GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אלסאנע: האחריות למה שקורה בטייבה זו לא אחריות של תושבי טייבה, זו אחריות של השלטון המרכזי, בכל התחומים, אם זה בתחום של האכיפה ואם זה בתחום של הקצאת התקציבים לחינוך, לרווחה, לתעסוקה ולתכנון של שכונות ומגרשי בנייה.
טלב אלסאנע: בתחום הזה, אני יודע שתושב העיר, חבר הכנסת טיבי, היה אמור להיות, הוא התנצל שלא יוכל להגיע אבל אנחנו ביחד נעלה את הנושא של ההתחייבות הלאומית, ואתה אמרת לי שהגורם הוא משרד מסוים, אנחנו גם נעלה את העניין בפני אותו משרד ממשלתי.
עודה פאיק: אנחנו נצטרך לשבת ביחד.
עודה פאיק: בארבע עיניים.
טלב אלסאנע: מבחינת ניהול הישיבה אנחנו, בשם הוועדה, מודים לכם על האירוח ואנחנו מבקשים לשמוע גם על הפרויקטים שמריצים, מה עושים, כי אני מניח שלאנשים שעושים מגיעה גם תודה על העשייה וזו הזדמנות לראות מה עושים.
טלב אלסאנע: הייתה לי הזדמנות גם לראות קצת מהפעילות שמקדמים במסגרת בתי הספר בהתמודדות מול סמים.
טלב אלסאנע: מטעם הרשות מי נמצא כאן?
עודה פאיק: ואליד נמצא כאן.
עודה פאיק: בבקשה, תפדאל, דוד.
עודה פאיק: נשמע את דוד בקצרה, אני מניח שיש לך מה להגיד.
דוד פילו: קודם כל אני מודה על ההזמנה שהזמנת אותי.
עודה פאיק: אנחנו כולנו מודים לך.
דוד פילו: אני אתייחס דווקא לתחום הסמים שזו בעצם ההתכנסות פה ומזה אני אסיק כמה מסקנות.
דוד פילו: קודם כל אני אציג את הפן החיובי, הסמים הם לא הבעיה המרכזית של טייבה.
דוד פילו: זו נקודת מוצא חשובה, ואם בוחנים לאורך שנים, של השנים האחרונות, ויש לנו את הנתונים לומר את זה, יש ירידה.
דוד פילו: צריך להגיד את זה וזה, אני חושב, הרבה בזכות התושבים והמנהיגות המקומית, שהחליטה את הנושא הזה לטיפול.
טלב אלסאנע: כשאתה אומר שיש ירידה, זה לא עניין של תחושה, זה עניין של נתונים סטטיסטיים ועובדות?
דוד פילו: אני מדבר נתונים סטטיסטיים ועובדות, גם ברמת התפיסות שלנו, גם ברמת היכולת.
דוד פילו: אי אפשר להגיד שטייבה היא לא מוקד של סמים לכל האזור, זה כן, אבל אם אתה משווה את זה ללפני שנתיים ושלוש, אנחנו בירידה וחשוב להגיד את זה וחשוב לומר שזה הרבה בזכות התושבים והנאמנים באותם מקומות שהחליטו לקחת בידיים את הטיפול בתופעה, ופה צריך להתחיל.
דוד פילו: ברגע שהתושבים מבינים איפה הבעיה ורוצים לטפל בה, הם ימצאו בנו מקור סיוע הכי גדול שאפשר, אנחנו נטפל, מי שברמת העברה הפלילית וברמת העברה על החוק, הם יטופלו.
דוד פילו: את הסיוע של התושבים במובן שהם מקיאים מתוכם את אלה שעוסקים בזה, זה הסיוע שאנחנו צריכים וזה נעשה, ובזכות הדברים האלה יש את ההצלחה בנושא הסמים.
דוד פילו: אי אפשר להתייחס ולהבדיל את כלל המדינה מפה.
דוד פילו: גם בכלל המדינה יש בעיה של עישון סמים קלים או סמים קשים, וזה גם קיים פה בבני הנוער.
דוד פילו: אולי פחות, אבל זה קיים.
דוד פילו: אבל זה מטופל, מודעים לזה.
דוד פילו: אנחנו מגיעים להרצאות לבית הספר, אני בקשר, השוטרים שלי בקשר עם כל הגורמים שמטפלים בבעיה וזה מטופל בצורה טובה מאוד.
דוד פילו: ומפה אני משליך על שאר הדברים.
דוד פילו: המשטרה, מהמפכ"ל דרך מפקד המחוז, דרך המרחב ודרכי במקרה הזה, יוצרים מצב שהמטרה שלנו שיותר אנשים יחייגו 100.
דוד פילו: אני יכול להגיד פה, גם בפני ראש העיר, שמתחילת השנה עד היום יש עלייה של כמעט 350 מקרים שאנשים יותר מתקשרים למשטרה ביחס לשנה שעברה.
דוד פילו: זאת אומרת מערכת האמון בינינו לבין התושבים בכלל הגזרה, אבל בטייבה בפרט, כי הממ"ז (מפקד המחוז) לקח את טייבה בשנה הקרובה כמקום שאנחנו נטפל בו בדרך הטובה ביותר כדי להעלות את רמת האמון של התושבים.
דוד פילו: זו המטרה.
דוד פילו: אני אומר פה, ואני אמרתי את זה גם כמה פעמים, אדוני, המטרה שלנו זה לתת שירות, בשביל זה אני פה, בשביל זה כל השוטרים שלי.
דוד פילו: המטרה לתת שירות, את השירות הטוב ביותר, אבל אם לא נקבל את שיתוף הפעולה של התושבים אני לא אוכל לתת את השירות הטוב ביותר ואני לא מדבר על שיתוף פעולה במובנים השליליים, אלא במובן החיובי, כמו שקורה עם הסמים, כמו שקורה כשאנחנו מגיעים להדרכה בבתי ספר, כמו שאנחנו באים להדרכה בנושא הסמים, לבקש אותנו, אנחנו נגיע לכל מקום שנתבקש.
דוד פילו: ראש העיר פה אמר שהוא רואה אורות, אני מאוד אופטימי.
דוד פילו: אני באתי לפה לפני שבעה חודשים, והתדמית של טייבה- - -
טלב אלסאנע: אני מברך על האווירה האופטימית הזאת, אופטימיות זה דבר מאוד חשוב.
דוד פילו: קודם כל אני אופטימי מטבעי, אבל אני אגיד את זה בצורה שתהיה ברורה, כשאני באתי לטייבה ובתפקיד הקודם שלי טייבה הצטיירה כמקום שהוא בעייתי מאוד בלשון המעטה.
דוד פילו: באתי לפה ופגשתי את האנשים ואני כל הזמן מסתובב בשטח, אנשים מדהימים.
דוד פילו: צריך את האנשים האלה לקדם, את האנשים האלה שהם יובילו ואני פה בשביל לתת את הגב, בפשטות ובצורה מאוד פשוטה ואני מקבל, גם מראש העיר, גם מאנשים שעובדים איתנו, גם מסמיר וסימה המש"קים שעובדים פה בשטח.
דוד פילו: אנחנו מוכנים לתת סיוע בכל דבר, כמובן הכול במסגרת.
דוד פילו: ואני אמרתי ואני אומר את זה עוד פעם, 98% מתושבי טייבה הם תושבים נורמטיביים, מכל הגזרות, יש 2% שבהם אנחנו מטפלים, לא צריך בשביל את הפורום הזה, בהם אנחנו מטפלים.
דוד פילו: אנחנו באים לתת שירות, אנחנו צריכים את הסיוע שלכם.
טלב אלסאנע: לגבי ההשוואה, נתונים, עברות, אם יש לכם, בשנה הזו לעומת שנים קודמות, אם חל שינוי ובאיזה מידה השינוי הוא משמעותי.
דוד פילו: השינוי הוא משמעותי, לצורך העניין אם פעם היית פה בכל חור מגיע למצב שיש תחנת סמים, היום זה לא ככה, יש מוקדים וגם זה נע ממקום למקום כתוצאה מהלחץ וגם התושבים מקיאים אותם.
דוד פילו: זה מה שחשוב.
דוד פילו: התושבים לא מוכנים שליד הבית שלהם תהיה תחנת סמים, זה מה שחשוב.
דוד פילו: עזוב עכשיו מתקשרים או לא מתקשרים 100, התושבים לא רוצים שאנשים ליד הבית שלהם ימכרו סמים.
דוד פילו: מפה זה מתחיל, אני רק בא לסייע.
דוד פילו: יש שיפור גדול בזה.
דוד פילו: יש את הרחוב, בטייבה קוראים לו סמטת הסמים, היום זה כבר לא סמטת הסמים.
דוד פילו: קוראים לזה סמטת הסמים, זה כבר לא סמטת הסמים.
דוד פילו: לא מוכרים שם סמים כמו פעם.
טלב אלסאנע: והנוכחות של המשטרה, תחושת הביטחון האישית?
דוד פילו: יש פה.
דוד פילו: קודם כל כמות השוטרים- - -
טלב אלסאנע: יש עלייה במספר?
טלב אלסאנע: הוקצו תקנים מעבר למה שהיה?
דוד פילו: כן.
דוד פילו: התחנה הכפילה את עצמה בסד"כ (סדר הכוחות).
דוד פילו: אם לפני שנתיים היא הייתה בסביבות 90-80, היום אנחנו מדברים על 170 בתקן כאשר יש כרגע 140, אבל הרעיון הוא להגיע ל-170.
דוד פילו: כל הזמן יש פה ניידות שמסתובבות בשטח.
דוד פילו: ואני אומר גם, תנסו אותנו, תפעילו אותנו, תגידו לי, נגיע לכל מקום.
דוד פילו: אנחנו הגדלנו, על פי בקשה של ראש העיר, התווסף פה מש"ק נוסף.
דוד פילו: הרעיון הוא להקים פה גם מב"ס, להביא לפה מתנדבים.
דוד פילו: הרעיון הוא להזיז יותר.
דוד פילו: הוא מדבר על אורות, אני אומר אור גדול.
טלב אלסאנע: מה התפקיד של סמיר?
דוד פילו: סמיר הוא המש"ק הקהילתי.
דוד פילו: הוא בעצם איש הקשר מול העירייה, מול הגורמים השונים.
דוד פילו: מעבר לזה שכל הקצינים פה, כדוגמה, גם בטח ידברו איתך על זה, ב'עיר ללא אלימות' יש לנו בסך הכול בגזרה ארבע ערים בתכנית הזאת ולכל עיר מוקצה קצין שאחראי עליה ובגלל החשיבות של טייבה אני וסגן מפקד התחנה אחראים על הפרויקט פה בעיר.
דוד פילו: ככה אנחנו רואים.
דוד פילו: שלא יתפרש, יכולים לקרות פה מעשים רעים גם מחר בבוקר, מחרתיים, בעוד חודש, בעוד חודשיים, היכולת שלנו לפתור את זה היא להבין שאנחנו צריכים קודם אורך רוח.
דוד פילו: אני מבין את זה, אני פה זמן קצר ואני מבין שצריך אורך רוח, אורך רוח של כולם ולא להישבר, גם אם הקיצוניים עושים מעשים, לא להישבר, להמשיך, ללכת הלאה, כי יש פה, אני אלך לנוער, יש פה ילדים מדהימים, ובזה אני אסיים.
עודה פאיק: תודה רבה, דוד.
עודה פאיק: ג'אבר בקצרה, כי אין לנו מספיק זמן.
עוויאדה עבדול ג'בארה: קודם כל אני מצטרף לברכות של ראש העיר.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אהלן וסהלן.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אני אתן בקצרה נתונים על מערכת החינוך, מה קורה בתוך בתי הספר ואיזה פעילויות יש.
עוויאדה עבדול ג'בארה: בטייבה יש לנו 34 גנים, כולל חינוך מיוחד, תשעה בתי ספר יסודיים, ארבע חטיבות ביניים, שלושה בתי ספר תיכוניים, 920 תלמידים של גני חובה ו-6,500 של יסודי, 5,100 בחטיבות ביניים וגם חטיבות עליונות.
עוויאדה עבדול ג'בארה: מספר התלמידים בבתי ספר מקצועיים 486, אנחנו גם רוצים להוסיף יותר תלמידים שיהיו בפן המקצועי.
עוויאדה עבדול ג'בארה: שיעור הנשירה גם מדאיג, 4.5 וזה בקרב התלמידים של חטיבות הביניים והעליונה.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אמנם בטייבה בסך הכול שיעור הנשירה זה 1% אם אני לוקח מגילאי 5 עד 18, אבל אנחנו נתמקד באחוז הזה שזה האחוז הבעייתי בגיל הבגרות של תלמידי חטיבות הביניים.
עוויאדה עבדול ג'בארה: בטייבה יש מסגרות לנוער ולבני נוער שאנחנו יכולים לתת מענה לשעות הפנאי.
עוויאדה עבדול ג'בארה: טייבה סובלת הרבה מחוסר של מסגרות.
עוויאדה עבדול ג'בארה: זה במשך שנים, לא רק השנה, זה כמעט 20 שנה ואנחנו משתדלים באמת, כמו שאמר ראש העיר, ורוב הכובד השנה ובשנתיים האחרונות על המצאת והקמת מסגרות של נוער, אם זה בקידום נוער, אם זה 'עיר ללא אלימות', תכנית לאומית שמידט, ואנחנו מנסים לאגם את כל המשאבים בכדי לאפשר לתלמידים שלנו להיות בתוך מסגרות.
עוויאדה עבדול ג'בארה: בטייבה יש רק מועדון נוער אחד, שזה אפילו לא של חטיבות ביניים, זה של יסודי.
עוויאדה עבדול ג'בארה: מחלקת הנוער הוקמה לפני כמה חודשים וחוגי ספורט, לא באופן אינטנסיבי, אמנם יש הרבה תכניות מתוכננות על ידי הנהלת העיר וגם אנשים מקצועיים, אבל בינתיים מחמת הבעיה הכלכלית לא יוצא לאור כל התכנון שאנחנו רוצים.
עודה פאיק: סליחה שאני קוטע אותך, לא סקרתי את זה, אבל בתחום הספורט אנחנו גם הולכים לפתח אולם ספורט, הוא כבר יצא למכרז, 6 מיליון שקל- - -
עוויאדה עבדול ג'בארה: אמרתי, יש הרבה תכנונים.
עודה פאיק: שמעון פתח את המכרז לא מזמן, הוא צריך לצאת לפועל.
עודה פאיק: התכנית היא באמת לנסות לקדם, לקלוט את הנוער בשעות הפנאי.
עודה פאיק: חינוך משלים, מה שנקרא.
עוויאדה עבדול ג'בארה: כן.
עוויאדה עבדול ג'בארה: יש גם עמותות שמעורבות, כמה עמותות לגבי תלמידים, במיוחד כדורגל.
עוויאדה עבדול ג'בארה: המעורבות של העמותות בכלל מאוד מאוד- - - הייתי מוסיף גם, כמו שאמר חבר הכנסת טלב, איזה בעיות ואיזה פתרונות ואיזה המלצות להציג בפורום הזה בוועדה.
עוויאדה עבדול ג'בארה: המלצות: אני חושב שצריך להגדיל כוח אדם מקצועי בתוך בתי הספר, גם אנשים מקצועיים בתוך הרשות, אם זה בקידום נוערו אם זה במדריכים.
עוויאדה עבדול ג'בארה: יש לנו בעיה גם בכוח אדם.
עוויאדה עבדול ג'בארה: למשל העירייה כבר חודשיים-שלושה מנסה לגייס מדריך נוער ועד עכשיו לא מצליחים לגייס מדריך נוער.
עוויאדה עבדול ג'בארה: זה מראה גם על מצוקה של למצוא אנשי מקצוע בנושאים האלה.
עוויאדה עבדול ג'בארה: פתיחת בתי נוער במתנ"ס היישוב.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אנחנו גם מאמינים, זה גם האידיאל וגם המחשבה וגם האני מאמין של העירייה, שצריך לפתוח, אבל מחמת שיש לנו בעיה של תקציבים, יש לנו את התכנון אבל היישום נדחה בגלל- - - ולכן צריך לפתוח יותר בתי נוער, בתי ספר, שזה גם תלמידים ותושבים שיכולים להשתמש במגרשים האלה בשעות אחרי הצהריים.
עוויאדה עבדול ג'בארה: תגבור יועצים ופסיכולוגים – בבתי הספר יש את הנושא של סמים ואלכוהול, אבל זו לא הקצאת שעות מיוחדות לנושא, אלא זה בתוך הנושא של כישורי חיים, ואם אני לוקח כישורי חיים זה נושא מאוד רחב והסמים זה חלק קטן מאוד.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אם אנחנו באים להיאבק בנגע הזה, צריך להקצות הרבה שעות וגם תקציבים.
עוויאדה עבדול ג'בארה: יש את המחנכים, יש יועצות, בבתי הספר יש להם 1,000 תלמידים, 1,200 תלמידים, על פסיכולוג ויועץ אחד, זה מראה שיש מצוקה גם בהסברה, לכן אני חושב שצריך להקצות גם כסף להרצאות, גם התערבות של גורמי חוץ מקצועיים וגם הקצאת שעות בתוך המערכת לנושא הזה.
עוויאדה עבדול ג'בארה: לכן אני אבקש מהוועדה, חבר הכנסת אלסאנע, אם יכולה הוועדה להקצות משאבים, תקציבים, שעות, גם להסברה וגם למניעה.
עוויאדה עבדול ג'בארה: יש הרבה דברים שאפשר לדבר עליהם, אני אתן גם לחברים שלי שיוסיפו ואני אגיד לכם, היום, לפני הישיבה, באתי מבית ספר נג'אח שאתמול הייתה שרפה.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אני חושב שצריכה להיות מעורבות של המשטרה יותר, מר דוד, אם זה בסיורים בתוך העיר, במקומות הציבוריים, בבתי הספר, האלימות גועשת.
עוויאדה עבדול ג'בארה: אני לא יודע אם הסמים- - - אפילו שאתה אומר שהסמים לא מתמרכזים בתוך העיר, נו, בסדר, יוצאים החוצה, לרחוב, ואז אותו נגע נמצא.
עוויאדה עבדול ג'בארה: צריך למגר, צריך כמה שאפשר להיאבק ולא להעתיק את המקומות.
קריאה: ברשותך משפט אחד, אני רוצה להתייחס למה שאמר עבדול ג'באר.
קריאה: חבר הכנסת טלב, אתה בבית שלך וטייבה תמיד תקבל אותך בידיים פתוחות.
קריאה: כנציג משרד החינוך עולות נקודות שאני צריך להתייחס אליהן.
קריאה: יש לנו כאן קרן שהיא יכולה להצביע בדיוק מה המשרד שלנו נותן לחטיבות הביניים והתיכון למניעת סמים.
קריאה: יש נקודה חשובה שצריך להתייחס, כישורי חיים אנחנו נותנים, לכל כיתה ביסודי יש שעה אחת וזה בתוך המערכת וזה לא נכון שאנחנו לא מקצים שעות.
עוויאדה עבדול ג'בארה: מה זה שעה?
עוויאדה עבדול ג'בארה: זה במסגרת כישורי חיים.
עוויאדה עבדול ג'בארה: זה מושג רחב.
קריאה: בכל חודש יש ערך שאנחנו מתייחסים אליו, בערך הזה אנחנו מתייחסים לדברים שצריך לעשות אותם.
קריאה: בתקן בית הספר, השעות מוגדרות למה הייעוד של כל שעה ושעה צריכה ללכת, אין תקן בתוך בתי הספר שכתוב שצריך לטפל בשעות סמים, ולכן אנחנו מטפלים בנושא הזה דרך כישורי חיים.
טלב אלסאנע: זה חלק מהחינוך הפורמלי?
קריאה: לא, זה לא החינוך הפורמלי.
קריאה: בחינוך הבלתי פורמלי יש את נאסר אבו סאפי שיכול להתייחס גם כן לנקודה הזאת ואני לא רוצה להתייחס, אבל היות שהוא- - -
קריאה: אבל ברגע שאומרים שבתי הספר לא נותנים- - -
עוויאדה עבדול ג'בארה: אני הסברתי, זה לא מספיק.
עוויאדה עבדול ג'בארה: כישורי חיים זה נושא רחב מאוד.
טלב אלסאנע: אכן ג'באר הציג את המצב איך שהוא קיים היום.
טלב אלסאנע: משרד החינוך מקצה, זה כישורי חיים, הוא אמר את העובדות האלה, השאלה אם זה מספיק.
טלב אלסאנע: לדעתי בטייבה, אם רוצים להתמקד ולהתמודד בצורה נכונה ויעילה צריך להקצות יותר.
עודה פאיק: תודה רבה לכם.
עודה פאיק: בשם כולם אני אבקש ממך להקצות עוד חצי שעה כי אנחנו חייבים לשמוע עוד כמה אנשים, במיוחד אלה שנוגעים לדבר.
ואליד חדאד: כבוד ראש העיר, כבוד יושב ראש הוועדה, הכנתי מצגת, אני אקצר, אני אשלח לך את המצגת במייל.
טלב אלסאנע: כן, וללכת לגבי נתונים, כדי שנדע מה בדיוק עושים, לא באופן כללי, אלא באופן פרטני ספציפי.
ואליד חדאד: מה שמעניין אותנו אלה נתונים במגזר הערבי.
ואליד חדאד: הנתונים שציינתי באדום, למרות שחבר הכנסת שמע את הנתונים בעבר, חשוב לי להציג את זה בפני הנוכחים.
ואליד חדאד: בחברה הערבית, אם מסתכלים על מה שמסומן באדום, האלכוהול - 61% במגזר היהודי ובמגזר הערבי 16.3%, ועל פניו נראה שאין לנו בעיית אלכוהול, אבל אני תמיד חוזר ומדגיש, אם מסתכלים על הסמים הלא חוקיים והכוונה לסם חוקי כלשהו, 10.3% במגזר היהודי, קרוב ל-12% במגזר הערבי, המגמה מתהפכת.
ואליד חדאד: אם הולכים לסמים הכימיים, שזה אל.
ואליד חדאד: אס.
ואליד חדאד: די, הקוקאין, הקראק, האקסטזי, 4.5% במגזר היהודי, 9.3% במגזר הערבי.
ואליד חדאד: אני מדבר על תלמידי בתי ספר.
ואליד חדאד: אלה נתונים מ-2009, פרופ' פייסל עזאיזה מאוניברסיטת חיפה, הנתונים נאספו משם.
ואליד חדאד: מי שאומר שאין לנו בעיה בתחום האלכוהול טועה, כי הסטייה החברתית והעבריינות בחברה הערבית מתחילה מאלכוהול, אני תמיד מדגיש את זה בפני מקבלי ההחלטות.
עודה פאיק: כי אין לנו מועדוני לילה.
ואליד חדאד: יש מה שנקרא תרבות שתייה, בחברה הערבית אין תרבות שתייה, ללכת למועדון, לשלם 50 שקל על דרינק, אצלנו קונים בשקיות מהקיוסקים, הולכים לחורשה הסמוכה ושותים ומערבבים כל מיני דברים.
ואליד חדאד: גם תרבות השתייה היא שונה וגם מקרי האלימות.
ואליד חדאד: אתה תוכל ללכת למקומות האלה, הנערים קונים, שותים, משתמשים בהרבה דברים, לכן כשאני אומר שהסטייה החברתית מתחילה מאלכוהול, לכן כל כך המספרים קרובים באלכוהול לסמים, לעומת החברה היהודית, מה לעשות, או בחברה המערבית בדרך כלל, שהסטייה לא מתחילה מאלכוהול.
ואליד חדאד: לכן ככה מתייחסים בחברות אחרות, שהסטייה מתחילה מסמים.
ואליד חדאד: אצלנו, כחברה ש-90% ממנה מוסלמית, הסטייה החברתית מתחילה מאלכוהול.
ואליד חדאד: חשוב להפנים.
ואליד חדאד: אנחנו נכנסנו לעיר טייבה על פי תכנית משרד ראש הממשלה, מה שנקרא תכנית ברוורמן.
ואליד חדאד: חשוב להדגיש ש-100% מהמימון זה הרשות למלחמה בסמים, פעילות ושכר המתאם 100%.
ואליד חדאד: אין מאטצ'ינג זה 100% מימון, השכר והפעילות לחמש שנים.
ואליד חדאד: אני חושב שחמש שנים זו תקופה מאוד טובה לעמוד על הרגליים ואחר כך נראה.
עודה פאיק: סליחה שאני קוטע אותך, אתה חושב ש-80,000 שקל זה מספיק?
ואליד חדאד: לא, זה לא ככה.
ואליד חדאד: זה 80,000 פעילות ו-120,000 שקל משכורת.
ואליד חדאד: זה 10,000 שקל לחודש מגדירים שכר ו-80,000 שקל לשנה.
עודה פאיק: למה לא משווים את כספי הפעילות לכספי השכר?
ואליד חדאד: אוקי, אני לא קבעתי את המפתח הזה אבל אתה צודק.
ואליד חדאד: במידה שיהיה ניצול ל-80,000 שקל- - -, קודם כל ההערה היא מאה אחוז במקומה, אני לא רוצה להגיע למצב שאין ניצול, במידה שיהיה ניצול- - -
עודה פאיק: חכמינו אמרו אין תורה בלי קמח.
ואליד חדאד: אז במידה שיהיה ניצול אנחנו מבטיחים.
ואליד חדאד: הבעיה שלנו, וחשוב מאוד להדגיש את זה, אדוני יושב ראש הוועדה, אנחנו עושים מניעה ופעילות בתוך בתי הספר, ואסרא גם תציג, לא רוצה לקחת את הדברים שלה, אבל חסרים לנו כאן תשתיות, בטייבה אין עובד סוציאלי שמטפל בנפגעי סמים, אני דיברתי הבוקר עם המפקח למבוגרים ונוער.
ואליד חדאד: אני יודע איך הם מאלתרים מטפלים, אבל הייתה לי ישיבה עם קציני המבחן של האזור, מר זיאד הוא מטייבה אבל הוא מנהל האזור, אחראי על טייבה, על טירה, על כל האזור בתחום שירות מבחן לנוער, והוא אומר לי 'ואליד, יש לנו בעיה', אני מופתע שהוא לא מוזמן, הוא צריך להיות פה, היינו בישיבה והוא אומר לי 'ואליד, נערים שמשתמשים בסמים, שיש אפשרות לסגור להם את התיק', מה שנקרא בשפת המשטרה אי תביעה, או ט"מ, טיפול מותנה, שיש סיכוי לסגור את התיק ולא להכתים אותו לכל החיים, 'אין לי את הכלים לשלוח אותו שיעשה- - - ', אני אומר את המושגים כי בעברי הייתי קצין מבחן ואני יודע על מה אני מדבר, זה נער שפותחים לו תיק ויש סיכוי לסגור לו את התיק ולא להכתים אותו לכל החיים, אבל מאחר שאין את השירות הזה, אני לא יודע איך מתמודדים עם הבעיה.
טלב אלסאנע: אין את השירות הזה בעיריית טייבה?
ואליד חדאד: בכל אזור המשולש, אם זה קלנסווה, טירה, טייבה.
ואליד חדאד: בתכנית שלנו נכנסנו בטייבה ובטירה, אנחנו - - -
טלב אלסאנע: היחידה שפועלת כאן בתחום הזה, מי מרכז את הנושא, מטפל?
ואליד חדאד: הנה, מנהלת הרווחה והמפקח יושבים ויכולים לתת תשובה.
ואליד חדאד: אנחנו, כרשות למלחמה בסמים, נותנים מענה גם לכל האזור בתחום התיאום, סמים ופעילות בקהילה, נכנסנו גם לטירה באותה מתכונת, קלנסווה וכפר קאסם הם במכרזים, אני מדבר עוד פעם על 100% מימון ויש עוד תקציב, מתכנית המתחמים של השר לביטחון פנים, שכחתי להזכיר את זה, זה עוד תקציב בנוסף לתקציב ברוורמן.
ואליד חדאד: זה בקרוב, אבל שיהיה ניצול.
ואליד חדאד: אז מבחינתי, אני מעלה את הנקודה הזאת בפני כבוד הוועדה- - -
עודה פאיק: את ה-80 אנחנו כבר ניצלנו.
ואליד חדאד: בסדר, אני מעלה את הנקודה הזאת.
טלב אלסאנע: לגבי הנתונים שהצגת כאן רואים שהשימוש בסמים קשים במגזר הערבי כמעט פי שניים מהמגזר היהודי, זה מחייב מדיניות אחרת לעומת המגזר היהודי, כדי להדגיש את הנושא של הסמים לעומת האלכוהול.
טלב אלסאנע: איך זה מתבטא בפעילות של הרשות למלחמה בסמים?
ואליד חדאד: הרשות למלחמה בסמים שנכנסת לאזור מסוים, אנחנו עושים מיפוי צרכים בכל יישוב וזה מה שעשתה המתאמת.
ואליד חדאד: אחרי מיפוי הצרכים בונים תכנית בהתאם.
ואליד חדאד: נכון, אנחנו לאחרונה מתמקדים יותר בכל מה שנקרא הסמים הכימיים או דברים כאלה, כי אנחנו חייבים להגיע לקצה בשביל לתת מענה ל- - -
טלב אלסאנע: לגבי טייבה, מה המצב ומה נעשה בפועל?
ואליד חדאד: אנחנו מדברים על ארבעה חודשים, תיכף אסרא תדבר, אבל אנחנו בכל יישוב ויישוב מתמקדים, בהנחיה שלי הולכים לקצה, כל נושא הסמים הכימיים, ההורים והמשפחות לא מבדילים בין כל הדברים האלה, אנחנו מאוד עובדים עם משפחות לאחרונה, זו ההנחיה שלנו, עם משפחות ואנשי מקצוע.
ואליד חדאד: אני לא יכול לבוא לתלמידי בתי ספר או לתלמידים בחינוך הלא פורמלי ולהרצות להם על נושא הסמים ואותו מורה, אותו מדריך, או אותו הורה, אין לו ידע.
ואליד חדאד: אנחנו עובדים עם הורים, כמובן היו לנו הכשרות לאנשי מקצוע בתכנית לימודי התמכרויות במכללה האקדמית גליל מערבי, שם בנינו תכנית מיוחדת ללימודי דיפלומה להתמכרויות בראייה רגישה תרבותית, שזה מתמקד במה זה אלכוהול, מה זה סמים, הכול בחברה הערבית עם מרצים מהחברה הערבית.
ואליד חדאד: סיימנו שני מחזורים, שזה 50 אנשי מקצוע ואנחנו באוקטובר פותחים את המחזור השלישי.
ואליד חדאד: זה גם מימון, יש חלק עם מלגות מהרשות למלחמה בסמים בלימודים במכללה האקדמית גליל מערבי.
טלב אלסאנע: מורים בבתי ספר עוברים השתלמויות בתחום של התמודדות עם סמים, כדי שיהיה להם מושג איך להעביר, איך להסביר?
ואליד חדאד: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם שפ"י, השירות הפסיכולוגי של משרד החינוך, הם ידברו על המורים ספציפית, הכשרות ייעודיות.
עודה פאיק: אם שפ"י אמורים לדבר, אז נעשה את זה בקצרה.
עודה פאיק: אסרא, אני רוצה לעדכן, יש לנו תקנים מאושרים ממשרד הרווחה, לצערי חסר לנו חדרים לקלוט ולאייש את התקנים האלה.
טלב אלסאנע: קיבלת אישור לחדרים או לעובדים סוציאליים?
עודה פאיק: לא, עובדים סוציאליים, אתה מוציא מכרז ואז יגיעו אליך הרבה אנשים והרבה מועמדים, הבעיה שאין מבנה בכדי לאכלס את העובדים האלה שייקלטו ולכן סיכמנו עם משרד הרווחה, ישבנו עם המנכ"ל, נתנו לנו תקציבים ל-, הגענו לבאר אבל לא הצלחנו לשתות ממנה.
עודה פאיק: הם טענו שהעירייה חייבת 4 מיליוני שקלים בגין ובעבור מאטצ'ינג שלא השתתפה ולא שילמה.
עודה פאיק: הלכנו בשבוע שעבר והסדרנו את זה עם חשבת המשרד ואנחנו אמורים להעביר להם מיליון שקל ואז הם ישחררו לנו את האישור התקציבי למבנה שבו היא גם יכולה לקלוט עובדים מיוחדים מטעמה, מטעם הרווחה.
עודה פאיק: גב' אסרא, זה רק לעדכון.
אסרא חג' יחיא: שלום, יושב ראש הוועדה, חבריי מהמשרד בממשלה.
אסרא חג' יחיא: אני אסרא, מתאמת סמים ואלכוהול, התחלתי לעבוד לפני שישה חודשים, חצי שנה אני כבר בתפקיד הזה.
אסרא חג' יחיא: אני רוצה להעביר לכם את המצגת שלי ואת התכניות שלי.
אסרא חג' יחיא: זה הגדרת תפקיד המתאם.
אסרא חג' יחיא: תפקידו לתאם בין מערכות ושירותים עם מערכות חיצוניות העוסקות בתכניות מניעה, חינוך והסברה בתחום הסמים ואלכוהול, ניהול, הפעלות, הצעות, הסברה ומניעה בנושא אלכוהול וסמים בעיר טייבה עם הרשות למלחמה בסמים, בחסות המשרד לביטחון פנים.
אסרא חג' יחיא: מיפוי קהילתי – אני עושה עכשיו מיפוי קהילתי, סריקה בקהילה, גם דרך הרצת תכניות.
אסרא חג' יחיא: תיכף אני אדבר על תכניות.
אסרא חג' יחיא: מספר התושבים 43,000, מספר בתי הספר 9 יסודיים, 4 חטיבות, 3 תיכוניים, בית ספר לעיצוב התנהגות, את מי ניתן לערב במאבק?
אסרא חג' יחיא: ראש עירייה, מנכ"ל, חינוך, רווחה, בריאות, בטיחות בדרכים, 'עיר ללא אלימות', היחידה לקידום הנוער, שמידט, משטרה, קציני מבחן, לעניין הורים, מורים, גם תלמידים.
אסרא חג' יחיא: המטרות – חינוך, מניעה, הסברה ויצירת אווירה ששוללת שימוש לרעה בסמים ואלכוהול, יצירת עמדות וערכים השוללים שימוש בסמים ואלכוהול, שיווק המיועד לכל האוכלוסייה לשם הגברת המודעות הציבורית בנושא סמים ואלכוהול.
אסרא חג' יחיא: תכניות 2012 – פרויקט יום למלחמה בסמים, כבר היה לנו לפני חודש בערך.
אסרא חג' יחיא: אני אראה לכם.
טלב אלסאנע: יום אחד?
אסרא חג' יחיא: יום אחד.
אסרא חג' יחיא: זה מסכם את כל האירוע (סרטון).
אסרא חג' יחיא: זה הסיכום של ארבע חטיבות ביניים, נג'אח, סלאם, אחווא ואמג'ד.
אסרא חג' יחיא: יש כיתות ח', זה 1,000 תלמידים בערך שהיו מעורבים בפרויקט הזה.
אסרא חג' יחיא: יש לי פרויקט 'לא לסמים', נערים בסיכון, זה עם הרווחה, מלמדים את הנערים ומאמנים אותם בחוג קראטה.
אסרא חג' יחיא: וסרט דוקומנטרי, אני עכשיו אוספת מידע לגבי הסרט הזה, אין לי משהו מיוחד, אבל עכשיו אני אוספת חומר כדי להחליט מה אני יכולה אחר כך לעשות בסרט.
אסרא חג' יחיא: פרויקט הרצאות בבתי ספר, פרויקט סדנאות ביחידה לקידום הנוער, פרויקט סדנאות הורים.
אסרא חג' יחיא: זה של שנת 2012.
עודה פאיק: התקציב מתאים, עונה על הצרכים.
אסרא חג' יחיא: התקציב לא מתאים.
אסרא חג' יחיא: אמרתי את זה, גם אתה אמרת את זה, 80,000 זה לא מספיק לעשות הרבה, צריכים גם לעשות איגום משאבים עם 'עיר ללא אלימות', שמידט, קידום הנוער.
אסרא חג' יחיא: אחר כך יהיה לנו, אבל תקציב שלי זה לא מספיק לספק את כל הצרכים לכל הקהילה.
שאדי נלי: עלו כאן כמה דברים.
שאדי נלי: יש בעיית סמים, אמנם אנחנו לא רואים את זה ברחוב כמו שראינו בעבר, ואני מסכים בזה עם ראש העיר, התופעה היא לא ברחוב, אבל הבעיה העיקרית מבחינתי שאני רואה ברחוב זה צריכת הסמים אצל בני הנוער, במיוחד סמים קלים וסמי פיצוציות שזה חגיגת וכל החידושים שיש בסמי פיצוציות.
שאדי נלי: מעניין אותי לדעת מה האפשרויות שאנחנו יכולים להיעזר בכם מעבר לנתונים.
שאדי נלי: כי הנתונים ידועים, הנתונים הם משנת 2009 ולא משנה שעברה, אז הנתונים הם לא חדשים, הדברים ידועים כבר שלוש שנים, השאלה מה אפשר לעשות, איך אפשר להתמודד.
שאדי נלי: אנחנו ראינו שמספר המשתמשים בסמים קשים הוא מאוד גבוה.
שאדי נלי: השאלה מה אפשר לעשות כדי שלא נגיע לסמים הקשים, כי כל הנערים שיושבים היום ומעשנים נרגילות וזה הפך להתמכרות, כי נערים לא יכולים להעביר את היום בלי לעשן נרגילה או בבתי הקפה הפזורים כל טייבה, והיום גם בכל החברה הערבית, או בבית, לפעמים הם גם מסיימים את הלימודים בבית הספר, או בורחים מבית הספר והולכים לעשן נרגילה, וזאת המקפצה הראשונה לעישון סמים, להגיע לסמים קשים.
שאדי נלי: השאלה במה אנחנו יכולים להיעזר בכם אחרי הנתונים.
שאדי נלי: הנתונים נאספו בשנת 2009, אנחנו יכולים לאסוף עוד פעם נתונים עכשיו.
שאדי נלי: אני כן מכיר מהניסיון שלי בערים אחרות שיש יחידה להתמכרויות.
שאדי נלי: יש תופעה של התמכרויות לסמים קלים, סמים קשים, אלכוהול, לא משנה מה, והתפקיד של היחידה להתמכרויות הוא גם לזהות תופעות, כי את התופעות הקשות מאוד קל לזהות, את הקשה מאוד קל לזהות, העניין הוא איך אני יכול בתור מורה בתוך בית הספר, שיהיה לי מדריך שיוכל לדעת ברגע שהוא מסתכל לנער בעיניים, הוא יכול לדעת ולהגיד 'הנער הזה עישן סוג כזה של סמים, הוא מריח ככה, הוא מדבר ככה ואני יכול לזהות את זה'.
שאדי נלי: זה קיים בחברה היהודית, זה קיים ברמלה ולוד, אני עבדתי שם וזה קיים.
שאדי נלי: זה עובד יופי.
שאדי נלי: אותם מדריכים גם יוצאים לרחוב, מסתובבים בין הנערים ומזהים את הדברים האלה.
שאדי נלי: לא צריך מורים בתוך בית הספר ולא צריך יועץ וגם לא לקחת מהזמן של כישורי חיים וכל זה, אלא פשוט להגדיר עובד שהמטרה שלו לבוא לבית הספר, הוא מסתובב בין הנערים, מדבר, גם הדיבור עם הנערים, מהמילים שהוא יכול לשמוע הוא יכול לזהות, כי יש שם הרבה מילים סמויות- - -
טלב אלסאנע: מי שנכנס בבתי הספר בין התלמידים יכול להשפיע יותר מאשר תלמידים בקרב תלמידים שמכירים אחד את השני?
שאדי נלי: אני יכול להגיד מהניסיון שלי, אנחנו יכולים לעבור- - -
טלב אלסאנע: הם ייתנו בו אמון, ידברו איתו חופשי?
שאדי נלי: לא, העניין הוא שאני כעובד נוער, אני לא בא לנוער ואומר לו 'אוקי, מה עישנת עכשיו?
שאדי נלי: ' במפגש הראשון.
שאדי נלי: אנחנו נפגשים, היכרות, בונים מערכת אמון.
שאדי נלי: ברגע שיש אמון בין העובד לנער, וזה לוקח זמן, זה לא עניין של יום או יומיים, צריך להסתכל לטווח הרחוק, זה לא רק אוקי תוך שבוע אני רוצה נתונים ונסגור את העניין.
שאדי נלי: לא, להסתכל לטווח הרחוק, שזה לבנות אמון, מערכת אמון עם בן אדם שיודע ויודע להכיל את כל הדברים האלה, וגם לא להתייחס לנער, 'למה אתה מעשן?
שאדי נלי: זה לא בסדר', אלא ללכת איתו, שגם הנער יוכל לקחת אחריות על העניין הזה וזה התפקיד של אנשים שמתמחים בנושא.
שאדי נלי: אני יכול להגיד לך שברמלה, איפה שעבדתי בעבר, ברגע שהיו לנו מדריכים בתחום הסמים ושמנו את הפוקוס על הנושא הזה, התחלנו להציף ולזהות תופעות של עישון סמים, תופעות של אלכוהול, סמי פיצוציות, כל הנושאים האלה.