GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: הייתי בתחושה, וגם לאחר התכתבות שהיתה לי עם גורמים שונים, שאנחנו במצב פרוץ ושמשעה ששידורי הלוויין יתחילו לעבוד הצלחות יותקנו ללא שום הגבלה בכל מקום.
אברהם פורז: התוצאה תהיה מיפגע אסתטי קשה מאוד.
אברהם פורז: בשעתו, עוד לפני הקמת הטלוויזיה בכבלים, עודכן חוק הכבלים האיזוריים, או משהו כזה.
אברהם פורז: המטרה העיקרית היתה להסיר את יער האנטנות המכוערות, שנראות כמו סולמות, מגגות הבתים (בעיקר במזרח ירושלים אך גם במקומות אחרים) ולעשות דבר יותר אסתטי.
אברהם פורז: בינתיים באה הטלוויזיה בכבלים שפתרה באופן חלקי את העניין, אם כי האנטנות הישנות, חלקן אנטנות שכבר 15 שנים לא משתמשים בהן, עדיין תקועות על הגגות.
דני מורגנשטרן: מפחדים להוריד אותן, שמא זה ייפול על המתקינים.
אברהם פורז: אני גם חושב שלכל אחד יש איזה חלום שאולי יום אחד הכבלים יעצבנו אותו ואז הוא יתנתק וייחזור לקלוט מהאוויר.
מיכל רפאלי-כדורי: או מהלוויין.
אברהם פורז: או חשש שמא הכל יקרוס בשל השליטה בבזק וכדומה.
אברהם פורז: מכל מקום, ה-DBS הוא DBS.
אברהם פורז: הייתי רוצה לשמוע, בעיקר מאנשי משרד התקשורת ומאנשי משרד הפנים, איך אתם נערכים לכך שהצלחות האלה לא יהוו מיפגע אסתטי ולא יותקנו באופן כמו שראיתי במדינות במזרח אירופה.
אברהם פורז: זה כניראה היה בתקופה הקומוניסטית, שלא היתה שום אפשרות לעשות את זה באופן אחר, אז התקינו את הצלחות בלי רחמנות.
מיכל רפאלי-כדורי: אני מבקשת להציג.
מיכל רפאלי-כדורי: אמור להגיע לכאן גם מר דוד ברודט, יושב-ראש מועצת המנהלים שלנו.
מיכל רפאלי-כדורי: שמי מיכל רפאלי-כדורי.
מיכל רפאלי-כדורי: אני סמנכ"ל בחברת DBS.
מיכל רפאלי-כדורי: נמצאים איתי עו"ד מוריאל מטלון, היועץ המשפטי שלנו ומר מוטי לפיד, מנהל ההקמה.
ויצמן שירי: נושא הדיון הוא ה-DBS, או שהנושא הוא בכלל אנטנות?
אברהם פורז: רק האנטנות.
ויצמן שירי: אז מה כל העניין?
אברהם פורז: יש פריבילגיה ליושב-ראש ועדה לקבוע את סדר היום.
אברהם פורז: שידורי הלוויין - ויסבירו את זה עוד מעט פה - אמורים להיקלט על-ידי צלחות קליטה.
אברהם פורז: זה אנטנה שנראית כמו צלחת.
אברהם פורז: אני נותן לכם 10 דקות להסביר את העניין.
אברהם פורז: תסבירו גם איך אתם נערכים לשמור על האסתטיקה.
מיכל רפאלי-כדורי: קודם כל אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה שנתן לנו אכסניה.
מיכל רפאלי-כדורי: חבר הכנסת אברהם פורז ידוע בתמיכתו בשני גורמי שידור, שהוא היה מעורב בהקמתם:
מיכל רפאלי-כדורי: בזכייני ערוץ 2, כיושב-ראש ועדת המשנה; ובכבלים, כיושב-ראש מועצת הכבלים הראשון.
אברהם פורז: הייתי ראש מינהלת הקמת של הערוץ השני.
מיכל רפאלי-כדורי: והיית גם יושב-ראש ועדת-המשנה בכנסת.
אברהם פורז: זו היתה מליאת ועדה ולא ועדת-משנה.
מיכל רפאלי-כדורי: כל מבוקשי הוא שנקבל בתחילת הדרך שלנו וגם אחר-כך את אותה תמיכה שנתת להם, ואתה עדיין נותן, ולא פחות ממנה.
מיכל רפאלי-כדורי: אני לא יודעת אם כל חברי הכנסת כאן יודעים, בוודאי החדשים לא היו מעורבים בחקיקה של ה-DBS.
מיכל רפאלי-כדורי: אני מרגישה צורך קצת להמתיק את האמירה.
מיכל רפאלי-כדורי: אמרת שה-DBS זה עניין גמור, כאילו ניכפה על עם ישראל עונש.
מיכל רפאלי-כדורי: הדבר הטוב ביותר שהולך לקרות לעם ישראל בתחום השידורים זה ה-DBS.
מיכל רפאלי-כדורי: זה לא דבר גמור.
מיכל רפאלי-כדורי: זה דבר טוב שהולך לקרות.
מיכל רפאלי-כדורי: כל העולם הולך לתחרות.
מיכל רפאלי-כדורי: פעם ראשונה תיפתח תחרות בכבלים וזה ישפר גם את הכבלים.
מיכל רפאלי-כדורי: זה בוודאי בפני עצמו יביא מוצר חדש לגמרי לעיר, לפריפריה ולישובים שלא היו מחוברים לכבלים.
מיכל רפאלי-כדורי: מדובר בטלוויזיה העכשווית העתידית, שמגיעה לכל בית באמצעות צלחת, שתיכף נדבר עליה, ולא אנטנה.
מיכל רפאלי-כדורי: זו צלחת קטנה ואסתטית, ידידותית לסביבה, שרק קולטת ואין בה שום היבטים של קרינה.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו בהחלט הולכים להיות אחד הדברים הטובים שייקרו פה בענף הזה.
מיכל רפאלי-כדורי: לכן חשוב שחברי הכנסת החדשים יידעו שהצלחת זה רק אחד האספקטים של מה שאנחנו מביאים.
מיכל רפאלי-כדורי: זה ממש רק המיתקן הטכני האלמנטרי.
מיכל רפאלי-כדורי: כשקיבלנו את הרישיון, או כשהגשנו את הבקשה, ראינו בהתקנת צלחות על גגות הבניינים אסטרטגיה עיסקית-שיווקית-טכנולוגית.
מיכל רפאלי-כדורי: מבחינתנו זה המצב העדיף.
מיכל רפאלי-כדורי: הרישיון שלנו בנוי כך.
מיכל רפאלי-כדורי: זה רעיון שאנחנו הצענו ולא כורח מבחינתנו.
מיכל רפאלי-כדורי: מדובר בצלחת באורך 1.20 מטר על הגג, מאוד אסתטית, מאוד יפה.
נעמי חזן: על כל גג?
מיכל רפאלי-כדורי: אני מקווה שעל כל גג.
מיכל רפאלי-כדורי: על כל גג שיירצה.
אחמד טיבי: פעם זה היה ככה, היו אנטנות על כל הגגות.
מיכל רפאלי-כדורי: בוודאי על כל גג של בית משותף שיירצה תהיה צלחת אחת בקוטר 1.20 מטר.
מיכל רפאלי-כדורי: אני רוצה לציין שהיום לפי חוק הבזק כל אדם יכול להתקין צלחת בגודל של עד 2.45 מטרים בלי לקבל רישיון ממשרד התקשורת.
מיכל רפאלי-כדורי: זאת אומרת, צלחת שהיא גדולה פי 2 מהצלחת שאנחנו עומדים להביא לגגות.
מיכל רפאלי-כדורי: הצלחת על הגגות גדולה פי 2 מצלחות שיילכו לבתים בודדים, שהן בגודל של 60 סנטימטרים ושוקלות כקילוגרם אחד.
מיכל רפאלי-כדורי: הן בגודל של פיצה משפחתית וצבועות בצבעים יפים.
מיכל רפאלי-כדורי: אם חברי הכנסת רוצים לראות, זאת הצלחת הגדולה מבין השתיים וזאת הצלחת הקטנה.
מיכל רפאלי-כדורי: אני מוכנה להעביר את התמונות.
מיכל רפאלי-כדורי: מדובר במיתקן אסתטי, קל.
מיכל רפאלי-כדורי: אגב, אנשי השיווק שלנו משקיעים בו ימים ולילות בעיצוב וצביעה.
מיכל רפאלי-כדורי: מדובר בחומר מאוד ידידותי.
יורי שטרן: האם אפשר לקבל צלחת אחת כזאת לניסוי?
ויצמן שירי: אתה תפתור הרבה בעיות אם תשים אחת כזאת לניסיון על הגג שלך.
מיכל רפאלי-כדורי: קודם כל, כדאי שחברי הכנסת יידעו שהמצב החוקי הנוכחי היא שכל אחד יכול לשים צלחת בגודל של 2.48 מטרים על הגג.
אחמד טיבי: קודם הערבים.
אחמד טיבי: אתה יודע למה?
אחמד טיבי: כי אנחנו לא זוכים לשירות כבלים בחלק מהמקומות.
מיכל רפאלי-כדורי: אנשי משרד התקשורת יעידו שכל אחד יכול לשים צלחת בקוטר של 2.48 מטרים על הגג.
מיכל רפאלי-כדורי: כדאי שייבואו צלחות הלוויין ויירדו הצלחות בגודל 2.48 מטרים.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו באמת מעדיפים, מכל סיבה שהיא, שהמסלול הפשוט יהיה על הגג.
מיכל רפאלי-כדורי: אבל - ויש פה כמה חברי כנסת, לרבות היושב-ראש, שבאים מדיסציפלינה של זכויות אזרח, זכויות אדם ודמוקרטיה - לא יכול להיות שאדם לא יוכל לשים צלחת, שהיא איזשהו מפתח לעולם של מידע, של חדשות, של חופש בחירה, של חופש ביטוי - ואני בכלל לא נכנסת להיבטים המשפטיים, עליהם ירחיב מה מוריאל מטלון, כולל מובאות מאוד מרתקות מהעולם בעניין הזה - לא יכול להיות שאדם שוועד הבית שלו או שכניו יתנגדו מאיזושהי סיבה לשים את זה על הגג, אם הוא יהיה היחיד בבניין שיירצה צלחת, לא יוכל לשים את הצלחת הקטנה מבין השתיים אצלו על המרפסת או על החלון, במידה וטכנולוגית הבית הזה מאפשר את זה.
מיכל רפאלי-כדורי: יהיו בתים שבהם יכול להיות שלא תתאפשר מבחינה טכנולוגית קליטת שידורי הלוויין.
אחמד טיבי: מה גודל הצלחת הקטנה מבין השתיים?
מיכל רפאלי-כדורי: 60 סנטימטרים.
מיכל רפאלי-כדורי: גודלה כגודל פיצה ב"דומינוס פיצה".
מיכל רפאלי-כדורי: אני חוזרת ומדגישה, אנחנו נישמח לכל עזרה שהוועדה הזאת חושבת שצריך לתת לנו.
אברהם פורז: נתקלנו בשעתו בבעיה, אני לא יודע אם היועצים המשפטיים שלכם מודעים לכך, לגבי התקנת רשת כבלים בבית משותף.
אברהם פורז: אנחנו תיקנו את החוק.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו מצפים ממך לאותו מסלול שעשית לכבלים, לתמיכתך.
אברהם פורז: אם מותר לי לומר, אני מוכן לעזור לכם - אני יכול לדבר בשמי, אני לא יכול לדבר בשם כולם - בכל חקיקה שתפקידה להשאיר צלחות קליטה על הגגות.
אברהם פורז: אבל אני לא רוצה שכתוצאה מזה יווצר מצב שאנחנו ניראה בתים שבהם בכל המרפסות יש צלחת.
מיכל רפאלי-כדורי: אני חוזרת ומדגישה, האינטרס שלנו - עיסקית, שיווקית וטכנולוגית - הוא שהצלחות תהיינה על הגג.
מיכל רפאלי-כדורי: מכל בחינה שהיא.
מיכל רפאלי-כדורי: זה הרישיון שלנו.
מיכל רפאלי-כדורי: כך אנחנו ביקשנו ממשרד התקשורת וכך אושר לנו.
ויצמן שירי: האם זאת צלחת אחת לגג של בית משותף?
ויצמן שירי: אם יש 40 דיירים בבניין, האם תותקן רק צלחת אחת?
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לוקחים ועדות נורא ברצינות ועשינו הרבה עבודה.
ויצמן שירי: חשוב מאוד שתסבירו את הדבר הזה, שמא יהיה מצב שיהיו לנו כאילו עוד 40 דודי שמש על הגג.
מיכל רפאלי-כדורי: צילמנו את סמנכ"ל השיווק שלנו על גג בניין לצד צלחת.
נעמי חזן: אני שמחה שהיא אישה.
מיכל רפאלי-כדורי: יש לנו 3 סמנכ"ליות, כמו במרצ (3 חברות כנסת).
ויצמן שירי: הדוגמא כאן היא לא כל-כך טובה.
ויצמן שירי: שאלתי אם זה על הגג או על המרפסת.
ויצמן שירי: ברומניה זה במרפסת.
אברהם פורז: זה מה שאסור שיהיה, שהצלחת תעמוד על המרפסת.
מיכל רפאלי-כדורי: אני לא יודעת למה כולכם נוסעים לרומניה.
מיכל רפאלי-כדורי: לדעתי יש גם אנשים שנוסעים לאנגליה, לצרפת, לספרד, לאיזורי התיירות באירופה, שיש בה 20 מיליון - - -
אברהם פורז: ובהודו עוד יותר מלוכלך.
אברהם פורז: אז מה?
מיכל רפאלי-כדורי: אתם מתעקשים משום מה על רומניה.
מיכל רפאלי-כדורי: מישהו צילם לכם, או לעיתונים, צלחות בהתקנה פרועה.
ויצמן שירי: פעם ראשונה שאני רואה את הדבר הזה וזו פעם ראשונה שטסתי לרומניה.
מיכל רפאלי-כדורי: אני לא יודעת למה כולם נוסעים לרומניה.
מיכל רפאלי-כדורי: אנגליה היא ארץ יפה, צרפת היא ארץ יפה, וכך גם ספרד.
מיכל רפאלי-כדורי: יש שם 20 מיליון צלחות לוויין קטנות, אסתטיות.
מיכל רפאלי-כדורי: לא שמתי לב שבעקבות זה התיירות ירדה באירופה.
מיכל רפאלי-כדורי: כולם נוסעים לרומניה לראות את הצלחות הגדולות?
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לא העולם השלישי, ובוודאי ה-DBS מביא את ה-state of the art ואין שום סיבה להערות האלה.
ויצמן שירי: האם תוכלי לענות על השאלה, האם בבית משותף הצלחת היא אחת לכל הבניין?
מיכל רפאלי-כדורי: אכן, היא צלחת אחת משותפת.
ויצמן שירי: אז הדוגמא הזאת היא לא דוגמא טובה.
אברהם פורז: הם אמרו דבר אחר.
אברהם פורז: הם אמרו שאם אי אפשר להתקין על הגג אז לא נורא אם יתקינו במרפסות.
ויצמן שירי: אם הצלחת היא בגודל הזה אז אין גג שאי אפשר להתקין את הצלחת הזו עליו.
מיכל רפאלי-כדורי: אני מבקשת שחברי הכנסת יחשבו שאם יש מניעה ואדם בכל זאת רוצה לבחור כיצד לקבל את הבידור שלו, את האינטרנט שלו או את המידע שלו - כי בכל זאת זה לא מיתקן כמו מזגן, זה מיתקן שהוא קצת שונה - אני חושבת שצריך להתייחס לזה אחרת.
מיכל רפאלי-כדורי: יש פסיקות, אגב, בארצות-הברית - - -
אברהם פורז: נשמע את העניין המשפטי.
אברהם פורז: מה מונע להתקין רק על הגג, אם בכלל?
מוריאל מטלון: אני רוצה להתחיל בציטוט של דברי הכנסת, מדברי חבר הכנסת פורז ב1997- באותה סוגייה לגבי הכבלים.
מוריאל מטלון: חבר הכנסת פורז אמר: "כמו שמותר לך לקבל חשמל, מותר לך לקבל מים ומותר לך לקבל טלפון בלי שהשכנים יגידו: לא, אתה לא תתחבר, כך הזכות לקבל שירותי טלוויזיה היא זכות בסיסית של כל אדם".
אברהם פורז: על זה אין ויכוח.
אברהם פורז: רצית שאני אחזור בי מזה?
מוריאל מטלון: להיפך, אני רוצה לקבע את הדברים.
קריאה: הוא רצה שזה יופיע בדברי הכנסת ב1999-.
מוריאל מטלון: הזכות הזאת היא זכות בסיסית.
מוריאל מטלון: אנחנו בהחלט נקדם חקיקה שבה ייעשה תיקון חוק זהה לזה שנעשה לגבי הכבלים.
אברהם פורז: האם לדעתך היום, אם אתם באים לבית משותף ואין הסכמה של ועד הבית, ויש שטח על הגג, האם יש מניעה?
אברהם פורז: זאת אומרת, האם יתכן שלא תוכלו להתקין בגלל מכשול חוקי?
מוריאל מטלון: אני חושב שהמצב יהיה שבסופו של דבר אם נגיע לבית-המשפט העליון, אחרי 10 שנים הוא יפסוק שגם במצב הנוכחי הקיים יש זכות לאדם להתקין צלחת.
ויצמן שירי: על הגג לא תהיה לך שום בעיה להתקין כי זה גג משותף.
ויצמן שירי: כמו שבזמנו היו מתקינים אנטנת טלוויזיה על הגגות.
ויצמן שירי: גם אין בעיה למי שרוצה להתקין דודי שמש או מעבים של מזגני אוויר שמונחים על הגג.
ויצמן שירי: השאלה היא רק אם בזה שהתקנת על הגג פתרת את הבעיה.
מוריאל מטלון: זאת בדיוק הנקודה.
מוריאל מטלון: יש 3 סיבות טובות מדוע צריך לתת לאזרח את חופש הבחירה בין האפשרות הראויה והרצויה, שצריך לעודד אותה, לצלחת אחת על הגג, של 1.20 מטר - שאגב לא יראו אותה, זה לא איזשהו יער של צלחות שניראות למרחוק.
אברהם פורז: לגבי התקנה על הגג אין לנו ויכוח.
אברהם פורז: נמקד את השאלה.
אברהם פורז: אם ועד הבית מסכים - אין בעיה.
אברהם פורז: השאלה היא מה קורה אם ועד הבית לא מסכים, מאיזשהו טעם.
אברהם פורז: האם אז יש בעיה להתקין?
אברהם פורז: האם לדעתך יש בעיה משפטית?
אברהם פורז: האם החוק לא נותן אפשרות?
מוריאל מטלון: אני חושב שהחוק כפי שהוא קיים היום - יש סכנה שתהיה מניעה.
מוריאל מטלון: הדבר יכול להיגרר לבתי-משפט.
מוריאל מטלון: התוצאה תהיה שעד שתהיה פסיקה עשר שנים אחר-כך - - -
ויצמן שירי: שינוי בחזית בית דורש תיקון בחוק.
ויצמן שירי: אתה לא יכול להתקין מזגן בחזית הבית.
מוריאל מטלון: העובדה שאדוני טרח והעביר חקיקה ספציפית לעניין הכבלים, שהיתה עוד יותר פשוטה, כי בכבלים אתה לא רואה כלום, וגם שם היה צורך בחקיקה, אני חושב שהיא אומרת שייתכן וצריך חקיקה גם כדי להתקין צלחות על הגגות.
אברהם פורז: האם חשבתם איך צריך לתקן את החוק באופן שייענה על הבעיה?
מוריאל מטלון: דיברנו עם המועצה ועם המינהלת, שאני מבין שדיברו עם משרד המשפטים והם נמצאים כאן.
מוריאל מטלון: אני מניח שתהיה יוזמה, או מהכיוון הזה או יוזמה מבורכת של חברי כנסת, כדי להסדיר תיקון חקיקה.
אברהם פורז: האם אתם מוכנים להציע לנו איזה נוסח שלדע
אברהם פורז: תכם היה פותר לכם את הבעיה?
מוריאל מטלון: אנחנו מוכנים להציע נוסח.
מוריאל מטלון: אבל אני רוצה לומר שיחד עם זה חשוב מאוד לשמור עדיין על חופש הבחירה, שייאפשר לאזרח אם מאיזושהי סיבה - בין אם מסיבה משפטית או מסיבה אחרת - -
אברהם פורז: גם בחוק הכבלים יש סעיפים שיכולים למנוע.
מוריאל מטלון: - - ויכולות להיות גם סיבות טכניות, כפי שהסבירו לנו - - -
אברהם פורז: העניין ברור.
מוריאל מטלון: אני רוצה להגיד עוד מילה אחת על דוגמאות בעולם, בארצות-הברית ובאנגליה.
מוריאל מטלון: בארצות-הברית יצאה חקיקה של ה-FCC (ה-Federal Communication Commission), חקיקה פדרלית מ1996-, שאומרת שכל הגבלה, לרבות על-ידי חוקי אחת ממדינות ארצות-הברית, או רשות מקומית, או הגבלה על-ידי דיני רישוי ובנייה, או תקנות בית משותף (קונדומיניום), או אפילו הסכם פרטי, הסכם שכירות בין צדדים, ששוללת או מגבילה את האפשרות להתקין צלחת לקליטת DBS בקוטר של מטר אחד או פחות - ובאלסקה קבעו שאין הגבלה כי שם הצלחות צריכות להיות יותר גדולות - היא בלתי חוקית והיא אסורה.
מוריאל מטלון: באנגליה ב1998- הפרלמנט קבע הוראה דומה, שאמרה שצלחת עד קוטר של 90 סנטימטר לא טעונה שום רישוי ואפשר להתקין אותה באופן ביתי.
מוריאל מטלון: שם, זה מעניין, השר שהגיש את ההוראה היה גם שר של environment and transportation.
נעמי חזן: אבל אתם לא מציעים צלחת בגודל כזה.
מוריאל מטלון: אנחנו מדברים על צלחת בגודל 60 סנטימטר, הצלחת התקנית.
מוריאל מטלון: נאמר שם: "They will have a minimal impact on the appearance of the environment but will increase consumer choice and promote competition in the tele-communication industry".
מוריאל מטלון: לכן אנחנו אומרים: חשוב לשמור גם על הצינור הזה.
אברהם פורז: נעבור לשמוע את אנשי משרד התקשורת.
מיכל רפאלי-כדורי: אולי בכל זאת תשמע את מר מוטי לפיד מה-DBS, שהוא איש טכני, מנהל ההקמה שלנו.
מוטי לפיד: גם אם תהיה חקיקה שמאפשרת לשים צלחת על גג בבניין משותף עדיין יש הרבה בתים שהם פנטהאוזים, שהמפתחות לגג נמצאים בידי אדם פרטי.
מוטי לפיד: נתקלתי בזה לאחרונה כשניסיתי להתקין בבית שלי והייתי צריך לבקש אישור מהדיירים.
מוטי לפיד: מכיוון שאנחנו חברים אז הוא נתן אבל אם אנחנו לא היינו חברים - - -
אברהם פורז: אם יש חוק אז אתה לא צריך להיות חבר של אף אחד.
אברהם פורז: אז החוק אומר.
אברהם פורז: מה קורה אם שמת את האוטו בחנייה והחבר שלך פוצץ לך אותו?
אברהם פורז: אז אתה הולך למשטרה.
ויצמן שירי: גם אם זה גג פרטי, יש לך את הפיר, שהוא משותף, ואתה יכול להניח את זה על הפיר.
ויצמן שירי: תמיד יש מערכות שהן משותפות, בכל בניין.
אברהם פורז: רבותי חברי הכנסת, אני מציע שאנחנו נשמע קודם את האורחים שלנו.
אברהם פורז: אחר-כך אנחנו נדבר.
אברהם פורז: מר האוזר, איפה אתה עומד בעניין הזה?
צבי האוזר: קודם כל אני רוצה לנצל את ההזדמנות, חבר הכנסת פורז, ולברך אותך על היבחרך לראשות הוועדה.
צבי האוזר: אתה ליווית את הנושא הזה, כמו את שאר נושאי התקשורת, לפחות ב3- השנים האחרונות שאני הסתובבתי כאן.
אברהם פורז: בחלק מהמיקרים הייתי כמו בכדורסל, כשניסיתי למנוע פעולות שלכם.
מיכל רפאלי-כדורי: אגב, בחדר הזה יושבים שלושה יושבי-ראש מועצת הכבלים, 2 לשעבר ואחד בהווה.
צבי האוזר: מבחינתי זו בשורה מאוד משמחת, באמת, שבראש הוועדה עומד מישהו שחי את הנושא, נושם את הנושא.
צבי האוזר: זו ההזדמנות לברך.
צבי האוזר: לגופו של עניין, צריך להבין מה מאזן האינטרסים שעומד בפנינו.
צבי האוזר: יש לנו מצד אחד מאזן של איכות סביבה ואסתטיקה.
צבי האוזר: הבנתי שאתה רומז לכמה דברים שהם בעייתיים.
אברהם פורז: זה מה שמטריד אותי בעיקר.
צבי האוזר: גם פה אני חייב להגיד שזה הטריד אותך מתחילת הדרך ולא רק מהיום, מתחילת הדיונים שהיו בנושא הזה.
צבי האוזר: אל מול האינטרס הזה אנחנו צריכים להעמיד את האינטרס של חופש בחירה, חופש מידע, חופש צפייה, תחרות וחופש העיסוק.
צבי האוזר: האזרח הישראלי צופה בטלוויזיה בממוצע 2.9 שעות ביום בחורף ו2.5- שעות ביום בקייץ.
אברהם פורז: החורף עכשיו מתחיל בתחילת ספטמבר ...
צבי האוזר: אם אנחנו לוקחים את היממה, 24 שעות, ומזה מורידים 8 שעות שינה, 8 שעות עבודה, שעתיים נסיעה, שעתיים סידורים אישיים - אז אנחנו מדברים על השעות העיקריות של החיים היומיומיים.
אברהם פורז: מר האוזר, אנחנו מבינים את הלוויין.
אברהם פורז: כולם בעד.
אברהם פורז: עכשיו תגיד איך אתם מתמודדים עם עניין האסתטיקה של הצלחות.
צבי האוזר: הבעיה של אסתטיקת הצלחות היא לא בעיה שמטרידה רק את ישראל.
צבי האוזר: היא מטרידה את כל מדינות העולם המערבי, ששם שירותי לוויין מוצעים זה מכבר.
צבי האוזר: הדוגמאות של מזרח אירופה הן לא בדיוק מדוייקות מכיוון שבמזרח אירופה עיקר הצפייה בטלוויזיה היא בפלטפורמות שמשדרות חבילות ערוצים למנויים.
צבי האוזר: אלה הם שידורים שנקלטים חופשי מהאוויר.
צבי האוזר: אגב, זה קיים גם היום בארץ באיזורים מסויימים, למשל באיזורים שאינם מחוברים לכבלים, בפרט איזורים שהאוכלוסיה המתגוררת שם דוברת ערבית.
צבי האוזר: יש היום מספר לוויינים בשמיים עם עשרות תחנות ערביות, שהן רלוונטיות לציבור הישראלי דובר הערבית.
צבי האוזר: אפשר לראות באיזורים האלה שעיקר הקליטה נעשית על-ידי צלחות לוויין.
צבי האוזר: חבר הכנסת אחמד טיבי יכול לתקן אותי אם אני טועה.
צבי האוזר: הקליטה המוסדרת על-ידי אותן צלחות היא קליטה למנויים.
צבי האוזר: החברה היחידה בינתיים שקיבלה רישיון הודיעה לנו שהיא משתמשת בלוויין "עמוס".
צבי האוזר: הלוויין "עמוס" מבחינת ההספק מאפשר קליטה סבירה בצלחות בקוטר של 60 סנטימטרים.
צבי האוזר: הצלחות האלה נחשבות בקנה מידה עולמי לצלחות קטנות.
אברהם פורז: ברגע זה האם יש להם רישיון?
צבי האוזר: ברגע זה יש רישיון.
אברהם פורז: מה נאמר בעניין הזה ברישיון?
צבי האוזר: ברישיון נאמר שקליטה בודדת של משתמש בודד מוגבלת לאנטנות של 60 סנטימטרים.
צבי האוזר: אני מניח שגם אנחנו וגם הם מעוניינים שהצלחות יהיו יותר קטנות, ותיאורטית אפשר לייצר צלחות יותר קטנות, אבל בגלל עוצמת הלוויינים אל מול הפרעות של מזג אוויר והפרעות אחרות לא יכולה להיות קליטה ברמה סבירה בצלחות יותר קטנות.
צבי האוזר: ניסינו להגיע לצלחת שתבטיח קליטה ברמה סבירה ונאותה.
צבי האוזר: אנחנו מדברים על קליטה בממוצע סטטיסטי של הפרעות בסדר גודל של זמינות של 99.8.
צבי האוזר: זה אומר הפרעות של בערך 17.5 שעות בשנה.
צבי האוזר: זה היה נראה לנו ברמה של סבירות גם ביחס לסטנדרטים בינלאומיים.
אברהם פורז: בקוטר הזה של 60 סנטימטרים, האם יש איזה מגבלה לגבי מיקום?
צבי האוזר: הקליטה היא בצלחת בקוטר 60 סנטימטרים ללא הגבלה במקום.
צבי האוזר: ברור לנו שמבחינה פיסית מיקום על הגג הוא תמיד יותר נוח ממיקום בחזית.
צבי האוזר: מיקום בחזית יכול לפסול קליטה.
צבי האוזר: על חלק מהחזיתות בכלל אי אפשר להתקין צלחות, גם אם רוצים, מכיוון שאין להן קו ראייה עם הלוויין.
צבי האוזר: הצלחת צריכה להיות מכוונת בזווית מול קו ראייה ללוויין.
צבי האוזר: אנחנו נמצאים במיקום בכדור הארץ כך שהזווית היא - - -
מיכל רפאלי-כדורי: "עמוס" מחייב כיוון דרום-מערב.
צבי האוזר: אם החזית היא צפונית, או צפונית-מזרחית, אין בכלל אפשרות לקלוט את הלוויין.
אברהם פורז: בהנחה שהגג הוא מקום מועדף, האם לדעתכם יש איזושהי בעיה משפטית באשר להתקנה על כל גג?
אברהם פורז: בהנחה שוועד הבית מתנגד.
אברהם פורז: אם ועד הבית מסכים, אין בעיה.
ויצמן שירי: אתם הופכים פה יותר מדי אבנים.
ויצמן שירי: רישיון יש לכם, נכון?
ויצמן שירי: תתחילו עם הגגות.
אביעד ויסולי: רוב הגגות הם פרטיים.
ויצמן שירי: אולי 2% מהגגות במדינת ישראל הם פרטיים ודווקא הם יהיו הראשונים שיישימו את הצלחות האלה.
אביעד ויסולי: הם ישימו לעצמם.
אביעד ויסולי: לא לכולם.
אביעד ויסולי: על גג פרטי אף אחד לא יכול לגעת.
ויצמן שירי: אין מושג כזה גג פרטי.
ויצמן שירי: תאמין לי, המערכת המשותפת, הפיר של המעלית, זה שייך לרכוש המשותף.
ויצמן שירי: על גג המעלית אתה יכול לשים צלחת.
אברהם פורז: חבר הכנסת שירי, אני מאוד מבקש ממך, תן לגמור את זה.
אברהם פורז: אחר-כך כולם יוכלו לשאול ולדבר.
אברהם פורז: מר האוזר, האם לדעתך יש בעיה משפטית בהתקנה על הגגות?
אברהם פורז: האם צריך לבקש רשות ממישהו?
צבי האוזר: אנחנו בוחנים ולומדים את הנושא.
צבי האוזר: יש פרשנות כזו או אחרת.
צבי האוזר: בכל מקרה, בכוונתנו לעשות את כל הדברים שייקלו על אזרחים במדינת ישראל לממש את זכות הבחירה שלהם בשידורי טלוויזיה.
צבי האוזר: כמובן שמבחינה זאת צריך גם לתת דעתנו להיבטים שאתה מעלה כאן.
אברהם פורז: אני שואל אותך שאלה מאוד פשוטה.
אברהם פורז: האם לדעתכם יש בעיה משפטית שיכולה למנוע התקנה על הגגות או אין בעיה?
אברהם פורז: מחר, כאשר מר ברודט הוא היושב-ראש , שני אנשים ברחוב מסויים ירצו להתחבר ל-DBS ולשים צלחת על הגג.
אברהם פורז: האם יכולה להיות סיטואציה שהם לא יוכלו לשים את הצלחת על הגג?
אברהם פורז: ואם כן, איך אתם מתמודדים עם העניין?
נעמי חזן: אחדד את השאלה.
נעמי חזן: הרישיון הוא לצלחת בקוטר 60 סנטימטרים.
נעמי חזן: מה אם מישהו שם צלחת של 1.20 מטר על הגג?
נעמי חזן: האם זה בניגוד לחוק או לא?
מיכל רפאלי-כדורי: הרישיון הוא לצלחת בקוטר 1.20 מטר על הגג או בקוטר 60 סנטימטר על מרפסת.
צבי האוזר: ליותר ממשתמש אחד אפשר לשים צלחת גדולה יותר.
צבי האוזר: כשאנחנו קבענו 60 סנטימטרים אנחנו השָתְנו עול כבד על מקבלי הרישיונות.
צבי האוזר: במובן הזה שצלחת יותר גדולה, צלחת של 1.20 מטר או של 1.80 מטר, בוודאות משפרת את הקליטה.
צבי האוזר: זה תלוי גם במיקום הגיאוגרפי וגם במזג האוויר באותו מקום.
צבי האוזר: במקומות יותר גשומים, למשל בצפון הארץ, האיומים על הקליטה הנקייה יותר גדולים.
צבי האוזר: במקומות שחונים, הקליטה טובה יותר.
אברהם פורז: אתה כניראה מתעקש לא לענות לשאלה שלי.
אברהם פורז: השאלה שלי מתייחסת רק לדבר אחד.
אברהם פורז: עזוב את העניין הטכנולוגי.
אברהם פורז: כולנו מסכימים שעל הגג עדיף.
אברהם פורז: האם יש מכשול חוקי להתקנה על הגגות?
אברהם פורז: אולי מר האוזר לא יודע על מכשול.
אברהם פורז: נניח שמחר מר ברודט יקבל הזמנה משני אנשים ברחוב מסויים להתקין צלחת.
אברהם פורז: הוא חושב שהמקום הטוב ביותר הוא על הגג אבל מה לעשות, הגג הוא רכוש משותף והוועד לא מסכים, או שהגג צמוד למישהו שלא מסכים.
יורי שטרן: מר ברודט יקים את ועדת ברודט ...
צבי האוזר: אנחנו צופים שאכן יהיו בעיות ואכן יהיו מי שייפרשו את המצב החקיקתי הקיים כמונע או כבלתי מאפשר.
נעמי חזן: למה?
צבי האוזר: בשל ההסדרים החוקיים הקיימים.
צבי האוזר: יתכן וייטענו שזה לא מאפשר התקנה.
צבי האוזר: אני רוצה להיות זהיר בנקודה הזאת.
צבי האוזר: אני לא רוצה לקבוע פה את הפרשנות המשפטית.
צבי האוזר: עלולות להיווצר בעיות ולעלות טענות כאלה ואחרות.
צבי האוזר: אנחנו בוחנים את זה ובכוונתנו לקדם ולהסדיר את הדברים כדי להסיר כל ספק, אם הוא קיים.
נעמי חזן: למה לא עשיתם את זה קודם?
אברהם פורז: אולי לכם, כממשלה, כדאי לאמץ את המודל שהתקבל פה, אומנם בחקיקה פרטית, לגבי הכבלים ולהביא לנו הצעה כזאת?
אברהם פורז: בעיני לפחות אין זכות מוסרית למנוע התקנת צלחת על הגג.
אברהם פורז: אפילו מתוך טענה של דיני קניין או משהו מעין זה.
אברהם פורז: זה לא פוגע בזכות הקניין של אדם אם אדם אחר רוצה לקלוט שידורי טלוויזיה.
אברהם פורז: כמו שאני לא ראיתי פגיעה בזכות הקניין בזה שמישהו מעביר חוט בחדר מדרגות לקליטת שידורי הכבלים.
אברהם פורז: אני מציע לכם לפנות לחקיקה, כדי לא לכער את המדינה, כדי לאפשר קליטה יותר טובה וגם כדי להוזיל.
אברהם פורז: כי אם תהיה צלחת אחת על הגג אז היא תהיה אחת ולא יהיו 20.
צבי האוזר: היא גם תהיה יותר גדולה והקליטה תהיה יותר טובה.
ויצמן שירי: גם העברת המערכות שלכם מן הגג אל תוך הבניין, זה שוב דבר שצריך לחשוב עליו.
ויצמן שירי: נסה להעביר דרך המרפסות מערכות - זה מסובך.
צבי האוזר: הבעיה שלי היא במרפסת.
צבי האוזר: לא בגג.
אברהם פורז: בעיני אין זכות לכער את הסביבה.
אברהם פורז: אין חוק-יסוד שמקנה לאדם זכות לכער את הסביבה, עם כל הכבוד.
צבי האוזר: יכול להיות שגם יהיו בעיות לגבי החיווט הפנימי, שגם אותן אנחנו נצטרך להסדיר.
אברהם פורז: עמדתכם ברורה.
אברהם פורז: אני עובר לאנשי משרד הפנים.
אברהם פורז: מר פילזר, איפה אתם עומדים בעניין הזה?
דוד פילזר: יש לנו הצעה לתיקון תקנות התכנון והבנייה לנושא הזה.
דוד פילזר: יש לנו גם מסמך הנחיות נופיות של תוכנית מיתאר ארצית בהכנה לתקשורת.
דוד פילזר: מבחינת קביעת מדיניות היה מקום שמשרד התקשורת יגיד לנו בצורה ברורה מה המדיניות שלהם.
דוד פילזר: עד כה שמענו דברים שונים.
אברהם פורז: אבל איכות הסביבה ומראה הסביבה - זה אתם.
אברהם פורז: משרד התקשורת הוא שצריך לספק את השירות.
דוד פילזר: מבחינה עקרונית העמדה של ועדת-המשנה לתקנות ונהלים של המועצה הארצית לתכנון ובנייה היא שיש להתקין על הגג.
דוד פילזר: בבתים חדשים - לחייב הכנה או אפילו התקנה על הגג.
דוד פילזר: בבתים ישנים - גם על הגג, או בחצר במידה ותהיה איזה בעיה מיוחדת שלא תאפשר התקנה על הגג.
אברהם פורז: האם זה טעון היתר, לשיטתכם?
דוד פילזר: לשיטתנו זה טעון היתר, למרות שללשכה המשפטית שלנו יש שאלות בעניין הזה, שלא קיבלו תשובה מלאה.
ויצמן שירי: היה צו מניעה לגבי התקנת מזגן בחזית וזה לא תפס בבית-משפט.
אברהם פורז: האם תהיה עבירה אם מישהו מחר יתקין צלחת על החלון שלו או על המעקה של המרפסת?
אברהם פורז: האם זה חוקי או לא חוקי, לשיטתכם?
דוד פילזר: האם זה בתוך הבית או על החלון?
אברהם פורז: לא בפנים.
אברהם פורז: בפנים אף אחד לא יודע.
אברהם פורז: מתחת למיטה זה תמיד בסדר.
אברהם פורז: אני מדבר על התקנה חיצונית, על הקיר או על הגדר.
יהודה זמרת: אני אחראי על מינהל התכנון בלשכה המשפטית במשרד הפנים.
יהודה זמרת: אנחנו מכירים את הנושא ממכתבים קודמים של חבר הכנסת פורז.
יהודה זמרת: בעקבות זה התקיימו דיונים והנושא הגיע לוועדת-משנה לתקנות ונהלים.
יהודה זמרת: יש בעיה מאחר שלא כל צלחת יכולה להתאים.
יהודה זמרת: גם אם הצלחת היא צלחת ניידת שאפשר לקחת אותה מפה ולשים אותה שם.
יהודה זמרת: אדם יכול לקחת את הכורסא שלו, שהיא כורסא ישנה, קרועה, בצבע מזעזע, ולשים אותה בחלון שלו או במרפסת שלו.
יהודה זמרת: ואותו דבר הוא לוקח את הצלחת ושם אותה.
יהודה זמרת: האם זה חייב בהיתר?
יהודה זמרת: זה הרי לא מקובע לקרקע.
יהודה זמרת: זה שאלה גדולה שבתי-המשפט ידונו עליה.
יהודה זמרת: השאלה היא עד כמה זה כבד.
יהודה זמרת: בצלחות הגדולות, שהן מקובעות ומעוגנות, זה חיבור של קבע ושם זה יהיה חייב בהיתר.
אברהם פורז: האם אתם מתכוונים עכשיו שכל מי שייתקין צלחת יהיה צריך ללכת לוועדה המקומית ולקבל היתר?
יהודה זמרת: כן.
יהודה זמרת: אם הדבר הזה מחייב חיבור של קבע אז זה כמו מזגן שחייב בהיתר.
יהודה זמרת: כל חיבור של קבע שמהווה שינוי בבניין מחייב היתר.
יהודה זמרת: השאלה מתי כן ומתי לא היא שאלה שתיבדק בכל מקרה לגופו.
אברהם פורז: האם זאת המדיניות או שאתם מתכוונים - הרי יותר הגיוני יהיה לקבוע קריטריונים בתקנות ולומר מה פטור מהיתר.
אברהם פורז: למשל אם זה מושם על הגג - זה פטור מהיתר.