מחדש את אותם המשרדים המיותרים שהקמתם – ואני מדבר אל הממשלה - ואולי יהיה קצת חסכון לעם ישראל ואל תטילו מסים נוספים לא רק על המובילים ולא רק על הרכב הציבורי אלא על מסה גדולה של בעלי עסקים קטנים.
יורי שטרן: כל עסק שמחייב הסעות, מחזיק היום רכב דיזל.
אברהם פורז: הכשל המוסרי שאתם יוצרים כאן.
אברהם פורז: אתם כבר הורדתם מסים על מצלמות כשנוכחתם לדעת שמבריחים לכם את כל המצלמות.
אברהם פורז: במגוון רחב של נושאים באתם אלינו ואמרתם שאתם מורידים את המסים כי ההברחות הגיעו לקנה מידה כזה שאין לכם יכולת.
אברהם פורז: כאן אתם פשוט מעודדים – לא אתם, אין לי טענות אליך, אבל מי שמקבל את ההחלטה הזאת – רמאות בקנה מידה גדול.
אברהם פורז: הישרים והפראיירים ישלמו את המחיר המלא לאחר ששילמו מחיר מוגדל על קניית הרכב ועל המיסוי שלו.
אברהם פורז: תהיה פה קבוצה גדולה של מאות ואולי אלפי אנשים שפשוט יתעשרו בגלל ההברחה של הדבר הזה.
אברהם פורז: מאחר שאני מכיר את בתי-המשפט, העונשים יהיו קנסות מגוחכים.
אברהם פורז: מי שחושב שכל המשאיות יעמדו מוחרמות במגרש או בתי-הסוהר יתמלאו, לדעתי חי במדינה אחרת.
אברהם פורז: כאן לדעתי יהיו קנסות שאחרי הקנס יהיה כדאי להמשיך ולעשות את זה.
אברהם פורז: אנחנו לא מתמודדים עם עבירות כאלה ויבוא השופט וישאל מה בדיוק האיש הזה עשה.
אברהם פורז: יביאו את הדוגמה עם הקיבוצניק שבאותו יום הוא היה צריך לחלוב ומה לעשות, יש שם גם מתקן הסקה.
אברהם פורז: אני חושב שאני יכול לומר על דעת כל חברי הוועדה שאנחנו מתנגדים באופן נחרץ לצעד הזה של הממשלה, הצעד הזה הוא צעד שקול, הוא לא נשקל כראוי, הוא צעד מוטעה ואנחנו מבקשים מנציגי הממשלה שתאמרו למי שיזם את התיקון הזה בחוק ההסדרים – אני מניח משרד האוצר – שאנחנו מתנגדים למהלך הזה.
אברהם פורז: אנחנו חושבים שגם אם יש לכם בעיות בתקציב המדינה ואתם צריכים לסגור פערים, יש דרכים אחרים לעשות זאת.
אברהם פורז: זה צעד מוטעה באופן מוחלט.
אברהם פורז: אני חושב שאני אומר את זה על דעת כל חברי הישיבה ובזה אני נועל את הישיבה.
אחמד טיבי: בוקר טוב.
אחמד טיבי: בישיבה זאת אני ממלא את מקומו של יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אברהם פורז.
אחמד טיבי: אנחנו מתכנסים בעקבות שני מכתבים שנשלחו לוועדה על-ידי חבר הכנסת מוחמד כנעאן מרע"מ, שהוא לא חבר הוועדה, ועל-ידי על מנת שנדון בהעסקת אקדמאים ערביים בחברות הממשלתיות ובשירות המדינה.
אחמד טיבי: ביקשנו לקיים את הדיון הזה על רקע המספר המועט של עובדים ערביים, בעיקר אקדמאים ערביים, המועסקים בשירות המדינה, שלא לדבר על 4 הדרגות הגבוהות שהם לא קיימים בהן, והשיעור הנמוך מאוד של ערבים בהנהלות חברות ממשלתיות.
אחמד טיבי: בתוך 1051 חברות ממשלתיות יש כ15,000- חברי דירקטוריונים ערבים.
אחמד טיבי: נפתח במר מנחם זינדל שייתן לנו סקירה על המצב הקיים בשירות המדינה.
יהושע מצא: יש לי שאלה.
יהושע מצא: אולי אתה מוכן לשנות מילה אחת, או שהיא משמעותית עד כדי כך עבורך?
יהושע מצא: אולי נחפש מונח אחר במקום "ערבים" כדי שזה יכלול דרוזים וכדומה?
אחמד טיבי: דרוזים הם ערבים.
יהושע מצא: סליחה על הבורות שלי.
יהושע מצא: ובכל זאת, בכנסת כשאנחנו מדברים על ערבים אנחנו מציינים גם ערבים דרוזים או ערבים צ'רקסים וכן הלאה.
יהושע מצא: אולי שייאמר: "בני המיעוטים".
יהושע מצא: אולי תוכל לשנות את זה ולכתוב "מיעוטים ערביים".
יהושע מצא: בדרך כלל בכנסת אנחנו משתמשים במושג הזה.
יהושע מצא: אני מבקש להבהיר את זה.
אחמד טיבי: אנחנו מדברים גם על ערבים, גם על בדואים וכדומה.
אחמד טיבי: חבר הכנסת מצא, לא היתה כאן כל כוונה להוציא מכלל הערבים את הדרוזים.
אחמד טיבי: היות ואני כתבתי את המכתב שעליו הסתמך צוות הוועדה, לפיכך כך זה נכתב.
אחמד טיבי: במילה "ערבים" אנחנו מתכוונים לכל הערבים, כולל דרוזים ואחרים.
אחמד טיבי: אבל צ'רקסים הם לא ערבים למשל.
אחמד טיבי: אתה צודק, אנחנו נכלול גם צ'רקסים, כל מי שהוא מיעוט במדינת ישראל.
יהושע מצא: אולי תשתמש במונח "בני מיעוטים", או משהו בדומה לזה.
טלב אלסאנע: עוד מעט נגיע ל"מי שאיננו יהודי".
טלב אלסאנע: זאת הגדרה טובה.
טלב אלסאנע: זאת אומרת: כולם, חוץ מ...
אחמד טיבי: אני מוכן להיות פה גם למי שאינו יהודי.
מנחם זינדל: בשירות המדינה - מדובר על משרדי ממשלה, לא כולל שלטון מקומי - יש כ50,000- ומשהו עובדים.
מנחם זינדל: מתוך זה כ5%- הם ערבים - מוסלמים, דרוזים, צ'רקסים ונוצרים.
יהושע מצא: נגדיר את זה "בני המיעוטים".
יהושע מצא: זה מכובד.
מנחם זינדל: נכון לחודש ספטמבר, עובדים בשירות המדינה 2,818 ערבים ודרוזים שהם כ5%- מכלל עובדי המדינה.
מנחם זינדל: קרוב ל30%- מהם אקדמאים.
מנחם זינדל: בקרב היהודים בשירות המדינה היום האקדמאים מהווים כ32%-.
מנחם זינדל: זאת אומרת, מבחינת אקדמאים האחוז דומה.
מנחם זינדל: המשרדים הבולטים, בסדר גודל, מבחינת העסקת ערבים ודרוזים הם: משרד הבריאות - 61%;
אחמד טיבי: זה כולל רופאים גם?
מנחם זינדל: זה כולל רופאים ואחיות.
אחמד טיבי: 5% נראה לנו מספר קצת יותר גדול ממה שקיים במציאות.
מנחם זינדל: אני מוכן לתת לך את הנתונים האמיתיים.
מנחם זינדל: ענייני דתות, האוצר (כולל אגפי המיסים), עבודה והרווחה, חינוך ותרבות - אלה חמשת המשרדים הגדולים ביותר מבחינה כמותית.
מנחם זינדל: היחידות הממשלתיות שמעסיקות יחסית הרבה בני מיעוטים: במקום הראשון ברגע זה נמצאים בתי-החולים נהריה (בהנהלת פרופ' שאשא), רמב"ם, זיו, פוריה וחדרה.
יהושע מצא: כלומר משרד הבריאות.
אחמד טיבי: האם תוכל להגיד לנו מה החלק של משרד הבריאות בכלל תעסוקת בני מיעוטים?
יהושע מצא: תימצא שדווקא בתקופה שכיהנתי כשר הבריאות המספר גדל.
טלב אלסאנע: לא אתפלא ולא אופתע מכך.
טלב אלסאנע: אני יודע למשל שבמשרד המשפטים השינוי לגבי שילוב שופטים ערבים היה בתקופתו של השר לשעבר צחי הנגבי.
מנחם זינדל: לגבי שופטים אני לא יכול להגיד לכם כי זה לא עובדי מדינה.
מנחם זינדל: מתוך 2,818 בני מיעוטים בשירות המדינה יש 1,811 גברים ו1,007- נשים.
טלב אלסאנע: המספר הזה של 1,007 נשים נראה לי קצת מופרז.
טלב אלסאנע: מה זה כולל?
טלב אלסאנע: אנחנו רוצים להבין את הנתונים האלה.
טלב אלסאנע: מה המספרים האלה אומרים לנו?
טלב אלסאנע: באיזה תפקידים?
טלב אלסאנע: האם מדובר על עובדי ניקיון?
טלב אלסאנע: גם עובדי ניקיון זה תפקיד מכובד, אבל אני שואל: באיזה תפקידים מדובר?
מנחם זינדל: אין בזה שום עובדי ניקיון.
מנחם זינדל: הדירוגים הנפוצים ביותר: אחיות - 447 עובדים; עובדי הוראה - - -
יהושע מצא: בזה כמעט נגמור את הרשימה.
יהושע מצא: המיגזרים האלה הולכים בעיקר לתחומים האלה.
מנחם זינדל: בנושא של הדירוגים התבלבלתי, אז תן לי לחזור.
מנחם זינדל: הדירוגים הכי גדולים הם: הדירוג המינהלי - 46%, 1,300 עובדים בדירוג המינהלי.
מנחם זינדל: מדובר על כל העובדים המינהליים, זה נקרא דירוג אחיד;
אחמד טיבי: האם זה לא אקדמאים?
מנחם זינדל: זה יכול להיות אקדמאים.
מנחם זינדל: רופאים - 266 עובדים, שזה 9.4% מכלל הערבים המועסקים בשירות המדינה; אחיות - 950 עובדים, שמהווים 23%; עובדי הוראה (אני מדבר רק על עובדי הוראה שעובדים במשרד החינוך, לא עובדי הוראה שהם מורים, את זה אין לי פה) - 105 עובדים, שמהווים 3.7%.
מנחם זינדל: עובדי הוראה יכולים להיות גם עובדי משרד העבודה והרווחה, אבל רובם עובדי משרד החינוך;
אחמד טיבי: מדובר על מפקחים ומדריכים.
אחמד טיבי: לא מדובר על מורים ומורות.
מנחם זינדל: עובדי מח"ר - 95 עובדים, מהווים 3.4%; מהנדסים - 27 עובדים, שמהווים 1%; טכנאים - 21 עובדים, שמהווים 0.7%; פסיכולוגים - 6 עובדים; עובדים סוציאלים - 51 עובדים, שמהווים כ2%-.
נעמי חזן: אני מבקשת לצלם את הרשימה הזאת ולחלק לחברי הוועדה.
נעמי חזן: אז נוכל להתכונן בזמן הדיון.
רסן מוקלאשי: האם יש לך נתונים על החלוקה בתוך משרדי הממשלה?
רסן מוקלאשי: האם יש לך נתונים גם על הדרג הבכיר?
אחמד טיבי: הוא טובע במספרים.
מנחם זינדל: מבחינת ההתפתחות: בסוף 1993 היו 1,369 עובדים ממיגזר זה.
מנחם זינדל: ב9.1999- יש כאמור 2,818.
נעמי חזן: זה גידול של למעלה מ100%-.
יהושע מצא: באיזה שנה זה גדל?
טלב אלסאנע: לא חשובה לנו החלוקה הפוליטית אלא החלוקה מבחינת המועדים.
מנחם זינדל: מ1994- ועד 1998.
מנחם זינדל: אפילו עד 1999.
נעמי חזן: אבל לא זאת השאלה.
נעמי חזן: השאלה היא מה היה הגידול כל שנה, מ1994- עד 1995, מ1995- עד 1996 וכן הלאה.
מנחם זינדל: אני אתן לכם נתונים ואתם תסיקו מסקנות.
יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, אני לא בטוח שאפשר לקבל את הנתון הזה היום.
יהושע מצא: כשהוא אומר שבשירות הממשלתי עובדים רק 6 פסיכולוגים ערבים, מעניין אותי לדעת בהשוואה למיגזר היהודי מה האבטלה שיש בשירות הפסיכולוגי לפסיכולוגים מקרב המיגזר הערבי לעומת המיגזר היהודי.
יהושע מצא: יכול מאוד להיות - ואציג את זה כאבסורד - שאין יותר מ6- פסיכולוגים בכל המיגזר.
יהושע מצא: לכן אני רוצה לדעת השוואות כאלה.
אחמד טיבי: חבר הכנסת מצא צודק, שאומנם אין הרבה פסיכולוגים במיגזר הערבי אבל יש הרבה יותר מ6- פסיכולוגים במיגזר הערבי.
יהושע מצא: ברור לי שיש יותר פסיכולוגים ערבים.
יהושע מצא: אני רוצה לקבל את ההשוואות האלה, להעמיד אחד מול השני.
יהושע מצא: גם בציבור האחיות אני רוצה לדעת.
יהושע מצא: יש אומנם ציבור גדול של אחיות שמועסקות אבל אני רוצה לדעת האם יש גם אחיות מובטלות.
יהושע מצא: בבתי-החולים יש מחסור באחיות אז מה הסיבה לכך שיהיו אחיות מובטלות?
אחמד טיבי: הערה לחבר הכנסת אלסאנע ואחר-כך נמשיך.
טלב אלסאנע: אני רוצה להשלים את מה שאמר חבר הכנסת מצא, שלדעתי הוא נכון.
טלב אלסאנע: חשוב לנו לדעת את היחס הפרופורציונלי.
טלב אלסאנע: המספרים חשובים, אבל עלינו גם לדעת באיזה יחס זה עומד פרופורציונלית מתוך כלל האוכלוסיה הערבית.
טלב אלסאנע: שנית, הנתונים שקיבלנו, 2,818, זה נתון יחסית סביר.
טלב אלסאנע: אבל חשוב לנו לדעת באיזה דירוג זה קיים.
טלב אלסאנע: האם מדובר על הדירוג הכי נמוך והכי זוטר?
יהושע מצא: בלי הרשימה הזאת לא תוכל להגיע למסקנות נכונות.
מנחם זינדל: יש פה רישום על המיגזר הדרוזי.
מנחם זינדל: למשל אצל הדרוזים אין עובדים סוציאלים.
מנחם זינדל: לכן גם לא יכול להיבחר עובד סוציאלי מקרב הדרוזים כי אין כאלה.
אחמד טיבי: האם זאת עובדה, שאין עובדים סוציאלים דרוזים?
מנחם זינדל: זה מה שידוע לי.
מנחם זינדל: יכול להיות שברגע זה נולד מישהו אבל לי לא ידוע על כך.
מנחם זינדל: כשאומרים 6 פסיכולוגים אז תלוי כמה פסיכולוגים יש בקרב המיגזר הזה וכמה מהם מתמודדים במיכרזים ונכנסים לעבוד בשירות המדינה.
מנחם זינדל: בשירות המדינה המשכורת היא לא כל-כך גבוהה.
רסן מוקלאשי: כמה מנכ"לים וסמנכ"לים מהמיגזר הערבי יש בדירקטוריונים?
מנחם זינדל: אני לא מטפל בדירקטוריונים.
נעמי חזן: אני בכל זאת רוצה להתעקש קצת.
נעמי חזן: ביקשתי לקבל את הנתונים מ1994-, 1995, 1996 וכן הלאה.
מנחם זינדל: אמרתי שאתן את זה למנהלת הוועדה והיא תצלם את זה.
מנחם זינדל: אני כרגע לא יכול להתחיל לפרט מספרים.
נעמי חזן: דיברת על גידול של למעלה מ100%- בין השנים 1994 ועד היום.
מנחם זינדל: דיברתי על גידול של 1,450 ויש פה פירוט לגבי כל שנה.
מנחם זינדל: עוד רגע תקבלו את הנייר.
מנחם זינדל: חבל לי להתעכב על זה כי יש דברים שאני רוצה להגיד והם חשובים.
נעמי חזן: גם זה חשוב.
אחמד טיבי: הדברים של שניכם הם חשובים.
מנחם זינדל: הגידול לא התרחש סתם כך.
מנחם זינדל: הגידול מסוף 1993 נבע מהמבצע שעשו בשירות המדינה, כשהממשלה החליטה להקצות 120 מישרות לשילוב ערבים ודרוזים.
מנחם זינדל: התחילו לטפח את הנושא הזה על יסוד דוח ועדת קוברסקי שהוגש לממשלה בתחילת 1990 ואושר.
מנחם זינדל: המבצע הזה נעשה כמבצע חד-פעמי, כי האוצר לא מקצה כל שנה כסף לדברים כאלה.
מנחם זינדל: הוקצו 120 מישרות, כשרק ערבים ודרוזים יכלו לגשת למיכרזים האלה.
מנחם זינדל: מבצע כזה מחייב חוות דעת משפטית של היועץ המשפטי לממשלה, או חקיקה, וכרגע שר המשפטים יוסף ביילין יוזם לעשות חקיקה מיוחדת.
מנחם זינדל: המבצע הזה גם נתן עידוד למשרדי ממשלה להעסיק אנשים מהמיגזר הערבי.
מנחם זינדל: למשל אם מע"צ מוצא שיש מהנדס ערבי או דרוזי טוב אין סיבה, כשמדובר על מישרה שלא שייכת לדרוזים ולערבים, שלא ייקח מהנדסים נוספים.
מנחם זינדל: וכך גם בכל משרד אחר.
מנחם זינדל: במשרד הבריאות בבתי-חולים בצפון יש יותר מודעות, שאפשר לקחת בעלי מקצוע ערבים.
מנחם זינדל: ביתר המשרדים לא תמיד היתה פתיחות, בגלל סיבות שונות.
מנחם זינדל: המבצע הזה גרם לפרסומת, כי אילו היו מסתפקים ב120- אז זה היה גודל בצורה מואטת ביותר.
מנחם זינדל: 120 המישרות הללו גרמו לכך שגייסו למעשה 1,400 עובדים ערבים.
מנחם זינדל: זאת אומרת, אחת ההמלצות יכולה להיות שאם יעשו עוד מבצע כזה זה יכול להביא עוד כמות מסויימת של עובדים ערבים לשירות הציבורי.
מנחם זינדל: המגבלה של משרדי ממשלה לעומת המשק, שבמשרדי ממשלה מתחרים על מישרות.
מנחם זינדל: אם יש מישרות ל70- פסיכולוגים, נניח, אי אפשר לקבל דווקא ערבים או דרוזים או עולים חדשים.
מנחם זינדל: רק מי שמצליח במיכרז יכול להתקבל.
מנחם זינדל: אין ספק שאם זה מישרות מיוחדות לערבים ודרוזים קל להם יותר להתמודד, אבל אם זאת התמודדות רחבה אז נבחר הטוב ביותר ואז אין דווקא יתרון לערבים.
מנחם זינדל: אז יכול להיבחר ערבי או דרוזי או צ'רקסי או יהודי.
רומן ברונפמן: אני רוצה לשאול לגבי ההתייחסות של נציבות שירות המדינה למינוי מועצות קרואות במיגזר הערבי על-ידי משרד הפנים.
מנחם זינדל: נציבות שירות המדינה לא עוסקת בזה.
רומן ברונפמן: סיירתי בשבת האחרונה בגליל ושמעתי דברים שהם ממש אבסורדיים.
רומן ברונפמן: לא האמנתי עד שלא הראו לי שזה אכן נכון.
טלב אלסאנע: זה לא מינוי?
רומן ברונפמן: זה מינוי, אבל בכל זאת אני רוצה לשאול את דעת היושב-ראש.
רומן ברונפמן: מינוי של מועצות קרואות על-ידי משרד הפנים, עד כדי מינוי ראש אגף חינוך יהודי בכפר ערבי ועד מינוי מנהל בית-ספר שהוא יהודי באחד הכפרים בגליל, שאמון על החינוך הדרוזי או החינוך הערבי, איך זה מתיישב עם מינהל תקין בשירות המדינה?
טלב אלסאנע: הוא לוקח לו גם יועץ מבני-ברק.
מנחם זינדל: נציבות שירות המדינה לא מטפלת בנושא הזה.
מנחם זינדל: בנושא של ועדות קרואות מטפל משרד הפנים.
רומן ברונפמן: האם יש לו סמכות לעקוף אתכם?
מנחם זינדל: עובדי רשויות מקומיות - זה לא שייך למיגזר של שירות המדינה.
טלב אלסאנע: יושב-ראש מועצה קרואה הוא לא נבחר.
טלב אלסאנע: אומנם הוא ממלא תפקיד ציבורי אבל הוא לא נבחר.
רומן ברונפמן: הוא מקבל משכורת מהמדינה.
מנחם זינדל: המיגזר של הרשויות המקומיות לא נמצא בטיפול נציבות שירות המדינה, וגם הוועדות הקרואות לא.
מנחם זינדל: רק עובדי המשרדים.
רומן ברונפמן: מי המעסיק של האנשים האלה?
מנחם זינדל: הרשויות המקומיות, כל רשות בפני עצמה, והם לא נחשבים לעובדי מדינה.
טלב אלסאנע: זה מצב אבסורדי, הוא לא נבחר על-ידי הרשות המקומית אבל הוא ממונה על המועצה.
אחמד טיבי: אני רוצה לבקש ממר ג'עפר פרח, נציג ארגון מוסאוא, שזה המרכז לשוויון זכויות האוכלוסיה הערבית בישראל, לתת סקירה מנקודת מבט הארגון שהוא מייצג על מצב העסקת אקדמאים בשירות המדינה ובחברות ממשלתיות.
ג'עפר פרח: מנתונים שאספנו לקראת הישיבה ממקורות שונים התברר שהפער בין העסקת אקדמאים ערבים לאקדמאים יהודים הוא גדול מאוד.
ג'עפר פרח: אציג פה חלק מהנתונים אך לא אספיק להתייחס לכולם.
ג'עפר פרח: מתוך 50,000 עובדי מדינה בחברות ממשלתיות ובמוסדות הממשלה בישראל יש כמה דוגמאות בולטות לגבי אפלייה בהעסקת עובדים ערבים.
ג'עפר פרח: אני לא רוצה לדבר רק על חברת החשמל, שם מתוך 13,000 עובדים יש רק 5 עובדים ערבים.
ג'עפר פרח: אני רוצה לקחת כדוגמא את משרד הפנים.
ג'עפר פרח: היה מיכרז בסוף נובמבר 1997 להעסקת עורך-דין כיועץ משפטי ביחידת רשם העמותות.
ג'עפר פרח: התנאי להעסקתו היה שהוא יהיה יוצא שירות צבאי ודובר ערבית ועברית.
ג'עפר פרח: מתוך 18 עורכי-דין שעובדים ביחידת רשם העמותות אין אף עורך-דין ערבי אחד אך למרות זאת הציבו תנאי שעורך-הדין שייטפל בעמותות הערביות יהיה לאחר שירות צבאי, דובר ערבית ועברית.
ג'עפר פרח: אותו עורך-דין שמטפל בנושא היום מתלונן שהוא לא מספיק להגיע ולטפל ולכן הוא מעכב טיפול בעמותות ערביות.
מנחם זינדל: האם פנו לנציב שירות המדינה בעניין זה?
ג'עפר פרח: היתה שאילתא בכנסת הקודמת והיה דיון על זה.
ג'עפר פרח: שר הפנים ענה שאין אפילו בין העובדים האדמיניסטרטיביים במשרד הפנים, ביחידת רשם העמותות, אף עובד ערבי.
ג'עפר פרח: במוסדות להשכלה גבוהה, דוגמא נוספת למקומות שאמורים להיות נאורים, מתוך כמעט 5,000 מישרות הוראה יש 40 מרצים ערבים.
ג'עפר פרח: במישרות של פקידות בתוך המוסדות להשכלה גבוהה כמעט אין ערבים.
ג'עפר פרח: כל הזמן מביאים את הנושא של חברת החשמל וההתנגדות של ועד העובדים לנושא של ההפרטה.
ג'עפר פרח: אולי כדאי לחשוב להתנות לחברות שנמצאות בתהליכי הפרטה, שהן יתחילו להעסיק יותר ערבים.
ג'עפר פרח: או שצריך לזרז את ההפרטה של החברות האלה כדי שוועדי העובדים יבינו שלא יתכן שלא להעסיק ערבים.
ג'עפר פרח: חברת החשמל זה אחד המקומות בהם ועד העובדים מתנגד להוספת עובדים ערבים.
אחמד טיבי: אנחנו נשמע את עמדתם של נציגי חברת החשמל, האם נכון מה שאומר מר ג'עפר פרח.