GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה זמרת: החוק קבע מה חייב בהיתר.
יהודה זמרת: לא תקנות יכולות לפטור מזה.
יהודה זמרת: החוק קבע שחייב היתר כל מבנה של קבע.
יהודה זמרת: נאמר בחוק: למעט שינויים פנימיים בתוך הבניין.
ויצמן שירי: מה החוק אומר לגבי דוד שמש?
ויצמן שירי: האם יש מישהו במדינת ישראל שקיבל רישיון להתקנת דוד שמש?
אביעד ויסולי: זה חייב היתר.
אחמד טיבי: ומה לגבי אדנית?
אחמד טיבי: צריך לבוא אליך ולבקש אישור כדי לשים אדנית?
יהודה זמרת: זה לא חיבור של קבע.
אברהם פורז: אתה יודע שכדי לבנות את הבניין של אקירוב ניסרו לשגרירות הרוסית בשדרות רוטשילד בתל-אביב את היסודות והזיזו אותה.
אברהם פורז: אז היא לא מבנה של קבע, היא ניידת.
יהודה זמרת: יש פסיקה של בית-המשפט העליון.
אברהם פורז: גם אוטובוס שעומד באותו מקום כל הזמן ומשמש כקיוסק הוא מבנה של קבע.
אברהם פורז: וגם אוהל.
יהודה זמרת: יש היום עתירה לגבי רפסודה שעומדת במקום אחד כבר 4 שנים במפרץ אילת.
יהודה זמרת: בא-כוח היועץ המשפטי לממשלה התייצב ואמר שזה מהווה חיבור של קבע, למרות שזה לא מחובר, ולכן זה חייב בהיתר.
אחמד טיבי: אתם נכנסים לאזרח לתוך הנשמה.
נעמי חזן: מה אומר סעיף 145 לחוק התכנון והבנייה?
ויצמן שירי: הגג הוא משותף.
ויצמן שירי: במדינת ישראל גם בקרקע פרטית - ואני בא מתחום הנדל"ן - לא קרקע מינהל, גם אז הגג הוא משותף כי יש מערכות משותפות.
ויצמן שירי: הדיירים משלמים במשותף מס על החזקת הבניין, על המעלית, יש מיכל מים על הגג, יש משאבות.
ויצמן שירי: אף אחד לא יוכל לבוא ולהגיד שהוא קנה את הגג.
ויצמן שירי: כשיש מערכות משותפות אין מושג כזה.
ויצמן שירי: הוא גם צריך להראות שיש לו ביטוח על הגג למקרה שמחר תהיה דליפה או רעידת אדמה וכדומה, כי הגג הוא גג משותף.
ויצמן שירי: לכן אני אומר, כל העניין הזה, אם מישהו צריך לשנות את החוק - זה הם שצריכים לשנות את החוק.
אביעד ויסולי: זה חוק עתיק יומין שקיבל סימוכין מבית-המשפט.
ויצמן שירי: יש 6 מיליון אזרחים במדינת ישראל, יש בממוצע 4 נפשות לדירה, יש מיליון דודי שמש במדינת ישראל.
ויצמן שירי: הוא אומר שבשביל להתקין דוד שמש צריך רישיון.
ויצמן שירי: אני אומר לך שלאף אחד אין רישיון להתקנת דוד שמש.
ויצמן שירי: מה שאתה אומר הוא לא חוקי.
אביעד ויסולי: היום זה חוקי.
ויצמן שירי: אף אחד היום לא יגיד לאזרח שעליו לבקש בקשה לשימוש חורג כדי להתקין דוד שמש.
ויצמן שירי: זה חוק שהתאים לפני 40 שנה ולא מתאים היום.
אביעד ויסולי: מה ההבדל ביניהם לבין אנטנות סלולריות?
ויצמן שירי: אני חושב שאת כל הדיון הזה היו צריכים לעשות, אם בכלל, לפני מתן הרישיון.
ויצמן שירי: היות ויש היום רישיון זה סתם ללכת ולטחון אוויר.
ויצמן שירי: אם אדם גר בכפר מסויים ויש לו גינה פרטית, אף אחד לא יכול למנוע ממנו.
ויצמן שירי: אם זה גג משותף, אני אומר לך, אף אחד לא יכול למנוע.
אביעד ויסולי: צריך אישור של 75% מהדיירים.
ויצמן שירי: אתם צריכים להגיע למצב שלכם לא יהיה כדאי כלכלית, לצרכן גם לא יהיה כדאי, כי בסופו של דבר הכל מסתכם במחיר, כמה זה עולה.
ויצמן שירי: כשאתה משווה בין התקנת תשתית זמנית דרך המרפסת מול התקנה על גג משותף, שהיום יש בו פילרים ומערכות משותפות - בגג ההתחברות לתשתית היא הרבה יותר זולה.
ויצמן שירי: חברת DBS צריכה לשאוף למערכות משותפות.
ויצמן שירי: זה גם הרבה יותר אסתטי.
מיכל רפאלי-כדורי: אמרנו את זה.
מיכל רפאלי-כדורי: זה מה שביקשנו.
אביעד ויסולי: יש בעיה אחת, אם ביקש את זה דייר אחד מי ישלם בשביל זה?
אביעד ויסולי: מי ישלם בשביל האנטנה?
אביעד ויסולי: זה רכוש משותף.
אביעד ויסולי: זה יהיה שייך לבית.
ויצמן שירי: זה כבר עניין אחר.
ויצמן שירי: זה עניין עסקי.
ויצמן שירי: הם צריכים להחליט.
ויצמן שירי: יכול להיות שהם יחליטו שהם רוצים להתקין את זה חינם.
ויצמן שירי: הם יכולים לבוא ולהגיד שכדאי להם לחבר לגג מסויים אם יש 40% ביקוש בבניין.
ויצמן שירי: דבר אחד טוב ייצא מכל הסיפור הזה.
ויצמן שירי: זה בעיקר - ואני בא מהנגב - ליישובים המרוחקים, קיבוצים, מושבים וכפרים של הבדואים, שעדיין לא קולטים את כל מה שמשודר.
קריאה: 138,000 משפחות.
אברהם פורז: אני רוצה לשמוע את הארגונים לאיכות הסביבה.
יורי שטרן: יש חברי כנסת שביקשו לדבר.
אברהם פורז: חבר הכנסת שירי אמר שהוא צריך לצאת.
אברהם פורז: האם אתה רוצה עדיין לדבר, חבר הכנסת טיבי?
אחמד טיבי: הוא דיבר בשמי, כשהוא הזכיר את הכפר.
דני מורגנשטרן: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות על תפקידך החדש.
דני מורגנשטרן: שתצליח בו לא פחות ממה שהצלחת בחקיקה הסביבתית עד היום.
דני מורגנשטרן: אני מניח שהעמיתים כאן יאמרו: ובחקיקה הכלכלית.
דני מורגנשטרן: שיהיה לנו רק טוב.
דני מורגנשטרן: כאשר אתה מגן כאן על הסביבה אני יכול לשבת שקט בכסאי כמעט.
דני מורגנשטרן: את זה כבר למדתי מהניסיון המשותף הרב שלנו.
דני מורגנשטרן: אין ספק שהאנטנות עלולות להיות מיפגע סביבתי אבל כאשר הן מטופלות כראוי המצב יכול להיות סביר ושפיר.
דני מורגנשטרן: הייתי רוצה להעלות כאן נקודה מסויימת.
דני מורגנשטרן: אנחנו נמצאים בעידן המבננים והשכונות המחווטים.
דני מורגנשטרן: היום אנו נמצאים במצב שבשכונות שלמות כל מה שהיה פעם על-קרקעי, בעיקר מטעמי אסתטיקה בתחילה, ירד אל תת הקרקע.
דני מורגנשטרן: היום הכל מחווט ומצונר ונמצא כמעט באותה מערכת של כבלים.
דני מורגנשטרן: אפילו במקומות מודרניים ממש, גם בארץ.
דני מורגנשטרן: כלומר אין שום מניעה לבוא וליצור סיסטמה שאנטנה אחת, ותהא אולי אפילו יותר גדולה, במיוחד בשכונות חדשות, תבוא על גג של המבנה הגבוה ביותר, או הראוי ביותר, והמומחים - ואני לא מומחה לכך, אנשים שמומחים מקצועית - יאמרו היכן ומה, וממנו היא תשרת עשרות, מאות ואולי אפילו אלפי צרכנים, ובא לציון גואל.
דני מורגנשטרן: עם שיטה נכונה של חיווט - ואם צריך להנחות את אנשי מינהל התכנון - - -
אברהם פורז: זה לגבי איזורים חדשים.
אברהם פורז: מה עושים לגבי המקומות הקיימים?
אברהם פורז: הרי רוב הארץ כבר בנוייה.
דני מורגנשטרן: אדוני היושב-ראש, גם לגבי מיבנים קיימים ושכונות קיימים, אם אנחנו ניקח את אלה מהן שניבנו בשנים של עידן החיווט - למשל, הבית שלי ניבנה בשכונה שנבנתה לפני 18 שנים והכל כבר נבנה מתחת לקרקע, הכל מחווט.
אברהם פורז: מה אתה אומר על הצלחות החדשות?
דני מורגנשטרן: צריך למזער את מספר הצלחות, בזה אין ספק.
דני מורגנשטרן: המגמה שלך נכונה, אדוני היושב-ראש.
דני מורגנשטרן: אנחנו בטח לא נדבר נגד הקידמה ונגד האלקטרוניקה.
דני מורגנשטרן: בסופו של דבר, אם אנחנו לוקחים את ערוצי התקשורת מול ערוצי התחבורה ומשווים מי מהם גורם ליותר נזקים סביבתיים, הרי אין ספק, וכולם כאן יסכימו, שהתנועה התחבורתית היא הרבה יותר בעייתית מהתנועה התקשורתית.
אברהם פורז: אנחנו כמו אלה שרוצים להתקין עכשיו ממיר קטליטי.
אברהם פורז: אנחנו בעד זה שהתנועה תימשך אבל רוצים שהיא תעשה כמה שפחות נזק.
אברהם פורז: אנחנו לא רוצים לתקן ללוויין.
אברהם פורז: אנחנו רוצים לוויין.
דני מורגנשטרן: האם שמעתי טוב, אתה מדבר על ממיר קטליטי?
דני מורגנשטרן: מה רצה אדוני לומר על הממיר הקטליטי?
אברהם פורז: אפשר למנוע זיהום בשתי דרכים: לעצור את התנועה - זה גם כן ימנע את הזיהום; או לאפשר אותה עם ממיר.
אברהם פורז: אותו דבר פה.
אברהם פורז: לא לעשות כלום, או לאפשר שידורי לוויין עם צלחות מתקבלות על הדעת.
דני מורגנשטרן: אני רוצה לומר במאמר מוסגר, ברשותך, שבמדינת ישראל נוסעות מאות אלפי מכוניות כאשר הנהג משוכנע שהוא פועל לטובת איכות הסביבה אך הממיר שלו כבר לא פעיל.
אברהם פורז: אומנם נושאי תחבורה הם גם בסמכות הוועדה אבל עוד לא הגענו לזה.
אברהם פורז: המשרד לאיכות הסביבה, בבקשה גבירתי.
שיאלה קנדל: אני אחראית במשרד לאיכות הסביבה על נושא הקרינה האלקטרומגנטית.
שיאלה קנדל: יש שני היבטים שמעניינים במיוחד את המשרד לאיכות הסביבה.
שיאלה קנדל: הראשון הוא ההיבט הנופי.
שיאלה קנדל: אנחנו יושבים יחד עם משרד התקשורת ועם משרד הפנים בתמ"א 36, שאחת מההוראות שלה תטפל בצלחות ביתיות וצלחות לוויין בכלל.
שיאלה קנדל: הם יקבעו את המיקומים החדשים, שיימזערו את מספר הצלחות על בניין.
שיאלה קנדל: כמו כן, לגבי צלחות שכבר קיימות תהיה תקופה של הוראות מעבר, שייאפשרו לאותו מתקין זמן כדי לעמוד בחוקי התמ"א.
שיאלה קנדל: מההיבט הנופי גם אנחנו כמובן מברכים מאוד על צמצום מספר הצלחות.
אברהם פורז: מה אתם אומרים לגבי בניינים קיימים?
שיאלה קנדל: הם יטופלו בהוראות מעבר.
אברהם פורז: אתם מדברים על איזושהי תיאוריה.
אברהם פורז: עכשיו אנחנו מדברים על כך שעוד מעט החברה שנמצאת פה, שהיושב-ראש שלה הוא מר ברודט, תתחיל להתקין מאות אלפי צלחות כאלה.
אברהם פורז: איפה אתם עומדים בעניין הזה?
אברהם פורז: האם זה מעניין אתכם או שאתם עוסקים רק בעתידנות?
שיאלה קנדל: זה מעניין אותנו, אבל שוב אני אומרת, זה ההיבט התכנוני והנופי והוא יילקח בחשבון.
שיאלה קנדל: הם יצטרכו היתרי בנייה.
אברהם פורז: האם זה נראה לך סביר לבקש על כל צלחת היתר בנייה?
שיאלה קנדל: יכול להיות שיהיו צלחות שיהיה להן פטור מהיתר בנייה.
אברהם פורז: איפה הן מותקנות - זה לא מעניין אתכם?
שיאלה קנדל: זה מעניין מאוד.
שיאלה קנדל: דיברנו על צלחות לקליטה שהן צלחות קטנות.
שיאלה קנדל: אותנו במשרד לאיכות הסביבה מעניין יותר הנושא של הקרינה.
אברהם פורז: זה דבר אחר.
אברהם פורז: אני יודע את כל הסיפור של קרינה.
אברהם פורז: אנחנו מדברים כרגע על ההיבט האסתטי.
אברהם פורז: בכל זאת איכות סביבה זה גם יופי.
אברהם פורז: האם אין לכם עמדה?
אברהם פורז: האם שקלתם מה אתם רוצים שייקרה עם הצלחות האלה?
שיאלה קנדל: יש לנו עמדה.
שיאלה קנדל: הצלחות האלה מבחינה חוקית אנחנו לא יודעים איך ליישם אותן.
אברהם פורז: אם החוק לא טוב אז אתם צריכים ליזום תיקון.
אברהם פורז: הלא כך?
אברהם פורז: כך לימדו אותי.
שיאלה קנדל: זה יהיה במסגרת התיקון לחוק התכנון והבנייה.
שיאלה קנדל: במסגרת התמ"א אחת מהאפשרויות היא להוסיף תקנות וחוקים כדי שייאפשרו - - -
אברהם פורז: עד שאתם תתקינו תקנות וחוקים יהיו פה 100,000 צלחות.
אברהם פורז: בסדר, לא נורא.
אברהם פורז: מי מארגוני הצרכנים מבקש לדבר?
ירון לוינסון: אני מייצג את רשות הצרכנות של ההסתדרות.
ירון לוינסון: זה השם החדש של מה שהיה הרשות להגנת הצרכן.
ירון לוינסון: אדוני היושב-ראש, גם אנחנו נצטרף לברכות.
ירון לוינסון: אני מקווה שבנושאים צרכניים אולי יבוא שינוי בכמה עמדות שלך עם היבחרך לתפקיד יושב-ראש הוועדה.
אברהם פורז: האם קודם הייתי אוייב הצרכנים?
ירון לוינסון: לא בדיוק יד ימינם.
אברהם פורז: מאה אחוז, אני אשנה את כל עמדותי מעכשיו.
ירון לוינסון: לגופו של עניין, דווקא מזווית צרכנית, אני חושב שעניין של איכות סביבה ואסתטיקה זה גם אינטרס של הצרכן.
ירון לוינסון: עד כמה שאני יודע העניין לא מוסדר חקיקתית.
ירון לוינסון: היום לא ברור אם מותר או אסור לבנות על הגג.
ירון לוינסון: אנחנו בהחלט רוצים שזה יוסדר.
ירון לוינסון: אנחנו בעד שיהיו צלחות על הגג.
ירון לוינסון: שלא בכל מרפסת תצוץ צלחת, בגדלים ובצבעים שונים.
ירון לוינסון: אומנם יש פה את העניין של חופש הבחירה וכולי, כמו שמר צבי האוזר אמר, אבל עדיין יש את האינטרס של הסביבה שבמקרה הזה גובר.
ירון לוינסון: כנציגי הצרכנים אנחנו בעד זה שהנושא יוסדר.
ירון לוינסון: לדעתי גם צריך לבדוק את העניין של היתרי בנייה.
ירון לוינסון: יתכן שגם בחוק המקרקעין צריך לעשות איזשהו תיקון, בדומה למצב של דודי שמש, שם הגדירו, כדי שלא תהיה בעיה עם זה.
ירון לוינסון: בכל מקרה אנחנו רוצים שהצלחות תהיינה על הגגות ואם יהיו מקרים מיוחדים שבהם זה בלתי ניתן אז נסדיר את זה נקודתית.
מיכל כהן: אני מהמועצה הישראלית לצרכנות.
מיכל כהן: אני מבקשת קודם כל לשאול שאלה על היבט שבכלל לא עלה כאן וזה הנושא של התשלום.
מיכל כהן: אולי אפשר לקבל תשובה.
אתי בנדלר: האם הצרכן ישלם יותר כשהוא יהיה מחובר לצלחת אישית או כשהוא יחובר לצלחת של כל הבניין?
מיכל כהן: זה דבר אחד.
מיכל כהן: יש לזה משמעות לגבי ההתייחסות.
מיכל כהן: אם יש לזה גם היבט של תשלום ושמים צלחת על הגג, אני לא יודעת איך יהיה התשלום הבודד.
מיכל כהן: אני לא יודעת מה ההבדלים בתשלום.
מיכל כהן: יש בעיה עם זה.
מיכל כהן: זה משפיע על הצרכן הבודד.
מיכל כהן: זו שאלה שאני מבקשת שאחר-כך יתייחסו אליה.
יורי שטרן: מי שרוצה מחובר לצלחת, נכון?
מיכל כהן: אני לא יודעת.
מיכל כהן: אני רוצה לקבל תשובה כוללת לגבי ההיבט של התשלום.
דוד ברודט: אי אפשר לקלוט בלי צלחת.
יורי שטרן: אפשר לדעת מי מהדיירים כן משתמש ומי לא, נכון?
יורי שטרן: אם לא כל הדיירים רוצים להתחבר, זה אפשרי.
יורי שטרן: 5 יכולים לאסוף כסף ולקנות צלחת משותפת.
יורי שטרן: יש פה יתרון כספי פשוט - - -
דוד ברודט: יש יתרון לגודל.
דוד ברודט: אני כבר אומר, לחבורה יותר גדולה ההתקנה תהיה יותר זולה.
יורי שטרן: אני חושב שזה המנגנון הכי טוב.
אברהם פורז: אני מוכרח לתת לחברת הכנסת חזן עכשיו לדבר כי בשעה 12 היא צריכה לצאת לוועדת הכנסת.
נעמי חזן: 3 נקודות מאוד מהירות.
נעמי חזן: נקודה ראשונה, אני באמת מברכת על הכנסת טכנולוגיות הלוויין לארץ.
נעמי חזן: אני חושבת שהגיע הזמן שניזכה לתחרות.
נעמי חזן: זה פותח לנו אפשרויות בחירה.
נעמי חזן: אני מסתכלת גם מנקודת ראות צרכנית.
נעמי חזן: אני חושבת שעמדתי הבסיסית ברורה רק מהאמירה הזאת.
נעמי חזן: נקודה שניה, אני מודה שאני יושבת בדיון הזה ואני פשוט מתפלאה איך אפשר כל הזמן להציק לבני אדם ולמנוע מהם לעשות דברים שנראים לי דברים כמעט טבעיים, עכשיו כשאנחנו נמצאים בכלכלת שוק מתקדמת ותחרותית.
נעמי חזן: אני רוצה להציע, אדוני היושב-ראש, או שוועדת הכלכלה תיזום את התיקונים הנדרשים לחקיקה, או שהיא תבקש באותה מסגרת הצעות מהגורמים השונים.
נעמי חזן: אני מציעה שנקדם את זה עכשיו, לפני שאנחנו נצטרך לטפל בתוצאות של היעדר חקיקה.
נעמי חזן: זו ההצעה הקונקרטית שלי, שנעשה את החקיקה.
נעמי חזן: נוכל בצורה כזאת גם לקחת בחשבון את כל הגורמים.
נעמי חזן: יש לי שתי בקשות לחברת הלוויינים DBS.
נעמי חזן: בקשה ראשונה, יש לי רושם שחלק ניכר מהעניין של האסתטיקה אפשר לפתור על-ידי אחידות מסויימת של הצלחות, או מיתקנים שיכולים קצת לייפות.
נעמי חזן: הייתי רוצה שתשתמשו בדימיון שלכם, ליצור מצב שלא יהיו 20 סוגים שונים של צלחות וכל אחת במחיר שונה - אחד יותר זול והשני יותר משופע.
נעמי חזן: השאלה היא האם יש אפשרות ליצור טכנולוגיה של קליטת לוויין שהיא פחות מכוערת מהצלחות האלה.
נעמי חזן: אני לא יודעת.
נעמי חזן: אני מתארת לעצמי שחברות הלוויין בעולם כבר התחילו לחשוב על מיזעור הצלחות או לעשות כזה דבר.
נעמי חזן: אני שמה פה סימן שאלה.
אברהם פורז: זה מה שהלוויין "עמוס" יודע לתת.
צבי האוזר: הבעיה היא פה עוצמת הלוויין ולא הצלחת.
צבי האוזר: היום יש צלחות במקומות אחרים בעולם שאפשר להציב אותן על חלון, צלחות זעירות.
אביעד ויסולי: בעתיד הרחוק זה יהיה יותר קטן.
אברהם פורז: אין להם ברירה.
אברהם פורז: הם צריכים להשתמש ב"עמוס".
דוד ברודט: זה תלוי באלומה של הלוויין.
נעמי חזן: אני מבינה שצריך לקלוט, אבל השאלה היא מה קולט ואיך הוא נראה.
נעמי חזן: לפני שנתיים לא חלמנו שיהיה לנו כזה דבר קטן.
נעמי חזן: לכן אני חושבת שבעידן כזה יתכן מאוד שכדאי לכם להשקיע גם בטכנולוגיה ממזערת יותר, שתישען על "עמוס" או מה שייבוא אחרי "עמוס".
נעמי חזן: אני מתארת לעצמי ש"עמוס" זה רק ההתחלה ולא הסוף.
יורי שטרן: אני חושב שאין שום טעם ללכת נגד הזרם ולחשוב על עוד הגבלות ולדרוש רישיונות מיותרים.
יורי שטרן: יש כניראה בעיות בחקיקה.
יורי שטרן: אני מצטרף להצעתה של חברת הכנסת נעמי חזן ומבקש מהנוכחים פה לתת לנו הצעות ספציפיות לשינויי חקיקה, ברוח הדברים ששונו על-ידי חבר הכנסת פורז בחוק הכבלים, בנושא הבית המשותף, עם המעליות וכל יתר הדברים.
יורי שטרן: יש יתרון סביבתי וכספי גם יחד שהדברים האלה יהיו משותפים.
יורי שטרן: לא צריך לחייב הסכמתם של 70% או 75% מהדיירים.
יורי שטרן: אין לזה שום טעם.
יורי שטרן: מי שלא רוצה, לא רוצה.
יורי שטרן: אם ירצה - יאכל.
יורי שטרן: לא ירצה - לא יאכל.
יורי שטרן: אני חושב שכדאי לכם, אולי למרות העניין הכלכלי של יצרני הצלחות, לעודד דווקא את רכישת הקולטים המשותפים.
יורי שטרן: צאו בקמפיין - אולי גם ארגוני הצרכנים וארגוני איכות הסביבה יכולים להצטרף - לעידוד השימוש המשותף בצלחות, בשביל לצמצם את מספר הצלחות.
יורי שטרן: יש לזה יתרון מעבר לעניין הכספי.
יורי שטרן: אני לא יודע אם בתקנות התכנון והבנייה אפשר, גם ללא שינויי חקיקה, נניח להוציא את הצלחת המשותפת מכלל הדברים שמחייבים רישיון, כך שאם זו צלחת אחת לבית שלם אז לא צריך רישיון.
יורי שטרן: גם הצמצום הביורוקרטי הזה יכול לעודד פה דברים נכונים.
יורי שטרן: אני חושב שמעבר לזה הנושא הוא פשוט, וטוב שעברנו שלבים יותר קשים של מאבקים עם חברות הכבלים.
יורי שטרן: זה כבר קטע רגוע.
מוריאל מטלון: עוד לא לגמרי, אבל.
יורי שטרן: פחות או יותר.
יורי שטרן: לגבי שימוש בעתיד: אכן נאמר כאן שכניראה בתכנון השכונות החדשות כבר יהיו יסודות לאנטנות.
רוני מילוא: אני מסכים לכל מה שנאמר.
רוני מילוא: אני חושב שהבעיה העיקרית שראוי לקחת לתשומת לב זה הנושא של ההתלהבות מהביורוקרטיה.
רוני מילוא: מפתיע אותי כשאני רואה את זה אצל נציגי הצרכנים, שמתלהבים מזה שייצטרכו לעבור בוועדה מקומית.
רוני מילוא: ואולי גם יצטרכו את הוועדה המחוזית או המועצה הארצית לתכנון ובנייה?
אביעד ויסולי: יצטרכו רישיון בנייה.
רוני מילוא: עם כל הכבוד, צריך לחשוב קצת במושגים - כמו שאמרה חברת הכנסת נעמי חזן, בצדק - של מדינה מודרנית, שצריכה לנסות ולהפיק את המקסימום בתנאים הקיימים ולא להכביד.
אביעד ויסולי: זה עולם שלישי.
רוני מילוא: מי הארגון שאתה מייצג?
אביעד ויסולי: "קו חם לצרכן".
אביעד ויסולי: אנחנו ארגון הצרכנים היחיד הבלתי תלוי במדינת ישראל.
מיכל כהן: סליחה, יש לי על זה חילוקי דיעות.
מיכל כהן: אני מייצגת ארגון צרכנים ייצוגי ואתה לא.
אברהם פורז: אני לא מסכים לזה.
אברהם פורז: אנחנו כרגע לא נמצאים בדיון על מי הוא ארגון הצרכנים הייציג ואת מי אתה מייצג.
רוני מילוא: הרעיון צריך להיות לפשט את התהליכים בנושא הזה, כפי שאמר חבר הכנסת יורי שטרן, בצדק.
רוני מילוא: צריך לנסות ליצור מערכת שתשרת מספר משתמשים, ולא משתמש אחד, על כל צלחת.
רוני מילוא: למרות שתמיד זה טוב להיות קרוב לצלחת ... יחד עם זה, לא צריך להפריז עם העניין הזה.
אברהם פורז: עדיף להיות רחוק מצלחת גדולה מאשר צלחת קטנה לידך.
רוני מילוא: בעניין הזה נדמה לי שזה הכיוון שצריך ללכת אליו מבחינת הראייה של טובת הציבור.
אביעד ויסולי: אני יושב-ראש עמותה בשם "קו חם לצרכן", שהיא ארגון צרכנים ייציג המוכר על-ידי משרד המשפטים.
אביעד ויסולי: אנחנו כרגע ארגון הצרכנים הייציג הבלתי תלוי היחיד במדינה.
אביעד ויסולי: אנחנו עוסקים בזה לפחות 3 חודשים.
אביעד ויסולי: לפני 3 חודשים באתי אל מר צבי האוזר.
אביעד ויסולי: ישבנו בעת השימוע הגדול של הכבלים מול ה-DBS.
אביעד ויסולי: שם העלינו את הנושא הזה, של האנטנות של ה-DBS.
קריאה: לא אנטנות.
קריאה: צלחות.
אביעד ויסולי: של הצלחות.
אביעד ויסולי: צלחות ואנטנות, אותו דבר.
אביעד ויסולי: העלינו את הנושא הזה ולא רצו לדון בו.
אביעד ויסולי: דרך אגב, זה נמצא בנייר עמדה שלנו, שאפילו הגיע למר ברודט.
צבי האוזר: כי לא על זה היה הדיון.
צבי האוזר: לא שלא רצינו לדון.
צבי האוזר: דיברו שם על ה"טירינג".
אברהם פורז: תן לו לומר מה שהוא רוצה.
דוד ברודט: הוא מייצג אותך כרגע כצרכן.
אביעד ויסולי: לפני בערך חודש וחצי בבג"ץ של חברות הכבלים העלינו גם את הנושא הזה.
אביעד ויסולי: ובג"ץ אמר: זה לא בפנינו.
אביעד ויסולי: אתמול הגשנו עתירה נגד המשרד לאיכות הסביבה, נגד המנהל של גברת שיאלה קנדל במחלקה לקרינה, וגם נגד השרה לאיכות הסביבה ונגד משרד הפנים, בנושא האנטנות הסלולריות.
אביעד ויסולי: אבל בעצם בנושא של הבג"ץ שהגשתי אין שום הבדל משום שאנחנו טוענים שלפני שמתקינים אנטנה סלולרית צריך לקבל אישור בנייה.
מוריאל מטלון: אבל אצלנו אין קרינה.
אביעד ויסולי: בבג"ץ שלנו במפורש אנחנו מצטטים את בית-המשפט העליון, שטען שזה פגיעה חמורה.
אברהם פורז: דבר לגוף העניין.
אברהם פורז: לא על בג"ץ.
אברהם פורז: אנחנו מדברים על צלחות לקליטה.
אברהם פורז: בג"ץ יפסוק מה שהוא צריך לפסוק.
אביעד ויסולי: יש לנו מספר בעיות עם העניין הזה.
אביעד ויסולי: ברגע שייתקינו אנטנה בכל חלון, זה יהיה זוועה.
אביעד ויסולי: זה 250,000 אנטנות בחלונות.
אביעד ויסולי: זה יהרוס חזיתות של בתים.
אביעד ויסולי: זה יהרוס את כל התכנון.
אביעד ויסולי: מבחינה זאת אנחנו אומרים שזה פסול לחלוטין.
אביעד ויסולי: לגבי אנטנה מרכזית: אנחנו בהחלט תומכים באנטנה מרכזית.
אביעד ויסולי: אבל דבר ראשון, היא צריכה להיות בהיתר בנייה.
אביעד ויסולי: הייתרון של היתר בנייה הוא שהעירייה דורשת חתימה של 75% מהדיירים.
אביעד ויסולי: זה תקין.
אביעד ויסולי: אם אדם רוצה לשים רכוש, שהוא רכוש משותף, שבעצם יצטרך להיות רכוש של כל הבית, הוא לא יכול לעשות את זה לבד, הוא לא יכול לעשות את זה עם החבר שלו אלא הוא צריך לקבל הסכמה של ¾ מהדיירים.
אברהם פורז: במילים אחרות, לעולם זה לא ייבנה כחוק.
אביעד ויסולי: אני לא חושב שזה לא ייבנה כחוק.
אביעד ויסולי: יש בעיה למשל עם גגות רעפים.
אביעד ויסולי: על גג רעפים אי אפשר לשים כזה דבר.
אביעד ויסולי: כמו שקשה מאוד לשים קולטי שמש על גג רעפים.
אביעד ויסולי: אנטנה כזאת יהיה קשה מאוד לשים על גג רעפים.
מיכל רפאלי-כדורי: אין שום בעיה.
אביעד ויסולי: דבר נוסף, נושא של קירות: אם הקיר של הדירה שלך לא פונה לכיוון הלוויין ואתה רוצה שמישהו ישים לך צלחת, אז תתקין על הקיר ליד השכן שלך.
אביעד ויסולי: זה פסול מעיקרו.
אביעד ויסולי: דבר נוסף בנושא הכבלים: בארץ עד היום, על כל פנים בבתים הישנים, ובניגוד לרוב העולם, לא בונים עם פירים.
אביעד ויסולי: זה אומר ששוב הם יצטרכו לזרות חוטים לאורך הבניין.
אביעד ויסולי: זה הורס את חזיתות הבתים, זה הורס את הצורה החיצונית.
אביעד ויסולי: בארצות-הברית - אנחנו בדקנו את זה בצורה מאוד מאוד מעמיקה - יש שני סוגי של מערכות: יש שם מערכות צלחות אישיות, שזה ה-HSD וה-DBS, שנקרא שם .... ו"אקו סטאר"; ויש סיסטמה של צלחות איזוריות, שזה הרבה יותר חכם.
אביעד ויסולי: צלחת איזורית יכולה לקבל שידור מהלוויין ולעשות את ה-channeling - - -
אברהם פורז: את זה אפשר בשכונות חדשות.
אביעד ויסולי: אפשר גם בשכונות ותיקות כי ההעברה היא דרך אותה תשתית, תשתית מקומית של הלוויין.
אביעד ויסולי: זה תשתית הרבה יותר בריאה.
אביעד ויסולי: אני חושב שזה פיתרון שיכול לעבוד מבחינת איכות הסביבה.
דוד פילזר: אני רוצה להוסיף ולומר שDBS- הוא הזכיין הראשון.
דוד פילזר: יתכן שיהיו עוד.
דוד פילזר: יתכן שלא כולם ייקלטו מ"עמוס".
דוד פילזר: זה אומר שתהיינה מערכות נוספות.
מיכל כהן: מעבר לשאלה ששאלתי, אני מבקשת להעיר ולהצטרף לדעתה של חברת הכנסת חזן, שצריך לחשוב גם על האזרח הבודד.
מיכל כהן: העניין של ועדי בתים ודברים מעין אלה, זה בפירוש דבר שיימנע את המידע מהאזרח הבודד וייגרום צרות צרורות.
מיכל כהן: יש פה שתי אפשרויות: או שכולם יעברו על החוק, ואת זה בוודאי אף אחד מאיתנו לא רוצה; או שייתנו פיתרון לאזרח הבודד שרוצה ליהנות מה-DBS וועד הבית שלו לא רוצה.
מיכל כהן: עדיין לא קיבלתי תשובה על עניין התשלום.
מיכל כהן: יש הרבה מאוד בעיות בנושא של ועד הבית.
מיכל כהן: צדק היושב-ראש כשאמר ש75%- זה לעולם לא יעבוד.
דוד ברודט: קודם כל אני רוצה לברך את היושב-ראש, ואני מתכוון לזה.
דוד ברודט: אני מכיר את חבר הכנסת פורז מכמה סוגיות כלכליות ואחרות שבהן היינו ביחד.
דוד ברודט: עכשיו לעניינו של דבר.
דוד ברודט: אני לא רוצה לחזור פה על החשיבות של ה-DBS כפלורליזם תרבותי והעברת מידע לציבור.
דוד ברודט: יש פה מהפיכה של הטלוויזיה הרב-ערוצית.
דוד ברודט: זאת באמת אפשרות חדשה לצרכן.
דוד ברודט: נאמרו דברים, אפילו לא מספיק, אבל לא זה המקום.
דוד ברודט: אומר רק שהחשיבות של ה-DBS היא מאוד גבוהה.
דוד ברודט: אני חושב שהדבר החשוב בכל הדיון הזה הוא באמת מקומו של הצרכן.
דוד ברודט: גם ברמה של הפלורליזם התרבותי וגם מבחינת יכולתו באמת לעשות את מה שהוא רוצה לצורך קבלת המיתקון הנדרש כדי לקבל את האינפורמציה הזאת.
דוד ברודט: אם נעמיד לו קשיים ונעמיד לו מגבלות, זה לא רק יהיה מצב שבו הוא לא יקבל שירות.
דוד ברודט: בסופו של דבר הוא יקבל את השירות אבל נהיה בחזקת גזירה שאין הציבור עומד בה.
דוד ברודט: חבל לעשות דברים שהציבור לא יעמוד בהם ושגם תהיה תרעומת והתרעמות גדולה מאוד על השלטון, על המחוקקים, מצד ציבור הצרכנים.
דוד ברודט: אני רוצה לענות כמה תשובות עובדתיות לשאלות שהועלו פה.
דוד ברודט: אם חבר הכנסת פורז יבקש מאיתנו נוסח חקיקה כפי שאנחנו רוצים, אנחנו נעמיד את זה.
דוד ברודט: זה כתשובה לנושא הראשון שעלה פה על הפרק.
דוד ברודט: דבר שני, רק כדי להבהיר את מה שנאמר פה, יהיה תשלום דיפרנציאלי.
דוד ברודט: יהיה איזשהו הפרש בתשלום בין אנטנה אישית לאנטנה של בניין שלם.
אתי בנדלר: האם זה יהיה הפרש משמעותי, באופן שהוא יתמרץ באמת להתקין צלחות גדולות?
אברהם פורז: הרי ברור שמערכת אחת של קליטה היא יותר זולה מהרבה מערכות קטנות.
דוד ברודט: אני לא יודע את התחשיבים.
דוד ברודט: אני רק אומר, יהיה ביטוי לעניין הזה.
דוד ברודט: אנחנו מוכנים, ברגע שהדברים יתבהרו מבחינתנו, כי אנחנו כרגע בשלבי התארגנות.
לאה ורון: האם יש לך הערכה על המחיר?
דוד ברודט: אני לא רוצה לומר כרגע שיש לי הערכה.
אתי בנדלר: השאלה רק אם זה יהיה מספיק מתמרץ.
אברהם פורז: התחרות הראשונה שלהם עדיין היא לגרום לאנשים להתנתק מהכבלים ולהתחבר אל ה-DBS.
דוד ברודט: אנחנו נמצאים באווירה תחרותית ואווירה כלכלית.
דוד ברודט: התחרות גורמת לכך שתהיינה החלטות כלכליות נכונות.
דוד ברודט: אם נקבל החלטות שאינן כלכליות' בסופו של דבר לא נצליח במיזם הזה.
דוד ברודט: במיזם הזה השקיעו אנשי עסקים פרטיים מאות רבות של מיליוני דולרים.
דוד ברודט: הם ירצו להחזיר את ההשקעה ויירצו שכספם לא יירד לטימיון.
דוד ברודט: זה שונה מהמצב הנוכחי שבו אנחנו נמצאים במונופול אשר קבע את המחירים ללא שום אווירה תחרותית.
דוד ברודט: כל ההחלטות שלנו ייעשו באווירה תחרותית.
דוד ברודט: אנחנו נירצה צרכנים ואנחנו נירצה בסופו של דבר להעביר ציבור מעולם הכבלים לעולם השידורים מהלוויין.
אברהם פורז: שואלים פה האם אתה מוכן לומר מתי לדעתך אתם תתחילו בשידורים.
אברהם פורז: מתי אדם יוכל לקנות אצלכם מערכת ולקלוט?
דוד ברודט: אני לא יודע להגיד במדוייק.
דוד ברודט: אני מקווה שלקראת חג הפסח בשנה הבאה.
דוד ברודט: זה המועד שבו אני מקווה שנוכל להתחיל בהפעלה של המערכת.
דוד ברודט: לגבי השאלות שנשאלו באשר לאסתטיקה: אנחנו, גם ללא ההערות שנשמעו בוועדה, נעשה כל מאמץ שהצלחות יהיו האסתטיות ביותר.
דוד ברודט: ראיתם את זה גם בצילומים שהוצגו פה.
דוד ברודט: אנחנו נעשה כל מאמץ, גם מבחינת מחלקות השיווק שלנו, כדי שהאסתטיקה תהיה הטובה ביותר.
דוד ברודט: לגבי שכונות חדשות: אם יבקשו מאיתנו מראש לתכנן ולהשתלב כלוויין בשכונות חדשות, ולתת את השירות בצורה אסתטית, זה ייקל עלינו.
דוד ברודט: אם תהיינה איזשהן הוראות תכנוניות בשכונה חדשה, או בעיר חדשה, או בכל איזור חדש, שבהן ישתלב הלוויין, נעשה את זה כמובן בצורה הטובה ביותר.
דוד ברודט: הבעיה היא שאנחנו נמצאים כרגע ב1.6- מיליון משקי בית קיימים.
דוד ברודט: אנחנו צריכים להשתלב ב1.6- מיליון הבתים הקיימים.
דוד ברודט: כלומר, לגבי העולם העתידי אנחנו נעשה את הדברים הללו.
אתי בנדלר: האם אתם תהיו מוכנים להקדים את ההשקעות שלכם בלי שיש לכם עוד מנויים בשכונה שנבנית כדי להכין את התשתית המתאימה לעניין הזה?
אברהם פורז: לא צריך.
אברהם פורז: אם לפי תקנות התכנון יקבעו שכל אחד חייב ממקום מסויים להעביר חוט, אז בבוא העת הוא יתחבר משני הקצוות של אותו חוט.
אתי בנדלר: אתה אומר שכל ההשקעות יהיו של הייזם?
אברהם פורז: הקבלן שבונה יצטרך להעביר מנקודה א' למרכז העיירה, ואז לכל בית, למשוך איזשהו חיבור.
אביעד ויסולי: ומה יקרה אם יהיו שלושה מפעילים?
אברהם פורז: לא משנה.
אברהם פורז: היום המערכות הטכנולוגיות מאפשרות להעביר חוט אחד עם המון גידים.
אברהם פורז: הרי אם תשתית הכבלים לא היתה כפי שהיא, בידי המפעילים, והיא היתה נניח ציבורית אז אפשר היה להעביר דרך הכבלים המון מתחרים, שהיו מוכרים לך חבילות וכל אחד היה מתחבר דרך אותה תשתית.
אברהם פורז: אבל זה סיפור אחר.
דוד ברודט: לגבי כל שינויי הטכנולוגיה בעולם אשר ימזערו את הצלחות ברמת איכויות טובה ביותר: אנחנו נאמץ את זה מייד כי יש לנו אינטרס לעשות את זה ברמה שיווקית וברמה כלכלית.
דוד ברודט: להערה שנאמרה פה אני רוצה להבהיר, אין בצלחות ה-DBS שום קרינה אלקטרומגנטית ולכן כל החששות שנאמרו פה הם לא רלוונטיים לסוגיה הזאת.
דוד ברודט: הם אולי רלוונטיים לסוגיות אחרות.
דוד ברודט: מבחינה זאת, אין פה בעיה, שהיא אולי רלוונטית במקומות אחרים.