GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: אז אנחנו בעצם דואגים לחוף המצרי, משם מביאים נפט לאילת, אנחנו בעצם דואגים לאבו רודס.
מלי סיטון: אנחנו דואגים לכל המפרץ כי כל התנועה שם בסוף מתנקזת גם אלינו.
אברהם פורז: מה עושים אנשי עקבה?
אליק אדלר: אין יבוא דלק לעקבה.
אליק אדלר: עקבה מקבלת את הדלק שלה במיכליות כביש ממסוף דלק באירביד.
מלי סיטון: אני לא יודעת.
מלי סיטון: אני לא מכירה את הנושא.
מלי סיטון: כמו שאמרתי, הכוונה שלנו היא לסיים את תהליך תחיקת התקנה הזאת ולהמשיך הלאה לים התיכון.
יואב ערמוני: האמת שלא דיברתי עם האנשים ממשרד התחבורה כי הם לא התייעצו איתנו לפני כן, אז שאלתי אותם שאלות היום, כשהמתנו להתחלת הדיון הזה.
יואב ערמוני: השאלה למה אילת תחילה היא די ברורה, בגלל הערך התיירותי של אילת.
יואב ערמוני: אבל לטעמנו אין שום סיבה בעולם שלא לבוא ולהגיד כבר עכשיו בתקנה הזאת שזה לא יהיה גם בחיפה ובאשקלון, בנמלים שבים התיכון.
אברהם פורז: יש סיבה.
יואב ערמוני: בדיוק כשם שאנחנו דורשים מבתי זיקוק לראות מול העיניים שלהם וקטור מחירים של יצרני מוצרי דלק אירופאים, ובדיוק כפי שאנחנו דורשים מהם לעמוד בתקנים של מוצרי דלק אירופאים, בדיוק מאותה סיבה צריך לבוא ולהגיד להם: רבותי, דינכם כדין בתי הזיקוק במארסיי, בסיציליה או בסרדיניה.
יואב ערמוני: מה שמקובל באירופה, מה שמקובל באיטליה, מה שמקובל בצרפת יהיה מקובל גם כאן.
יואב ערמוני: לא צריך לתת יד לכך שתגענה מיכליות סוג ג' שמגיעות למדינות עולם שלישי, עם כל הכבוד.
יואב ערמוני: מה שאנחנו דורשים מבתי הזיקוק, הן בהיבט המחירים ובהיבטים הכלכליים, הן בהיבט איכויות מוצרי הדלק, צריך לדרוש גם בהיבט של איכות המיכליות שמביאות את הנפט הגולמי.
אברהם פורז: ומה אם ההובלה תעלה הרבה יותר כתוצאה מזה?
יואב ערמוני: אין שום סיבה לתת הנחה לבתי זיקוק בעניין הזה.
אברהם פורז: האם בתי הזיקוק יודעים על התקנה הזאת?
מלי סיטון: בתי הזיקוק יודעים ומסכימים על התקנת התקנה לגבי אילת.
מלי סיטון: אנחנו דיברנו איתם על אילת.
אברהם פורז: קו צינור הדלק אילת-אשקלון עדיין קיים?
מלי סיטון: כן.
מלי סיטון: בוודאי.
אברהם פורז: הפריקה באילת מתבצעת דרך קו צינור אילת-אשקלון.
אברהם פורז: נכון?
אברהם פורז: מי זה היבואנים שמביאים את הדלק לאילת?
אברהם פורז: מי מפעיל את המיכליות לאילת?
יואב ערמוני: המיכליות שמגיעות לאילת עם נפט גולמי הן מיכליות שמביאות מטענים עבור בתי זיקוק לנפט.
יואב ערמוני: חלק מהמיכליות עושות גם טרנספר בסחר בינלאומי.
יואב ערמוני: מיכליות שמגיעות לאילת הן משני סוגים: בעיקר עדיין אותה "ברונדרר" או איזושהי מיכלית ישנה אחרת.
מלי סיטון: אדוני היושב-ראש, כתוב בדברי ההסבר של הפנייה שלנו (בפיסקה השניה בסעיף 4) שאנחנו דיברנו איתם, ישבנו איתם וזה מסוכם איתם.
מלי סיטון: ניהלנו איתם את ההסכמות.
מלי סיטון: זה בהסכמה איתם.
אברהם פורז: מתי המועד שאמרו להם שזה ייכנס לתוקף?
מלי סיטון: ינואר 2000.
יואב ערמוני: אנחנו לא ראינו את דברי ההסבר.
אליק אדלר: גם אנחנו לא.
יואב ערמוני: אני רוצה לתמצת את עמדתי, ברשותכם.
זהר שקלים: אפשר לעשות תקופת מעבר.
אברהם פורז: רבותי, זמננו למעשה פג.
אברהם פורז: חשבתי שזאת תקנה מאוד טכנית ורציתי לעזור.
אברהם פורז: המגמה שלי, אני כבר אומר לכם, היא שבאילת צריך להיות עם חגורה ועם שלייקעס.
אברהם פורז: אולם בכל זאת לדעתי אי אפשר לסכם בלי לשמוע באופן פרטני את אנשי בתי הזיקוק ואת אלה שמפעילים את האוניות, לשמוע מה קורה איתם.
אברהם פורז: אולי יש חוזים חתומים, אולי יש משהו, אולי אנחנו גורמים פה נזק.
מלי סיטון: לאילת הם ערוכים, את זה אני יכולה להגיד.
אברהם פורז: מאחר שבמילא אנחנו מדברים על ינואר 2000, זה לא ממחר, אז אני לא רואה סיבה למהר כעת.
אברהם פורז: אני מאוד מבקש ממך, גברתי מנהלת הוועדה, להזמין את נציגי בתי הזיקוק וגם את קבלני המשנה שלהם, אם יש להם, או מי שמפעיל את המיכליות בקו לאילת.
אברהם פורז: אני רוצה לשמוע אותם.
אליק אדלר: את נציגי קו צינור אילת-אשקלון.
יואב ערמוני: קצא"א (קו צינור אילת-אשקלון) הם רק בעלי הנמל.
יואב ערמוני: הם יעשו מה שכתוב בתקנות.
אברהם פורז: אני מניח שמישהו קיבל זיכיון.
אברהם פורז: האם המיכליות מופעלות על-ידי איזה חברה?
יואב ערמוני: המיכליות מופעלות על-ידי בעלי המטענים.
אברהם פורז: אני מבקש גם שאתם תודיעו להם, אולי גם אתם יודעים, אולי בגלל שרשות הנמלים בכל זאת אצלכם - - -
יואב ערמוני: לגבי אילת ואשקלון צריך להזמין גם את נציגי קצא"א לדיון.
יואב ערמוני: נציגי רשות הנמלים והרכבות נמצאים פה.
יואב ערמוני: כי קצא"א מפעילים את זה.
אברהם פורז: אני רוצה לקבל גם את פירוט אוניות הנפט, שמסיעות נפט לסוגיו לנמל אילת.
אברהם פורז: באיזה אוניות מדובר?
אברהם פורז: באיזה גילאים?
אברהם פורז: איך הן בנויות?
אברהם פורז: מאיפה הן מובילות?
אברהם פורז: מה הן עושות?
יואב ערמוני: אני מציע לא רק לגבי אילת אלא גם לגבי חיפה ואשקלון.
מלי סיטון: אתם תפסידו הכל במהלך הזה.
מלי סיטון: חבל.
אברהם פורז: אני יודע דבר אחד, אתם תתקלו בזה איתי במהלך התקופה, שאין ארוחות חינם.
אברהם פורז: אתה יכול לבוא ולהגיד שאתה רוצה את האוניה הכי חדשה, הכי בטוחה, הכי מודרנית, אבל העלות של כל טון נפט יעלה כפול.
אברהם פורז: זה באיזשהו מקום מתגלגל על מחיר הבנזין שאני קונה.
יואב ערמוני: בכל הכבוד, זה לא יתגלגל כי אתה מכיר את נוסחת המחיר.
יואב ערמוני: אני לא סיימתי את דברי.
יואב ערמוני: נוסחת המחיר למוצרי דלק בשער בז"ן אומרת שמחירי הנפט בישראל יהיו מבוססים על המחיר בשוק הבינלאומי, או באגן הים התיכון, lavera מה שנקרא.
יואב ערמוני: אם ל-lavera נכנסות אוניות בנות 20 או בנות 10, גם לחיפה יכנסו אוניות רק בנות 20 או בנות 10.
יואב ערמוני: אני באמת חושב ככה ומאמין בזה.
יואב ערמוני: כמו שב-lavera דורשים תקני מוצרי דלק מסויימים ולזה מתאים המחיר, כמו שב-lavera דורשים - והייתי שם לפני שנה וחצי באחד מבתי הזיקוק.
אברהם פורז: אגיד לך למה אני לא מסכים איתך.
אברהם פורז: מדינה שבה התל"ג לנפש הוא 16,000 דולר לא יכולה להתנהג כמו מדינה שבה התל"ג לנפש הוא 30,000 דולר.
יואב ערמוני: אנשים פה לא יודעים אבל בתי זיקוק באירופה, שאנחנו רואים את חיפה כשוות ערך אליהם ומתייחסים אליהם כשאנחנו מדברים על חיפה ואשדוד, מבצעים תהליך של סקר סיכונים וביצוע של תיקונים ושיפוצים בעקבות סקר סיכונים אחת ל5- שנים בעלויות של מיליוני דולרים.
יואב ערמוני: בישראל בתי הזיקוק עוד לא התחילו לתכנן איך לעשות דבר כזה.
יואב ערמוני: זאת אומרת שתושבי אשדוד ותושבי חיפה חשופים לסיכונים.
יואב ערמוני: בתי הזיקוק רואים את אותם המחירים שרואים בתי הזיקוק בצרפת אך לא מבצעים עבודות לשיפור ההגנה על איכות הסביבה ברמה מתאימה.
יואב ערמוני: על אף אותם מחירים שמקבלים בתי הזיקוק, תושבי מארסיי מוגנים אבל תושבי חיפה ואשדוד אינם מוגנים.
יואב ערמוני: אותו דבר גם לגבי הובלה ימית.
מלי סיטון: אני חושבת שפשוט חבל שאנחנו מחמיצים את הקטע של אילת.
אברהם פורז: אבקש ממנהלת הוועדה מייד בתום הפגרה, בתחילת אוקטובר, לקיים את הדיון על אילת.
אברהם פורז: אם נחליט בתחילת אוקטובר גם נחיל את זה ב1.1.2000-.
אליעזר שטרנברג: אז הם יגידו: תן לנו עוד חצי שנה כי יש לנו חוזים.
מלי סיטון: הם רוצים חצי שנה להיערכות חוזית.
יואב ערמוני: אז ניתן חצי שנה להיערכות חוזית.
אברהם פורז: בתחילת אוקטובר יתקיים דיון נוסף אליו יוזמנו נציגי בתי הזיקוק, נציגי קצא"א, ואולי גם מישהו מאיגוד חברות הספנות שמפעיל את האוניות.
לאה ורון: והמשתמשים.
שמעון ליאור: זה לשכת הספנות.
אברהם פורז: זה לא משנה.
אברהם פורז: גם אנשים שמביאים עסקים לישראל, גם בעורקיהם זורם דם.
אברהם פורז: אני כל הזמן שומע מטורקיה חדשות, האם יש יהודים שנפגעו ברעידת האדמה.
אברהם פורז: זה בסדר, זה מאוד חשוב, אבל גם חשוב לי אם נפגעו אחרים מרעידת האדמה, וגם אם הם לא יהודים זה חשוב.
אברהם פורז: דבר שני, אם אתם רוצים אולי בעתיד להרחיב את זה גם לגבי נמלים אחרים, אני רואה את זה בברכה, בעיקרון, הכל בכפוף למחירי עלות-תועלת.
מלי סיטון: אנחנו נבדוק את זה.
אתי בנדלר: אבל תעשו איזשהו תיאום תוך-ממשלתי בעניין הזה.
אליעזר שטרנברג: אנחנו רוצים לעשות את זה בהדרגה.
אליעזר שטרנברג: אמרנו שנתחיל באילת.
אברהם פורז: אבל אני לא יכול לאשר בינתיים.
אברהם פורז: יכול להיות שיש איזה אוניה שיש איתה חוזים לתקופה ארוכה והיא כן בטוחה.
אליעזר שטרנברג: אבל ישבנו ודיברנו על זה עם בז"ן.
אליעזר שטרנברג: אני מפחד שברגע שתיתן להם עוד צ'אנס הם יחזרו בהם מהסכמתם.
לאה ורון: זה תפקידם של אנשי הציבור.
אברהם פורז: אבל הסמכות הזאת היא בידיכם ובידינו.
אברהם פורז: רבותי, יש לנו בסך הכל בשלב הזה שעה ורבע משום שבשעה 11:30 מתחילה ישיבה של מליאת הכנסת ולפי התקנון בזמן שמתקיימת ישיבת מליאה אנחנו לא יכולים לקיים ישיבה של הוועדה, אלא באישור מיוחד, ואני לא חושב שזה מצדיק בקשת אישור מיוחד הפעם.
אברהם פורז: זה גם לא דיון שכניראה עומד להסתיים היום אלא הוא דיון שעוד יימשך.
אברהם פורז: הכנסת העבירה לפני כשנה באופן חלקי הצעת חוק של חבר הכנסת דן תיכון בקשר לקידום התחרות במשק הדלק.
אברהם פורז: חשבתי שבערך בתום שנה לקבלת החוק אנחנו צריכים לקבל פחות או יותר איזשהו פידבק, איזושהי תגובה, לראות אם עשינו טוב, אם עשינו רע, האם עשינו די, האם עשינו מעט מדי.
אברהם פורז: לכך נועדה הישיבה היום.
אברהם פורז: בעקבותיה אנחנו נוכל לשקול האם צריך לעשות צעדים נוספים, האם מה שעשינו מספיק או אולי צריך לתקן משהו.
אברהם פורז: אני מבקש מכל אחד לדבר בקצרה.
אברהם פורז: תצאו מתוך הנחה שחלק מהדברים כבר נאמרו בוועדה הזאת בפעמים קודמות.
אברהם פורז: אומנם ההרכבים משתנים אבל הדברים באופן כללי לא משתנים.
אברהם פורז: נתחיל עם מר משה אהרוני ממינהל מקרקעי ישראל.
אברהם פורז: האם אתה מכיר את החוק שלנו?
אברהם פורז: אנא הגד לנו מה קורה מבחינת המינהל.
משה אהרוני: אני מרכז את הנושא של תחנות הדלק באגף שיווק וכלכלה במינהל מקרקעי ישראל.
משה אהרוני: המינהל בעצם פועל בשתי דרכים ליישם את חוק משק הדלק.
משה אהרוני: דרך ראשונה היא מתן אפשרות לחוכרים לבצע שינוי יעוד מבלי שהמינהל לוקח את הקרקע מהם.
משה אהרוני: בנוסף הוא לא מתנה את הקצאת הקרקע החדשה למטרת תחנת הדלק בשינוי מחיר ....
משה אהרוני: הפעולה הזאת כבר הביאה לתוצאות.
משה אהרוני: מאז חקיקת חוק משק הדלק 19 תחנות דלק אושרו.
משה אהרוני: יש שני מהלכים.
משה אהרוני: מהלך אחד - - -
אברהם פורז: קודם כל אתם צריכים לשווק - - -
משה אהרוני: אמרתי לך, המינהל פועל בשני מהלכים.
משה אהרוני: יש סעיף 3 וסעיף 5 שהם שני דברים שונים.
משה אהרוני: סעיף 3 זה .......
משה אהרוני: בינתיים עד היום 19 תחנות אושרו כבר לשינוי ייעוד.
אברהם פורז: זאת אומרת, אנשים שהחזיקו בקרקע כחוכרים למטרה אחרת שינו את הייעוד ואתם אישרתם את זה.
אברהם פורז: איפה זה בארץ, אתה יכול לתת תמונה?
אתי בנדלר: 19 אושרו מתוך כמה בקשות שהגיעו אליכם?
אתי בנדלר: האם היו פניות שלא נענו?
משה אהרוני: לא.
משה אהרוני: יכול להיות שיש איתורים שנמצאים עכשיו בצנרת.
משה אהרוני: בנוסף לזה עשיתי בירור קטן במשרד הפנים בוולק"ח (ועדה לשמירת קרקע חקלאית), ודיווחו לי ש46- תוכניות הוכנסו לוולק"ח בתקופה הזאת.
משה אהרוני: 90%-85% מהן זה .....
משה אהרוני: בעצם החוכרים או בעלי רשות מבצעים שינוי יעוד.
אברהם פורז: הם מתחילים שם לפני שהם מגיעים אליכם?
משה אהרוני: עד כמה שאני יודע הם מקבלים איזה אישור שלנו ואז הם הולכים לוועדה ומי שתוכניתו מאושרת פונה אלינו ואנחנו מוציאים אישורים.
אברהם פורז: הוולק"ח דן ב46- תוכניות.
אברהם פורז: אלה שאתה ציינת קודם הן לא על קרקעות חקלאיות?
אברהם פורז: זה אושר סופית מכיוון שזה לא על קרקעות חקלאיות?
משה אהרוני: גם חלק מהתחנות על קרקעות חקלאיות אושרו עכשיו.
משה אהרוני: אני לא יודע את הפירוט המלא של כל ה19-.
משה אהרוני: הפן השני זה מתייחס לסעיף 5, על-פיו המינהל מתבקש לשווק כ200- איתורים.
משה אהרוני: המינהל פנה לחברה שהתחילה להפעיל את האיתורים.
משה אהרוני: איתרנו 80 איתורים בשלב זה, שעברו בדיקת היתכנות כלכלית והיתכנות תחבורתית.
משה אהרוני: זה בעצם לב העניין.
משה אהרוני: 80 האיתורים האלה הובאו למע"צ מכיוון שאנחנו רוצים להגביר את הסיכוי של השיווק ואנחנו רוצים לקבל את האישור העקרוני של מע"צ.
משה אהרוני: מע"צ התייחס עד כה ל50- מהאיתורים.
משה אהרוני: בערך 50% מהם הוא שלל ו50%- אישר.
אתי בנדלר: מאיזה נימוקים הוא שלל?
משה אהרוני: הנימוק היה שהם לא עומדים בהנחיות.
משה אהרוני: הנימוקים היו תעבורתיים.
משה אהרוני: הם היו צריכים לתת את האישור העקרוני שלהם כדי להבהיר את הסיכון בשיווק.
משה אהרוני: מבין אלה שכן אושרו: 10 איתורים הועברו לאגף השיקום.
משה אהרוני: אנחנו עדיין צריכים לגמור את החוזה איתם, הוא עדיין לא סגור סופית; 10 שווקו במיכרז פומבי.
משה אהרוני: מכיוון שאנחנו מדברים על ההוראות בהתייחס למשק הדלק אנחנו מתכוונים לעשות שני דברים.
משה אהרוני: בשבוע הקרוב ייצא מיכרז נוסף לחברות פרטיות שייאתרו לנו עוד איתורים, כדי לנסות להגיע ל200-.
משה אהרוני: דבר שני, המינהל מבצע מאמץ פנימי לחפש איתורים, בעיקר באיזורי תעשייה למיניהם, שאפשר יהיה לשווק אותם.
רוני פנאי: מתוך 100 שהייתם צריכים להקציב הקצבתם עד היום 10.
רוני פנאי: שייבינו על מה מדובר.
יואב ערמוני: אתה רוצה שאתייחס רק לנקודה שדובר עליה עד כה, של מינהל מקרקעי ישראל, או שאתייחס לכל?
אברהם פורז: אתה יכול גם לדבר בכלל.
יואב ערמוני: אני בהחלט חושב שהקצב שבו תחנות מגיעות לשיווק או יוצאות לשיווק מצד מינהל מקרקעי ישראל, אני לא מכיר את כל הבעיות הפנימיות שם אבל אני בהחלט חושב שהקצב הזה הוא דל למדי ולא על-פי רוח החוק, כוונותיו ומטרותיו.
יואב ערמוני: אני חושב שאחת הבעיות המרכזיות שאנחנו מזהים בשוק תחנות הדלק זה מחסור - - -
אברהם פורז: מר אפרתי, האם עדיין מינהל מקרקעי ישראל נשאר בסמכות שר התשתיות הלאומיות או שאין החלטה בעניין הזה?
יעקב אפרתי: יש החלטה שזה עוזב את משרד התשתיות הלאומיות, אבל זה עדיין לא עזב את המשרד.
אברהם פורז: וזה מקובל על השר?
יעקב אפרתי: השר חתום על הסכם.
יעקב אפרתי: כמובן שזה לא מקובל עליו.
אברהם פורז: זה עובר לאחריות של משרד ראש הממשלה?
יעקב אפרתי: מע"צ עובר למשרד התחבורה ומינהל מקרקעי ישראל למשרד ראש הממשלה.
יואב ערמוני: אני בהחלט חושב שהקצב הזה, כפי שהצביע עליו מר משה אהרוני, הוא קצב דל למדי.
יואב ערמוני: הוא בהחלט לא תואם את הצרכים של משק תחנות הדלק.
יואב ערמוני: אני מתפלא, דרך אגב, על הצורך בפנייה לוולק"ח, שכן נדמה לי שדרך חוק משק הדלק (קידום התחרות) קודם חוק התכנון והבנייה.
אברהם פורז: הורדנו את הוועדה המחוזית אבל לא את וולק"ח.
דוד ויסמן: באדמה חקלאית מותר להקים תחנת תידלוק.
דוד ויסמן: איפה ולק"ח בעניין הזה?
תורה בנין: בוועדה מקומית אומנם אבל עדיין - - -
דוד ויסמן: לא ועדה מקומית.
דוד ויסמן: כתוב בחוק שעל אדמה חקלאית, כמו בתעשייה, מותר להקים תחנת תידלוק.
דוד ויסמן: למה צריך ללכת לוולק"ח?
אברהם פורז: כי זה בכפוף לתוכניות מיתאר ארציות.
יואב ערמוני: בכל אופן, מתוך האינטרס הזה שאנחנו מזהים, שחיוני לקדם אותו, של הקמת כמה שיותר תחנות דלק בזמן הקצר ביותר, שייכנסו לשוק כדי שתיווצר תחרות בשוק הזה, על מנת לקדם את העניין הזה אנחנו מתכוונים להביא ביום ראשון בפני הממשלה הצעת החלטה שמטפלת בזה בין היתר על-ידי הקמת איזשהו גוף מתאם בין כל הגופים האלה: מע"צ, מינהל מקרקעי ישראל, מינהל התכנון במשרד הפנים ומשרד התחבורה, על מנת שיהיה צוות מטעם הממשלה שיירכז את כל התחום, בקידום החוק הזה ומטרותיו.
יואב ערמוני: ביום ראשון הקרוב זה אמור להיכנס להחלטות הממשלה.
יואב ערמוני: לגבי נושאים אחרים, הייתי מעוניין כרגע להתייחס רק לבעייתיות שיש - - -
אברהם פורז: אני לא מבין מה הצוות הזה צריך לעשות בעצם?
יואב ערמוני: הצוות הזה צריך למשל לזהות ולסייע למינהל מקרקעי ישראל להביא כמה שיותר איתורים בזמן קצר ככל היותר; ללוות את התהליך של pre-ruling שמתבצע במע"צ לגבי תקן התחברות לכבישים, שצריך להתבצע בזמן קצר ככל היותר על מנת שהמינהל יוכל לקבל את האיתורים האלה לאחר pre-ruling ולצאת למיכרזי קרקע בלתי מתוכננת (מקב"ת); ולאתר צווארי בקבוק, אם הם קיימים, באישורים של תחנות דלק בוועדות מחוזיות, או בוולק"ח, או בכל גוף אחר שמונע את קידום האינטרס הזה, של הקמה כמה שיותר מהירה של כמה שיותר תחנות דלק.
יואב ערמוני: ראינו שבעניין הזה כל גוף צריך לעשות כל מיני דברים אבל בסופו של דבר כל אחד עושה את זה, מתוך כל מיני צרכים ואילוצים משלו, בקצב שלו.
יואב ערמוני: אנחנו מציעים שהגוף הזה, כגוף באחריות משרד התשתיות הלאומיות, יוכל לאמץ גם איזשהם פרוייקטים חיצוניים שייעזרו, ייקדמו וייסייעו ביד הגופים האלה לעמוד במשימות שלהם.
יואב ערמוני: הכל מתוך ראיית האינטרס הזה שציינתי.
אברהם פורז: בעצם אתם אומרים שמינהל מקרקעי ישראל לא עושה את זה מספיק?
יואב ערמוני: לא כך אני אומר.
יואב ערמוני: הם עושים.
יואב ערמוני: יש להם צרכים משלהם.
יואב ערמוני: ברגע שמינהל מקרקעי ישראל איתר קרקע - - -
אמנון רופא: היתה החלטה כלשהי ואת ההחלטה הזאת לא יישמו.
יואב ערמוני: מינהל מקרקעי ישראל איתר מיקבץ תחנות.
יואב ערמוני: יש לו עכשיו 10 איתורים, או 20 איתורים.
יואב ערמוני: עכשיו כדי לצאת איתם למיכרז הוא צריך ללכת למע"צ.
אברהם פורז: אז למה הוא צריך מישהו אחר שיילך בשבילו?
יואב ערמוני: הוא יילך, אבל מישהו צריך לראות שהדברים האלה מתקדמים בקצב הרצוי, לראות שזה מגיע, להבין איפה יש בעיה ולסייע בפיתרון הבעיה.
יואב ערמוני: אם יש אחרי זה בעיה עם משרד הפנים במינהל התכנון הוא צריך לסייע גם להם בפיתרון הבעיות ולרכז את כל הטיפול והליווי של יישום החוק הזה וקידום מטרותיו.
אברהם פורז: מר ערמוני, מבחינת התחרות בין התחנות האם קרה משהו?
אברהם פורז: חוץ מזה שנותנים עיתון פה ושם?
יואב ערמוני: השוק בגדול עוד לא רואה את הפירות של החוק.
יואב ערמוני: הפירות של החוק מבחינתנו זה עוד 200 תחנות דלק.
אברהם פורז: כמה תחנות הוקמו בשנה האחרונה?
יואב ערמוני: בסביבות 40-30 תחנות דלק.
יואב ערמוני: זה יותר מאשר בשנים קודמות אבל לא הרבה יותר.
יואב ערמוני: בדרך כלל נבנות כ25-20- תחנות.
מרדכי בן-ש"ך: יש לי פה את הנתונים אם אתם רוצים.
לאה ורון: כן, מאוד.
אתי בנדלר: והפיתרון הוא לדעתך בייתר הקצאות?
יואב ערמוני: הפיתרון הוא בהגדלת מספר התחנות.
יואב ערמוני: יש לנו דוגמא טובה מאוד בעניין הזה מאירופה.
יואב ערמוני: כאשר ספרד רצתה להצטרף לאיחוד האירופאי בתחילת שנות ה90- אחת המכשלות המבניות במשק שם היה שוק הדלק והמונופול שהיה על תחנות הדלק.
יואב ערמוני: המונופול שם היה לא בזיקוק אלא בנושא השיווק.
יואב ערמוני: הממשלה הספרדית יצרה מצב של ערוץ מקביל ובתוך 5 שנים הכפילו את מספר תחנות הדלק בספרד מ3,500- ל7,000- ונוצרה שם תחרות שיש לי לגביה תיעוד, כולל מתורגם לעברית ואשמח להביא לכם את זה.
אברהם פורז: מה אתה יודע על מקומות שלא שייכים למינהל מקרקעי ישראל?
אברהם פורז: מה אתה יודע על אנשים שיש להם נניח נכס, קרקע פרטית, שרוצים שתשנה ייעוד?
יואב ערמוני: אני מניח שאנשים כאלה, שברשותם קרקע פרטית או קרקע שחכורה על ידם, אם הם רואים יתרון כלכלי בהקמת תחנת דלק במקום אזי הם עושים את הפעולות המתחייבות.
יואב ערמוני: כאן אנחנו נתקלים בבעיה מסוג אחר לחלוטין.
יואב ערמוני: הבעיה היא שאם תבוא היום לייזמים ותגיד להם "תחנת דלק" הם יגידו לך: כל הכבוד, אבל זה לא מספיק.
יואב ערמוני: אנחנו רוצים מסביב לתחנת הדלק הזאת עוד אימפריה.
יואב ערמוני: אנחנו רוצים גם קניון, גם מסעדה, גם מצחצח נעליים, גם מתקן פנצ'רים וגם אני לא יודע מה.
יואב ערמוני: זה בסדר גמור, אין לי בעיה עם העניין הזה.
יואב ערמוני: רק כאשר מגיעים עם היוזמה לקומפלקס מסחרי, אנחנו דיברנו לפני רגע על תחנת דלק - - -
אברהם פורז: האם תחנת דלק נטו היא לא דבר מספיק רווחי?
יואב ערמוני: אולי לא, או שמישהו רוצה להרוויח הרבה יותר.
יואב ערמוני: לא רק יותר אלא הרבה יותר.
יואב ערמוני: אני לא יודע.
יואב ערמוני: נמצאים כאן אנשי חברות הדלק וייזמים, הם יוכלו לתת תשובה יותר טובה.
יואב ערמוני: מכל מקום, הבעיה שאנחנו מזהים בקטע הזה היא שאם עד לפני רגע דיברנו על תחנת דלק עכשיו אנחנו כבר מדברים על כל מיני קומפלקסים מסחריים.
יואב ערמוני: וכשמדובר על קומפלקסים מסחריים העניין הזה מגיע לדיון בכל מיני ועדות, מקומיות, מחוזיות וכן הלאה, ואז מתחילות השאלות, ההתניות, ההסתייגויות, המעצורים והבלמים.
יואב ערמוני: אם נישאר בתחום הזה של תחנת דלק, אני חושב שאנחנו צריכים לראות אותן הרבה יותר.
יואב ערמוני: אבל אני חושב שהחברים מחברות הדלק יוכלו להשיב תשובות יותר טובות בעניין הזה.
אליהו משגב: רציתי לשאול שאלה בתחום שלכם, בנושא המיכרז של המפעיל השני בנתב"ג.
יואב ערמוני: ראשית, זה לא חלק מהחוק.
יואב ערמוני: חלק מהרפורמה זה גם אספקת דלק בנתב"ג.
יואב ערמוני: אספקת דלק בנתב"ג היתה שנים ארוכות עניין בטיפול מונופול בשם "חברת שירותי תעופה".
יואב ערמוני: לאחר 3 שנים של מאבק מאוד מאוד עיקש, מ96-93-, הצליחו משרד האוצר ומשרד האנרגיה והתשתית לכפות רפורמה בנושא של אספקה ובזה הוציאו לדרך החל מספטמבר 1996 את השלב הראשון של אותה רפורמה.
יואב ערמוני: השלב השני של אותה רפורמה היה אמור להיות הוצאת מיכרז לנותן שירותי תידלוק נוסף בנתב"ג.
יואב ערמוני: מאז ועד היום אני מצטער להגיד בהכנעה, 3 שנים שאני מנסה לעבוד מול רשות שדות התעופה ולסייע בידם ככל שאני יכול.
יואב ערמוני: העניין הוא לא בסמכות רשות שדות התעופה.
יואב ערמוני: אני חושב שאם הנושא הזה הועלה יכול להיות שמן הראוי לקיים על זה דיון, להזמין לכאן את נציגי רשות שדות התעופה ולנסות להוציא מהם התחייבות.
יואב ערמוני: במו אוזני שמעתי את מנכ"ל רשות שדות התעופה מתחייב לפני הנציגות האירופאית של ארגון חברות התעופה להוציא מיכרז עד סוף 1998.
אברהם פורז: האם הדלק פה יותר יקר מאשר בשדות תעופה אחרים בעולם?
יואב ערמוני: הדלק עצמו - לא.
יואב ערמוני: שירותי התידלוק - כן.
אתי בנדלר: איזה אינטרס לכאורה יש לרשות שדות התעופה למנוע מיכרז נוסף?
יואב ערמוני: אני מציע שאנחנו נשאיר את התשובה בעניין הזה לרשות שדות התעופה.
יואב ערמוני: עובדה ש3- שנים העברתי להם נוסחי מיכרזים מכל העולם של מתן שירותי תידלוק: מארצות-הברית, מאירופה ומהונג-קונג, שדות תעופה חדשים ומיכרזים שייצאו רק לאחרונה, המתאימים לשנות האלפיים, תפיסות מתקדמות בפיקוח ותימחור וכן הלאה.
יואב ערמוני: כל הסיוע מצד משרד התשתיות הלאומיות/ מינהל הדלק ניתן לרשות שדות התעופה בעניין הזה ורשות שדות התעופה לצערי הרב, אני לא מצליח להבין למה, לא זזו.
אברהם פורז: אני מציע שלא ניסטה יותר מדי.
אברהם פורז: בעקבות הדברים שאמרת אני אפנה למנכ"ל רשות שדות התעופה ואבקש ממנו שייתן לוועדה סקירה על המצב בתחום הזה.
אברהם פורז: ניראה מה יש לו לומר.
אברהם פורז: אולי בעקבות מכתב כזה תהיה תזוזה בנושא.
אברהם פורז: מהמטוסים נעבור לאדמה.
אברהם פורז: אתן למר בן-ש"ך להתחיל.
אברהם פורז: האם "פז" היא עדיין חברת הדלק הכי גדולה?
מרדכי בן-ש"ך: כן, עדיין.
מרדכי בן-ש"ך: העברתם חוק ואני חושב שצריך לממש אותו.
מרדכי בן-ש"ך: השוק פתר את עצמו גם בלי הפעילות שהיתה צריכה להתלוות על-פי החוק אבל בגדול ניתן לומר שהחוק לא מומש.
מרדכי בן-ש"ך: שמעתם מה נאמר לגבי הקצאת הקרקעות.
מרדכי בן-ש"ך: בקטע שקשור לדלקל האוניברסלי לא קרה פה כלום.
מרדכי בן-ש"ך: נושא מרחקים: זה הדבר היחידי שהוא אפקטיבי, כי היתה עליו בעצם הקלה מיידית.
מרדכי בן-ש"ך: מבחינתי הוא יצר עלינו הגבלות רבות.
מרדכי בן-ש"ך: מספר לא מועט של תחנות אנחנו לא הקמנו בגלל החוק הזה.
מרדכי בן-ש"ך: האם זה עשה טוב לצרכן או לא?
מרדכי בן-ש"ך: אינני יודע.
מרדכי בן-ש"ך: בכל אופן, הקטע הזה של החוק - - -
אברהם פורז: האם יש מקומות בהם בגלל זה אתם לא הקמתם תחנות?
מרדכי בן-ש"ך: בהחלט, ביותר ממקום אחד.
יואב ערמוני: בהיבט הזה של אפלייה מתקנת, מה שאומר כאן מר מודי בן-שך, דרך סעיף המרחקים המינימליים, בהחלט החוק הוא אפקטיבי.
יואב ערמוני: יש יתרון לחברת דלק חדשה.
אברהם פורז: אני טוען שגם התחנות שלו מתחרות אחת בשניה.
יואב ערמוני: במידה מסויימת.
יואב ערמוני: זה תלוי.
מרדכי בן-ש"ך: את זה אמרנו לפני החוק אך אתם לא קיבלתם את דעתנו.
מרדכי בן-ש"ך: אני חושב שאם לי יש 6 תחנות ביפו הן מתחרות אחת בשניה בצורה מאוד אפקטיבית.
מרדכי בן-ש"ך: הבעלות שם היא שונה.
מרדכי בן-ש"ך: אבל זה לא התקבל על-ידכם.
אתי בנדלר: האם אתם לא הולכים היום יותר ויותר להפעלה עצמית?
אתי בנדלר: הרי זה לא בעלות שונה.
מרדכי בן-ש"ך: זה נכון.
מרדכי בן-ש"ך: אז תתנו את זה בהפעלה עצמית.
מרדכי בן-ש"ך: הייתם יכולים להתנות את זה בהפעלה עצמית.
מרדכי בן-ש"ך: אבל זה לא משנה.
מרדכי בן-ש"ך: אני חושב שבקטע הזה החוק הוא אפקטיבי.
מרדכי בן-ש"ך: אני לא בטוח שלטובת הצרכן, זה הכל.
מרדכי בן-ש"ך: יש הרבה מקומות שאני יכול לציין שבהם במידה והיינו יכולים לבנות תחנה היינו בונים וזה היה גם מוסיף לצרכן וגם מוסיף לתחרות.
אברהם פורז: השאלה היא כזאת: באותו מקום שבו אי אפשר להתקשר איתך, כי אתה כבר ממוקם, למה אותו בעל קרקע הלך ל"דלק" או למישהו אחר?
מרדכי בן-ש"ך: מה שקורה בסופו של דבר, שבמקום 6-5 גורמים שיכולים לבנות תחנה אז לפעמים, מכל מיני סיבות, נותרים 2-1.
מרדכי בן-ש"ך: המשמעות היא שכוח המיקוח של בעל הקרקע עולה.
מרדכי בן-ש"ך: זה הדבר היחידי שקרה.
מרדכי בן-ש"ך: במקום לשחק בין 5 הוא משחק בין 2.
מרדכי בן-ש"ך: בחלק מהמקרים זה כוח מיקוח של בעל הקרקע, בחלק מהמקרים זה של החברה.
מרדכי בן-ש"ך: אבל אני לא חושב שזה תרם משהו לצרכן.
מרדכי בן-ש"ך: זה לא הגדיל את מספר התחנות, שזו היתה המטרה המקורית.
מרדכי בן-ש"ך: דבר נוסף שלא קרה זה עבודה אפקטיבית של הוועדות המקומיות.
מרדכי בן-ש"ך: בפועל בשטח הביורוקרטיה ניצחה והדברים בכל זאת הולכים לוועדות המחוזיות, מכל מיני סיבות.
מרדכי בן-ש"ך: אני לא אכנס כרגע לסיבות.
מרדכי בן-ש"ך: אני יכול להביא אנשים שהם יותר מקצועיים ממני, שייסבירו את הנקודה הזאת.
מרדכי בן-ש"ך: העניין של מתן סמכות לוועדה המקומית נתקל בביורוקרטיה.
אמנון רופא: אתן לך מכתב מהוועדה המחוזית בעניין תחנות תידלוק, האומר שהוועדה המקומית יכולה להחליט אבל היא צריכה להביא את זה לאישור ועדת-משנה של הוועדה המחוזית.
אברהם פורז: אם החוק אומר אחרת אז המכתב הזה לא מעלה ולא מוריד.
מרדכי בן-ש"ך: אבל בפועל הם המחליטים.
מרדכי בן-ש"ך: בפועל הקטע הזה - ואני חושב שהכוונה פה היתה טובה - בעצם לא מומש.
מרדכי בן-ש"ך: אני חושב שצריך לבדוק מה מעכב פה את התהליכים.
מרדכי בן-ש"ך: אבל למרות מה שאני אומר, שבעצם החוק לא מומש, בפועל השוק פתר את עצמו.
מרדכי בן-ש"ך: כלומר הוקמו תחנות במקומות שונים.
מרדכי בן-ש"ך: אתם רואים לפי הגרף, אלה הנתונים שלנו, של "פז".
מרדכי בן-ש"ך: הנתונים שלנו לגבי המתחרים הם הערכה.
מרדכי בן-ש"ך: שאלתי את מנכ"ל "דלק" בדרך לישיבה והוא אמר לי שזה לא 9 אלא זה מספר כמעט כפול.
מרדכי בן-ש"ך: הוא יגיד בעצמו.
מרדכי בן-ש"ך: זה מה שאנחנו יודעים נכון לשלב הזה.
מרדכי בן-ש"ך: אנחנו רואים שתחנות מוקמות.
מרדכי בן-ש"ך: אני יכול לומר לכם שכמות התחנות שניתן להקים היום בצפון הארץ היא בעצם בלתי מוגבלת.
מרדכי בן-ש"ך: היום יש אדמות עם רשיונות שאיש לא הולך להקים בהן תחנות, כי זה הגיע לנקודת הרווייה.
מרדכי בן-ש"ך: במקומות אחרים זה לא קרה.
מרדכי בן-ש"ך: אני חושב שאם המדינה היתה מקיימת את החוק והיתה פועלת בערוצים שאתם התוויתם, אז זה היה עוד יותר אפקטיבי.
מרדכי בן-ש"ך: דרך אגב, אם מדובר על מספרים, אז ההשקעות בתחנות דלק, להערכתי, הן 50 מיליון דולר בשנה.
מרדכי בן-ש"ך: אלה המספרים שמופיעים פה על-פי הגרף.
מרדכי בן-ש"ך: באחוזים זה סדר גודל של 25%-20% תוספת במשך 3 שנים.
מרדכי בן-ש"ך: אני חושב שאין לזה אח ורע מאז קום המדינה.
מרדכי בן-ש"ך: אבל שוב, זה לא קרה בגלל החוק.
מרדכי בן-ש"ך: זה קרה בגלל האווירה ובגלל סיבות נוספות.
אברהם פורז: לפי הנתונים שלכם האם מספר הליטרים שמוכרת כל תחנה ירד?
מרדכי בן-ש"ך: בהחלט.
מרדכי בן-ש"ך: הוא ירד.
מרדכי בן-ש"ך: זה מתמטיקה פשוטה, זה אריתמטיקה.
מרדכי בן-ש"ך: כבר יותר משנתיים יש ירידה במכירה המבוצעת בתחנה.
אתי בנדלר: גם במרכזי הערים הגדולות?
מרדכי בן-ש"ך: חד משמעית כן.
מרדכי בן-ש"ך: כמובן שאפשר למצוא פה יוצאים מן הכלל.
אברהם פורז: זה לכאורה באמת אמור לתת מפתח לתחילת תחרות, לכאורה.
מרדכי בן-ש"ך: עד רמה מסויימת.
מרדכי בן-ש"ך: מרמה מסויימת העלות הממוצעת תעלה והמחיר יצטרך לעלות.
מרדכי בן-ש"ך: החל מרמה מסויימת יגיעו למצב שעל מנת להחזיק תחנה צריך לגבות יותר.
מרדכי בן-ש"ך: אם הכמות יורדת אז יוכלו לתת פחות הנחות.
מרדכי בן-ש"ך: הרי יש יתרון לגודל.
מרדכי בן-ש"ך: ברגע שאתה מתחיל להגיע לכיוון השני - ראה בצפון.