GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אלסאנע: זה ביקור של הוועדה למלחמה בנגע הסמים, אבל אנחנו יודעים שהתופעה של הסמים לפעמים היא סימפטום של הבעיה ולא דווקא הבעיה עצמה.
טלב אלסאנע: יש הרבה סיבות, אבטלה, עוני, מצוקות שונות ומשונות שגורמות להידרדרות של בני נוער ולא רק, והם מגיעים למצב שבמקום להיות נכס הם הופכים להיות נטל על החברה, ולכן זו הזדמנות לשמוע גם מיושב ראש הוועדה לגבי העשייה שנעשית בעיר לוד, שהעיר יקרה, חשובה, שמהווה גם עיר שבה יש קיום ודו קיום משותף, ערבי יהודי, וזה גם המבחן של הנהגת העיר, ההתייחסות, השילוב והשיתוף.
טלב אלסאנע: אנחנו מבחינתנו מאוד מעוניינים לשמוע סקירה לגבי העיר, מה קורה, לגבי המגזר הערבי, לגבי התשתיות, לגבי סוגיות שונות שהעלינו במסגרת המפגשים השונים, התייחסות לגבי פרויקטים חברתיים, חינוכיים, עם החינוך הפורמלי, החינוך הלא פורמלי.
טלב אלסאנע: ודבר נוסף, זה בגדר המלצה, נשמח לשמוע גם לגבי השכונות הערביות, איפה עומד העניין של הפיתוח, התשתית וההסדרה שלהם.
טלב אלסאנע: אני מודה לכל המשתתפים, גם לנציגי משרדי הממשלה השונים שהגיעו וגם לנציגי הוועדה שהצטרפו לביקור החשוב הזה.
מאיר ניצן: אני אנסה לעשות את זה באמת בקצרה, כי לא ידעתי שאתה תרצה יריעה כל כך רחבה, אבל- - -
טלב אלסאנע: אם כבר נפגשים, זו הזדמנות לראות את הכול.
מאיר ניצן: אוקי, נעשה את זה באופן תמציתי.
מאיר ניצן: קודם כל אחד הדברים הראשונים שהעמדתי לעצמי כאשר הגעתי לכאן היו למעשה ארבעה יעדים לשנה הראשונה ואני אציין אותם: היעד הראשון, הגברת הביטחון האישי.
מאיר ניצן: 40 יום אחרי הגעתי הקמנו את השיטור העירוני, הוא נותן את התוצאות של העלאת רמת הביטחון ואני יכול להגיד שבהשוואה לערים אחרות, לפחות בתקופה שאני נמצא פה, זה 15 חודש ו-15 יום בדיוק, 15.5 חודשים, הפשיעה בלוד נמוכה בערים דומות בסביבה, כולל ראשון לציון, חולון, בת ים ו כדומה.
טלב אלסאנע: זה מעניין.
מאיר ניצן: זה מעניין, בניגוד למה שכתוב.
מאיר ניצן: יחד עם זאת אני יכול להגיד לך שבטיפול בנושא סמים ואלכוהול, בסמים אנחנו חיסלנו את תופעת הכספומטים, היא לא קיימת יותר.
מאיר ניצן: ההיפך, עוד הוקם ביוזמת התושבים ובברכתי למשפחת אבו קישק שלקחה על עצמה מרכז גמילה.
טלב אלסאנע: ביקרנו שם, קיימנו גם שם דיון.
מאיר ניצן: ויש פה מרכז גמילה לתפארת, לדעתי.
מאיר ניצן: אמנם הבית לא מאושר, יש פה עוד סיפור, הסיפורים האלה, אבל אדוני, אני יכול להגיד לך שזה עובד מצוין.
מאיר ניצן: לעומת זאת יש עלייה תלולה בשתיית אלכוהול.
מאיר ניצן: את זה אני יודע באמצעות המשטרה.
מאיר ניצן: לדוגמה בסוף השבוע האחרון 32 מקרים של שפיכת אלכוהול לקטינים, כולל ערבים שהדת אוסרת עליו למעשה.
מאיר ניצן: זה דבר אחד שמשפיע.
מאיר ניצן: יש עדיין תופעות- - -
טלב אלסאנע: המבצעים האלה נעשים בשיתוף העירייה, המשטרה?
מאיר ניצן: השיטור העירוני.
שרית רשתי: יש לנו אחר כך במצגת שקף על השיטור העירוני וראש העיר נוגע לשיטור העירוני.
טלב אלסאנע: כמה אנשים יש בשיטור העירוני?
מאיר ניצן: 17 שוטרים ו-14 אנשי עירייה, 31 איש שהם עוסקים רק בעיר.
טלב אלסאנע: וזה הוקם לאחר שאתה הגעת לכאן.
מאיר ניצן: 40 יום אחרי שהגעתי, ב-17 במרץ.
טלב אלסאנע: לגבי רישות של העיר במצלמות?
טלב אלסאנע: מקומות ש- - -
מאיר ניצן: לצערנו הרב ומחוסר תשתיות הנושא הזה עדיין מתמהמה, אני מקווה שתוך שלושה חודשים יתחילו להיות גם המצלמות.
שרית רשתי: ניצן, אתה יכול להתייחס מהמצגת.
מאיר ניצן: אני אתייחס תיכף מהמצגת.
מאיר ניצן: אני אתן סקירה קצרה בהרבה, אחרת לא נספיק.
מאיר ניצן: לא ידעתי שהוא רוצה כזה דבר, אני צריך לדבר על הכול ואם אני אצמד לזה אני בסוף אשכח את העיקר.
מאיר ניצן: זה לגבי השיטור הקהילתי.
מאיר ניצן: אנחנו מנסים לארגן גם משמרות הורים, סיירת הורים, לצערי הרב בסקטור הערבי עוד לא הצלחנו ואנחנו מקווים שזה יבוא.
טלב אלסאנע: יש ניסיונות לנהל הידברות בין העירייה לבין הקהילה?
מאיר ניצן: אני.
טלב אלסאנע: ישירות?
מאיר ניצן: אני ההידברות, אני מדבר ישירות עם כל אדם, אין לי בעיה, אין לי מגבלות ויש לנו דרך להידברות ומספר הטלפון שלי מופיע אצל כל תושב בבית, בפלאפון ובמשרד.
שרית רשתי: אבל יש לנו את פאתן שהיא אמורה ל- - -
מאיר ניצן: ואני מקבל טלפונים מכולם.
מאיר ניצן: הבעיה העיקרית שישנה, יש אנשים חולים שאין להם חשמל בבית.
מאיר ניצן: זו אחת הבעיות שאני לא מסוגל לפתור אותה.
מאיר ניצן: פתרתי אותה תקופה מסוימת עד שהרגישו שזה יותר מדי קל בחברת חשמל והתחילו לעשות קשיים.
מאיר ניצן: חתימה שלי וחתימה של המהנדס וטופס 4.
מאיר ניצן: איזה טופס 4?
מאיר ניצן: הבית לא חוקי.
מאיר ניצן: אז אמרתי, 'אתה יכול לבקש, אני בודק שמערכת החשמל תקינה ולא תגרום לשרפה', על זה אני מוכן לחתום, אבל אני לא יכול לחתום לך על טופס 4 כשלבית אין טופס 4.
מאיר ניצן: בא אדם, יש לו נושא של דיאליזה ושל כליות ושל בעיות לב והוא צריך אור וחשמל בבית.
מאיר ניצן: בזה אני מתקשה וזה חבל, אם תוכל לעזור לנו, אני מאוד אשמח.
טלב אלסאנע: לגבי העניין של החשמל, המקרים ההומניים האלה, זה שאני צריך לבדוק, מקרים הומניים כמו המקרים שציינת עם הדיאליזה, אין אפשרות מבחינת החוק לאפשר את החיבור?
מאיר ניצן: אני לא יודע, אני חושב שכן יש אפשרות, ואני אומר, ברגע שאני לוקח על אחריותי, ואני אומר לך לחבר אותו, לא בא ואומר לו 'אתה אחראי', אני אחראי.
מאיר ניצן: בהתחלה נתנו לי, אחר כך אמרו לי שזה יותר מדי קל, אז בואו נעשה קשיים.
מאיר ניצן: התחלפו גם מנהלי האזור, זה סיפור.
מאיר ניצן: הנושא השני ששמתי לי למטרה אחרי הביטחון זה הנושא של חינוך.
מאיר ניצן: אני מאמין שילד שמתחנך בעירו הוא ילד חיובי יותר מילד שצריך להתחנך במקומות מרוחקים מהבית, כי אני לא יודע בדרך מה קורה לו, אני לא יודע מה קורה לו שם וכדומה.
מאיר ניצן: אחת הבעיות העיקריות שהייתה כאן בחינוך הערבי, כמעט לא היו תיכונים, היה תיכון אחד שהוקם שנה לפני שבאתי שהיו לו 120 תלמידים.
מאיר ניצן: כפי שאמרתי לך, נכנסתי בישיבה בפברואר, ב-1 בספטמבר פתחנו תיכון ערבי למדעים ואמנות עם 700 תלמידים, תיכון ערבי טכנולוגי עם 700 תלמידים ו- - -
טלב אלסאנע: זו רשת התיכון הערבי הטכנולוגי?
מאיר ניצן: כן.
מאיר ניצן: טומשין.
מאיר ניצן: זה היה מכרז.
מאיר ניצן: אני אגיע לזה.
מאיר ניצן: ומח"ט, מרכז חינוך טכנולוגי, עם 40 תלמידים או 62.
קריאה: 90 כולל ז'-ח'.
מאיר ניצן: 90 כבר?
מאיר ניצן: כי התחילו עם 40 ואחר כך אמרו לי 62 וזה גדל וזה טוב.
מאיר ניצן: אני יודע שעכשיו מתדפקים על הדלתות שלנו ואין לנו מספיק מקומות.
מאיר ניצן: אני בונה תיכון ערבי חדש שייפתח, אותו תיכון ערבי שעובד כרגע במבנה זמני עובר לבית קבוע- - -
טלב אלסאנע: זה שעובד מול מבנה העירייה?
מאיר ניצן: כן, הוא עובר לרכבת.
טלב אלסאנע: המנהלת שם?
מאיר ניצן: כן, שירין מאוכפי.
מאיר ניצן: דווקא שירין זה שם פרסי, לא?
מאיר ניצן: אבל היא לא פרסית, היא ערבייה.
מאיר ניצן: אני הצעתי לה להיות ראש אגף חינוך פה והיא לא רצתה.
מאיר ניצן: היא לא רצתה.
טלב אלסאנע: זה מסר חשוב מאוד, כי לקלוט ולשלב זה דבר חשוב.
מאיר ניצן: כן, זה לפני שהוא הגיע, אני אמרתי 'תגישי מועמדות, אני אבחר בך', לא רצתה.
טלב אלסאנע: מתי ייפתח התיכון החדש שציינת?
מאיר ניצן: בספטמבר.
שרית רשתי: ב-1 בספטמבר הקרוב.
טלב אלסאנע: מבחינת הבנייה זה כבר מוכן?
מאיר ניצן: כמעט מוכן.
מאיר ניצן: 2/3 ממנו יהיה מוכן?
מאיר ניצן: בשלב א' זה בסדר, זה מתחיל לעבוד.
מאיר ניצן: הדבר הנוסף שעשינו, מאחר שלעיריית לוד אין מספיק כוח ואין מספיק סגל ולא תקנים, הוצאנו מכרז לכל חינוך התיכון, היהודי והערבי כאחד, הוא הועמד למכרז לכל הרשתות, בסוף זכו הרשתות הבאות; אורט זכה בשירין, בטכנולוגי זכה טומשין ורשת עתיד זכתה במרכז חינוך וטכנולוגיה.
טלב אלסאנע: אף אחד לא יצא מקופח.
מאיר ניצן: ורש"י זכה בבית הספר היהודי.
מאיר ניצן: אלה ארבע הרשתות, ויש לנו את עמל ונעמ"ת.
שרית רשתי: הרעיון הוא שתהיה תחרות בין הרשתות וכבר ראינו השנה מלחמה בין שני התיכונים על התלמידים.
מאיר ניצן: לא, הם עשו את זה בסדר, הם חלקו 127 ו-126, אני כבר יכול להגיד לכם שהחלוקה שלהם בסדר.
טלב אלסאנע: ציינת בתי ספר תיכוניים, מה לגבי חטיבות ביניים ובתי ספר יסודיים?
מאיר ניצן: אני אגיד לך, טומשין הביא לכאן את עזמי ערפאת, לא יודע אם אתה מכיר אותו.
שרית רשתי: הוא ניהל את התיכון באבו גוש.
מאיר ניצן: עזמי ערפאת, והוא עושה עבודה מצוינת כאן והוא גם מדבר עם שירין כי הם צריכים לחלק את כיתות ז' ביניהם.
מאיר ניצן: הם עושים עבודה מתואמת.
מאיר ניצן: יחד עם זאת, צריך לזכור, וזו הבעיה ואחר כך אני אתן לפאתן לומר כמה מלים לגבי החינוך, 5,596 ילדים בסיכון, ערבים ויהודים.
מאיר ניצן: מתוך 17,400 תלמידים.
מאיר ניצן: זה דבר שקשה לתאר אותו ואין לנו, לא מרכז איתור, אבחון וטיפול.
מאיר ניצן: מה שהיה לי בראשון, אבל ראשון זאת עיר עשירה, פה אין.
מאיר ניצן: בשביל זה הבאתי אותה, דרך אגב, אנחנו מנסים כרגע להקים משהו.
טלב אלסאנע: מראשון?
מאיר ניצן: כן, זה יבוא מראשון.
מאיר ניצן: זו המטרה העיקרית שאני רואה אותה באסטרטגיה, כי אני שם את הדגש על נוער ועל טיפול בנוער.
מאיר ניצן: לצערי הרב העסק הזה לא מטופל, אין תקציבים ואין משרד אחד שלוקח על עצמו אחריות.
מאיר ניצן: ממשלה שלמה ומשרד אחד אין.
מאיר ניצן: כשאתה מדבר עם רווחה, הוא אומר 'זה לא שלי', חינוך אומר 'זה לא שלי', אז של מי זה?
מאיר ניצן: ובסופו של דבר זה נופל על ההורים.
מאיר ניצן: איך אפשר לבוא להורה במצב סוציו אקונומי ממוצע 4, אבל הסקטור הערבי הוא הרבה יותר נמוך מ-4, ולבקש כסף השתתפות במבחן, באיתור, בטיפול פסיכולוגי, מאיפה?
מאיר ניצן: זה צריך להיות מקום טיפול ולדעתי זה רווחה, זה לא חינוך, כי זה- - -
טלב אלסאנע: במסגרת התכנית לטיפול נקודתי ללוד, לא הייתה התייחסות לנושא הזה?
מאיר ניצן: אנחנו מקדישים מתוך הטיפול הנקודתי כסף, אבל לוקחים לדברים אחרים.
מאיר ניצן: שוב, אתה מקבל דבר אחד כדי לעשות דבר אחד, הדבר הזה צריך להיות מסודר, לדעתי.
מאיר ניצן: בכל הארץ הוא לא מסודר.
קריאה: יום אחרי שייגמר התיכון פה, מה יקרה?
קריאה: צריך לחשוב גם על זה.
מאיר ניצן: ויש לנו בעיות גדולות מאוד בנושא השילוב שלהם.
מאיר ניצן: אולי פאתן תגיד כמה מלים לגבי היחסים של ההורים לבתי הספר וכדומה.
פאתן אל זינאתי: חוץ ממה שאמר ראש העיר, שהוא גם משתדל בכל הכלים שיש לו כן לתת מענה, יש לנו גם בעיה מבחינת השפה של ההורים הערבים בכל הנושא של התקשורת בחינוך המיוחד.
מאיר ניצן: אני רק אוסיף, 45%, מצאתי את הנתון, מבוגרי בתי הספר היסודיים הערביים לא יודעים קרוא וכתוב בערבית ובעברית.
מאיר ניצן: אפילו אחת השפות לא.
מאיר ניצן: 45% לא יודעים קרוא וכתוב.
מאיר ניצן: זה לא מתקבל על הדעת.
שרית רשתי: ולכן עשינו את התיכונים הערביים שש שנתיים כדי שלמנהל התיכון תהיה אחריות כבר מכיתה ז' על התלמיד ויהיו לו שש שנים לנסות לקדם אותם.
מאיר ניצן: סליחה, פאתן, שהפרעתי לך.
מאיר ניצן: תמשיכי.
פאתן אל זינאתי: יש לנו גם בחברה הערבית את כל הבעיה של החינוך הבלתי פורמלי שהוא מאוד דל בתוך המסגרות של החברה הערבית, זה גם היעדר מתנ"סים, עם כל הניסיונות למנף את זה, וגם ראש העיר הזכיר את הילדים של לוד שלומדים מחוץ ללוד, שיש עכשיו מגמה ממש טובה של להחזיר אותם הביתה בזכות התיכונים שנבנים פה והמגמה שמשתפרת מבחינת החינוך, שמסתבר שגם תתמודד עם האחוז של 45%.
פאתן אל זינאתי: אני מרגישה שיש שיפור משמעותי גם מהבחינה הזו.
פאתן אל זינאתי: לגבי החינוך המיוחד, זו מכה שמכה בחברה הערבית בצורה משמעותית, בעיקר בשכונת הרכבת, שכונת ח', יש משפחות מרובות ילדים, הורים שרובם לא משכילים ולא יודעים איך לאבחן ואיפה לאבחן, גם בעיה בתקשורת מילולית בין התושבים לבין המוסדות שנותנים את המענה.
פאתן אל זינאתי: כל זה בלתי מטופל בצורה טובה שיש, לא בגלל שלא רוצים, בגלל שאין את המשאבים הנכונים של לתת את המענה ובטח ראש העיר ירחיב גם לגבי השכונות הערביות, אם זה בשכונת הרכבת אם זה בס"ח, על כל הבעיות של התשתיות, שאם נקבל עזרה גם בתחום הזה, זה מאוד מאוד יכול לעזור.
מאיר ניצן: לגבי השכונות הערביות.
טלב אלסאנע: לגבי בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים?
מאיר ניצן: אני שיניתי את החינוך לשש יסודי ושש תיכון, כדי שיהיה רצף לימודי ואחריות.
מאיר ניצן: הם באים בלי שפה.
מאיר ניצן: אני מאוד שם דגש והייתה לי שיחה עם ועד ההורים העירוני הערבי, אני חושב שילד בבית ספר יסודי חייב ללמוד את דתו, תרבותו, לשונו.
מאיר ניצן: הוא חייב לצאת עם שורשים ערביים גאים.
טלב אלסאנע: יפה, טוב לשמוע.
טלב אלסאנע: זה חשוב מאוד, יכיר את עצמו, את הזהות שלו.
מאיר ניצן: בוודאי.
מאיר ניצן: לעומת זאת, כשהוא מגיע לתיכון הוא חייב להתחיל לחשוב איך הוא משתלב במשק, הוא חייב ללמוד את השפה העברית וללמוד דברים שיאפשרו לו באמת להשתלב ולהיות יצרני, במקצוע.
מאיר ניצן: אתן דוגמה, יש לי כרגע גם הידברות ועירבתי גם את נשיא המדינה ואני רוצה להכניס את התעשייה האווירית.
מאיר ניצן: לא הכול סודי שם, שיפסיקו לבלבל לי את המוח, אני קצת מכיר, הייתי איזה שהיא תקופה בצבא, איזה 33 שנים, ולא שאני לא מכיר את המערכת, אין שום סיבה שלא.
מאיר ניצן: לעומת זאת אני יודע שיש מחסור ברופאים והרופאים הערבים הם מצוינים.
מאיר ניצן: בתי רופאה, כך שאני מכיר את התחום הזה.
מאיר ניצן: אני יכול להגיד לך שהכי הרבה רופאים בארץ באיזה שהוא יישוב זה בכפר קרע, 127 רופאים.
מאיר ניצן: לא יודע אם אתה יודע.
טלב אלסאנע: לא ידעתי.
טלב אלסאנע: חשבתי ג'ת.
מאיר ניצן: לא, 127 רופאים.
מאיר ניצן: בית ספר הערבי למדעים ואמנות קשר קֶשֶר עם בית חולים שניידר ויש להם כיתה פארא רפואית ללמוד לכיוון רפואה.
מאיר ניצן: לצערי הרב זה 15 בנות ובן אחד בלבד, אבל זה בסדר גם, לא אכפת לי.
טלב אלסאנע: לא, היתרונות של הבנות בכל מקום, אני רואה, בבגרות, מבחינת הישגים בבגרות.
טלב אלסאנע: לגבי התופעה הזו שיותר מ-40% לא יודעים לקרוא ולכתוב אחרי שהם מסיימים בית ספר יסודי, יש כאן נציג של משרד החינוך?
טלב אלסאנע: לא חלו שינויים בהישגים, מבחנים, מבחני מיצ"ב, בחינות הבגרות?
טלב אלסאנע: הנתון הזה מדאיג.
מאיר ניצן: יש פה מנהלי בתי ספר, אני אומר לך, המנהלים והמנהלות ברמה מצוינת, הבעיה היא הרבה יותר מסובכת, לדעתי.
מאיר ניצן: הבעיה מתחילה מבית.
מאיר ניצן: האם יש בבית ספרים?
מאיר ניצן: האם יש בבית קריאה?
מאיר ניצן: האם יש בבית תרבות כזאת?
מאיר ניצן: לכן אם יש דבר חשוב, זה להאריך את יום הלימודים כמה שאפשר יותר ואז הם יזכו לדברים האלה.
טלב אלסאנע: התחלת להתייחס בעניין של השכונות.
טלב אלסאנע: אז לגבי השכונות והתשתית.
מאיר ניצן: עניין השכונות, רבותיי, פה נבנו למעלה מ-3,000 בתים ללא היתר.
מאיר ניצן: בבואי לכאן אמרתי , אני לא אתן להרוס בית אחד, אבל אני גם לא אתן לבנות אחד בלי רישיון.
מאיר ניצן: למעלה מ-30 וכמה התחלות בנייה אני הרסתי.
מאיר ניצן: יש עדיין בנייה לא חוקית, פה ושם, שאני לא מגלה, אבל אני אגלה בסוף ואני אהרוס כי אני לא אתן בתקופה שלי שייבנו לא חוקי.
מאיר ניצן: מצד שני, אני מטפל כדי להכשיר את מה שקיים.
מאיר ניצן: יש כבר אישור עקרוני שתוקם ועדת היגוי שתשב וכדומה.
מאיר ניצן: אני יושב ראש ועדת ההיגוי ואני מנסה לקדם את זה כמה שאפשר, גם היום ישבתי על דיון כזה לגבי שכונת הרכבת, שכונת ורדה.
מאיר ניצן: הבעיה היא מסובכת ואני מקווה שאני הגעתי לפתרון.
מאיר ניצן: איפה הבעיה?
מאיר ניצן: לא נותרו שטחי ציבור, לא נותרו דרכים, אין ביטחון בתנועה אלמנטרי, אין תשתיות, אין זוויות, אין ניקוז, אין כלום.
מאיר ניצן: אבל קודם כל צריך להסדיר את הבית, שאדם יידע שהוא חי בבית שלו ולא בבית שעומד להיהרס.
מאיר ניצן: הייתה גם תכנית לדוגמה בפרדס ניר שעברה דרך בתים, עשו דרך, אני התנגדתי לדרך הזאת, כי אני לא חושב שצריך להרוס בתים, יש אפשרות לעשות דרך עוקפת.
מאיר ניצן: עשינו, קיבלתי תקציב, אנחנו כרגע במדידות ו- - -
טלב אלסאנע: יש תכנית מתאר?
מאיר ניצן: יש תכנית ל-644 יחידות דיור שאני יכול לאשר אותן, הבעיה היא לעשות תב"ע (תכנית בניין עיר) פנימית.
מאיר ניצן: נתתי את ההנחיות ואני מקווה שזה יילך, אבל לצערי הרב אותו אדריכל שעסק בזה, אדריכל טוראל, התחיל לעבוד במשרד הפנים בוועדה הארצית לתכנון ולבנייה ועכשיו אני מחפש מישהו אחר.
מאיר ניצן: הדרך שאני הצלחתי לשכנע בוועדה המחוזית הייתה כזאת; אמרתי, בוא תראה, אתה לא יכול ליצור את הדרכים שישנן ביישוב היהודי בתוך היישוב הערבי.
מאיר ניצן: בסך הכול הם חיים בחמולות, קח חמולה ועוד חמולה לידה וביניהם תעשה זיקה לציבור.
מאיר ניצן: זה נקרא זיקה לציבור, לא דרך שהיא חייבת להיות 12 או .
מאיר ניצן: היא יכולה להיות חד כיוונית.
טלב אלסאנע: לגבי שכונת הרכבת, אי אפשר לצלם מצב קיים?
טלב אלסאנע: כמו שנעשה ביישובים, למשל יש לנו יישוב שלם בנגב שנקרא דרג'את, הלכו וצילמו מצב קיים כמעט, מעט מאוד בתים נפגעו.
מאיר ניצן: אני לא אנסה לעשות את זה.
מאיר ניצן: בזה שנתנו לי סמכות להגדיר את זה כזיקה לציבור, אני לא צריך להגיש תב"ע לוועדה המחוזית.
מאיר ניצן: הרי ממה אני בורח?
מאיר ניצן: אני בורח מהוועדה המחוזית, הם מתחילים שם לבלבל לך את המוח אתה לא יוצא מזה.
מאיר ניצן: אתה יודע, אתה לא היית אז חבר כנסת, דר' באדר המנוח, שאלו אותו 'איך אתה מגדיר את שיטת השלטון בישראל?
מאיר ניצן: ' הוא אמר, וזה תופס עד היום, 'פקידיסטאן'.
מאיר ניצן: הכול הפקידות קובעת.
מאיר ניצן: אני בורח מזה כמו מאש.
מאיר ניצן: אני מנסה לעשות את זה עם צילום מלמעלה, אני מקווה שנצליח להסדיר.
טלב אלסאנע: מבחינת לוח זמנים יש לך הערכה?
מאיר ניצן: תשמע, ברגע שזו ועדת היגוי, גם זה מפריע לי, לו היו אומרים 'אתה מוסמך לעשות', אני יודע לעשות.
טלב אלסאנע: אין לך סטטוס חוקי.
מאיר ניצן: אין לי סטטוס לאשר, אני צריך לשבת בוועדה.
מאיר ניצן: לפחות אני יושב ראש הוועדה, אז אני עוד מנסה לדחוף לכיוונים כאלה או אחרים, אבל זה לא קיים.
מאיר ניצן: אני מקווה שנצליח בכל זאת לקדם את הדבר הזה בחודשים הקרובים.
טלב אלסאנע: אחרי שאתה מקדם את זה, אתה צריך להעביר את זה לוועדה מחוזית או מספיק האישור שלך?
מאיר ניצן: אני מביא לידיעתם.
טלב אלסאנע: אתה ועדת תכנון מקומית.
מאיר ניצן: כן, ועדת תכנון מקומית.
מאיר ניצן: יש לי מועצה נוחה מאוד מבחינה זאת, היא מאשרת מה שאני מביא, אני מקווה שנאשר גם את זה.
מאיר ניצן: אבל זו עבודה לא פשוטה כי בסופו של דבר אני צריך מקום לגני ילדים ואני צריך מקום למגרשי משחקים ואני צריך להכין ואני צריך להגדיר חד סטרי ודו סטרי, כי אחרת לא יהיה אפשרי לנסוע פה.
מאיר ניצן: זאת אומרת אני צריך לצלם מצב קיים ולהשאיר אותו ולהרגיל את התושבים לחיות על פי המצב הקיים, אחרת אני צריך להרוס.
מאיר ניצן: גדרות אני עוד מוכן להזיז, אבל בתים אני לא יכול להזיז, זה לא פשוט.
מאיר ניצן: אלה הדברים באופן בסיסי לגבי הבנייה.
מאיר ניצן: הדבר הנוסף שישנו זה שאין מתנ"ס לציבור הערבי.
מאיר ניצן: אין מרכז נוער, אין דבר כזה ויש הבטחה ויש שלושה מיליון שקלים במשרד ראש הממשלה שאני עוד לא מצליח לשחרר אותם כדי להביא את הכסף.
מאיר ניצן: וזה חבל, אלה דברים ש- - -
טלב אלסאנע: כמה מתנ"סים יש בעיר לוד?
מאיר ניצן: שניים.
טלב אלסאנע: ובמגזר הערבי אין אף אחד?
מאיר ניצן: אין אף אחד וזה חבל.
מאיר ניצן: אני מנסה להשיג כסף.
טלב אלסאנע: ומה עם המסגרות שנמצאות במסגרת החינוך הלא פורמלי שפאתן הזכירה?
טלב אלסאנע: יש פעילות כלשהי?
טלב אלסאנע: האחראי על החינוך לא פורמלי יכול להתייחס בהמשך?
סיוון דנינו: אני אגיד.
סיוון דנינו: מבחינת הפעילות הבלתי פורמלית בחברה הערבית, יש לנו שלוש תנועות נוער, שתי תנועות נוער של הצופים, אורתודוקסים ומוסלמים, תנועת נוער של הג'יהאד.
סיוון דנינו: יש לנו מועדון נוער אחד שפועל במסגד אל נור ומועדון שנסגר לנו בנווה שלום וכרגע זו עבודת רחוב בעיקר, מפגש עם הנוער ברחוב.
סיוון דנינו: יש לנו שני מגרשים מוארים, תקצוב של עיר ללא אלימות, גם המועדון וגם המגרשים המוארים, ברמת אשכול ובירושלים.
סיוון דנינו: זה כרגע מה שאנחנו מעניקים.
סיוון דנינו: בנוסף פתחנו שתי קבוצות של נוער עובר חוק בשיתוף עם המשטרה, קבוצות של גשר, בהובלתה של פאתן.
מאיר ניצן: דור, תתייחס בבקשה.
מאיר ניצן: הוא אחראי לעיר ללא אלימות.
דור שאולוב: בהקשר הזה אני תשעה חודשים בתפקיד וראיתי את התקציבים ואני וראש התכנית הארצית, דני שחר, שאחראי על מאה ומשהו רשויות שבהן התכנית פועלת, החלטנו לתת השנה תעדוף לחברה הערבית.
דור שאולוב: התקציב שלנו שקוף, הכול כאן.
דור שאולוב: זה אומר שני מגרשים מוארים לחברה היהודית, שני מגרשים מוארים לחברה הערבית, שני מועדונים לחברה היהודית, שני מועדוני נוער לחברה הערבית וכן הלאה וכן הלאה, עם תעדוף.
דור שאולוב: זה אומר שפאתן עובדת בתכנית, יש לי רכזת לחברה הערבית בתכנית בחצי משרה, אין לי כזה דבר בחברה היהודית.
דור שאולוב: אנחנו נביא עכשיו עוד רכז מתכלל במשרה מלאה, אין לי את זה, וככה זה כל השנה.
דור שאולוב: כן יש סיירת הורים, אנחנו מקימים אחת, יש סיירת אחת בחברה היהודית, סלימאן עכשיו מקים דרך עיר ללא אלימות את הסיירת השנייה.
דור שאולוב: בכל בתי הספר הערביים החל מפסח יש לנו רכז מוגנות שהמנהל בחר, אנחנו מתקצבים שעות לטובת מניעת אלימות, מחוץ לשעות הרגילות, במרכז לאלימות במשפחה אנחנו מתקצבים עו"ס, חלק מתקצוב של עו"ס לחברה הערבית, וכן הלאה וכן הלאה.
דור שאולוב: התכנית היא מאוד רחבה, זה הרבה מיליונים פה בעיר.
דור שאולוב: השנה אנחנו נאזן, ניתן תעדוף, לפחות פיפטי-פיפטי.
סאלח-תושב: בקשר לזה שאתה רוצה למנוע את האלימות ואנשים נמצאים ברחוב, איך אתה תמנע את זה?
סאלח-תושב: הבטחתם לנו שיהיה מתנ"ס.
סיוון דנינו: אנחנו כרגע במתכונת של להפעיל בני נוער ביחד עם אדם אבואלעבד במגרש המואר וברחוב.
סיוון דנינו: אתה צודק לחלוטין, אנחנו גם- - -
סאלח-תושב: אני רואה אותם כל הזמן, פעמיים בשבוע זה לא מספיק, אני חושב והובטח לנו שבבית הספר התיכון החדש שיהיה פה מתנ"ס וזה לא זז.
קריאה: יהיה בו מועדון.
סיוון דנינו: לא מתנ"ס.
מאיר ניצן: מי הבטיח?
מאיר ניצן: מי שאמר שהבטיח יגיד מי הבטיח.
סאלח-תושב: אני גם לא מכיר אותו.
מאיר ניצן: לא, אני רק מבקש- - -
סיוון דנינו: לא הובטח להקים מתנ"ס, אחרי שסגרו את מועדון הנוער בנווה שלום, בחלק מהשיחה לגבי פתיחת מועדון נאמר שכנראה יהיה אצל שירין חדר שישמש בבוקר כיתה ואחר הצהריים מועדון.
מאיר ניצן: מי אמר את זה?
סיוון דנינו: אני שמעתי את זה באחת מהישיבות שישבה שירין והיא אמרה שהיא מוכנה להקצות חדר בבית הספר לטובת מועדון נוער, מה שנסגר אצל ראאד.
מאיר ניצן: אני לא שמעתי.
יצחק בר אושר: זה לא טוב לחברה הערבית שם.
יצחק בר אושר: כי בסופו של דבר זה יתקבע ולא ניתן פתרון יותר טוב.
טלב אלסאנע: אם הפתרון שצריך להקים מתנ"ס, מתנ"ס זה הפתרון הטוב.
סיוון דנינו: הפתרון האידיאלי זה מתנ"ס ללא ספק, אבל גם אי אפשר להישאר ברחוב בזמן שאין מתנ"ס.
יצחק בר אושר: בדיוק, צריך להקים מתנ"ס כמו שצריך.
שרית רשתי: אפשר להגיד משהו בעניין הזה?
שרית רשתי: קודם כל היה לנו תקציב ממפעל הפיס שהיה מיועד לבניית המתנ"ס בשכונת הרכבת, הוא לא נבנה מהסיבה שציין קודם ראש העירייה, שאין לנו שטחים חומים בשכונת הרכבת.
שרית רשתי: ישבנו בדיוק הבוקר עם מתכננים ואדריכל שהולך לתכנן לנו את התב"ע ואנחנו כן מחפשים שטח חום לכל מבני הציבור שלצערי לא נמצאים היום כי יש אוכלוסייה ערבית שפלשה ויושבת.
שרית רשתי: האופציה היא להרוס בתים ולבנות עליהם את המתנ"ס, זאת האופציה היום.
שרית רשתי: חברים, בואו נשים את הדברים- - -
טלב אלסאנע: אין שטח זמין?
שרית רשתי: אין שטח זמין.
שרית רשתי: אני אראה לך, אני יכולה לקחת אותך לסיור, אני הייתי שם אולי עשרות פעמים כי אני רוצה יותר ממך וגם ראש העיר מעוניין להקים שם לא רק מתנ"ס, אלא את המרכז החינוכי לטכנולוגיה עומדים להקים שם, הסתובבנו שם עשרות פעמים בשטח, היום בשטחים החומים יש פלישות של בתים ערביים של האוכלוסייה הערבית כמובן שיושבים שם כבר למעלה מעשור שנים ואנחנו היום לא נפנה אותם כי מדיניות ראש העירייה זה כן לנסות להסדיר בניינים שכבר יושבים בהם עשרות שנים.
שרית רשתי: זה יוצר לנו בעיה, אנחנו מנסים עכשיו לעשות תכנון תב"ע מחדש, מה שלא קרה עד היום בתקווה שאנחנו נמצא גם שטח חום לבנות מתנ"ס, אנחנו לא יכולים להתעלם מזה.
שרית רשתי: כרגע במציאות הקיימת אנחנו מנסים לתת פתרונות, דיברה סיוון, דיבר גם דור, אנחנו מנסים לעשות פעילויות עם בתי הספר ובתוך השכונה.
שרית רשתי: נכון, זה ברחוב, זה לא אידיאלי, יש לנו גם קבוצה של 200 ילדים שנהנים מפעילות של ספורט של מכבים, עמותת מכבים, שזה גם עוד כלי כדי שהילדים האלה יתרכזו בכדורגל ולא חלילה בסמים או בפשע.
שרית רשתי: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים במסגרות שעומדות לרשותנו.
שרית רשתי: יש וקיימת בעיה ולדעתי היא לא תיפתר עד שאנחנו לא נסדיר את התב"עות ויהיו לנו שטחים חומים להקים מתנ"ס עומד, כמו שצריך, שייתן את כל השירותים שאוכלוסייה זקוקה להם.
יאיר רביבו: חבר הכנסת, אני רק רוצה להשלים.
יאיר רביבו: אחד, שהוא היה סמל להזנחה של עשר שנים של אולם הספורט היחידי ששימש כמתנ"ס היחידי במגזר הערבי בשכונת נווה ירק.
יאיר רביבו: אני חושב שאתה אפילו מכיר את הסיפור, זה הגיע לבג"צ.
יאיר רביבו: לשמחתנו בשנה האחרונה הצלחנו להשיג תקציב של 2.1 מיליון שקל מהפיס ובימים אלה עובדים על השיפוץ, אני מקווה מאוד שנחנוך אותו בשנת הלימודים בסוף אוגוסט.
טלב אלסאנע: בינתיים הוא לא פעיל?
יאיר רביבו: הוא בתכנון כרגע.
יאיר רביבו: ב-2002 הוא נשרף, עמד שם כ- - -
טלב אלסאנע: מתי?
טלב אלסאנע: כי אנחנו שומעים הרבה הבטחות.
יוסף ג'בר: יאיר, אני רוצה להביא לתשומת לבך, העניין הזה נמצא בהבטחות, התחושה במגזר הערבי שכל מה שמגיע למגזר הערבי, יש הרבה מכשולים בדרך.
יוסף ג'בר: ברגע שצריך להקים משהו למגזר היהודי, הוא רץ יותר מהר.
יוסף ג'בר: והתוצאה היא כזאת.
יוסף ג'בר: גברתי הנכבדה מדברת על מתנ"ס ברכבת, רק להעלות לך את הזיכרונות, שנה וחצי שני גנים שם, אף אחד לא יכול לתת עליהם את הדעת, שנה וחצי מסתובבים הילדים.
מאיר ניצן: סליחה, אני מצטער שאני מפריע לך- - -
יוסף ג'בר: תן לי להגיד את הדברים, ראש העיר, אני לא הפרעתי לך.
מאיר ניצן: אבל אתה מפריע לי.
יוסף ג'בר: לא.
מאיר ניצן: ואתה לא נותן תמונה אמיתית.
מאיר ניצן: תן תמונה אמיתית.
יוסף ג'בר: שנה וחצי הילדים לומדים בתוך בית שכור, אמת?
יוסף ג'בר: שהוא לא עונה על התנאים של משרד החינוך ולא של משרד הבריאות.
יוסף ג'בר: אם אנחנו מדברים על להקים מתנ"ס בשכונת הרכבת, אז קל להגיע קודם כל לסדר או לשפץ את שני הגנים.
יאיר רביבו: יוסף ידידי, לא ראש העיר ולא אני שרפתי את- - -
יוסף ג'בר: ברור, אין לי ספק בזה.
מאיר ניצן: אתה יודע בדיוק מי ששרף.
יוסף ג'בר: אני לא יודע.
יאיר רביבו: ---מי שרף את זה.
יוסף ג'בר: אני לא מחפש את האשמים, יאיר, אני מחפש פתרון כרגע.
יאיר רביבו: אבל זה לא לעניין.
יאיר רביבו: אל"ף, משרד החינוך לא- - -
יוסף ג'בר: כן, שמתי מלח על הפצעים עכשיו.
טלב אלסאנע: לא, צריך להעלות בעיות כדי לקבל תשובות.
טלב אלסאנע: לפעמים כשהשאלות הן טובות הן מאפשרות גם לתת התייחסות לדברים שלא הייתה לגביהם התייחסות.
יאיר רביבו: לא סיימתי את דבריי.
טלב אלסאנע: רבותיי, כולנו אורחים של ראש העיר, אבל זו ישיבה של הוועדה ולכן אנחנו גם רוצים להכניס סדר, גם כדי שנשמע את התשובות וההתייחסות לשאלות שאתם מעלים.
יאיר רביבו: עוד שני משפטים.
יאיר רביבו: האחד, אנחנו בזה מצפים לתקציב, זה באמת תקוע שנה וחצי עקב התפרקות, אפשר להגיד, המשרד לענייני ערבים שהיה במשרד ראש הממשלה והיום אין שר שממונה, כי יש שלושה מיליון שקלים בהחלטת ממשלה שמוקצים לעיר ונשמח אם גם אתה, כפרלמנטר וכחבר כנסת, תסייע לנו.
יאיר רביבו: זה לא מותנה, לא במשהו הנדסי, לא בית אבות, זה כסף לפעילות למגזר הערבי ובגלל כל מיני פקידים, לצערי- - -
טלב אלסאנע: אפשר לקבל את ההחלטה?
יאיר רביבו: זו החלטת ממשלה.
יאיר רביבו: דבר שני, אנחנו משקיעים עכשיו ועד סוף 2012 זה יקרה, גם במשהו שהוא גם לא פורמלי למרות שהוא מה שנקרא בציבור, שני פארקים בעלות של מיליון וחצי שקל בשתי שכונות ערביות, אחת בשכונת הרכבת ואחת בשכונת רמת אשכול, פארקים ברמה גבוהה מאוד, לא איזה שהוא מתקן, זה עכשיו נמצא בתכנון.
יאיר רביבו: עד סוף 2012 יהיו שני פארקים לילדים, עם צל, עם גומי, מתקן גדול.
יאיר רביבו: רק שישמרו על זה.
יאיר רביבו: אנחנו נדאג להמשיך ולעשות דברים.
יאיר רביבו: אמר מאיר ניצן, ב-25 שנות כהונתו בראשון לציון נשרף לו אולי גן אחד וגם הוא מקצר חשמלי, אנחנו רק השנה נשרפו ארבעה גנים, כולם במגזר הערבי.
טלב אלסאנע: זה דבר שהוא מצער מאוד.
יאיר רביבו: מאוד מצער.
יאיר רביבו: הציבור הערבי חייב לקחת אחריות, לעיריית לוד אין פתרון.
יאיר רביבו: קיבלנו מהביטוח 300,000, הגנים עולים מיליון 600.