GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל אפשטיין: אני לא נסעתי בכזה דבר.
נעמי חזן: האם יש בכלל בוחנים שיכולים לתת רישיון לתלת-אופנוע?
נעמי חזן: האם יש אנשים מיומנים שיכולים לבחון?
יואל אפשטיין: האנשים שמיומנים לבחון על רכב דו-גלגלי בהחלט מיומנים לבחון על תלת-גלגלי.
יואל אפשטיין: כי מרכיבי המשימות שאנחנו דורשים בתלת-אופנוע הם מרכיבי משימות שאנחנו דורשים בכלל באופנוע.
יואל אפשטיין: המבחן הוא אותו מבחן לאופנוע.
יואל אפשטיין: פשוט פה יש יותר יציבות אבל אין פה עניין של מיומנות אחרת.
יואל אפשטיין: נבדוק אם הוא יודע לפנות עם אותו כלי רכב או אם הוא יודע לשלוט ברכב.
יואל אפשטיין: אנחנו רואים את זה ישר, גם בתלת-גלגלי, כי זה אותם מרכיבי משימות של אופנוע.
יואל אפשטיין: בסך הכל מרכיבי המשימות לא משתנים, לא לבוחן ולא לנהג.
יואל אפשטיין: יש יתרון בטיחותי בכלי הזה, מבחינה זאת שהוא בעל שלושה גלגלים ויש לו שני גלגלים מאחור.
נעמי חזן: בקיצור, אין בוחנים כרגע כי המוצר לא מוכר.
יואל אפשטיין: אנחנו לא בוחנים כרגע כי כעת אין בתקנות כלי כזה עם רישיון נהיגה.
יואל אפשטיין: אנחנו עומדים לתת היתר לנהיגה רק בכלי הזה למי שרוצה רישיון לכלי הזה בלבד.
נעמי חזן: כן, אבל בשביל זה צריך מישהו שייעשה את מבחן השליטה שהשר לשעבר הזכיר.
יואל אפשטיין: כן, גם היום אנחנו עושים את מבחני השליטה לרכב דו-גלגלי.
נעמי חזן: יש אנשים עם ניסיון אבל זה מוצר חדש.
יואל אפשטיין: מרכיבי המשימות באותו כלי הם לא מרכיבים שונים.
יואל אפשטיין: מבחן השליטה יהיה אותו מבחן שליטה.
יואל אפשטיין: להיפך, לרכב הזה יש יותר יציבות ולכן אני לא חושב שאנחנו צריכים להחמיר במבחן השליטה שלו.
יואל אפשטיין: הבוחנים בוחנים הרבה מאוד שנים את מבחן השליטה הזה ואין ספק שהם מיומנים מספיק לבצע מבחן שליטה.
נעמי חזן: בחיל האוויר לא היו נותנים לטייס 16F לבחון מישהו על 15F.
אלי אביר: הייתי רוצה להעיר לגבי ההתנדנדות הזאת של המושב.
אלי אביר: ההתנדנדות היא רק של הכיסא.
אלי אביר: זה גם לא מחוייב המציאות.
אלי אביר: אפשר לקבע את הכיסא באופן כזה שהוא לא יתנדנד.
אלי אביר: כמו כן כשהכיסא מתנדנד הגלגלים לא מתנדנדים יחד איתו.
אלי אביר: אי אפשר לעשות איתו הטיות כמו שאפשר באופנוע בעל שני גלגלים.
נעמי חזן: האם אתה נסעת בתלת-אופנוע?
אלי אביר: לא, אבל אני קיבלתי הסברים עליו.
נעמי חזן: מר אפשטיין, האם אתה נסעת בתלת-אופנוע?
יואל אפשטיין: היתה אצלנו ועדה שבחנה את הכלי הזה לפני 3-2 חודשים.
יואל אפשטיין: זו היתה ועדה של אגף הרכב ואגף הרישוי שלנו שבחנה את הכלי הזה, לראות איזה דרגת רישיון צריך לתת לו, איזה מיומנויות צריך לו.
נעמי חזן: נשמע את מר הורוביץ, שהוא יושב-ראש איגוד יבואני הרכב הדו-גלגלי.
לאה ורון: אולי במקרה הבאת לנו תמונה של הרכב הזה?
לאה ורון: שכחתי לבקש.
יואב הורוביץ: כל מילה שאני אוסיף על מה שחבר הכנסת יהלום ומר הרשקוביץ אמרו בקשר לבטיחות רק תיגרע.
יואב הורוביץ: אין ספק שכל השינויים הם במקום.
יואב הורוביץ: מן הראוי היה שהם ייעשו קצת לפני זה אבל כולנו סבלנו מכל מה שקרה.
יואב הורוביץ: חבר הכנסת יהלום יודע היטב.
יואב הורוביץ: אני חייב להגיד שהוא עשה ימים כלילות, חלקם כדי לברוח מהטלפונים שלי, כי אני הערתי לכולם שהנושא הזה הוא בנפשנו, גם למר אביר וגם לחבר הכנסת יהלום.
יואב הורוביץ: באמת מגיע להם על זה הרבה קרדיט, שסוף סוף הגענו לרגע הזה.
יואב הורוביץ: לגבי הכלי עצמו, הוא ללא ספק עליית מדרגה בנושא בטיחות משום שהוא מונע סימפטומים לדוגמא של החלקת זנב, שהם אופייניים לכלים בעלי שני גלגלים.
יואב הורוביץ: מהבחינה הזאת אין ספק שהכלי הזה רק תורם לבטיחות.
יואב הורוביץ: אני נוסע הרבה על הכלי הזה, בין היתר בעיר.
יואב הורוביץ: הוא הרבה יותר בטוח מכל כלי דו-גלגלי אחר.
יואב הורוביץ: רק הנושא של הקסדה הוא באמת בעייתי.
יואב הורוביץ: חייבים מייד להחיל את זה.
יואב הורוביץ: אם היה אפשר היום, אז היום.
לאה ורון: מתחילת שנת 99 כמה רכבים כאלה באו לארץ?
יואב הורוביץ: בכל שנת 99 יעלו כ250- כלים כאלה.
יואב הורוביץ: היום יש בארץ בערך 2/3 מהמספר הזה.
נעמי חזן: מה העלות של תלת-אופנוע?
יואב הורוביץ: תלת-האופנוע הזה פותח ביפן, במקומות הרריים שבהם היה קרח על הכביש.
יואב הורוביץ: הם חיפשו פיתרון לנושא ההחלקה ומצאו פיתרון יפה.
יואב הורוביץ: מצאו מנגנון מיוחד שמונע החלקה של הזנב, של החכה של הקטנוע.
יואב הורוביץ: הוא עמד במבחנים מאוד קשים.
יואב הורוביץ: אני רק יכול להגיד שלדוגמא עיריית ירושלים בדקה אותו בחורף, בחודשים ינואר- פברואר, ובאמת גילתה שזה עונה לצרכים שלה.
שאול יהלום: היושבת-ראש שאלה מה המחיר שלו.
יואב הורוביץ: כמעט 14,000 שקלים.
נעמי חזן: מה העלות בהשוואה לממוצע של רכב דו-גלגלי?
יואב הורוביץ: מעט יותר יקר מהדו-גלגלי.
יואב הורוביץ: אם בקטנוע 50 סמ"ק ממוצע המחיר הוא כ10,000- שקל אז פה המחיר הוא 14,000 שקל.
שאול יהלום: אבל אפשר לסדר תשלומים.
נעמי חזן: אפשר להבין שזה יותר בטוח ואפשר להבין באיזה תנאים אפשר לנוע בו.
נעמי חזן: אני מדברת בתור ירושלמית שאוהבת שלג, מחכה, מחכה, מחכה ושום דבר לא קורה.
נעמי חזן: בקיצור, אני מבינה שאיגוד יבואני הרכב הדו-גלגלי הם גם אחראים על יבוא הרכב התלת-גלגלי ואתם מאוד תומכים בתקנות האלה.
יואב הורוביץ: אמת.
רועי בן-משה: אני מצטרף לברכה של מר הורוביץ על היוזמה של משרד התחבורה.
רועי בן-משה: אני חושב שבאותה הזדמנות רצוי להחיל את התקנה בדבר חבישת קסדה על כלים עם "סירה", על רכב צידי, שחשופים לאותה סכנה.
רועי בן-משה: זה גם כן רכב בעל 3 גלגלים.
רועי בן-משה: זה מאוד דומה.
שמואל הרשקוביץ: אני מציע לקבל את זה.
שמואל הרשקוביץ: תקנה 119 כוללת גם את זה, נכון?
אתי בנדלר: בוודאי.
אתי בנדלר: נדמה לי שזה כבר מוכן.
אתי בנדלר: כאן מדובר על תלת-אופנוע שנפח המנוע שלו לאו דווקא עד 50 סמ"ק.
נעמי חזן: יש פה בעיה מאוד פשוטה של הגדרות, כי "סירה" זה עוד שני גלגלים.
נעמי חזן: שם יש כבר 4 גלגלים.
שאול יהלום: "סירה" זה גלגל אחד באמצע.
שאול יהלום: הרושם הוא שיש שניים אבל יש רק אחד.
יואל אפשטיין: אין כמעט כאלה בשוק.
רועי בן-משה: יש אופנועים עם "סירות" שנכנסים במספרים מזעריים.
רועי בן-משה: כיוון שבמספרים הקטנים האלה אף אחד לא יתעסק בנפרד, באותה הזדמנות שאנחנו עוסקים בנושא כדאי להחיל את זה גם על אופנוע אם "סירה".
שאול יהלום: זה כולל.
קריאה: כשלא היו כל-כך הרבה מכוניות אז היו הדברים האלה.
שמואל הרשקוביץ: אפשר לתקן את תקנה 119(ג): "לא ינהג אדם אופנוע, או תלת-אופנוע, לא ירכב עליו ...
שמואל הרשקוביץ: עם קסדה".
אתי בנדלר: זה מה ששאלתי עכשיו את מר אביר, אם יש הגדרה של "תלת-אופנוע".
אתי בנדלר: האם אופנוע עם "סירה" נחשב לתלת-אופנוע?
אלי אביר: יש הגדרה של אופנוע עם רכב צידי.
אתי בנדלר: אז צריכים להוסיף את זה.
שמואל הרשקוביץ: אנחנו נבקש מהוועדה להוסיף את זה.
שמואל הרשקוביץ: אני חושב שזאת הזדמנות נכונה לעשות את התיקון הזה לכל מי שיושב באופנוע, לא משנה אם זה תלת-אופנוע עם רכב צידי או תלת-אופנוע אחר.
שמואל הרשקוביץ: יחבשו כולם קסדות.
שמואל הרשקוביץ: זה לטובת בריאות האנשים.
יואב הורוביץ: זה אותו היגיון.
יואב הורוביץ: גם אני מצטרף לבקשה.
נעמי חזן: אני מציעה שנקרא את התקנות.
נעמי חזן: נעשה את זה באופן מסודר.
אלי אביר: סעיף 1 - תיקון תקנה 119 "בתקנה 119(ג) לתקנות התעבורה, התשכ"א1961- (להלן - התקנות העיקריות), אחרי "אופנוע" יבוא "או תלת-אופנוע".
אלי אביר: "
אתי בנדלר: אקרא את תקנה 119(ג) כלשונה היום: "לא ינהג אדם אופנוע" - וכאן יבוקש להוסיף "או תלת-אופנוע" - "לא ירכב עליו ולא ירשה לאחר לרכב עליו, אלא אם כן הוא חובש קסדת מגן מסוג כאמור בחלק ג' בתוספת השניה והיא קשורה ברצועה שתמנע את נפילתה בשעת הנסיעה".
אתי בנדלר: זאת אומרת, זו תקנה שמטילה את חובת חבישת הקסדה.
נעמי חזן: עכשיו תציעו את הנוסח עם התוספת שביקש מר בן-משה.
אלי אביר: במקום "אופנוע" יבוא "אופנוע, תלת-אופנוע ואופנוע עם רכב צידי".
אתי בנדלר: תבדקו רק אם באמת יש צורך, אם זה לא כלול מכללה בהגדרת "אופנוע".
אלי אביר: סעיף 2 - תיקון תקנה 176 "בתקנה 176 לתקנות העיריות, אחרי "אופנוע" יבוא "או תלת-אופנוע".
אלי אביר: בתקנה 176 נאמר: "רשיון נהיגה דרגה א' הוא רשיון לנהוג באופנוע שנפח מנועו עד 50 סמ"ק".
אלי אביר: אנחנו מוסיפים ל"אופנוע עד 50 סמ"ק" גם "תלת-אופנוע", שגם כן לא יעלה על 50 סמ"ק.
שמואל הרשקוביץ: האם פה לא צריך להכניס את האופנוע עם הרכב הצידי?
אלי אביר: אין צורך, כי רישיון הנהיגה הוא רק לאופנוע ולא ל"סירה" שמצטרפת לאופנוע.
נעמי חזן: האם מבחינה טכנית הייבוא הזה הוא באמת רק עד 50 סמ"ק?
יואב הורוביץ: הדגם של תלת-קטנוע הוא עד 50 סמ"ק.
נעמי חזן: ואין יותר מזה?
נעמי חזן: זאת אומרת, לא נימצא בעוד חצי שנה במצב - - -
שאול יהלום: יכול להיות שכן ואז יצטרכו תקנה אחרת.
יואב הורוביץ: כרגע אין, למיטב ידיעתי, אצל היבואנים הנוכחיים, אצל היצרנים בעולם, תלת-קטנוע שהוא מעל 50 סמ"ק.
יואב הורוביץ: אבל אם וכאשר זה יהיה, אני לא רוצה לפסול משום שאני לא יודע מה יירד מפס הייצור של היצרנים, אז הוא יגיע ולפני שהוא יקבל רישיון ייבוא יצטרכו לדון בשאלה הזאת.
יואל אפשטיין: הוא קיים היום למעשה בדרגה ב'.
אלי אביר: אם הוא יהיה יותר מ50- סמ"ק אז הוא יעלה בדרגת הרישיון.
אלי אביר: סעיף 3 - תיקון תקנה 203 "בתקנה 203 לתקנות העיקריות, אחרי תקנת משנה (ב) ובה יבוא: "(ג) מבקש רשיון לפי תקנה 176 אשר עבר את השלב המעשי של הבחינה בתלת-אופנוע, רשיונו יוגבל לנהיגה בתלת-אופנוע בלבד.
נעמי חזן: סביר לחלוטין.
נעמי חזן: שכחתי לשאול שתי שאלות.
נעמי חזן: השאלה הראשונה באשר לזיהום אוויר.
יואב הורוביץ: יש תהליך.
יואב הורוביץ: אתן משפט כללי, ברשותך, ואחר-כך אני אגע ספציפית.
נעמי חזן: אני צוחקת.
נעמי חזן: ברגע שמתחילים ככה תמיד ברור לי שהתשובה מורכבת ואני אצטרך לשאול עוד שאלה.
יואב הורוביץ: אני אשמח אבל אני פשוט לא יכול להשיב לך בפשטות, אולי כפי שאת רוצה.
יואב הורוביץ: יצרני האופנועים בעולם מעלים את התקנים כל הזמן בנושא של זיהום אוויר, ובהתאמה כמובן גם משרד התחבורה מעלה את הדרישות שלו.
יואב הורוביץ: לקראת שנת 2000 התקנים של משרד התחבורה יהיו מחמירים יותר.
יואב הורוביץ: אנחנו פשוט לא מקבלים רישיון יבוא למה שלא עומד בתקנים.
יואב הורוביץ: הכלי הספציפי הזה דומה לכלים רבים בני 50 סמ"ק שאם את שואלת אותי, תורמים לזיהום אוויר.
יואב הורוביץ: אין דבר חיובי בפליטה שלהם, במיוחד בפליטה דו-פעימתית.
יואב הורוביץ: אני לא יודע אם זה אומר לך משהו.
יואב הורוביץ: יש מנועי 4 פעימות ויש מנועי 2 פעימות.
יואב הורוביץ: מנועי 2 פעימות באופן כללי הם מזהמים גדולים יותר, זאת האמת.
יואב הורוביץ: משרד התחבורה ער לעובדה הזאת ומעלה את רף הדרישות שלו כל הזמן בהתאם.
יואב הורוביץ: אנחנו כיבואנים עומדים בדרישות האלה.
שאול יהלום: אנחנו צריכים לשאול מי מזהם יותר - רכב פרטי 1600 סמ"ק או הרכב שבו אנו עוסקים?
יואב הורוביץ: זה מתחלק לשני סוגים.
יואב הורוביץ: מנועי 4 פעימות באופנועים מזהמים פחות; מנועי 2 פעימות מזהמים יותר.
יואב הורוביץ: רק מה, מכיוון שקטנוע מהסוג הזה של 2 פעימות נוסע פחות על הכביש - אם מכונית נעה מנתניה לתל-אביב בשעה, אותו קטנוע ינוע מנתניה לתל-אביב בחצי שעה, ולכן הזיהום שלו, כמות הפליטה שלו יותר קטנה.
יואב הורוביץ: אולי זה ענה חלקית לשאלתכם.
לאה ורון: אני מבינה שבתלת-אופנוע יש מנוע בעל 2 פעימות.
יואב הורוביץ: כל האופנועים 50 סמ"ק הם בעלי מנוע 2 פעימות.
יואב הורוביץ: מנועי 2 פעימות מזהמים כי מעורב תהליך של שריפת שמן בפעולת המנוע.
נעמי חזן: בקיצור, הוא מזהם גדול.
נעמי חזן: מעבר לבטיחות, מה היתרון שלו?
נעמי חזן: נראה לי שבכל זאת הוא תופס די הרבה מקום.
נעמי חזן: למשל בהשוואה ל"סמארט" החדש.
יואב הורוביץ: הציר שלו מאוד קטן.
יואב הורוביץ: זה לא האופנועים הגדולים שאת מכירה.
יואל אפשטיין: הוא תופס אותו מקום כמו כל קטנוע אחר.
שמואל הרשקוביץ: אני באופן אישי גם רואה חיסרון בכך שהוא קטן וקומפקטי.
שמואל הרשקוביץ: זה גם חיסרון שלו.
שמואל הרשקוביץ: הוא תמיד נמצא ב"שטח מת" של משאיות, תמיד נמצא ב"שטח מת" של רכב מסחרי גדול.
שמואל הרשקוביץ: הוא תמיד נמצא כזה זניח.
שמואל הרשקוביץ: הוא נתפס על-ידי אנשים כטרדן מפריע כזה בכביש.
שמואל הרשקוביץ: זה באמת בעיה.
שמואל הרשקוביץ: אני מסתכל על הדברים האלה מכיוון אחר לגמרי.
שמואל הרשקוביץ: מה זאת אומרת שהוא נחלץ בפקקים?
שמואל הרשקוביץ: הדוגמא הקלאסית בעניין הזה היא אירופה.
שמואל הרשקוביץ: אתה רואה פקק ארוך בכביש בעל 6 נתיבים, מראה את התמונה לאנשים ישראלים ושואל אותם מה תמוה בתמונה הזאת.
שמואל הרשקוביץ: כולם אומרים: כלום, הכל תקין, כולם עומדים בסדר.
שמואל הרשקוביץ: ואז אתה רואה בטור האמצעי שרכב מספר 12 שעומד בשיירה הוא אופנוע.
שמואל הרשקוביץ: הוא לא מתמרן בין כלי הרכב.
שמואל הרשקוביץ: הבעיה היא שהפגיעות שלו היא במידה מסויימת חסרונו.
שאול יהלום: אני מצטער שאני לא השר אבל אם הייתי השר הייתי שולח אותך עכשיו לאירופה לראות שזה לא כך.
שאול יהלום: הייתי לפני חודש ברומא וראיתי איך האיטלקים נוהגים.
נעמי חזן: בענייני נהיגה רומא לא היתה מעולם מֶכה.
יואב הורוביץ: אני רוצה לחלוק על דברי מר הרשקוביץ, אם כבר פתחנו דיון בנושא הזה, משום שההסתכלות אך ורק מנקודת המבט הזאת היא לא נכונה.
יואב הורוביץ: אנחנו כרגע גומרים עבודת מחקר גדולה שתפורסם, שמצביעה על היתרונות של הכלים הדו-גלגליים באופן כללי.
יואב הורוביץ: ראוי להיאמר באותה נשימה שיש בעיות תחבורה שאין להן שום פיתרון, ולא יהיה להן פיתרון גם בעשור הקרוב, והכלים הדו-גלגליים הם היחידים שנותנים להם פיתרון.
יואב הורוביץ: ראוי גם להיאמר שהכלים הדו-גלגליים חוסכים מאות מיליוני שקלים למשק הישראלי, בין אם בנושא של אובדן זמן, בין אם בחיסכון בתשתיות ובשטח בנייה של חניונים, ובין אם בעומס ובגודש על הכבישים.
שאול יהלום: זה גם רכב עממי.
יואב הורוביץ: מה יעשה סטודנט שידו לא משגת?
שאול יהלום: סטודנט שנוסע לאוניברסיטה או לעבוד, במקום שייקנה רכב ב80-70- אלף שקלים, אפילו הרכב הכי זול, כאן נוסע ב14,000- שקלים.
נעמי חזן: כשאני התחלתי להיות סטודנטית ולפני שהתחלתי לעשן הייתי נוסעת באופניים או באוטובוס.
נעמי חזן: אנחנו פרסנו את הדיון.
נעמי חזן: התחלתי להבין שיש פה בעיות שהן מעבר לפנייה המוצדקת להתקין תקנות.
אתי בנדלר: רציתי לשאול לגבי תאריך התחילה של התקנה שמחייבת חבישת קסדה, משום שאני לא מוצאת כאן תקנה בדבר תחילה.
אתי בנדלר: דהיינו, שתחילתן של התקנות תהיה מייד במועד פירסומן, שזה תוך 10 ימים, ומדובר כאן בכל זאת על עבירה פלילית חדשה.
אתי בנדלר: השאלה היא האם אין מקום לדחות קצת את תאריך התחילה כדי שתצאו ותודיעו לאומה, לכל הנוסעים על רכב תלת-גלגלי כזה, שיש כאן עבירה פלילית ושיידעו שהחל מיום מסויים חלה החובה הזאת.
שמואל הרשקוביץ: אפשר לקבוע "30 יום מיום פרסום התקנות".
שמואל הרשקוביץ: זה סביר.
אתי בנדלר: אני מדברת רק על התקנה הספציפית שמחייבת חבישת קסדה.
אתי בנדלר: האם אתם תצאו עם הודעות בהתאם?
רועי בן-משה: מכיוון שמדובר בשינוי הרגלי נהיגה שכבר טבועים זמן רב יהיה צורך שמשרד התחבורה ייתן את הפירסום הראוי בעיתונות יומית או בצורה אחרת.
נעמי חזן: אנחנו נסדיר את העניין הזה.
נעמי חזן: אגב, זה לא יכול להיות זמן רב על 250 כלים.
יואב הורוביץ: אני עוד פעם רוצה להזכיר שמדובר פה בסכנה ממשית ברגע זה לחיי אדם ומן הראוי שכל הנוגעים בדבר יבינו שהם צריכים לפעול החל מהיום בנושא הזה.
אתי בנדלר: זה לא יהיה עבירה פלילית לחבוש קסדה לפני שחלה החובה החוקית לעשות את זה.
אתי בנדלר: אני רק לא רוצה לגרום למצב שהחובה חלה לפני שהציבור יודע על החובה הזאת.
אלי אביר: יש כאלה שעושים את זה גם בלי התקנה.
יואב הורוביץ: מתי זה מתפרסם ברשומות?
אתי בנדלר: 10 ימים מיום שהשר חותם על התקנות.
שמואל הרשקוביץ: אני מציע: "30 יום מיום הפירסום ברשומות".
נעמי חזן: או שמר הורוביץ מוכן ליידע במכתב את כל רוכשי התלת-אופנועים שהתקנה הזאת חלה עליהם.
יואב הורוביץ: אני מוכן באופן מיידי לצאת בפירסום, ובלבד שאתם תנחו אותי מה לוח הזמנים.
יואב הורוביץ: זאת אומרת, מתי זה מתפרסם ברשומות?
יואל אפשטיין: 10 ימים אחרי שהשר חותם על התקנות.
נעמי חזן: נעשה את זה בצורה מסודרת.
נעמי חזן: אני מציעה, ואבקש מחבר הכנסת יהלום להצטרף, 30 יום לאחר הפרסום ברשומות.
נעמי חזן: אנחנו בתקופה שאנשים גם לא נמצאים בביתם.
נעמי חזן: יכול להיות מצב שאדם חוזר הביתה, נכנס לתלת-אופנוע, נוסע ומקבל דוח על משהו שלא ידע עליו.
נעמי חזן: לכן אני מציעה שנעשה את זה 30 יום.
נעמי חזן: נאמץ את ההצעה של מר הורוביץ, שרוכשי התלת-אופנועים ייודעו בצורה הולמת, או בכתב או במודעה, על התקנה החדשה בעניין חיוב חבישת קסדה.
שאול יהלום: אולי אפשר לקבוע תאריך תחילה.
שאול יהלום: אז גם זוכרים את זה, הציבור זוכר, השוטרים זוכרים, הנהגים זוכרים ואנשי משרד התחבורה זוכרים.
שאול יהלום: אולי נוכל לקבוע תאריך.
שאול יהלום: נניח: 1 בספטמבר.
שאול יהלום: זה הרבה יותר יעיל.
נעמי חזן: זה בדיוק יוצא כך.
נעמי חזן: "1 בספטמבר", עם התוספות.
נעמי חזן: מדוע אני מוסיפה את התוספות?
נעמי חזן: אני באמת חושבת שפה צריך שיתוף פעולה בין הסוחרים, בין רשויות הממשלה והצרכנים בכל דרך שהיא שתאפשר לעזור לכולם לעשות את הדבר הנכון יותר.
אתי בנדלר: רק לגבי תיקון תקנה 119.
נעמי חזן: חבר הכנסת יהלום צודק.
נעמי חזן: נקבע את 1 בספטמבר כתאריך התחילה.
אתי בנדלר: אני רק מבקשת להחתים את השר דחוף ככל האפשר ולשלוח את זה מיידית לפירסום ברשומות כדי שבאמת יהיה טווח הזמן המתאים.
נעמי חזן: הצבעה על אישור תקנות התעבורה (תיקון מס' 8), התשנ"ט1999- בעד - 2 אין מתנגדים התקנות אושרו.
נעמי חזן: אני מודה לכם על השיעור.
אברהם פורז: הנושא הראשון שעומד על סדר יומנו הוא העברת צינורות המשחֵן של חברת החשמל.
אברהם פורז: משחֵן - זאת אומרת דבר שהופך להיות שחון.
ישעיהו רונן: גם מייבש כביסה זה משחֵן.
אברהם פורז: בפתיחת הישיבה אני נותן את רשות הדיבור לחבר הכנסת רביץ, שביקש להעלות הצעה לסדר.
אברהם פורז: אחר-כך נחזור למשחן.
אברהם רביץ: ראשית כל אני מתנצל, אני לא אוכל להשתתף בדיון.
אברהם רביץ: היושב-ראש יודע על כך והסיבה היא ראוייה.
אברהם רביץ: אני רוצה להגיש הצעה לסדר.
אברהם רביץ: אין זה סוד שיש כעת דיון בבג"ץ באותו נושא בדיוק.
אברהם רביץ: היושב-ראש ביקש אותי, שאני לא החסיד הכי גדול של הבג"ץ, אבל - - -
אברהם פורז: אבל אתה בין המארגנים של ההפגנה של הרבע מיליון, לא?
אברהם רביץ: דווקא לא, אני יותר חכם מזה.
אברהם רביץ: אבל ראוי גם להתייחס להפגנה של הרבע מיליון.
אברהם רביץ: אני רוצה לומר כך, בואו נתאר לעצמנו שאנחנו נגיע היום לאיזושהי החלטה.
אברהם רביץ: נגיד שאנחנו נגיע להחלטה שראוי שמדינת ישראל תיתן ביטוי ליהדותה של המדינה, שמוגדרת כמדינה יהודית ודמוקרטית, ולכן ראוי שהיא תעשה מאמץ, שעולה כמה שקלים, או הרבה שקלים - ואנחנו עושים את זה לפעמים, לאורך כל החיים.
אברהם פורז: הנה, אל-על למשל.
אברהם פורז: 50 מיליון דולר בשנה עולה לנו העובדה שאל-על לא טסה בשבת.
אברהם פורז: עוד מעט יסתבר שזה כסף קטן לעומת אל-על ...
אברהם פורז: אולי נעשה עיסקה, חבר הכנסת רביץ, אתה תיתן לאל-על לטוס ואנחנו נעצור את המשחן.
אברהם פורז: בטח נרוויח כמה עשרות מיליונים.
אברהם רביץ: עוד פעם שירקעס?
אברהם רביץ: אפשר יהיה להטיס את המשחן עם מטוס ....
אברהם רביץ: נתאר לעצמנו שנגיע להחלטה כזאת.
אברהם רביץ: הכנסת, בית המחוקקים יגיע היום להחלטה שראוי שמדינת ישראל תיתן ביטוי לעניין הזה ובאמת תוציא את ההוצאה המיוחדת הזאת, או את הטירדה לציבור וכן הלאה.
אברהם רביץ: ואז מה יגיד הבג"ץ?
אברהם רביץ: האם הוא ייצא נגד ההחלטה שלנו?
אברהם רביץ: אני חושב שזה זילות הבג"ץ.
אברהם רביץ: או להיפך, נגיד שאנחנו המחוקקים נפסוק היום שאכן לא ראוי להתחשב בעניין הזה והעיקר הוא להסתכל על החיים במדינת ישראל דרך החריר של הגרוש.
אברהם רביץ: גם אז, מה יגיד הבג"ץ?
אברהם רביץ: גם אני הייתי יושב-ראש ועדה במשך כמה שנים ואני יודע מה זה בשביל יושב-ראש לבטל ישיבה, זה דבר לא קל.
אברהם רביץ: אני לא מציע לבטל את הישיבה.
אברהם רביץ: היה ראוי לעשות כן, לדחות את הישיבה עד לאחר הבג"ץ.
אברהם רביץ: מבחינתך.
אברהם רביץ: לא מבחינתי.
אברהם רביץ: אבל הוזמנו אנשים מאוד מכובדים.
אברהם רביץ: כל אחד יאמר את דברו.
אברהם רביץ: באמת חבל על זמנם של אישי ציבור ואנשי מקצוע.
אברהם רביץ: אני לא מציע לבטל את הדיון.
אברהם רביץ: אני מציע שלא נגיע היום למסקנות, רק ובלבד בגלל הבג"ץ של מחר.
אברהם רביץ: רק למסקנה אחת הייתי כן מציע שהוועדה הנכבדה הזאת תגיע.
אברהם רביץ: אני מציע שהוועדה הזאת תאמר בבג"ץ שאכן הכנסת דנה בעניין וראוי שהבג"ץ יימנע עצמו מלדון בעניין, כפי שהוא פסק בדברים רבים אחרים, בנושא בחורי ישיבות למשל, כשהוא העביר את ההחלטה לכנסת.
אברהם רביץ: הנושא הזה הוא בתשתית השאלה.
אברהם רביץ: זה לא שאלה אם ייסע או לא ייסע ודרך איזה כבישים.
אברהם רביץ: זוהי שאלה שיורדת לשורשי הקיום שלנו במדינת ישראל, איך אנחנו רוצים להיראות ואיזה ביטוי אנחנו רוצים לתת ליהדותה של מדינת ישראל, על-יד הדמוקרטיה.
אברהם רביץ: ולכן ראוי שהוועדה הזאת תיפנה לבג"ץ ותאמר לו: הנה פתחנו בדיונים, כיבדנו את הבג"ץ ולא הגענו להחלטות, ולכן אנחנו מבקשים שהבג"ץ ירשום לפניו שהדבר הזה נמצא בדיון ולא יידון בעניין הזה.
אברהם פורז: חבר הכנסת רביץ, אני רוצה לומר לך רק דבר אחד.
אברהם פורז: ההבדל בינינו לבין הבג"ץ הוא שהבג"ץ נדרש להכריע בשאלה משפטית מובהקת.
אברהם רביץ: בשום פנים ואופן היא לא שאלה משפטית מובהקת.
אברהם רביץ: היא משפטית-אידיאולוגית.
אברהם פורז: השאלה בבג"ץ היא בהחלט שאלה משפטית.
אברהם פורז: בית-המשפט, להבדיל מאיתנו, יכול לומר שכל פעילות כזאת או אחרת היא לא חוקית, או לתת צו כזה או צו אחר.
אברהם פורז: אנחנו בסופו של דבר כל הסמכות שלנו - אנחנו גם לא עוסקים בחקיקה.
אברהם פורז: אומנם כשהשרים נשבעים אמונים הם אומרים "ולקיים את החלטות הכנסת" - -
אברהם רביץ: החלטות ולא חקיקות.
אברהם פורז: - - "החלטות ועדות הכנסת".
אברהם פורז: אני לא יודע אם החלטות ועדות הכנסת משמע החלטות הכנסת, אבל נניח שכן.
אברהם פורז: אם הם היו באמת מקיימים את כל החלטות הכנסת אולי היה רע מאוד, כי חלק מהחלטות הכנסת עדיף שלא יתקיימו.
אברהם רביץ: לידיעתך הם גם לא מקיימים את כל החוקים.
אברהם פורז: בסופו של דבר לנו אין את השיניים שיש לבית-המשפט.
אברהם פורז: הכנסת היא יותר גוף ממליץ, שיכול לראות את האספקט בעניין הציבורי.
אברהם פורז: נניח שבית-המשפט אומר שזה בסמכות חברת החשמל להתחשב בדעתו של השר סויסה, אבל אנחנו חושבים שבגלל ההוצאה הנוספת - שלדעתך היא מוצדקת.
אברהם פורז: נניח שייסתבר שמדובר בכמה עשרות אלפי דולרים יותר - - -
אברהם רביץ: אני לא יודע.
אברהם רביץ: זה יכול להיות גם יותר זול.
אברהם רביץ: אבל היום זה כבר הפך להיות לעקרוני.
אברהם רביץ: זה כבר לא משנה אם זה זול או יקר.
אברהם פורז: נניח באופן תיאורטי שאחרי שמנכ"ל חברת החשמל ידבר הוא יגיד: כן, אפשר להעביר את המשחן ביום חול.
אברהם פורז: יהיו כך וכך פקקים וזה גם יעלה לנו נניח עוד כמה עשרות אלפי דולרים יותר.
אברהם פורז: אתה לשיטתך תאמר שזה בסדר גמור, למען השבת עם ישראל הקריב דברים יותר חשובים מכמה עשרות אלפי דולרים; ואולי אני אגיד שאני חושב שזה לא מן הראוי, עם כל הכבוד לשבת ולכל הדברים האלה.
אברהם פורז: זה במישור לגמרי אחר.
אברהם פורז: בכל מקרה, אנחנו ניתן את הדעת לקראת הסוף.
אברהם רביץ: אני מבקש להקל עליך.
אברהם רביץ: אתה בכל מקרה, לו דעתך היתה נשמעת, אתה מבקש שלא תתקבל החלטה.
אברהם רביץ: לא היום.
אברהם רביץ: אבל אני מעדיף שאנחנו נסכם ולא הבג"ץ.
נעמי חזן: אז תעשה את זה היום כי יש דיון בבג"ץ מחר.
אברהם רביץ: אבל אני שומר על כבוד הבג"ץ, חברת הכנסת נעמי חזן.
נעמי חזן: משום שאחד העותרים הוא יושב-ראש הוועדה המכובדת הזאת - - -
אברהם רביץ: ודאי שזה לא ראוי לכן.
נעמי חזן: ואם אנחנו נכריע היום אז אנחנו נוכל למשוך את העתירות מחר.
אברהם רביץ: תלוי מה תהיה ההכרעה.
אברהם רביץ: אולי ההכרעה תהיה בניגוד לדעתו של יושב-ראש הוועדה.
אברהם רביץ: מה תעשה אז?
נעמי חזן: יתכן.
נעמי חזן: אנחנו הרי מדינה דמוקרטית.
אברהם פורז: חבר הכנסת רביץ, הרי אתה וחברת הכנסת חזן בקואליציה ואתם אמורים להיות פה רוב.
אברהם פורז: אני האופוזיציה פה.
אברהם פורז: צריך תמיד לזכור איפה הדברים עומדים.
אברהם רביץ: תן לי כמה חברי אופוזיציה לרוב שלי ....
אברהם רביץ: אני רוצה להקל עליך פרוצדורלית.
אברהם רביץ: אני מבין את מצבך פחות או יותר.
אברהם רביץ: אם לא תתקבל הצעתי, דהיינו שאנחנו נחליט להודיע לבג"ץ שיש דיון בכנסת בוועדה מכובדת, אז אני מבקש התייעצות סיעתית.
אברהם פורז: ומה יהיה אם אני אגיד שההתייעצות הסיעתית היא בשעה 2?
אברהם פורז: פה זה לא ועדת הכספים.
אברהם רביץ: זה לא יפה.
אברהם רביץ: אני רוצה באמת התייעצות סיעתית.
אברהם רביץ: לא פרוצדורלית.
אברהם פורז: אתה חושש שמא חברי הכנסת גפני או לייזרזון הם בדיעה אחרת משלך?
אברהם פורז: הם בטח תומכים בעמדתי ...
אברהם פורז: אז אתה תתייעץ איתם כי אתה לא בטוח שעמדתם כעמדתך.
אברהם רביץ: יכול להיות שלא.
אברהם רביץ: יכול להיות שהם יאמרו שמוטב שהבג"ץ יחליט ולא אנחנו.
אברהם רביץ: על כל זה אנו צריכים לדון.
אברהם פורז: בכל מקרה אני מודה לאדוני.
אברהם רביץ: כל טוב.
אברהם רביץ: אני מצטער שאני עוזב את הדיון החשוב מאוד הזה.
אברהם פורז: אני רוצה לומר שיש בהחלט הצדקה מלאה לבקשתך להיעדר.
אברהם פורז: ההיעדרות היא בהחלט מוצדקת.
אברהם פורז: רבותי, עכשיו אנחנו עוברים לסדר הדברים הרגיל שלנו.
אברהם פורז: בדרך כלל ועדה בדיון מסוג זה בהתחלה שומעת את הגורמים המעורבים, אחר-כך מתבטאים חברי הכנסת ובהמשך אנחנו מגיעים, או לא מגיעים, לכלל החלטה.
אברהם פורז: אני מציע שאנחנו נתחיל עם חברת החשמל, נעבור לנציגי המשטרה ואחר-כך לפי הצורך נמשיך הלאה.
אברהם פורז: בבקשה, מר פלד, מנכ"ל חברת החשמל.
רפי פלד: קודם כל אני רוצה לומר שבעיקרון בפרקטיקה שלנו אנחנו כל הזמן מתמודדים עם הדילמה מה לעשות בשבת ומה לא.
רפי פלד: העיקרון המנחה - לבצע כמה שפחות בשבת, ולבצע בשבת רק את מה שהכרחי.
רפי פלד: אני לא הייתי פה כשהפרשה הזאת התחילה.
רפי פלד: נכנסתי בשלב יותר מאוחר.
רפי פלד: אבל היום, מעבר לעיקרון הראשון, אנחנו מטפלים בנושא ב5- מרכיבים: 1) למזער את הפגיעה בתחבורה.
רפי פלד: זאת בעצם הסיבה העיקרית למחשבה להעביר את זה בשבת.
רפי פלד: 2) אי פגיעה בלוח הזמנים של התחנה.
אברהם פורז: אגב, מתי זה צריך להגיע לשם?
רפי פלד: גם כך וגם כך - ב5- שבועות.
רפי פלד: זאת אומרת, אם אתה עושה בכל שבת הובלה, זה 5 שבועות.
רפי פלד: ואם אתה עושה הובלה כל אמצע שבוע, זה גם 5 שבועות.
אברהם פורז: בעצם את המיתקן כולו מעבירים ב5- שבועות.
אברהם פורז: זאת אומרת, זה 5 מרכיבים של המיתקן?
אברהם פורז: זה מיתקן מסויים שבכל שבת מעבירים חמישית מהציוד, אחרי חודש ושבוע הכל אמור להיות באתר אשקלון ואז ניתן להרכיב את המשחן.
רפי פלד: זאת אומרת שבכל מקרה אין פה פגיעה בלוח הזמנים של התחנה.
נעמי חזן: מתי התחנה אמורה להיות מבצעית?
רפי פלד: התחנה אמורה להיות מבצעית באוגוסט 2000.
רפי פלד: הנושא הזה הוא לא בנתיב הקריטי, איך שלא יהיה, שבוע יותר או שבוע פחות.
רפי פלד: 3) העיקרון הבא הוא אי-חריגה מהתקציב המקורי.
אברהם פורז: זאת אומרת, עלות ההובלה.
אברהם פורז: אני מניח שכבר סגרתם הסכם עם החברה.
אברהם פורז: מי אמור להוביל, אתם או הם?
רפי פלד: את ההובלה אמורה לעשות חברת-האם מארצות-הברית "בבקוק ו-וילקוקס".
רפי פלד: הקבלן שלה בארץ זה תע"ש.
רפי פלד: כל נושא ההסכם בין חברת המובילים בכל מה שקשור עם התנועה - - -
אברהם פורז: אם תהיה עלות נוספת של העבר האם היא תחול על תע"ש או שאתם תכסו את זה?
רפי פלד: אני מתייחס לזה כאל הוצאה של עם ישראל.
אברהם פורז: לפני שאנחנו מגיעים לעם ישראל, אתה, עם כל הכבוד, עדיין מייצג רק את חברת החשמל.
אברהם פורז: תאמר לי, בהנחה שייגדלו העלויות, מי יצטרך לשאת בזה?
אברהם פורז: תע"ש, החברה האמריקאית או אתם?
רפי פלד: אני מניח שאנחנו.
רפי פלד: אני אומר שעיקרון בסיסי זה למצוא פיתרון שאינו חורג מהתקציב המקורי.
רפי פלד: אני לא מדבר על גרושים לכאן או לשם.
אברהם פורז: מה זה בעיניך "גרושים"?
אברהם פורז: יש מי שבעיניו 100,000 דולר זה גרושים, בטח יחסית למיתקן שעולה מאות מיליוני דולרים, ואחר יכול להגיד ש100,000- דולר זה המון, אפשר לקנות בזה 100,000 מחשבים לילדים.
רפי פלד: אני לא חושב שזה יהיה נכון להיכנס - - - אתן לך דוגמא.
רפי פלד: כדי לבנות את תחנת הכוח בחדרה המדינה חייבה אותנו להשקיע 8 מיליון דולר בפארק מסביב לתחנה, אחרת לא ייאשרו לנו את התחנה.
רפי פלד: איך אתה מתייחס לזה?
רפי פלד: אני כל הזמן בפרקטיקה של העשייה.