GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
א' דור: אתן דוגמא מזכרון ובכך אסיים: בזכרון מכרו עם כניסת השבת את החנות לאחד הדרוזים ובמוצאי שבת קנו את זה מחדש.
א' דור: אין בעיה לעשות את זה בכל המרכזים המסחריים.
אברהם פורז: זה היה בבית-המשפט?
א' דור: אתה יודע שלפי חוק המקרקעין, סעיף 8, מכירת נכס טעונה מסמך חתום?
א' בן-שחר: הוא נתן את זה בהשכרה, לא במכירה.
א' דור: לפני שנה השתתפתי בדיון בוועדת העבודה והרווחה באותו נושא ואז היו יותר נציגים של האגף החרדי.
א' דור: היום אני לא רואה אותם כאן.
אברהם פורז: היה חבר הכנסת גפני.
א' דור: אני חושב שאי-אפשר למנוע את התהליך שהוזכר כאן בהתחלה על-ידי רוני מילוא של קניות מחוץ למרכזי הערים.
א' דור: צריך לזכור שרוב הקניות באזורים האלה הן בפריפריה, ולכן הכנסת נקראת לחוקק חוק שיתאים את המצב - ואני חייב להזכיר שאני עובד היום על -פי חוק.
א' דור: הקיבוצים הם לא פורעי חוק - - -
אברהם פורז: אבל אתה יודע שבתקופה האחרונה, לא אתם, האגודה השיתופית, אלא אצל אלה שנמצאים על הקרקע שלכם עדיין הפקחים מבקרים ורושמים דו"חות של 5,000 ש"ח לאדם?
א' דור: בוודאי.
א' דור: מעניין שהם עושים את זה במספר מקומות מאוד ספציפיים.
אברהם פורז: אלה שלהם רושמים את הדו"חות משלמים או הולכים להישפט?
א' דור: הולכים להישפט.
א' דור: אנחנו הולכים תמיד להישפט.
אברהם פורז: כשהוא אומר 5,000 ש"ח מה פירוש הדבר?
ר' כהנא: זה כתוב בתקנות, אבל זה עדיין לא הופעל.
אברהם פורז: כלומר, רושמים דו"ח, אומרים לבן-אדם שהוא צריך לשלם 5,000 ש"ח וזה לא מופעל?
ר' כהנא: בשלב זה לא אומרים שום דבר, כי זה עוד לא הופעל.
ר' כהנא: עכשיו אני רק מתחילים להפעיל את זה.
אברהם פורז: מיוני 98 לא קורה דבר?
ר' כהנא: שר המשפטים חתם על זה לא מזמן.
אברהם פורז: על מה הוא חתם?
ר' כהנא: על הצו.
אברהם פורז: אני רוצה להבין: בשבת הקודמת נניח בקיבוץ הזורע באו שני סטודנטים ממוצא לא יהודי ומה רשמו?
ר' כהנא: רשמו דו"ח חקירה.
ר' כהנא: מעבירים את זה לחטיבה שמעבירה את זה ללשכה המשפטית.
ר' כהנא: היום יש מצב של קנס מינהלי, ואז האופציה, שעוד לא הפעילו את זה, אבל זה מה שצריך להיות, לפי קריטריונים - - -
אברהם פורז: לא אוטומטית?
ר' כהנא: לא אוטומטית.
אברהם פורז: מה הקריטריונים?
ר' כהנא: אני לא זוכרת בעל-פה.
ר' כהנא: יש שני עמודים.
אברהם פורז: תוכלי להעביר לנו את הקריטריונים?
ר' כהנא: כן.
אברהם פורז: אנחנו רושמים לפנינו שאת לוקחת על עצמך להעביר לנו את הקריטריונים.
ר' ניצחון: אני מהתאחדות הסוחרים, יו"ר הגסטרונומיה והמסחר.
ר' ניצחון: כיום בתל-אביב רבתי יש כמה מאות עסקים שאפשר לשכור אותם רק עם התחייבות לשלם ארנונה, חשמל ומים.
ר' ניצחון: לא צריך לשלם דמי שכירות בכלל.
ר' ניצחון: למה זה?
ר' ניצחון: כי אנשים כתוצאה ממרכזי הקניות בגבעת ברנר, שפיים, ביל"ו, געש, כפר ויתקין, הגיעו למצב קשה.
ר' ניצחון: הסתובבתי במקומות האלה וראיתי שם כמאה אלף איש כל שבת.
ר' ניצחון: ספרתי את המכוניות ועל סמך זה הגעתי למספרים אלה.
ר' ניצחון: אני יודע במקרה בכמה כפר ויתקין משכיר את המקום.
ר' ניצחון: משלמים דמי שכירות על מכונית, ויש חמשת אלפים מכוניות כפול 5 ש"ח.
ר' ניצחון: אדון בירנבאום צודק כשהוא אומר שכאשר אנשים קונים נעליים בשבת לא יקנו נעליים באמצע השבוע.
אחמד טיבי: אם מישהו נעליים ביום שני הוא קונה גם בשבת?
ר' ניצחון: לא.
ר' ניצחון: הוא מחכה לשבת כי אז הוא יכול לקחת את הילדים וגם לרכב על סוסים וכו'.
ר' ניצחון: משפט אחרון: אין דמי אבטלה לעצמאים.
אברהם פורז: אתה צודק בזה, אבל זה לא שייך לדיון זה.
אברהם פורז: מי בא מחיפה?
מ' טיקוצקי: אני יושב-ראש התאחדות הסוחרים הכללית בחיפה.
מ' טיקוצקי: את מר מילוא הייתי שואל במשך הזמן שהוא היה ראש העיר של תל-אביב האם גם שם היו חנויות פתוחות בשבת, האם הוא הרשה, האם אפשרי היה.
אברהם פורז: זה לא הנושא מה הוא עשה בתקופה שהיה ראש עיריית תל-אביב.
מ' טיקוצקי: מותר לי, זו שאלה לגמרי לגיטימית.
מ' טיקוצקי: הוא רק לא עונה לי, אבל מותר לי לשאול.
מ' טיקוצקי: העניינים הם פשוטים ביותר.
מ' טיקוצקי: זה לא רק עניין של הדת, גם של הדת.
אברהם רביץ: אל תגיד של הדת.
מ' טיקוצקי: לא ייתכן שמה שאסור לאחד יהיה מותר לשני.
מ' טיקוצקי: אנחנו כולנו יושבים באותה הארץ ובאותם התנאים, ולבי עם הקיבוצים, אבל כשם שהקיבוצים יכולים למצוא כל מיני דרכים אחרות לפרנס את עצמם כך החנווני הקטן היושב בחנות שלו לא יכול.
מ' טיקוצקי: זה דבר פשוט וגלוי שאלה היוצאים לטיולים בשבת יוצאים עם המשפחה כולה, וכשהם יוצאים הם לוקחים גם את הכסף אתם, ואם יש להם הכסף בכיס, הם נוסעים גם על מנת לקנות והם קונים.
מ' טיקוצקי: יש להם שטחים גדולים, הם יכולים לחנות, הם קונים.
מ' טיקוצקי: אין עיני צרה בקיבוצים, אבל הם מוכרים משום שהחנויות כולן סגורות.
מ' טיקוצקי: אנחנו חוזרים על זה משום שזו אותה עילה וזה אותו הדבר.
מ' טיקוצקי: אנחנו במצב החומרי הזה גם לשלם מיסים וארנונה איומה, אכזרית, לא נוכל, ואתם הופכים את העניין הזה לפוליטי ולא מסתכלים עליו בצורה הנכונה לראות מה קורה כאן.
יוחנן כהן: אני יושב-ראש ארגון הסוחרים בפתח-תקוה שתים-עשרה שנה.
יוחנן כהן: נולדתי באפגניסטן, מדינה מוסלמית טהורה.
יוחנן כהן: 70% מהחנויות שם היו שייכות ליהודים ולא הכריחו את היהודים לפתוח את החנויות בשבתות.
יוחנן כהן: הייתי שם עד גיל 14 וכל החנויות של היהודים היו סגורות בשבתות.
יוחנן כהן: מוסלמי שעבר ליד בית של יהודי לא עישן בשבת.
יוחנן כהן: כיבדו את היהודים בשבתות.
יוחנן כהן: אני בן-אדם מסורתי, נוסע גם בשבת, אבל אני רוצה לשמור על השבת ולהיות עם המשפחה.
יוחנן כהן: אשתי ואני עובדים משעה שעה וחצי בבוקר בחנות, לפעמים עד עשר בלילה.
יוחנן כהן: יש קונים, אין קונים, חייבים לשבת.
אברהם פורז: איזו חנות יש לך?
יוחנן כהן: חנות מאוד יפה - בגדי ים לנשים.
אברהם פורז: למה אתה עובד עד עשר בלילה?
יוחנן כהן: בקיץ לפעמים קונה מחזיקה אותך ופותחת 50 בגדי ים ולא קונה.
יוחנן כהן: אני חייב להישאר אותה.
יוחנן כהן: בחורף אני יכול גם לסגור בשעה חמש, כי אין קונים.
יוחנן כהן: כל מה שאמר נציג משרד התעשיה והמסחר הוא "מפוברק", ואגיד למה.
יוחנן כהן: היה מוצר שלא יכולתי למכור.
יוחנן כהן: קניתי מ"גוטקס", נתתי את זה לאדם בבסטה בחצי מחיר, הוא בא ביום ראשון והביא את כל הכסף ואמר, את כל זה מכרתי לך בבזרים.
יוחנן כהן: אתה מבין מה קורה פה?
יוחנן כהן: אני בן 66.
יוחנן כהן: יש לי חנות 32 שנה.
יוחנן כהן: אני מתבייש להגיד לכם שמכרתי את כל קופות הגמל שלי בחודש שעבר.
יוחנן כהן: מה אמר לי הבנק אחר-כך?
יוחנן כהן: תיקח הלוואה בריבית עד שיגיע לך הכסף בעוד חודשיים.
יוחנן כהן: לאן אני אגיע?
יוחנן כהן: לאן אתם רוצים שאני אגיע?
יוחנן כהן: לא יכול להיות שהמתחרה שלי יפתח בשבת, לא ישלם ארנונה ולא ישלם מיסים, בלי קבלות, הכול בשחור, ואני משלם את כל המיסים ואני הקורבן.
א' בן-שחר: אני רוצה להשיב לגבי אנגליה.
א' בן-שחר: לגבי לונדון החוק אומר, שרשאים לפתוח את המסחר מי שרוצה, והגבילו את זה בשעות פתיחה וסגירה.
א' בן-שחר: כלומר, היום ברחוב אוכספורד בלונדון שפעם היה סגור, היום פתוח.
א' בירנבאום: אני רוצה לקרוא משפט שאומר היועץ המשפטי לממשלה.
א' בנדלר: מר בירנבאום, תשאיר לנו העתק מהמכתב ונעיין בזה.
אבשלום וילן: הבעיה הגדולה היא שחוק שעות עבודה ומנוחה, כפי שציינה גב' כהנא, הוא אכן חוק סוציאלי במהותו, אבל בפועל נוצר מצב שהציבור אינו יכול לעמוד בו יותר.
אבשלום וילן: מפני שיפה ציין משרד התעשייה והמסחר וגם חבר הכנסת מילוא בדברי ההקדמה שלו, מציאות החיים השתנתה בארץ ובכל העולם, ולכן אין ברירה אלא להתאים את עצמנו למה שרוב רובו של הציבור אכן רוצה, והוא לא גורם נזק לאחרים בגדול.
מ' אלבוים: תתקנו את החוק שגם אנחנו נוכל לפתוח את החנויות.
אבשלום וילן: הבעיה היא שעובדתית במצב הפוליטי בתוך מדינת ישראל כנראה שקשה מאוד לשנות את החוק.
אבשלום וילן: כולנו חתומים על הסכם קואליציוני שבו מחויבות לסטטוס-קוו.
אבשלום וילן: המפלגה היחידה שיש לה חופש הצבעה בנושאי דת זה אנחנו, מרצ.
רוני מילוא: גם סיעת המרכז.
אבשלום וילן: ביחד אנחנו 16 חברי כנסת.
אבשלום וילן: יחד עם שינוי 22.
אבשלום וילן: עדיין אין לנו רוב.
אבשלום וילן: הבעיה היא לדוגמא משחקי הכדורגל, שגם זאת עבירה על החוק, אבל איש לא יעלה על הדעת לא לתת לבית"ר ירושלים או למכבי תל-אביב או לפועל תל-אביב לא לשחק בשבת.
אבשלום וילן: ושם מוכרים כרטיסים וכו'.
אבשלום וילן: להיפך, אני חושב שבסך הכול, כפי שתיאר חבר הכנסת מילוא, יש הרבה מאוד פעולות בשבת שרוב הציבור רוצה אותן ואי-אפשר לעצור אותן.
אבשלום וילן: אני בהחלט מבין את מה שאומרים פה ידידינו נציגי התאחדות הסוחרים, אבל תאר לך שלא היו קונים בקניונים, לא נוסעים לתורכיה?
אבשלום וילן: הביאו לפה דוגמא של נעליים.
אבשלום וילן: מי שקונה זוג נעליים ביום שני, מטבע הדברים, הוא לא יקנה נעליים בסוף השבוע.
אברהם פורז: היה דיון דומה על ה-DUTY FREE.
אבשלום וילן: הרבה נעליים ובגדים קונים ב-DUTY FREE, קונים בחו"ל.
אבשלום וילן: כך דרכו של עולם.
אבשלום וילן: לכן אין פה מה להילחם אחד נגד השני אלא למצוא הסדר.
אבשלום וילן: אמר פה חבר הכנסת גפני, מה היתה כוונת המחוקק.
אבשלום וילן: אבל נניח לשיטתו, נסתרות דרכי הבורא, ולא במקרה כנראה המחוקק כנראה בשנת 51 השמיט את הנושא מסחר.
אבשלום וילן: פה צריך להוכיח הוכחה פלילית מעל כל ספק שאכן יהודים וכו'.
אבשלום וילן: לכן כל התקדימים המשפטיים, מי שמנסה להפעיל את חוק שעות עבודה ומנוחה משנת 51, בעיקר בקטגוריה הקיבוצית, נופל בבית-המשפט ולא במקרה.
אבשלום וילן: השאלה פה מאוד פשוטה.
אבשלום וילן: אני מציע לחברי הכנסת גפני ורביץ לבוא אתי פעם במוצאי שבת בבוקר ולערוך סיור, לצלם את מרכזי הקניות ממעוף הציפור, ונראה שמבאר-שבע ועד לגליל העליון לאורך כל כבישי הארץ מתנהל מסחר, ואנשים מטיילים ושומרים את השבת בדרכם הם, והם יהודים טובים והם ערבים טובים ואזרחים נאמנים למדינה.
אבשלום וילן: השאלה הגדולה בסופו של דבר היא איך מתאימים את המערכת החוקית של מדינת ישראל לרצונות ולצרכים הלגיטימיים של הציבור.
אבשלום וילן: הטענה של הסוחרים היא לא בדיוק בתום לב.
יוחנן כהן: כל החסכונות שלי זה לא תום לב?
אבשלום וילן: כי הפריפריה נהנית מסוף השבוע מקהל קונים גדול, ולעומת זאת אתם מטבע הדברים נהנים מקהל גדול במשך השבוע.
אבשלום וילן: ישנן בעיות נקודתיות.
מ' טיקוצקי: כמה שנים אתם בכלל סוחרים?
אבשלום וילן: גם היום חלק קטן מהפרנסה שלנו הוא מסחר, אבל באותם מקומות שזה נעשה, זה נעשה בדיוק בהתאם לחוק וזה לגיטימי.
אבשלום וילן: כפי שציין יעקב שלח בתחילה, המלחמה הזאת לא תועיל לאיש.
אבשלום וילן: לכם יש פרנסה, לנו יש פרנסה, השאלה איך מגדירים את התמיכה במדינת ישראל, לאן הולכים התקציבים.
אבשלום וילן: ציינו פה אנשים בצדק, שהתקציבים ילכו לתשתיות.
אברהם פורז: חבר הכנסת וילן, רציתי לשאול אותך: שמענו פה נתונים שלמעשה בסוף אף אחד לא משלם שום דבר.
אברהם פורז: על מה הזעקה?
א' בן-שחר: לא נכון.
אבשלום וילן: יש להבדיל בין חנויות קיבוציות שלגביהן בכל המשפטים הקיבוצים זכו.
אבשלום וילן: פרטיים, למשל במרכז ביל"ו או במקומות אחרים, שם העניין הוא אחר.
אבשלום וילן: בדרך פרדוכסלית נוצרת בעניין הזה אחווה יהודית-ערבית אמיתית וזה לטובת העניין.
אבשלום וילן: ברצינות אני רוצה לומר דבר אחד: אין ברירה אלא להבין שזהו רצונו של מרבית הציבור וצריך להתאים את המצב החוקי למה שקיים למשל בארצות-הברית.
אבשלום וילן: בארצות-הברית זה נתון לכל COUNTY, הם מחליטים, ובמקומות שיש ריכוזי תושבים שהתנגדו לפתיחה בימי ראשון, שם סגור.
אבשלום וילן: במחוזות אחרים מחוץ לערים פתוח ובתוך הערים סגור.
אבשלום וילן: להסדר כזה צריך להגיע.
אבשלום וילן: ידידיי חברי הכנסת מהמפלגות הדתיות, כל הנושא הזה אינו שייך לכנסת בכלל.
אבשלום וילן: צריך להגיע בו להבנה בין דתיים לחופשיים.
אברהם רביץ: אני לא יודע מהי מסגרת הדיון.
אברהם רביץ: אני מאוד מקווה שאנחנו בוועדה הנכבדה הזאת לא מתכוונים לתת איזושהי לגיטימציה לעבירה על החוק.
אברהם רביץ: לא ייתכן שוועדה נכבדה של הכנסת תשב ותדון על איך אפשר או צריך לעבור על החוק מפני שזהו רצונו של העם.
אברהם רביץ: זה לא המקום.
אברהם רביץ: התלונן חבר הכנסת וילן שהקואליציה היא כזאת שלא ניתן לשנות.
אברהם רביץ: עזוב את הקואליציה.
אברהם רביץ: אנחנו חלק מהקואליציה ואנחנו מוותרים הרבה יותר מאשר מפלגות אחרות בגלל שזהו ההסכם הקואליציוני.
אברהם רביץ: כך בנוי המשטר הפרלמנטרי של מדינת ישראל.
אברהם רביץ: אם מישהו רוצה לבוא ולשנות את החוק , אנחנו כחברי כנסת יודעים איך לעשות זאת.
אברהם רביץ: צריך להגיש הצעת חוק במסגרת קריאה טרומית ואחר-כך לעבור את כל הויה-דולורוזה עד שאפשר יהיה לשנות את החוק.
אברהם רביץ: אני מכיר את זה.
אברהם רביץ: גם אני רוצה לשנות את החוק הקיים כדי להבהיר דבר שעומד בניגוד לכל היגיון, ושופטים, אני מוכרח לומר זאת, מנצלים את האפשרות שלהם לתת פרשנות עקומה, לדעתי, עם כל הכבוד.
אברהם פורז: חבר הכנסת רביץ, אגיד לך מה מטריד אותי: היתה שרת עבודה ורווחה לפני אלי ישי, קראו לה אורה נמיר.
אברהם פורז: בתקופתה זה לא קרה.
אברהם פורז: ניסינו לקבל אינפורמציה על מה קורה.
אברהם רביץ: אנחנו לא ילדים קטנים.
אברהם פורז: השאלה היא האם האכיפה הזאת נעשית לשם אכיפת חוק סוציאלי או מטעם אחר.
אברהם רביץ: החבר שלך, שר המסחר והתעשייה, הוא גם כן עשה פתאום שינויים מפליגים בשבוע הראשון שהוא נכנס למשרדו.
נ' שני: הוא לא עשה.
אברהם רביץ: הוא עוד לא עשה?
אברהם רביץ: הוא אמר שהוא יעשה.
אברהם רביץ: הוא נתן הוראה לעצור כל מיני השקעות בכל מיני מקומות כדי לתת ביטוי לתפיסת העולם שלו.
אבשלום וילן: הוא רואה קדימה.
אברהם רביץ: גם אני רואה קדימה איך ייראה העם היהודי אם תהיה לנו אחיזה כאן בכלל, אם תהיה לנו זכות קיום כאן בכלל.
אברהם רביץ: גם אני רואה קדימה.
אברהם רביץ: כל אחד עם ה"קדימה" שלו.
אברהם רביץ: לכן כאשר שר העבודה והרווחה הנוכחי, אינו מתבייש ונותן ביטוי לתפיסת העולם שלו, אבל איך?
אברהם רביץ: דרך החקיקה, דרך החוק - פעם באים לציבור הדתי ואומרים להם: זאת איננה מדינת הלכה, זאת מדינת חוק.
אברהם רביץ: ברוך השם, יש כבר חוק.
אברהם רביץ: אז זו מדינת התנהגות של בני-אדם?
אברהם רביץ: עושים צחוק מהעניין, עושים פלסתר את כל תפיסת העולם הזאת שמשתדלים לחנך אותנו, את הציבור החרדי - הלא לנו יש חוק מאז ומקדם, אנחנו לא נולדנו בחלל ריק - - -
אברהם פורז: חבר הכנסת רביץ, מה היית אומר אם שר התעשייה והמסחר רן כהן שממונה על המידות והמשקלות ועל הפיקוח על המחירים, היה שולח מפקחים רק למאה שערים?
אברהם רביץ: הוא איים עלינו עם מפקחות, לא עם מפקחים.
אברהם רביץ: עם מפקחות בלבוש ססגוני במאה שערים.
אברהם פורז: נניח שהמפקחים שלו היו מתרכזים באכיפה על מידות ומשקלות והפקעת מחירים וסימון מחירים רק במאה שערים.
אברהם רביץ: הוא יקיים מצוות התורה אם הוא יעשה את זה.
אברהם רביץ: הוא יקיים את מצוות התורה לבדוק את המשקלות ואת המאזניים וגם את ציון המחירים.
אברהם רביץ: אני בעד.
אברהם פורז: אבל אם היו בודקים רק שם?
אברהם רביץ: מה זה רק שם?
אברהם רביץ: אם מאה שערים מתאפיינת בכך שעוברים עבירה - - -
אברהם פורז: לא מתאפיינת.
אברהם פורז: הוא מחליט להתמקד שם.
אברהם רביץ: זה תמים מה שאתה אומר.
אברהם רביץ: אם הוא שולח מפקחים למקום שמחללים שבת, מה אתה רוצה, ששר העבודה ורווחה ישלח מפקחים למאה שערים לראות אם הם פתוחים בשבת?
אברהם רביץ: הוא שולח למקום שיש עבירה.
אברהם רביץ: אם מאה שערים מתאפיינת בכך שבאמת שם יש פורעי חוק מאיזשהי בחינה, צריכים לשלוח לשם מפקחים.
אברהם רביץ: דרך אגב, תושבי מאה שערים גם כן לא רוצים שירמו אותם במאזניים ובמשקלות שאינם ראויים.
אברהם רביץ: דרך אגב, זו אחת ממצוות התורה החשובות ביותר לפקח על המשקלות.
אברהם רביץ: לכן, אני מאוד מקווה, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פורז, שהוועדה הזאת לא תיתן את ידה אפילו לפורעי חוק.
אברהם רביץ: חבר הכנסת וילן כבר קבע שזה רוב הציבור.
אברהם רביץ: יש לנו מדידות אחרות מה רוב הציבור במדינת ישראל רוצה.
אברהם רביץ: זה רוב הציבור הנראה לעין, אבל יש רוב ציבור שיושב בבית.
אברהם רביץ: יש לך כאן אזרחי מדינת ישראל.
אברהם רביץ: אני לא יודע כמה מהם לובשים שני זוגות תפילין כל בוקר, אולי רק זוג אחד, תפילין של רש"י, לא של רבנו תם.
אבשלום וילן: מה זה שייך?
אבשלום וילן: אנחנו יהודים לא פחות טובים מהם.
אברהם רביץ: למה אתה שם מילים בפי?
אבשלום וילן: כולנו יהודים טובים.
אבשלום וילן: אמרתי שאתה יהודי פחות?
אבשלום וילן: גם אם אתה יהודי פחות טוב אתה יהודי.
אבשלום וילן: על כל פנים, אני לא נותן מדידות ואני לא מחלק ציונים לאף אחד.
אבשלום וילן: חבר הכנסת טיבי הוא יותר חבר שלי ממך.
אבשלום וילן: במקרה קרה כך.
אבשלום וילן: על-כל-פנים, אני אומר לכם, רבותיי, אנחנו כחברי כנסת חייבים להיות זהירים משנה זהירות בעניין הזה.
אבשלום וילן: אם יש לנו כאן חוק ואומרים לנו שאנחנו מדינת חוק, יש לשמור על החוק ואסור לעשות אפלייה.
אבשלום וילן: אני רואה את הישיבה הזאת כחשובה מאוד כדי לתת ביטוי אמיתי לצעקה של האזרחים היקרים האלה.
אבשלום וילן: אנשי עמל .
אבשלום וילן: הם אנשי עמל, הם עובדים מהבוקר ועד הלילה, ופה באים וכורתים את פרנסתם.
אבשלום וילן: על זה אנחנו צריכים לתת צעקה.
אבשלום וילן: עזוב את העניין הדתי.
אבשלום וילן: השאלה איך אנחנו מתמודדים עם זה.
אחמד טיבי: הערה אחת למר כחלון, נציג משרד העבודה והרווחה.
אחמד טיבי: היושב-ראש ביקש ממך לתת לו נתונים על אכיפה בקשר לסגירת בתי עסק בימי שישי אצל מוסלמים ובימי ראשון אצל נוצרים.
אחמד טיבי: ראיתי שהתפתלת, ובצדק, כי כנראה לא היו בתקופה האחרונה אכיפות כאלה.
י' כחלון: רק על-ידי עיריית ירושלים.
אחמד טיבי: לא בכדי רק על-ידי עיריית ירושלים, כי יש שם גם היבט פוליטי ולא היבט כלכלי או סוציאלי.
אחמד טיבי: אני מקווה שבגלל פניית היושב-ראש לא תתאמץ יתר על המידה לאכוף.
אברהם פורז: ביקשתי לדעת מה היה ולא מה יהיה.
אחמד טיבי: כי בציבור המוסלמי והנוצרי אין חלק גדול של מוסלמים או של נוצרים שזועקים או מרגישים פגיעה בהם בגלל שיש חנויות פתוחות גם בימי ראשון ושישי.
י' כחלון: הייתי ביום ראשון בנצרת וחצי נצרת סגורה, והייתי ביום שישי בנצרת וחצי נצרת סגורה.
אברהם פורז: רבותיי, אני רוצה פחות או יותר לשים פסיק ולהסביר לכם למה: לדעתי, בישיבה הזאת אין לנו עדיין את כל הנתונים.
אברהם פורז: אנחנו חושבים ואני אומר את זה גם לך, חבר הכנסת רביץ, שצריך להפעיל כל חוק באופן שוויוני.
אברהם פורז: אם אתה מחליט שאתה לוקח חוק מסוים ואתה אוכף אותו רק על ציבור מסוים ורק בעיתוי מסוים מטעמים בלתי ענייניים למטרת החוק - - -
אברהם רביץ: על עבריינים.
אברהם פורז: אם יש שוטר שיעבור יום יום רק ברחוב מסוים ויחפש אם מישהו חונה שם באין חניה ויעזוב את כל הרחובות, יגידו שזה לא בסדר.
אברהם פורז: או אם מישהו ילך ויבדוק ספרים ממס הכנסה רק ברחוב מסוים, זה יהיה לא בסדר.
אברהם פורז: לכן אנחנו רוצים להיות משוכנעים שמשרד העבודה והרווחה אוכף את חוק שעות העבודה ומנוחה באופן שוויוני לגבי כולם.
אברהם פורז: לא קיבלנו נתונים עד עכשיו.
אברהם פורז: שמענו שלמעשה הקנסות הם 5,000 ש"ח לעובד, אבל עדיין זה לא נאכף.
אברהם פורז: אנחנו רוצים לדעת שפה זה נעשה באופן שוויוני.
אברהם פורז: לכן נקבל מאנשי משרד העבודה והרווחה נתונים.
אברהם פורז: אנחנו רוצים לדעת האם החוק נאכף באופן שוויוני גם על לא יהודים.
אברהם פורז: כי אם לנוצרים יום המנוחה הוא יום ראשון ולמוסלמים יום שישי, הוא צריך להיות שוויוני לגבי כולם.
אברהם פורז: אחרי שנקבל את הנתונים האלה אז נוכל להתכנס שוב ולדון במסקנות ולקבל החלטה סופית של הוועדה.
אברהם פורז: בשלב זה אני מודה לכם.
נעמי חזן: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח ישיבה זו של ועדת הכלכלה.
נעמי חזן: יושב-ראש הוועדה ביקש שאמלא את מקומו.
נעמי חזן: אנחנו צריכים לדון, ואני מקווה גם לאשר, בתקנות התעבורה (תיקון מס' 8), התשנ"ט1999- בעניין תלת-אופנוע.
נעמי חזן: אני מציעה שמישהו יציג את הנושא וייסביר מה הצורך בתקנות האלה.
שאול יהלום: הרשי לי, מאחר ואני היוזם של העניין הזה, אני רוצה להסביר.
נעמי חזן: רשות הדיבור לשר התחבורה לשעבר, כרגע חבר הכנסת ועוד מעט סגן השר שאול יהלום.
שאול יהלום: אנחנו עוסקים ברכב שזה עתה נכנס לשוק.
נעמי חזן: זה מה שהיה הטוסטוס הישן כשהייתי קטנה?
שאול יהלום: בערך, אבל עם שלושה גלגלים.
נעמי חזן: ראיתי בתל-אביב כאלה.
אתי בנדלר: אפילו לירושלים זה כבר הגיע.
אלי אביר: מאחור יש שני גלגלים.
אלי אביר: ראיתי אפילו עורך-דין רוכב על דבר כזה.
נעמי חזן: עורך-דין?
נעמי חזן: לא פחות ולא יותר.
נעמי חזן: אגב, אני כל-כך נוקשה בניהולי ישיבות, שאם אני מתחילה להתבדח זה לא סימן שכולם יעשו את זה.
שאול יהלום: זה רכב חדש שהיה צורך להסדיר אותו.
שאול יהלום: כרגע הוא לא מוסדר בחוק.
שאול יהלום: זאת המטרה.
שאול יהלום: מצד אחד זה רכב - וזאת בעיה אחרת של ועדת הכלכלה - שנוכח הפקקים והעומס בערים הגדולות הוא יוצא מן הכלל מבחינת עבירות.
שאול יהלום: מצד שני זה כמו טוסטוס אבל יותר בטוח מהטוסטוס מאחר ויש לו 3 גלגלים.
נעמי חזן: מותר לי לשאול שאלת תם?
נעמי חזן: מי נתן את ההיתר לייבוא הדברים האלה?
שאול יהלום: זה נכנס תחת ההגדרה של "תלת-אופנוע".
שאול יהלום: יש כבר תלת-אופנוע במדינה, שבדרך כלל נוסעים עליו אנשי משאות.
שאול יהלום: זה אופנוע מאוד חזק וכבד שבחלק הקדמי שלו מונח המשא.
שאול יהלום: יש בו שני גלגלים דווקא בחלק הקדמי.
שאול יהלום: אמרו: זה תלת-אופנוע וזה תלת-אופנוע, לקחו והעבירו אותו תחת היתר של תלת-אופנוע.
שאול יהלום: אלא מה, ההוא רכב פי כמה יותר כבד.
שאול יהלום: כמעט לא משתמשים בו היום, בקושי רואים אותו.
שאול יהלום: אי אפשר ללמוד עליו נהיגה כי הוא לא קיים.
שאול יהלום: אז נוצרה בעיה הזאת.
נעמי חזן: אני עדיין קצת מתעקשת על תשובה לשאלה.
נעמי חזן: בתלת-אופנוע הקודם שני הגלגלים היו מקדימה וגלגל אחד מאחור, ועכשיו זה התהפך.
נעמי חזן: מי נתן את האישור?
שמואל הרשקוביץ: הרעיון הוא פשוט.
שמואל הרשקוביץ: מדובר בהגדרה של תלת-אופנוע.
שמואל הרשקוביץ: לא חשוב כרגע איפה נמצאים הגלגלים.
שמואל הרשקוביץ: ברגע שהוא נכנס תחת ההגדרה "תלת-אופנוע", הוא נכנס כתלת-אופנוע.
שמואל הרשקוביץ: במצב דהיום כל תלת-אופנוע פטור למשל מקסדה.
שמואל הרשקוביץ: כל תלת-אופנוע באשר הוא תלת-אופנוע.
שמואל הרשקוביץ: נכנס כאן דבר קטן כזה שנראה, נכון לרגע זה, ככלי חדש, קצת שונה ממה שהיה מקובל עד לרגע זה.
שמואל הרשקוביץ: במבנה שלו, בגלל הגלגל הכפול מאחור, נוצר מצב שהמושב מתנדנד ימינה ושמאלה אבל הגלגל נשאר יציב על הכביש.
שמואל הרשקוביץ: במצבים אחרים כל הגלגל היה מוטה יחד עם האופנוע.
שמואל הרשקוביץ: זה בעצם הסיפור.
שמואל הרשקוביץ: התלת-אופנוע הטיפוסי היה האופנוע עם ה"סירה" המפורסם.
נעמי חזן: זאת אומרת, למטרות של יבוא זה הוגדר כבעבר, כתלת-אופנוע, אבל למטרות של תקנות זה שונה?
שאול יהלום: עכשיו הכל יהיה שונה.
שאול יהלום: הרכב עצמו נבדק.
שאול יהלום: אני רוצה להסביר את העניין.
שאול יהלום: התלת-אופנוע שאנחנו מדברים עליו, המקורי, הוא רכב שלאט לאט יצא בכלל משימוש בארץ.
שאול יהלום: כמעט ולא רואים אותו.
שאול יהלום: כאשר הגיע הרכב הקטן הזה חיפשו לו מקום בהגדרות הקיימות וזה נמצא בהגדרה של "תלת-אופנוע".
שאול יהלום: אמרו: יש לו שלושה גלגלים אז מה זה משנה איפה הם מסודרים?
שאול יהלום: ולכן נתנו לו אישור.
שאול יהלום: בינתיים התבררו כמה דברים, ולכן גם הדחיפות בתקנות הללו.
שאול יהלום: התברר קודם כל, מאחר ותלת האופנוע הגדול והמאסיבי יצא לאט לאט מהמודה ולא השתמשו בו, הוא כמעט לא נמצא בארץ, אז כאשר חייבו קסדות בכלל לא חשבו שצריכים לחייב לחבוש בו קסדות.
שאול יהלום: עכשיו, אחרי שייבאו את הרכב החדש והוא התחיל להיות נפוץ, צריכים קודם כל לחייב כל תלת-אופנוע, גם את הישן (שלא קיים כמעט) וגם את זה, בקסדה.
שאול יהלום: זה היה הצורך הבטיחותי הראשון.
שאול יהלום: נקודה שניה, צריך למצוא את הדרך לקבלת רישיון.
שאול יהלום: זה יהיה אבסורד אם אדם שרוצה רישיון על הרכב הזה יילך ללמוד על תלת-האופנוע הישן.
שאול יהלום: התקנות כאן מדברות על 3 אפשרויות לקבלת רישיון.
שאול יהלום: האפשרות הראשונה היא שהוא נבחן על הרכב הזה עצמו ומקבל רישיון רק לו.
שאול יהלום: זה לטובת הציבור.
שאול יהלום: זה קצת דומה למה שקורה כשאנשים נבחנים על רכב אוטומטי וברישיון כתובה להם הערה: לנסוע רק ברכב פרטי אוטומטי.
שאול יהלום: אנחנו אומרים שאדם שרוצה מראש ללכת על הרכב הזה, יעשה רישיון עליו וברישיון יהיה כתוב: רק על הרכב הזה.
שאול יהלום: הוא לא יכול לנסוע על רכב אחר, למשל על טוסטוס דו-גלגלי.
שאול יהלום: הדרך השניה היא כמו שקיים היום בטוסטוס.
שאול יהלום: לאדם יש רישיון יותר גבוה מרישיון א', נניח רישיון לרכב פרטי, והוא רוצה עכשיו לקנות טוסטוס ולנסוע לעבודה בבוקר עם טוסטוס.
שאול יהלום: הוא פטור מתיאוריה כמובן, לא צריך לעשות מבחן תיאוריה פעמיים, ועושים לו מבחן מעשי קל יותר.
שאול יהלום: זה נקרא "מבחן שליטה".
שאול יהלום: אותו דבר יהיה לגבי הרכב הזה.
שאול יהלום: אדם שיש לו רישיון לרכב פרטי ורוצה עכשיו לקנות גם את הרכב הזה יצטרך לעבור מבחן שליטה.
שאול יהלום: והאפשרות השלישית היא לאדם שייעבור מבחן על הטוסטוס עצמו.
שאול יהלום: אדם שיש לו טוסטוס ויודע לנסוע על רכב 50 סמ"ק בעל שני גלגלים, זה יהיה אוטומטית רישיון גם לרכב הזה.
שאול יהלום: אלה שלוש האפשרויות.
שאול יהלום: זה מסדר את כל העניין ומוסיף את חובת חבישת הקסדה.
שאול יהלום: זאת היתה בקשתי ולא הספקנו לאשר את זה בוועדה.
נעמי חזן: משרד התחבורה, מר הרשקוביץ, אתה רוצה להוסיף?
שמואל הרשקוביץ: אני חושב שהתקנה הזאת היא מתחייבת מכמה עובדות.
שמואל הרשקוביץ: העובדה הראשונה היא שאיך שלא נסובב את העניין רוכב אופנוע דו-גלגלי או תלת-גלגלי פגיע באופן אובייקטיבי יותר מאשר אדם שמצוי בתוך רכב מכוסה ומוגן.
שמואל הרשקוביץ: אם כלי רכב פוגעים בו כל מכה קלה ביותר, בגלל המבנה שלו, גורמת לנזק קשה מאוד ולפגיעה חמורה מאוד ברוכב האופנוע.
שמואל הרשקוביץ: אחד האיברים היותר חשובים, זה הראש, חייב לדעתנו להיות מוגן מאוד והדרך לכך היא קסדה.
שמואל הרשקוביץ: סיפור שני זה הנתונים שמדברים בעד עצמם.
שמואל הרשקוביץ: בשנת 98 נהרגו 45 רוכבי אופנוע.
שמואל הרשקוביץ: אנחנו מדברים על כלי שהוא ברמת סיכון גבוהה וצריך לעשות הכל כדי להגן על האנשים שמשתמשים בו.
שמואל הרשקוביץ: חלק מההגנות זה נניח לשפר את המיומנות שלהם, ללמד אותם אחרת, ללמד אותם טוב יותר.
שמואל הרשקוביץ: חלק אחר הוא ליצור תנאים בכביש שייגנו עליהם.
שמואל הרשקוביץ: וחלק אחר הוא גם האביזרים והציוד שהם משתמשים בהם.
שמואל הרשקוביץ: רוכבי אופנוע מקצועיים למשל משתמשים בלבוש מתאים, בחליפות מתאימות, כדי להימנע ממצב של פציעה בעת נפילה מאופנוע במסגרת תאונה.
שמואל הרשקוביץ: בין היתר רוכב מקצוען אמיתי, שמבין את מקצוע הרכיבה על אופנוע, לעולם לא עולה על אופנוע בלי קסדה.
שמואל הרשקוביץ: לכן היה נראה לנו, זה מאוד הגיוני במקרה הזה, להגן עליהם ולא להשאיר את הנושא הזה למחשבות, לרצון כזה או אחר, אלא לקבוע את זה בחוק.
שמואל הרשקוביץ: זה הגיוני מאוד וזה במסגרת הרצון שלנו לחסוך כמה שיותר הרוגים ופצועים קשה במדינת ישראל.
שמואל הרשקוביץ: זה תהליך מתבקש.
נעמי חזן: כמה תאונות דרכים היו של תלת-אופנוע?
שמואל הרשקוביץ: אין לנו את הנתון המדוייק של תלת-אופנוע משום שכמו שאמר שר התחבורה לשעבר, מספר אלו שנעים כרגע בכבישי מדינת ישראל הוא אפסי.
שמואל הרשקוביץ: אין אפילו סטטיסטיקה.
שמואל הרשקוביץ: הנתון הזה יכול להתבצע אבל הוא לא מונח כרגע לפנינו ממש ברזולוציה.
שמואל הרשקוביץ: אני מניח שבסוף 1999 אנחנו ננסה למצוא קצת סימנים לעניין הזה.
שמואל הרשקוביץ: אבל ההיגיון אומר שאדם שיושב חשוף על כלי תחבורה שנע במהירויות של 50-40 קילומטר לשעה, לא יעלה על הדעת שראשו יהיה חשוף לפגיעות.
נעמי חזן: זה לגבי הקסדה.
נעמי חזן: לגבי הרישוי אולי ירחיב מר אפשטיין.
יואל אפשטיין: הרכב הזה הוא רכב שהוא עד 50 סמ"ק, לא מעבר לכך.
יואל אפשטיין: זה רכב איכותי, כי באמת יש לו שני גלגלים מאחור.
יואל אפשטיין: גם ביציבות שלו הוא קצת שונה כמובן מרכב דו-גלגלי.
נעמי חזן: המושב הולך איתך.
יואל אפשטיין: המושב - כן.
יואל אפשטיין: זה כמו ילד שנוסע באופניים עם גלגלי עזר.
יואל אפשטיין: תמיד גם אצלו הגלגלים קצת ...
יואל אפשטיין: אבל מבחינת הנהיגה אנחנו חושבים, קודם כל מהסיבה שנאמרה קודם, של נושא העבירות בתנועה, שאם אנשים ייסעו בכלי הזה במקום לנסוע ברכבים פרטיים יהיה לנו כניראה הרבה יותר טוב בכבישי ישראל.
יואל אפשטיין: מבחינת הנהיגה על הכלי הזה, אנחנו נעשה את המבחנים שאנחנו עושים לצורך מתן רישיון לאופנוע דו-גלגלי: אם זה מבחן שליטה, ואם זה יצטרך להיות מבחן - - -
נעמי חזן: האם אתה נסעת בכזה דבר?