GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יאיר גלר: מחלקת המודיעין של המשטרה ערה לזה מאד עד יואב סגלוביץ ראש אח"מ וראש חטיבת המודיעין שאמרו, בדיונים אצל השר, בצורה מאד-מאד מובהקת, שהנושא הזה עכשיו בטיפול מאד מתקדם, כדי לתפוס את כל הנושא הזה של מכירות האינטרנט והטלפון, משום שהערוץ הזה ינסה לשגשג כי הרי תמיד מחפשים את האלטרנטיבות, ואנחנו מכירים את זה.
<יאיר גלר: הנושא נמצא היטב על סדר-היום, והמשטרה הודיעה שהסוגיה הזאת של מכירות אינטרנט וטלפון תטופל ברמה הכי גבוהה.
<רפ"ק שמואל לרמן: כמו שנאמר פה, בעקבות שינוי החקיקה בעניין סמי הפיצוציות יש טיפול נרחב בתופעה הזאת כבר מאז שכל הנושא הזה עלה בתקשורת.
מוחמד ברכה: מה שעלה בתקשורת לא מחמיא.
מוחמד ברכה: זו האמת.
<רפ"ק שמואל לרמן: אני מסכים אתך.
<רפ"ק שמואל לרמן: בעקבות זה, נכנסו כל הגורמים לפעולה ועשו שינויי חקיקה גם ביוזמת המשטרה.
<רפ"ק שמואל לרמן: זה מקל על עבודת המשטרה.
<רפ"ק שמואל לרמן: כמובן שבמקביל המתחרים מייצרים חומרים חדשים.
<רפ"ק שמואל לרמן: בעצם, ההנחיה היום במשטרה היא לתפוס גם את החומרים האלה ולהעביר אותם הלאה לבדיקה כדי גם אותם להכניס לחוק.
<רפ"ק שמואל לרמן: אנחנו גם משתתפים בפרויקט "חופים" עם כל הגורמים.
<נחי בוגוסלבסקי: חשוב רק לציין שאנחנו לא נציגי הנוער.
<נחי בוגוסלבסקי: אני מסיים את השירות הצבאי שלי בעוד חודש, ונופר כבר בת 22.
<דובר: זה עדיין נוער.
מוחמד ברכה: רבותי, אם הם כאן, זה רק סימן של מחויבות עמוקה, ובאמת כל הכבוד.
מוחמד ברכה: כשהם היו במועצת התלמידים, הם נכחו באופן קבוע.
מוחמד ברכה: אני רואה את זה כדבר יפה וחיובי שהם נמצאים בינינו היום.
מוחמד ברכה: נחמן, בבקשה.
<נחי בוגוסלבסקי: לפני בערך שלוש שנים, כשהיינו פה ודיברנו, גם אתה, חבר-הכנסת, היית יושב-ראש הוועדה, ציינו ודיברנו על זה על זה שהדגש צריך להיות פה על חינוך ורק אחר כך על החקיקה.
<נחי בוגוסלבסקי: אני רוצה להעלות את הנושא הזה שוב, כי, לדעתי, הוא עדיין סוג של קו מנחה שצריכים ללכת לפיו.
<נחי בוגוסלבסקי: צריך להבין שברגע שאתה לוקח את המושג "סמים ואלכוהול" לנער ואומר לו "זה אסור, זה לא טוב, זה משפיע עליך בצורה לא נכונה, אתה נכנע פה ללחץ חברתי", אתה יוצר פה סוג של - - -
מוחמד ברכה: יוצר סוג של גירוי, לא?
<נחי בוגוסלבסקי: נכון.
<נחי בוגוסלבסקי: אתה מייצר סוג של גירוי, סוג של מסגרת שהנער ירצה לפרוץ אותה ולנסות ולטעום.
<נחי בוגוסלבסקי: קודם כל, לדעתי, אין משהו פסול בלנסות ולהבין מה זה, כי אתה חייב להבין מה זה העולם הזה כדי לדעת להתרחק ממנו.
<נחי בוגוסלבסקי: זה כמו גמילה מסיגריות היום, שכשאנשים הולכים לגמילה מסיגריות הם מבינים שהאזהרות על קופסאות הסיגריות, שהן גורמות למחלות כאלה ואחרות, להפך – מלחיצות יותר את המעשן וגורמות לו לעשן יותר ופחות עוזרות לו להיגמל.
<נחי בוגוסלבסקי: הגישה צריכה להיות חינוך מהתחלה ולעזור לילד.
<נחי בוגוסלבסקי: לדעתי, שעתיים לאסרטיביות ביסודי ושעה לאסרטיביות בתיכון הם לא הסיכום של הנושא הזה.
<נחי בוגוסלבסקי: צריך להיות פה דגש של המחנך ושל המורה לאורך כל 12 שנות הלימוד וליווי בנושא הזה.
<נחי בוגוסלבסקי: כמובן שחשוב לזכור לסמוך על הילד.
<נחי בוגוסלבסקי: אתה לא צריך מבוגר אחראי כדי שיגיד לילד איזו החלטה לקבל ומתי.
<נחי בוגוסלבסקי: צריך לדעת ללמד אותו לקבל את ההחלטה הנכונה בזמן הנכון.
<נחי בוגוסלבסקי: רק אחר כך השלב הוא, גם חשוב מאד לדעתי, חקיקה, כי ברגע שיש חקיקה יש גם תמיכה מהמוסדות לנושא הזה.
<נחי בוגוסלבסקי: דבר אחרון, שחשוב לי להוסיף, ויכול להיות שהוא לא כל כך מתאים לנושא הוועדה היום אבל חשוב לי שהוא יישב בראש, הוא: חיילים משוחררים.
<נחי בוגוסלבסקי: כשיוצאים מהצבא, יוצאים ממסגרת, מנסים ומתנסים ובסוף נופלים.
<נחי בוגוסלבסקי: אני לא מכיר מסגרת מסוימת חזקה כמו שיש היום לנוער שמטפלת בנושא הזה.
מוחמד ברכה: זה נושא שצריך טיפול לא רק בהיבט של סמים.
<דוברת: נכון.
<יוסי הראל-פיש: אני כן רוצה להכניס משהו באמצע.
<יוסי הראל-פיש: כל מה שאתה אומר נכון, אבל דבר אחד אנחנו יודעים היום בוודאות: איפה שצריך לטפל בזה זה במהפכה בתרבות הבילוי של הנוער.
<יוסי הראל-פיש: זה בתרבות הבילוי החברתי הקבוצתי ולא הפרטני.
<יוסי הראל-פיש: הפרטני לבד לא יעבוד.
<יוסי הראל-פיש: הספרות המדעית מוכיחה שמצוות אל-תעשה, לא-תעשה, "אל תעשה" ו"אל תעשה" לבד לא עובדות.
<יאיר גלר: ברור.
<יוסי הראל-פיש: מתי זה עובד?
<יוסי הראל-פיש: כאשר אתה מצליח לשנות את ה"אִינִיות".
מוחמד ברכה: אחרת, אפשר היה להסתפק בעשרת הדיברות והכל יהיה בסדר.
<יוסי הראל-פיש: לכן, צריך את ה"איניות".
<נופר סלמן: האמת היא שאין לי מה להוסיף מלבד משהו שקצת חרה לי.
<נופר סלמן: אני כרגע מדריכת נוער ברשות שלי במתנ"ס, ויש לנו מועדון נוער שפתוח כל לילה עד השעה 03:00 לפנות בוקר במטרה באמת להביא את הנוער אלינו ולהכניס להם כל מיני פעילויות שחלקן לכייף וחלקן עם איזה שהם סממנים ערכיים מאחוריהן.
<נופר סלמן: אני כן רוצה נורא להגיד שזה לא פשוט להביא אותם לפעילויות האלה, ושהמטרה היא לא לייצר להם כל הזמן אטרקציות, כי אז אנחנו רק מחזירים אותם למעגל שהם לא לומדים להתמודד עם זמן פנוי ועם שפע.
<נופר סלמן: אם זה לא יפגוש אותם בחופש הגדול – זה יפגוש אותם בחופש הגדול שאחריו, ואם לא אז – אז בשחרור מהצבא, כי השפע והחופש הם דבר שהוא מאד קשה גם לילד וגם לחייל משוחרר, כמו שנאמר.
<נופר סלמן: שם הבעיה האמתית.
<נופר סלמן: כשאני עכשיו מדריכת נוער במועדון שלי, אנחנו כל הזמן חושבים איזה סטנד-אפ נביא ואיך נמלא להם עוד יום ועוד יום.
<נופר סלמן: מתי שהוא הבנתי שכשהם מגיעים למועדון, אז גם אם יש פלייסטיישן וכל משחק אפשרי, מטקות וכל דבר שאני יכולה להציע להם מבחינה פרקטית כדי שיהיה להם כייף, הם מגיעים כי בא להם לדבר אתי, כי בא להם לדבר עם מדריך הנוער, כי הם מכירים סוגי אוכלוסייה אחרים אצלי במועדון, ולא כי יש לי סטנד-אפ של שעה להציע להם.
<נופר סלמן: אני חושבת ששם רוב העיריות בקיץ שמות את המשקל, את כל הכסף ואת כל האנרגיות – בלעשות חודשיים עם כמה שיותר פעילויות, וזה הסממן להרים את הדגל ולהגיד "עשינו".
<נופר סלמן: אבל, זה לא שם.
<נופר סלמן: הם לא מגיעים.
<נופר סלמן: הם כבר לא מגיעים לסטנד-אפ, והם לא מגיעים למסיבות שאנחנו עושים להם.
<נופר סלמן: הם לא מחפשים את זה.
<נופר סלמן: זו נקודה שהיא מאד כואבת לי, גם כי אני בעצמי לא מזמן הייתי נוער ואני יודעת איך זה מרגיש וגם כי אני הבנתי שהם לא מחפשים את המקום הזה.
<נופר סלמן: זהו.
<טלי לב-ארי: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות עיקריות.
<טלי לב-ארי: הראשונה היא בקצרה, ואתייחס ל"חופים" כי היא מצוינת, אבל אני כן רוצה לומר שבאמת שיתופי הפעולה בין כלל המשרדים מאפשרים, מעבר לאיתור ומעבר לפלטפורמה המאד חשובה, להצליח להגיע לאותו גרעין שזקוק באמת אחר כך להמשך התייחסות וטיפול של כל המערכות.
<טלי לב-ארי: זאת אומרת, יכול להיות שאנחנו נמצא צעיר או נער שזקוק או שחשוב שהוא ילוּוה הן במערך החינוך או בחינוך הבלתי-פורמלי וכמובן במערך הטיפול של הרווחה ואולי גם לצורך העניין במסגרת ליווי סביב העניין של הטיפול בעבריינות.
<טלי לב-ארי: אני שמה את זה על ציר אחד.
<טלי לב-ארי: אני לא אפרט.
<טלי לב-ארי: דיברו על זה.
<טלי לב-ארי: אני חושבת שזו תכנית חשובה מאד, וההתרחבות שלה מעידה על זה יותר מכל דבר אחר.
<טלי לב-ארי: אני רוצה להתייחס דווקא לתכנית האיתור שפועלת בשנתיים האחרונות, שהתחלנו להפעיל אותה, נכון לכרגע, בתשע רשויות בלבד.
<טלי לב-ארי: בימים האלה אנחנו כבר כותבים את התורה.
<טלי לב-ארי: אני יכולה להעיד את זה.
<טלי לב-ארי: אני כותבת אותה ממש בימים אלה.
<טלי לב-ארי: אני חושבת שיש משהו ביכולת להגיע, בעיקר בקיץ, לזירות שהן יותר מותאמות לנוער דווקא כי אנחנו יודעים שקיימים מועדונים ודווקא כי אנחנו יודעים מה הן התשתיות שפועלות ברשויות המקומיות, והמטרה היא באמת להצליח להגיע לאותם מקומות בהם אין אפשרות או שלרוב לא באמת מגיעים אליהם בימים רגילים או שגרתיים.
<טלי לב-ארי: אני חושבת שזו ההתאמה ושזה קצת יותר fine tuning לעניין החופש הגדול בכלל ולצרכים של החופשה.
<טלי לב-ארי: אני רוצה להתייחס דווקא לעניין העולים, כי ביקשת ואתן משפט אחרון לעניין הזה.
מוחמד ברכה: אני אמרתי "ערבים ועולים", אבל כולם רוצים לדבר על העולים.
<טלי לב-ארי: אני אדבר גם על ערבים, אבל, לצערי, אין לי פה אמירות חגיגיות.
<טלי לב-ארי: לעניין העולים אנחנו מפעילים תכניות בשיתוף משרד הקליטה כמובן, שמטרתן בעיקר לשים את כל הנושא, וכמובן עם הרשות, ולשים את כל המצע, גם של האינפורמציה וגם של החשיבה ותהליך קבלת ההחלטה – ואת קראת לו אסרטיביות ואני מסכימה – לעניין של "אני בתוך סיטואציה".
<טלי לב-ארי: הקבוצות פועלות בפרישה יפה ויקרה במקומות שבהם יש עולים.
<טלי לב-ארי: אני יכולה להגיד שניסיון להחיל את הדגם הזה בקבוצה דוברת ערבית במרכז הארץ, לצורך העניין, לא ממש צלחה.
<טלי לב-ארי: אני מאד מקווה שבשנה הבאה, כשאנחנו נשב פה, אנחנו נצליח להכניס - - -
מוחמד ברכה: תתייעצי עם האדם שיושב לשמאלךְ.
<טלי לב-ארי: אני לא רק אתייעץ.
<טלי לב-ארי: אנחנו באמת נעשה שיתופי פעולה, כי אנחנו הצלחנו – ולצורך העניין אני אוכל לדבר על העיר לוד – השנה סוף-סוף לגבש את כל בעלי התפקידים, ואני מאד מקווה שאנחנו נצליח באמת לעשות shifting אחר לעניין הזה.
<יוסי הראל-פיש: נעשה מחקר הערכה לראות את האפקטיביות של התכנית הזאת?
<טלי לב-ארי: אני לא יודעת לענות לך.
<טלי לב-ארי: אני חושבת שלא.
<טלי לב-ארי: אני רק יכולה להגיד לך שהדיווחים המאד סובייקטיביים של כל מי שמשתתף בהם, שזה גם ההורים וגם בני-הנוער - - -
<יוסי הראל-פיש: כדאי לחשוב על זה, כי אם אנחנו רוצים ללמוד מהצלחות אנחנו חייבים לתעד את ההצלחה.
<טלי לב-ארי: אני מסכימה אתך לגמרי.
מוחמד ברכה: מר ציגלברג, אתה לא רוצה לדבר היום?
<זאב ציגלברג: לא.
<זאב ציגלברג: זה לא דיון בנושא אכיפה, כך שאין לנו מה להוסיף.
<זאב ציגלברג: אנחנו מתמודדים כל השנה, ואין לנו תכניות מיוחדות לאוכלוסיות מסוימות.
מוחמד ברכה: אני שאלתי אותך רק מטעמי נימוס.
<זאב ציגלברג: אנחנו באנו היום לסיפתח מטעמי נימוס.
מוחמד ברכה: ברוכים הבאים תמיד.
<זאב ציגלברג: ברוכים הנמצאים.
מוחמד ברכה: דוקטור אריאלי ממשרד הבריאות, בבקשה.
<מיקי אריאלי: ראשית, אנחנו מברכים על כך שחזרת אלינו.
<מיקי אריאלי: שנית, היום, אנחנו אגף אכיפה – ואני מודה לכם עוד פעם על המאמץ – מיחידה שהיו בה מיקי ועוד בן-אדם.
<מיקי אריאלי: שלישית, זה באמת עוד דבר אחד שאני חייב להגיד עליו: נושא שיתוף פעולה – זה בדיוק מה שהרשות אמרה – אנחנו ראינו את זה, באמת את המודל הזה על שינוי הפקודה לסמים מסוכנים.
<מיקי אריאלי: אני חייב להגיד שזו היתה עבודה בין-משרדית נהדרת.
<מיקי אריאלי: ברוך השם, אנחנו מתחילים לראות תוצאות מהסיפור הזה עם הפקודה, וזה ייתן למשטרה וגם לנו כלים כדי להתמודד עם חומרים חדשים באותו יום.
מוחמד ברכה: שינוי בחקיקה בכל מה שקשור להגדרת החומרים – זה מספק עכשיו?
<מיקי אריאלי: המודל שאנחנו הבאנו היה מודל אנגלי, זאת אומרת יום למחרת שאנחנו רואים חומרים חדשים יחד אתנו או יחד עם הרשות ויחד עם המשטרה אנחנו כותבים חוות דעת והמנכ"ל שלי יכול להכניס לתקופה של שנה בתוך הפקודה ולתת כלים מידיים.
<מיקי אריאלי: מה שכן מדאיג אותי, ואת זה אני כן רוצה להגיד, וגם זה עם נוער, שהייתי רוצה לראות דבר ראשון את הנושא של סטרואידים אנבוליים שהוא לא בתוך הפקודה לסמים מסוכנים.
<מיקי אריאלי: אבל, זה בחדרי כושר.
<מיקי אריאלי: אנחנו רואים תופעות קשות מאד, ודווקא בתקופת הקיץ וכל זה הם רוצים להיות כך.
<מיקי אריאלי: אנחנו באמת חייבים, והייתי רוצה לראות שהוועדה אחר כך גם תתמודד עם זה.
<מיקי אריאלי: אנחנו מתחילים לראות במיוחד דווקא במגזר את הנושא של תוספי תזונה שיש בהם חומר פעיל, ממריצים, שמוברחים לישראל.
<מיקי אריאלי: יש לי קרוב ל-20 נשים צעירות מנצרת ומכל מקום אחר שמאושפזות בגלל בעיות פסיכיאטריות מהכדורים האלה.
מוחמד ברכה: כדורים או תוספת?
<מיקי אריאלי: כדורים.
<מיקי אריאלי: זה כאילו תוסף תזונה שיש לו חומר פעיל תרופתי הדומה לאמפטמין.
<מיקי אריאלי: את זה גם הייתי רוצה.
<מיקי אריאלי: דבר אחר בעבודה עם נוער זה נושא סמי תרופות, סמי מרשם, לשימוש לרעה.
<מיקי אריאלי: אנחנו יודעים את זה מבתי-המרקחת.
<יוסי הראל-פיש: ריטלין.
<מיקי אריאלי: מריטלין ועד כל דבר אחר ועד טוסופדרין.
<מיקי אריאלי: חייבים להתמודד גם עם זה.
<מיקי אריאלי: דבר אחרון הוא בעצם נושא העישון.
<מיקי אריאלי: אנחנו אחראים גם על נושא עישון.
<מיקי אריאלי: זה באמת הנושא של המסגדים.
<מיקי אריאלי: לפי הדו"ח האחרון, שהבנתי שהוא דו"ח העישון, שהשרה שלי הביאה, למגזר יש בעיה קשה ביותר מבחינת הנושא.
<מיקי אריאלי: אנחנו נהיה אחראים על אכיפה, אבל אנחנו היינו רוצים באמת לראות בתוך האוכלוסייה איך בעצם לתת.
<מיקי אריאלי: זו באמת בעיה קשה.
<מיקי אריאלי: גם מבחינת האכיפה ומבחינת האזור שם, יש להם בעיה קשה מאד מבחינת אכיפה של עישון.
<מיקי אריאלי: אנחנו נעזור להם מבחינת הסיפור הזה.
<מיקי אריאלי: זה הכל.
מוחמד ברכה: ג'לאל, אתה רוצה להשלים?
מוחמד ברכה: אחר כך ידברו לגבי באר-שבע, ובזה נסיים.
<ג'לאל בנא: אדבר על הפעילות שאנחנו עושים בשפה הערבית שמיועדת לאכיפה הערבית.
<ג'לאל בנא: מבחינת פרסום, במהלך השנה האחרונה עלינו בשני קמפיינים ייעודיים שהופקו במיוחד לחברה הערבית.
<ג'לאל בנא: הייחוד בקמפיין הזה הוא שהוחלט לקחת להקת ראפ ערבית מהצפון.
<ג'לאל בנא: הופקו סרט ושיר במיוחד בשפה הערבית.
<ג'לאל בנא: השיר נכתב במיוחד אחרי שהיתה ישיבה עם אנשי מקצוע ערבים.
<ג'לאל בנא: הקמפיין עד עכשיו נמצא בשלושת אתרי האינטרנט המובילים בשפה הערבית.
<ג'לאל בנא: יש לנו תוצאות.
<ג'לאל בנא: באופן אישי, כאיש מקצוע, הופתעתי מהחשיפה שקיבל הקמפיין.
<ג'לאל בנא: לגבי יחסי הציבור וההסברה, אנחנו בקשר ישיר בשני מישורים: גם מול המתאמים שהם עובדי הרשויות המקומיות ושייכים מקצועית לרשות למלחמה בסמים, וגם עם אנשי הרשות למלחמה בסמים כאנשי מקצוע.
<ג'לאל בנא: משם אנחנו שואבים את המידע ודואגים להעביר אותו לציבור ולתקשורת הערבית.
<ג'לאל בנא: אנחנו מנהלים גם את דף הפייסבוק, ומשם אנחנו גם מנהלים דו-שיח גם עם הורים וגם עם צעירים שפונים אלינו.
<ג'לאל בנא: אחרי שהם פונים אלינו, אנחנו מפנים את השאלות לאנשי המקצוע ומשיבים להם על השאלות והבירורים.
<ג'לאל בנא: תודה.
<שמואלה קושניר: באר-שבע באמת מייצגת עיר גדולה.
<שמואלה קושניר: בעצם, כל מה שכולם דיברו עליה קורה גם בעיר שלנו.
<שמואלה קושניר: מאד התחברתי לדברים שלךְ.
<שמואלה קושניר: אני חושבת שגם באר-שבע, עם כל האלטרנטיבות שהיא מציעה מבחינת בילוי וכו', לא פסחה על העניין של להכניס מדריכי נוער כמו שפעם היו מדריכי רחוב.
<שמואלה קושניר: בעצם, אנחנו מגייסים הרבה סטודנטים שהם מתנדבים או מילגאים מסוג כזה או אחר.
<שמואלה קושניר: הם מגיעים לכל שכונה בבאר-שבע במהלך כל יום בשבוע, כולל תגבור של רביעי, חמישי ושישי, ובעצם יוצרים דיאלוגים.
<שמואלה קושניר: אנחנו מקווים שהם יהפכו להיות דמויות משמעותיות ומודלים לחיקוי עבור בני-הנוער.
<שמואלה קושניר: שאלת אותי שאלה לגבי תעסוקה.
<שמואלה קושניר: דרך יריד התעסוקה העירוני שהתקיים וגם דרך עבודה שלנו מכוונת לעניין, אנחנו הצלחנו להשיג לבערך כמאה בני-נוער עבודה שזה מספר מאד קטן.
<שמואלה קושניר: אנחנו צריכים להעצים ולעזור הרבה יותר.
<שמואלה קושניר: אני לא מדברת על נוער שההורים יכולים לסדר לו עבודה או על מפעלים מעסיקים ילדי עובדים וכו', מה שמקובל אצלנו, אלא על בני נוער שאנחנו בחרנו אחד אחד.
<שמואלה קושניר: זה נוער בסיכון.
<שמואלה קושניר: רצינו לתת לו אלטרנטיבה בעיקר בשעות היום וגם בשעות הערב בעבודה עם שכר.
<מיכל זקסנברג: רציתי לומר רק מלה: חלק מאד גדול מהעישון ומהשתייה קורה בבתים, שם האלכוהול יותר זמין לילדים חנם אין כסף.
<מיכל זקסנברג: לכן, אני אומרת שהעבודה הנכונה – מה שכאן עם החבר'ה הצעירים אומרים ואני מאד מסכימה – והעבודה האמתית צריכה להיות מתמשכת בבתים, ואיכשהו לגייס את ההורים כשותפים לשיח הזה.
<מיכל זקסנברג: זה לא שיח רק של "אל תעשה", אלא: מה קורה?
<מיכל זקסנברג: כמה אלכוהול נמצא בבית וזמין?
<מיכל זקסנברג: כמה כסף נותנים לילד?
<מיכל זקסנברג: על מה הכסף הולך?
מוחמד ברכה: כמה ההורים שותים.
<מיכל זקסנברג: כמה ההורים שותים, שזה מודלינג, וגם מעשנים לפעמים.
<מיכל זקסנברג: כל הדברים האלה הם תהליך של חינוך של חברה שאנחנו צריכים כל השנה לעבוד על זה.
<מיכל זקסנברג: כמו שאתה אמרת, זה לא משהו בשבוע האחרון לפני החופשה.
<מיכל זקסנברג: זה תהליך שצריך לדבר אתו ולדבר אותו נכון כך שנערים ירצו להקשיב, ולא רק מהמקום של "לא, לא, לא" אלא מה כן, מה יש לך בחיים שלך ומה אתה רוצה בחיים שלך.
<מיכל זקסנברג: אני חושבת שהמסר החינוכי צריך ללוות את העטיפה החיצונית.
מוחמד ברכה: רבותי, אני מאד מודה לכולם.
מוחמד ברכה: לפני שאנחנו מתפזרים, אני רוצה להגיד כמה מלים.
מוחמד ברכה: ראשית, הרושם הוא שנעשית עבודה טובה.
מוחמד ברכה: אני מברך את כל אלה שעושים במלאכה.
מוחמד ברכה: מר גלר, אני עדיין מזהה שהחיבור בקצוות, אם זה בהתחלה ואם זה בסוף, עדיין חלש בין הגורמים השונים.
מוחמד ברכה: נכון שהרשות היום היא תחת חסות המשרד לביטחון פנים, אבל היא גם נוגעת למשרד הרווחה, למשרד הבריאות ולמשרד החינוך כמובן, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר בנושאים שקשורים בתלמידים ובנוער אני חושב שהחיבור צריך להיות יותר חזק.
מוחמד ברכה: הרושם שלי, ויכול להיות שאני טועה, הוא שיש משהו רופף באיזה שהוא מקום בקשר ובמגע בין הגורמים השונים.