GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ברודט: כפי שאמרתי, לגבי כל הצד הסביבתי, לגבי כל הנוף הסביבתי, אנחנו נעשה את המאמץ המקסימלי ביותר, כי זה חלק מייחסי הציבור שלנו.
דוד ברודט: אני מבקש כרגע, לסיום, לאפשר לנו את ההסדרים החוקיים ואת ההסדרים הרגולטיביים כדי שבאמת נוכל לעלות לאוויר במועד הקרוב ביותר, לטובת הצרכנים ולטובת המשק הישראלי.
אברהם פורז: יזמתי את הדיון הזה כי התרשמתי שיש בעיה בעקבות מכתב שחתום עליו מר שמשון אילת, סגן מנהל השירות במשרד התקשורת, שענה למר דן עומר, מנהל תחום בקרה על תקנות בנייה במשרד הפנים.
אברהם פורז: שם בין הייתר ציינו שיכולות להיות בעיות שלא יאפשרו להציב צלחות על הגג אם למשל דיירים אחרים מתנגדים להצבת אנטנה, אם אין אפשרות טכנית להתקין את הגג, אם הגג בבעלות פרטית, וכדומה.
אברהם פורז: אנחנו חושבים שהלוויין, ככלי תחרותי מול הכבלים, זה דבר נכון.
אברהם פורז: אם אני הייתי צריך לעצב מודל איך עושים תחרות, אני חושב שאולי הייתי עושה מודל אחר.
אברהם פורז: אבל לא חשוב.
אברהם פורז: לא ניכנס לזה כרגע.
אברהם פורז: לנו יש מטרה אחת שהיא משותפת לנו ולכם, וגם למשרד התקשורת - להוזיל את העלות של הצלחות, להקטין את מספרן, וזה גם יישפר את מראה הסביבה.
אברהם פורז: ברור שייער של צלחות הוא גם מכער וגם מייקר.
אברהם פורז: אנחנו לא יכולים להשלים בשום פנים ואופן עם תיזה שאומרת שרואים בצלחת חלק מבנה הטעון היתר.
אברהם פורז: מאחר שאף אחד לא יבקש היתר לצלחת, אלא אם כן הוא מטורף, אז אנחנו אוטומטית אומרים - אני מניח שיש לכם גם איזה תוכנית עיסקית לחדירה - שתוך כמה זמן יהיו 100,000 עבריינים במדינה והחוק לא ייאכף.
אברהם פורז: אנחנו נאמר שבאופן תיאורטי יצאנו ידי חובתנו בזה שאמרנו שכל התקנת צלחת טעונה היתר אם ניקבע שזה מחייב רישיון כי זה שינוי חיצוני בבניין, אנחנו ניקבע איפה היא תהיה, אבל למעשה שום דבר לא יקרה.
אברהם פורז: כל חברי הכנסת שהתבטאו פה אמרו בדיוק אותו דבר, שאנחנו רוצים לעשות את כל תיקוני החוק שייאפשרו לכם להתקין את זה במקומות הראויים.
אברהם פורז: אני אומר לכם, למרות שעניין של קניין פרטי, זכות הקניין וכל הדברים האלה הם בעיני דברים חשובים, גם בזכות כזאת לא עושים abuse.
אברהם פורז: זאת אומרת, גם אדם שיש לו גג פרטי, או גג צמוד לדירתו, והוא גר בבית משותף, לא יכול לעשות abuse בזכות ולהגיד: תקפצו לי, מצידי שיהיו 50 צלחות, שכל אחד יתקין צלחת על המרפסת שלו, אני לא נותן להתקין צלחת על הגג שלי.
אברהם פורז: כמו שבעוד מקרים מסויימים זכות הקניין הפרטית נדחקת מפני כל מיני דברים.
אברהם פורז: למשל צנרת חשמל או צנרת טלפון אפשר להעביר גם בתחום הפרט.
אברהם פורז: אפשר לעבור דרך מגרש פרטי של מישהו ולהעביר חוטי טלפון ולהעביר כל מיני תשתיות אחרות, או ביוב.
אברהם פורז: אדם לא יכול להגיד שהוא לא רוצה שייעבירו ביוב בחלקה שלו.
אברהם פורז: לכן אני מאוד מבקש מכם, אני פשוט די מאוכזב שבפאזה הזאת, כשכבר קיבלתם את הרישיון, לא דאגו לתת לכם את הכלים המשפטיים המקסימליים כדי שתוכלו להתמודד עם הבעיה.
אברהם פורז: אבל בסדר, עוד לא מאוחר.
אברהם פורז: מאחר שיש לכם עד פסח שנה הבאה, עד אז במאמץ גדול אנחנו יכולים לעשות את זה.
אברהם פורז: כמובן שאני אשמח מאוד אם תהיה יוזמה של הממשלה, שתגיש תיקון, בין אם זה לחוק התכנון והבנייה או לדבר אחר.
אברהם פורז: אגב, כן צריך תיקון לחוק התכנון והבנייה, שזה לא יהיה פעולה טעונת היתר.
מוריאל מטלון: באנגליה ובארצות-הברית עשו אותו דבר.
אברהם פורז: אני לא חושב שראוי שאנחנו נהפוך 100,000 איש - אני לא יודע כמה אתם רוצים - מייד לעבריינים.
דוד ברודט: 400,000.
אברהם פורז: אני לא רוצה להפוך כל מספר של אנשים לעבריינים.
אברהם פורז: מצד שני אנחנו צריכים גם להבטיח שנניח אם הצלחות עוברות קוטר מסויים - כן זאת תהיה פעולה טעונת היתר.
אברהם פורז: וכמובן את העניין הזה, שאתם תוכלו להתקין את זה על הגגות או במקומות אחרים ושכל מיני טענות ומכשולים מיותרים לא יועמדו בדרככם.
אברהם פורז: אני גם רוצה להגיד לכם, אני מצפה מכם שאתם לא תספקו שירות למי שייתקין צלחת שלא בהתאם לכללים שייקבעו.
דוד ברודט: מה זאת אומרת?
דוד ברודט: אנחנו מתקינים את הצלחות.
אברהם פורז: קיבלתי מכתב ממשרד התקשורת האומר ש"אין אנו רואים מקום לחייב את המנוי להתקין צלחת על-ידי בעלי הרישיון, אלא שתהיה לו אופציה להתקנה עצמית".
דוד ברודט: הוא יקנה את הצלחת.
דוד ברודט: יכול להיות שההתקנה תהיה - אבל הצלחת תהיה בסטנדרט שאנחנו נקבע.
דוד ברודט: את הצלחת הוא קונה מאיתנו.
מוריאל מטלון: לא ניתן שיהיה ים של צלחות שונות.
זאב רז: הייתי רוצה להגיב על הדברים.
זאב רז: אני במקרה אחראי על האדם שכתב את זה.
זאב רז: העמדה של משרד התקשורת היא שזכותו של הלקוח היא לבחור את הדרך הכי טובה עבורו כדי לקבל את הקליטה.
זאב רז: זה מקובל עלינו.
זאב רז: אנחנו לא רוצים שום דבר.
זאב רז: אנחנו הולכים אחרי המדינות הכי נאורות.
זאב רז: ארצות-הברית זה דגם מספיק טוב.
זאב רז: אפשר לקנות ציוד של קליטה לוויינית בחנויות מורשות.
זאב רז: הציוד הוא מורשה, ובסוף הלקוח צריך לעשות הסכם התקשרות עם חברת ה-DBS.
אברהם פורז: הבנתי, ולמרות הכל זה לא סותר את מה שאני אומר.
אברהם פורז: תיכף תשמע למה.
אתי בנדלר: ציוד מורשה - אז יכולות להיות כל מיני צלחות.
אתי בנדלר: לאו דווקא מהדגם שגברת מיכל רפאלי-כדורי הציגה.
צבי האוזר: אני רוצה להבהיר שעל-פי הרישיון בשנה הראשונה חובת ההתקנה היא על החברה.
צבי האוזר: לאחר שנה ראשונה - אפשר.
דוד ברודט: בכל מקרה זה מורשה, לא פיראטי.
אברהם פורז: אני רוצה להסביר למה אני מצפה.
אברהם פורז: זאת טלוויזיה למנויים.
אברהם פורז: בטלוויזיה למנויים אתה יכול לנתק בכל עת את מי שאתה רוצה כי הוא לא שילם.
אברהם פורז: אותו הדבר, אני מצפה ממך שאתה תנתק את מי שקנה ציוד מורשה והתקין אותו לא במקומות שאושרו בחוק.
אברהם פורז: זאת אומרת, אם מישהו, תוך כיעור הסביבה או תוך איזה פעולה, מתקין לא במקומות שאנחנו קבענו, אתם תנתקו אותו.
אברהם פורז: תגידו לו: אם אתה רוצה את השירות, תתקין כחוק.
אברהם פורז: אם אנחנו בסוף ניצור את המודל שבבית משותף יש צלחת אחת והיא יותר זולה, ואם אדם אחד מאיזשהו טעם דווקא רוצה לתלות את זה על הקיר הצדדי של הבניין, לכער את הבניין ולא להתחבר לצלחת המרכזית - שלא תיתן לו שירות.
דוד ברודט: אתה אומר שיש לו את האופציה להתחבר לצלחת המרכזית.
אברהם פורז: כמו שהיה תיקון לחוק לא לספק חשמל למי שבנה מיבנה לא חוקי, כחלק מהמלחמה בבנייה הלא חוקית.
אברהם פורז: אותו דבר לגביכם.
אברהם פורז: אני רוצה לתת לכם את כל הכלים, ושתעשו את זה יפה, אסתטי, נוח וזול.
אברהם פורז: אבל נגד אלה שלמרות הכל מחליטים ללכת נגד מה שמותר - שאתם תעזרו לנו לשמור על ארץ ישראל יפה.
דוד ברודט: האמירה הזאת מקובלת עלינו.
צבי האוזר: הבעיה להערכתי תהיה לא עם אותם אזרחים שייתחברו לפלטפורמות של מנויים, כדוגמת חברת DBS, אלא עם אותם עשרות אלפי אזרחים שקונים צלחות קליטה וקולטים שידורים חופשי מהאוויר.
דוד ברודט: זה המצב הקיים היום.
מיכל רפאלי-כדורי: תעזור בעניין הזה.
אברהם פורז: מר האוזר, עד היום לפי החוק, ואני לא מציע לשנות אותו, לפי חוק התכנון והבנייה צלחת בגודל מסויים היא מבנה והתקנתה טעונה היתר.
אברהם פורז: זה סיפור אחר אם אוכפים או לא אוכפים את החוק.
אברהם פורז: אני קודם כל רוצה שלגבי אותם אנשים שייתקינו צלחת לקליטה מהלווין דרך מר ברודט, שלא יראו בזה מבנה ולא יתבעו מהם היתר בנייה.
אברהם פורז: זה פשוט אבסורד.
אברהם פורז: דבר שני, אני רוצה לתת לחברת הלוויין את כל הכלים כדי להתקין את זה באופן אסתטי וגם בהליך מקוצר, כדי שכל מיני גורמים שלא מפרגנים לא יוכלו לשים מכשולים.
אברהם פורז: אנחנו רוצים גם לוויין, אבל אנחנו גם רוצים ארץ ישראל יפה.
אברהם פורז: תודה רבה.
אברהם פורז: לסיכום: מר דוד ברודט יעביר לנו נוסח חקיקה ואנחנו נעשה הצעת חוק פרטית, אם יהיה צורך.
אברהם פורז: אם הממשלה רוצה ליזום הצעת-חוק ממשלתית, מה טוב.
אברהם פורז: אבל אני לא יכול להכריח את הממשלה להגיש הצעת חוק.
אברהם פורז: ץ אנו מקיימים היום את הישיבה לפי הצעתו של חבר הכנסת רוני מילוא, שבישי
אברהם פורז: בתנו הקודמת הציע שנדון בהשלכות הכלכליות של הפעלת מרכזי קניות בשבת.
אברהם פורז: אני מציע שהמציע יפתח.
רוני מילוא: מטבע הדברים בהגדרה "השלכות כלכליות" ניתן לראות את התמונה כולה.
רוני מילוא: פתיחת מרכזי הקניות בשבתות, מצד אחד, מדגימה את חופש העיסוק וחופש המסחר וחופש הפרט, כל הערכים הטובים שאנחנו מכירים, ומצד שני, יש בכך גם פגיעה, מטבע הדברים, בפרנסתם של בעלי עסקים שנציגיהם נמצאים כאן, שפתיחת מרכזי הקניות בשבתות גורמת להם ירידה ברמת הקנייה או ההכנסה של עסקיהם.
יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, כמה זמן אתה מייעד לדיון היום?
אברהם פורז: אני מניח כשעה וחצי.
רוני מילוא: אני מתייחס לנושא הזה בשני היבטים, כפי שאמרתי קודם, ואני חייב לומר שבהיבט של בעלי העסקים הקטנים שנפגעים מפתיחת מרכזי הקניות יש לזה יותר מאשר פן של פתיחה בשבת.
רוני מילוא: בעצם זה מזכיר במידה מסוימת את המהפכה התעשייתית והמלחמה שהיתה נגדה.
רוני מילוא: כלומר, יש תהליכים שאנחנו, לצערנו או לשמחתנו, עדים להם, של מעבר בהרגלי הצרכנות מעסקים קטנים לסופרמרקטים, למרכזי קניות, לצורה אחרת של מסחר מזו שהיינו רגילים אליה בעבר.
רוני מילוא: זה מטבע הדברים יוצר קושי לגורמים שפרנסתם תלויה במסחר.
יוחנן כהן: יש מאה אלף סוחרים.
רוני מילוא: אני יודע מה מספר הסוחרים.
רוני מילוא: המשפחה שלנו גם כן היתה קשורה למסחר והתפרנסה באופן חלקי ממנו, ואני מכיר היטב את הנושא של מסחר וסוחרים, אבל אני גם מכיר את התהליכים שאנחנו עדים להם ושקשה מאוד לעצור אותם.
רוני מילוא: זה מתחבר לנושא של שבת.
רוני מילוא: כלומר, מאחר ונוצר מצב שבאזורים שאינם אזורי מגורים מובהקים , בוודאי לא של אוכלוסיות מסורתיות או דתיות, נפתחים מרכזי הקניות בשבתות, זה יכול לגרום גם לנזק לבעלי עסקים קטנים.
רוני מילוא: יחד עם זאת, בעיניי, הבעיה העיקרית היא לא בעלי העסקים הקטנים.
רוני מילוא: כי על-פי תפיסת עולמי אם האזורים שבהם מדובר הם לא אזורים של אוכלוסיה דתית או מסורתית, ויחליטו לאפשר פתיחת עסקים קטנים בשבתות, לא מפריע לי, ובלבד שיתנו לבעלי העסק יום חופשי פנוי אחר בשבוע.
רוני מילוא: אם מישהו יבחר לעצמו לפתוח את עסקו, בין אם זה בית קופה, בין אם זה מסעדה ובין אם זה בית מסחר, בשבת, ותמורת זה יעשה יום חופש אחר במהלך השבוע, אני לא רואה בזה אסון.
רוני מילוא: בגלל זה אני לא רואה, על-כל-פנים, סיבה למנוע ממרכזי הקניות לפעול בשבתות, שזה לנוחיות הצרכנים, זה לנוחיות בעלי העסקים וזה חלק מאיכות חיים בכלל שאנחנו עדים לה שמתפתחת בניצול הזמן הפנוי גם למטרות של קנייה וביקורים במרכזי קניות כאלה.
רוני מילוא: יש פה נושא של שבת שהוא גם כן נושא שיש לו החשיבות בפני עצמו, ואינני מזלזל בו.
רוני מילוא: אבל בנושא הזה אני חושב שאנחנו צריכים לאפשר את חופש הבחירה באופן מלא לכל האוכלוסיה.
רוני מילוא: מי שרוצה בשבת ללכת לים שילך לים.
רוני מילוא: מי שרוצה ללכת לבית-כנסת, שילך לבית-כנסת.
רוני מילוא: מי שרוצה ללכת לקניות, שילך לקניות.
רוני מילוא: אני לא חושב שצריך לנסות ולהגביל מישהו ולומר לו, בשבת תעשה כך או אחרת.
רוני מילוא: באותה מידה שאני אגן בכל כוחי על זכותו של איש דתי ללכת בשבת לבית-כנסת, ומי שינסה למנוע את זה ממנו אני אעשה כל מאמץ כדי להגן עליו.
רוני מילוא: אבל באותה מידה אני רוצה גם להגן על זכותו של מי שרוצה ללכת לים, לבריכה, למרכז נופש או למרכז קניות ולעשות קניות באותו זמן.
משה גפני: לפי הערכתך צריך קודם לתקן את החוק או שאפשר לפרוע את החוק?
רוני מילוא: שמעת את קולי בכנסת בדיון שהיה בנושא הזה, ואמרתי שם דברים ברורים על שינוי החוק.
משה גפני: אבל כל עוד החוק הזה לא מתוקן?
רוני מילוא: החוק הזה הוא לא חוק שבת, בכל הכבוד.
רוני מילוא: זה חוק סוציאלי שמדבר על יום חופשה.
רוני מילוא: ציינתי בדבריי שצריך לאפשר יום חופשה חליפי.
רוני מילוא: אשר על כן, אני מעריך שמה שאנחנו צריכים לעשות היום זה לפעול בכמה מישורים: מישור אחד - לאפשר קודם כול חופש בחירה ופעולה חופשית גם של בתי העסק שפועלים שלא באזורים מסורתיים ודתיים, וגם בשינוי החוק שדיבר עליו חבר הכנסת גפני, בצדק, כדי שלא יהיה בכך משום עבירה על החוק.
משה גפני: קודם לעבור על החוק ואחר-כך לתקן את החוק?
רוני מילוא: אני בעד זה שהחוק יתוקן מיד.
רוני מילוא: אתה רוצה שישמרו על חוק, לכן אתה תעזור לי להעביר את החוק הזה.
משה גפני: הגיע הזמן לתקן את החוק.
רוני מילוא: אם לשותפי הקואליציה יהיה מספיק אומץ, הם יעשו את זה.
רוני מילוא: אבל אני לא רוצה להיכנס עכשיו לשאלה כמה אנחנו מקפידים לשמור גם על חוקים אחרים.
רוני מילוא: הנושא של חוקי שמירת חגים ומועדים זה לא מסוג הדברים שאנחנו, לצערי או לשמחתי, מקפידים לשמור על כל תג.
רוני מילוא: אני בעד זה שהחוק אכן ישונה ולא תהיה בכך משום עבירה על החוק.
רוני מילוא: אבל בינתיים אני מציע לא לחפש דווקא בפתיחת מרכזי הקניות בקיבוצים במקומות שאין שם ציבור דתי, זה לא מפריע לא לחרדים ולא למסורתיים, וזה גם לא נגד החוק, כי מותר להם לעשות מסחר, אסור להם לעבוד ביום שבת - - -
משה גפני: מה, זה פלחה המסחר?
רוני מילוא: יחד עם זאת, אדוני יושב-ראש הוועדה, צריך למצוא דרך גם לפצות את בעלי העסקים.
רוני מילוא: יש פה בעיה שאני בהחלט ער לה, של בעלי העסקים הקטנים שנפגעים.
רוני מילוא: הם נפגעים, אגב, גם אם זה לא יהיה פתוח בשבת.
רוני מילוא: מרכזי קניות גדולים פוגעים בהם.
רוני מילוא: לכן צריך לחפש את הדרך להגן עליהם בלי קשר לנושא השבת.
רוני מילוא: אני חושב שעל-ידי הקלות במס ועל-ידי דברים אחרים שאפשר לעשות אפשר לעזור להם.
רוני מילוא: אני למשל הייתי משנה את שיטת הארנונה: במקום לעשות ארנונה על-פי שטח העסק הייתי עושה את הארנונה על-פי מחזור העסק.
יהושע מצא: כמו שעשית בתל-אביב, אני מבין.
רוני מילוא: ניסיתי לעשות ולצערי הרב האוצר לא נתן לי, אבל ניסיתי לעשות את זה.
רוני מילוא: אני לא עוסק עכשיו בגביית מס הכנסה ובדיווחים, אבל אני חושב שמבחינת ההיגיון והצדק יש שני עסקים באותו רחוב - עסק אחד עושה מחזור ענק ורווח גדול, ועסק שני בקושי מתקיים, שניהם משלמים את אותה ארנונה.
רוני מילוא: אם היו פועלים פה בשכל, היו נותנים את הארנונה על-פי המחזור העסקי.
אברהם פורז: אבל זו כבר פרשה אחרת.
רוני מילוא: לכן אני מציע בנושא הזה לסכם את הדברים.
רוני מילוא: ירצו - ישנו את הארנונה, לא ירצו לשנות אותה - לא ישנו אותה.
רוני מילוא: אני לא נכנס לזה כרגע, אני רק אומר, צריך למצוא את הדרך לפצות את בעלי העסקים הקטנים מבלי שזה יהיה על חשבון הפעילות של מרכזי הקניות בשבתות.
רוני מילוא: אני חושב שהפעילות הזאת היא נכונה, היא מבורכת, ואם צריך לשנות את החוק אני אגיש יחד עם חבר הכנסת גפני, אם הוא יסכים, הצעת חוק לתיקון חוק שעות עבודה ומנוחה, ונאפשר בשבת לעסקים לפעול על-פי החוק, שמא אם יש ספק שלא יפרו את החוק.
אברהם פורז: רבותיי, אני אתן רשות דיבור לאנשים נוספים אבל במתכונת זמן מצומצמת בהרבה מזו שניתנה לחבר הכנסת מילוא.
אברהם פורז: הוא קיבל עדיפות כי הוא היה המציע.
אברהם פורז: אני כבר אומר מראש שלא כולם יוכלו לדבר, כי כשאני רואה פה נניח שמבין הסוחרים יש רשימה של שבעה-שמונה, לא כולם יוכלו לדבר.
אברהם פורז: אני אעשה מאמץ לתת לכל אחד לדבר בקצרה.
מ' אלבום: סותמים לנו את הפה בתקשורת, לפחות שנוכל פה לדבר.
אברהם פורז: סליחה, אני קובע פה את סדר הדברים.
אברהם פורז: אל תתחיל בסגנון כזה, כי אחרת לא תדבר בכלל.
משה גפני: הוא אמר דבר מאוד אלמנטרי.
משה גפני: פה צריך לדבר.
אברהם פורז: ההערה הזאת היתה לא במקומה.
מ' רוזנבלום: אתן את רשות הדיבור ליועץ המשפטי של עמותת הקניונים.
אברהם פורז: אתם מייצגים גם את הקניונים שבקיבוצים?
א' בן-שחר: לא.
א' בן-שחר: אנחנו גוף שמארגן כיום 80 קניונים, את כל הקניונים בארץ.
א' בן-שחר: עוד 20 נמצאים בבנייה.
א' בן-שחר: אנחנו נגיע ל- 100 קניונים מאילת עד קרית-שמונה, בערך 20,000 מ"ר ממוצע לקניון.
א' בן-שחר: מדובר פה על 2 מיליון מ"ר קניונים במדינת ישראל.
א' בן-שחר: זה נפח אדיר גם מבחינה כספית וגם מבחינת מכירות ולא אפרט.
א' בן-שחר: הקניונים האלה ואולי גם בעלי החנויות עובדים תחת מערכת כלכלית אחת, ונוצרת מערכת כלכלית שנייה, מקבילה, שפשוט פוגעת בנו ופוגעת אולי גם בקהל הסוחרים.
א' בן-שחר: אנחנו עובדים תחת מרות החוק.
א' בן-שחר: לידינו, לא רחוק מאתנו, פועלים מרכזים חדשים שצצים חדשות לבקרים, פאוארסנטרס למיניהם, בהיקפים אדירים, שפועלים בכל השבת.
א' בן-שחר: כוח המשיכה וכוח הקנייה שמופנה בשבתות לאותם פאוארסנטרס - - -
נעמי חזן: איך אתה קורא לזה?
א' בן-שחר: פאוארסנטר.
א' בן-שחר: זה השם המקצועי, מרכז כוח.
א' בן-שחר: במרכז הכוח של צומת ביל"ו או שפיים אתה רואה מאסה אדירה של מסחר, והמאסה הזאת מושכת אליה אנשים, וזה על חשבון כל הקניונים.
א' בן-שחר: לפעמים סך כל הקניות בשבתות גורם לכך שבמחצית הראשונה של השבוע אתה מרגיש ירידה עד כדי חמישים אחוז.
אברהם פורז: אלה שנמצאים מחוץ לעיר לא מאוגדים על ידכם?
א' בן-שחר: הפאוארסנטרס לא מאוגדים על ידינו.
אברהם פורז: מה ההבדל ביניכם?
א' בן-שחר: למשל נושא הארנונה: אנחנו משלמים ארנונה בסכומי עתק שנעה בין 150 ל-250 ש"ח למ"ר, כאשר בכל קניון 40% מהשטח אלה רחובות ציבוריים.
א' בן-שחר: יש שוני מסחרי בינם לבינינו: א.
א' בן-שחר: בעניין פתיחה.
א' בן-שחר: ב.
א' בן-שחר: בעלויות.
א' בן-שחר: למשל בשפיים הארנונה היא סמלית.
א' בן-שחר: האדמה היא אדמה חקלאית שאני לא יודע איך היא קיבלה את שינוי הייעוד.
אברהם פורז: הנושא שלנו כרגע זה לא אפלייה.
אברהם פורז: אני רוצה להבין לגבי עניין השבת.
אברהם פורז: מה עמדתכם בנושא השבת?
א' בן-שחר: עמדתנו היא שאותן זכויות שעומדות לפאוארסנטר צריכות לעמוד לטובתנו.
אברהם פורז: אתם רוצים זכות לפתוח בשבת?
א' בן-שחר: נכון.
א' בן-שחר: קניון שיפתח בסביבה דתית או מסורתית וזה קהל היעד שלו, לא יפתח.
א' בן-שחר: בעל עסק שהוא דתי או שהוא לא רוצה לפתוח, לא יפתח.
א' בן-שחר: אבל הזכות חייבת להיות שווה.
א' בן-שחר: בגלל קוצר הזמן, מלבד הנקודה הזו וההגבלה וחוסר השוויון והאפליה בשיטת התחרות המסחרית, אני רוצה להצביע ולהתריע דווקא לפני חברי הכנסת הדתיים, ואני אומר לחבר הכנסת גפני - - -
אברהם פורז: עזוב, אנחנו מתרכזים רק בעניין הזה.
א' בן-שחר: אני רוצה לסמן באדום בנושא אחד: התחרות היא חופשית והיא זורמת.
א' בן-שחר: אי-אפשר להגביל תחרות.
א' בן-שחר: למה הדבר דומה?
א' בן-שחר: אם נניח ייצא חוק שלא יפתחו שום בית עסק בשבת, כל העסקים וכל הפעילות המסחרית תזרום לרשות הפלשתינית.
א' בן-שחר: היום לכו וראו מה קורה בקלקיליה ומה קורה בג'נין, איזה כוח קנייה המקומות האלה סופגים בשבת.
א' בן-שחר: מה יקרה עכשיו אם לא תפתחו בתי עסק בשבת באופן טוטלי?
א' בן-שחר: הלא מרחק 5 מטרים יפתחו ברמאללה ובכל המקומות פאוארסנטרס גדולים פי מאה, ונאבד פה כוח קנייה אדיר.
א' בן-שחר: הכלכלה חזקה מאתנו.
א' בן-שחר: באילת יש עשרת אלפים חדרי מלון.
א' בן-שחר: אסור שם לפתוח קזינו ויש שם הגבלות אחרות.
א' בן-שחר: יש שם ג'ונגל אדיר של קרקעות.
א' בן-שחר: היום ליד אילת מטאבה עד שארם פותחים מאה אלף חדרי מלון לעומת עשרת אלפים חדרי מלון באילת.
א' בן-שחר: אז מישהו חושב שבאופן חוקי, באופן שרירותי, הכלכלה תיעצר?
א' בן-שחר: אנשים לא יעברו מאילת לאזור טאבה ושארם?
א' בן-שחר: מישהו חושב שאם אסור לפתוח קזינו בישראל אז לא ישראל בשבת לקזינו ?
א' בן-שחר: אנחנו פותחים במו ידינו כלכלה מקבילה עם כל הסכנה שבכך.
י' שלח: אני מייצג את השטחים המסחריים שאינם בתוך הערים.
י' שלח: קודם כול אני רוצה לומר שאנחנו פועלים בהתאם לחוק.
י' שלח: מותר לפתוח במועצה האזורית שלנו את החנויות.
אברהם פורז: באיזו מועצה אזורית אתה?
י' שלח: מנשה.
אברהם פורז: איפה יש קניון במנשה?
י' שלח: החוק במדינת ישראל אומר שהרשות המקומית רשאית להחליט האם חנויות פתוחות או סגורות, ואת הדו"חות מגישים לעובדים.
י' שלח: גם לדברים האלה יש פתרון.
י' שלח: אבל אני לא מבין למה כל עניין בישראל הופך להיות לשיסוי של גורם אחד בגורם שני.
י' שלח: אנחנו חושבים שאנחנו טיפה בים ואנחנו לא מתחרים לא בקניונים ולא בסוחרים הקטנים, עם כל הכבוד.
י' שלח: אף אחד מהם לא ייצא מהמרכז העירוני לפריפריה כדי להפעיל שם חנות.
יוחנן כהן: תבוא ביום ראשון לפתח-תקווה ותראה את החנויות.
י' שלח: לא במקרה המסחר פורח בערים ולא בכפרים.
י' שלח: לכן אנחנו טיפה בים ואיננו פוגעים פה באינטרס של מישהו.
י' שלח: אנחנו עונים פה על צורך של אוכלוסיה גדולה בישראל.
י' שלח: נכון אמר האדון שדיבר לפניי, אם לא יקנו אצלנו יקנו בקלקיליה, יקנו בטול-כרם - ואינני נגד שיסעו לשם.
י' שלח: מצדי, שכל אחד יסע לאן שהוא רוצה - אבל שיבחרו גם בנו.
י' שלח: לגבי נושא חוק שעות עבודה ומנוחה, צריך להשתמש בו בהתאם למה שהיתה כוונת המחוקק.
י' שלח: מפני שאם לא משתמשים בחוק בהתאם לכך, מוצאים את העקיפות המתאימות.
י' שלח: הפקחים שמגיעים אלינו פשוט מבזבזים את זמנם כי הם מוצאים את כל החנויות עובדות בהתאם לחוק.
י' שלח: מלבד זה, מאוד מוזר בעיניי כיצד הפקחים מגיעים עם צוותי טלוויזיה.
י' שלח: מעניין אותי מי מזמין את צוותי הטלוויזיה.
י' שלח: צוותי הטלוויזיה האלה עובדים לפי חוקי השבת או לפי חוקים אחרים?
י' שלח: אנחנו לא מזמינים אותם כי אנחנו לא יודעים שהפקחים יגיעו אלינו.
י' שלח: כנראה מישהו כן מעוניין שהפקחים יצולמו.
י' שלח: לכן אני מציע לא להפוך עוד נושא למלחמה של הכול בכול.
י' שלח: יש צרכים לאנשים במדינת ישראל.
י' שלח: אנחנו לא פוגעים באף אחד, לא בסוחרים.
י' שלח: דרך אגב, 90% מהחנויות אצלנו הם סוחרים קטנים.
י' שלח: לא אנחנו בעלי החנויות.
מ' אלבוים: אני מוועד הסוחרים בהתאחדות הסוחרים.
אברהם פורז: יש לכם ועד למניעת פתיחת חנויות בשבת?
מ' אלבוים: כן.
מ' אלבוים: הנושא שאנחנו מדברים פה הוא לא נושא של כפייה דתית.
מ' אלבוים: הפכו את זה לנושא פוליטי.
מ' אלבוים: אין פה פוליטיקה.
מ' אלבוים: פה צריך להיות חוק.
מ' אלבוים: או שבארץ הזאת יש חוק או שיש אנרכיה.
מ' אלבוים: לא יכול להיות שבאותה עיר, בפאתי עיר, בשטח השיפוט של עיר תהיה אוטונומיה ובה החנויות יהיו פתוחות, ומי שבמרכז העיר אסור לו לפתוח.
מ' אלבוים: יום השבת זה יום המנוחה היחיד שלנו.
מ' אלבוים: זה יום המשפחה.
מ' אלבוים: זה תנאי סוציאלי יחיד שיש לנו.
מ' אלבוים: אין לנו דמי אבטלה, אין לנו שום זכויות פה בארץ.
מ' אלבוים: לעניין הפתיחה בקלקיליה, ברשות הפלשתינית - כל המדינה הזאת היא לא קנדה, היא לא ספרד, כולה אזור א'.
מ' אלבוים: ושלא יגידו לי שמי שקונה אצלנו לא קונה בעיר.
מ' אלבוים: כל המדינה הזאת היא ארץ קטנטונת ואנחנו את המסים נותנים לא לרשות הפלשתינית אלא למדינת ישראל.
מ' אלבוים: אנחנו משלמים ארנונות רצחניות עד פי שמונה מארנונה לדיור.
מ' אלבוים: לא יכול להיות שאנחנו נשלם ארנונות ואגרות והיטלים ומסים, ולנו יקחו את הפרנסה ויקראו לזה כפייה דתית.
מ' אלבוים: זה לא כפייה דתית, זה חוק.
מ' אלבוים: למשרד האוצר יש גירעון של 5 מיליארד שקלים.
מ' אלבוים: שהאוצר ילך לגבות את זה בצמתים, בדוכנים, בפאתי הערים, ששם יש מסחר שלא הולך על-פי חוק, שהכסף הולך ישר לכיס.
מ' אלבוים: יש חוסר בתקציב בגלל הדברים האלה, כי מה שהם עושים בשבת אנחנו לא עושים תקופה ארוכה מאוד במשך השנה.
מ' אלבוים: היום יש עצמאים שהגיעו לזה שמס הכנסה פטר אותם.
מ' אלבוים: לא יועץ המס או רואה החשבון ביקש אלא מס הכנסה פטר אותם ממקדמות מס, כי הם הגיעו לשפל המדרגה.
מ' אלבוים: המיתון שישנו רובו ככולו נובע מזה שהעיריות נותנות אישורים בהיצף להקמת קניונים כדי לקבל גביית מסי ארנונה.
מ' אלבוים: תראו מה קרה בראשון-לציון.
מ' אלבוים: בנו קניונים על קניונים והקניונים נסגרים והופכים לפילים לבנים.
מ' אלבוים: נותנים לפתוח בהעלמת עין לפעמים מסיבות פוליטיות ומי שנפגע זה הסוחרים הקטנים שזאת פרנסתם היחידה.
מ' אלבוים: לסניפי הרשת שפתוחים בפאוארסנטרס יש הכנסות של מיליונים.
מ' אלבוים: אצלנו זו הפרנסה היחידה ולא יכול להיות שישלחו אותנו לאבטלה כאשר גם אין לנו דמי אבטלה אפילו.
אברהם פורז: נשמע עכשיו קצת את משרדי הממשלה.
א' בירנבאום: לארגוני הסוחרים בישראל אתה לא נותן לדבר?
אברהם פורז: למי שייך מר אלבוים שדיבר עכשיו?
א' בירנבאום: הוא מפתח-תקוה, מייצג שם כמה סוחרים.
אברהם פורז: הישיבה הסתיימה, לדעתך?
א' בירנבאום: אני מוכן לצאת.
אברהם פורז: הישיבה לא הסתיימה.
אברהם פורז: אם היא היתה מסתיימת היית יכול להגיד שלא נתתי לדבר, אבל היא עוד לא הסתיימה.
אברהם פורז: אני נותן את רשות הדיבור לחבר הכנסת גפני לפנים משורת הדין, כי רציתי שקודם ידברו האורחים, אבל הוא צריך ללכת.
משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.
משה גפני: אינני חבר הוועדה.
אברהם פורז: אתה בא בנעליו של חבר הכנסת רביץ.
משה גפני: אני לא בא בשם אף אחד, אני בא בשם עצמי.
אברהם פורז: בעיניי אתה עכשיו ממלא מקומו של חבר הכנסת רביץ.
משה גפני: ראיתי ששמת בדחיפות את הנושא הזה על סדר היום והבנתי שזה דבר מאוד חשוב.
רוני מילוא: חילול השבת דחוף יותר מכל דבר אחר.
משה גפני: אני לא מדבר על השבת.
משה גפני: עזבתי את נגיד בנק ישראל בוועדת הכספים כדי להיות נוכח פה.
משה גפני: רבותיי, הגשתי תיקון לחוק בקדנציה הקודמת והגשתי אותו גם הפעם.
משה גפני: ההיסטוריה של החוק, בניגוד למה ששמעתי פה מחלק מהדוברים, זה שאגודה שיתופית כלולה בחוק שעות עבודה ומנוחה.
משה גפני: חבר באגודה שיתופית צריך לשמור על החוק.
משה גפני: המחוקק באותן שנים לא נתן את דעתו לעובדה שאגודה שיתופית תעסוק במסחר.
משה גפני: אגודה שיתופית מטבע הדברים עסקה אז בחקלאות, ולכן גם האגודות השיתופיות קיבלו קרקעות מאוד יקרות מן המדינה והן היו קרקעות חקלאיות, בכדי לפתח את החקלאות בישראל.
משה גפני: זו ההיסטוריה של החוק.
משה גפני: כך למדנו גם מהיועצים המשפטיים לממשלה במהלך כל השנים האחרונות.
אבשלום וילן: 85% מהקרקעות נמצאות בפריפריה, חבר הכנסת גפני.
אבשלום וילן: אני לא יודע על איזה יוקר אתה מדבר.
אבשלום וילן: הם קיבלו את אדמות המדינה לעבדן ולשמרן עיבוד חקלאי.
אבשלום וילן: זה נכון.
משה גפני: אני , אגב, לא נוגע בדבר בכלל.
משה גפני: אני יודע למשל ששפיים זו קרקע שלו היו מפשירים אותה והיו מוציאים אותה למכרז כלכלי, כמה כסף זה היה מכניס למדינת ישראל - זה היה פותר כמה בעיות של מובטלים.
משה גפני: אבל אני לא נכנס לזה.
משה גפני: אני רק מדבר על עובדות.
משה גפני: כוונת המחוקק היתה חד-משמעית, וזה החוק, כך הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, שצריך במדינת ישראל לשמור על חוק שעות עבודה ומנוחה - גם בשפיים, גם ברחובות וגם בפתח-תקוה.
משה גפני: זו כוונת המחוקק.
משה גפני: לפי דעתי, גם אין כוונת המחוקק לשנות את זה.
משה גפני: הרי כולם רוצים שיהיה פה חוק שמסדיר מנוחה לעובד ולא הכול הוא כסף.
משה גפני: מה שקרה בשנים האחרונות זה שהיו מספר אגודות שיתופיות שנכנסו לקשיים כלכליים.
משה גפני: אני לא יודע למה.
משה גפני: לא הייתי חבר באגודה שיתופית.
משה גפני: אני רק קורא נתונים: סחרו בבורסה, היתה נפילה.
אבשלום וילן: נתנו פשוט לחרדים.
משה גפני: הגענו לחרדים כל כך מהר?
אבשלום וילן: האגודות קיבלו את הפטור בגלל שסחרו בבורסה?
משה גפני: אני בסך הכול קורא עיתונים.
משה גפני: יותר מזה אני לא יודע.
משה גפני: אני יודע שהיו קשיים כלכליים ואז הלכו על דבר שגם אני הייתי הולך עליו אם הייתי משוכנע שהמחוקק לא יבוא אליי: לא מס הכנסה ולא פקחים ולא חוק שעות עבודה והמנוחה.
משה גפני: גם אני הייתי עושה את זה: לוקח קרקע במרכז הארץ, יקרה מאוד, מאפשר לאנשים שעובדים כל השבוע ובשבת הם נחים לצאת למרכזי קניות.
משה גפני: הרי אם חוק שעות עבודה ומנוחה לא היה, גם לא היו באים בשבתות למרכזי קניות מפני שאנשים היו עובדים באותו יום.
משה גפני: מזל שיש חרדים במדינה אז יש את השבת כדי שהקיבוצים יוכלו להרוויח.
משה גפני: על-כל-פנים, מה שיוצא הוא שכתוצאה מהעובדה הזאת שהיו שם קשיים כלכליים פתחו את מרכזי הקניות האלה על אדמות מדינה ופגעו באופן אנוש - שלא תהיה טעות בעניין הזה, בלי קשר לשבת - בסוחרים הרגילים.
אבשלום וילן: אמרו נציגי הסוחרים שרוב מרכזי קניות הם לא בקיבוצים.
יוחנן כהן: זה 500 מטר מהחנות שלי.
משה גפני: הנושא הוא מאוד ברור.
משה גפני: אף אחד לא יכול לשנות את המציאות.
משה גפני: יש מצב נתון.
משה גפני: כתוצאה מהעובדה הזאת איך מתגברים על החוק?
משה גפני: אני נותן לכל המשתתפים כאן עצה ידידותית.
משה גפני: איך אפשר לעבור במדינת ישראל על החוק?
משה גפני: איך אפשר לפתור בעיה?
משה גפני: למשל אפשר לעשות כלנתריזם במפלגה והתקשורת תגבה אותך.
משה גפני: תגיד שמה שעשית, עשית בעצם אידיאולוגיה.
משה גפני: נלחמת נגד הדתיים.
משה גפני: באו אותן אגודות שיתופיות.
משה גפני: מה הן יגידו למה הן עברו על החוק?