GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר רביבו: רק בדרך נס, בתחנונים, משרד החינוך, מה שהוא לא עושה בדרך כלל, הסכים להשלים את זה וקיבלנו רק לפני שבועיים, זה היה לפני שנה וחצי, קיבלנו את ההרשאות.
יאיר רביבו: אנחנו יצאנו אתמול למכרז- - -
טלב אלסאנע: לגבי הגנים שנשרפו?
יאיר רביבו: כן, יצאנו למכרז, אנחנו כתבנו לקבלן שישה חודשים, זה אומר שבין נובמבר לדצמבר אנחנו מקווים שהגנים יהיו מוכנים ותאמין לי זה מעל ומעבר.
יאיר רביבו: אבל צריך להבין, ביום שנמסור את הגנים, מישהו יכול לבוא ולשרוף, והכול על סכסוכים כאלה, על איזה אמירה של הסייעת שלא אוהבים.
יאיר רביבו: צריך לחדד למגזר הערבי שהרכוש הציבורי- - - מה שקיים, איננו.
יאיר רביבו: אתה יודע שגנבו את כל המזגנים במגזר הערבי?
יאיר רביבו: אין לעירייה תקציב להוציא מזגנים.
יאיר רביבו: זה מאוד מצער, אבל חייבים שכולנו ביחד נשמור.
יאיר רביבו: אנחנו נשים מצלמות ונשים את כל אמצעי המיגון, אבל חייבים פה ביחד לשמור, כי מה שייהרס קשה מאוד לשחזר אותו.
דור שאולוב: לגבי התקציבים, בשכונת הרכבת היה לנו תקציב לשיפוצים של תשתיות לוגיסטיות דרך עיר ללא אלימות והמשרד לביטחון פנים ובמאות אלפי שקלים, כבר סיימנו לשפץ, יש מגרש לתפארת בשכונת הרכבת, עם עמודי תאורה,שהוא עובד בצורה נפלאה, וברמת אשכול.
דור שאולוב: את שני המגרשים בחברה היהודית לא שיפצנו השנה בסבב הזה לאור החסך.
דור שאולוב: אז כן יש פה ניסיון לפצות וכן יש לילדים איפה ללכת.
דור שאולוב: אני לא אומר שלא צריך מועדון, אבל הרבה כן מושקע שם.
עאדל אלפאר: יש עניין שאין בו מחלוקת, במגזר הערבי אין ספרייה וביקשנו כמה פעמים ואנחנו לא מוצאים לזה עדיין מענה.
עאדל אלפאר: אם אנחנו מדברים על חינוך ותרבות, אז הילד שלו יושב, נתנו לו איזה משהו בבית ספר לעשות, אין לו לאן ללכת.
עאדל אלפאר: פה הכול בעברית, זה לא נותן מענה למגזר הערבי ויש לנו בעיה עם ספרייה, אנחנו 28,000 ללא ספרייה.
טלב אלסאנע: אתמול היה דיון בכנסת, נגד העניין של האלימות, ואז אומר השר לביטחון פנים שהיקף הנזקים שנגרמים עקב האלימות והיעדר המסגרות מגיע ל-13 מיליארד שקל מדי שנה ולכן לפעמים כשמשקיעים במניעה, זה חוסך המון הוצאות שנגרמות לאחר מכן.
טלב אלסאנע: אני חושב שהמסגרות לילדים ובני נוער זה דבר מאוד חשוב.
טלב אלסאנע: לגבי הספרייה, ראש העיר?
מאיר ניצן: עם כל הכבוד, אני רוצה להגיד לך, אני מחפש את המלים.
מאיר ניצן: אני לא מחפש תודה, אני לא מחפש הערכה ואני לא מחפש קריירה.
מאיר ניצן: ביום שישי האחרון מלאו לי 80.
טלב אלסאנע: מזל טוב.
טלב אלסאנע: מאברוכ.
טלב אלסאנע: עד 120.
מאיר ניצן: תודה רבה, אני לא מחפש את זה, אבל כשאתה מרגיש שמה שאתה עושה לא זוכה ל- - -
טלב אלסאנע: עם האוכל בא התיאבון.
טלב אלסאנע: ברגע שרואים, יש תביעות ויש רצון ויש ציפיות.
מאיר ניצן: תרשה לי, אני אומר לך, אני לא קוסם, אני לא מסוגל לעשות את הכול בבת אחת ואני חושב שהדבר הכי חשוב זה לספק לילדים בתי ספר, מעבדות, השכלה גבוהה עד כמה שאפשר ולהביא אותם למצב שהם ישתלבו בשוק כמו כל אחד אחר.
טלב אלסאנע: בתוך בתי הספר יש ספריות?
מאיר ניצן: אני רוצה להגיד לך דבר נוסף, כאשר הגעתי לכאן מצאתי בית ספר ערבי, אילולה, שרצו לסגור אותו ומאחר שאני מדבר ישר, לא מסבך, שאלתי למה לסגור אותו?
מאיר ניצן: אמרו לי, 'הוא בית ספר של הזרם האסלאמי הצפוני'.
מאיר ניצן: זה המידע שקיבלתי.
מאיר ניצן: אמרתי, 'מה זה, הזרם האסלאמי הצפוני הוא מחוץ לחוק בישראל?
מאיר ניצן: ' לפי מה שאני יודע לא.
מאיר ניצן: אין בתי ספר עצמאיים של אל המעין וזה?
מאיר ניצן: למה אותו צריך לסגור?
מאיר ניצן: אני הולך לבקר ואני רוצה לראות מה שם, מסיתים נגד מדינת ישראל?
מאיר ניצן: הלכתי, ביקרתי והמלצתי ובסוף קיבלו רישיון.
מאיר ניצן: מה אני הערתי להם?
מאיר ניצן: שני דברים.
מאיר ניצן: זה מה שמרגיז אותי, שמעירים לי מה שאני מעיר לאחרים.
מאיר ניצן: אמרתי, תראו, אני השנה נתתי לכם את הרישיון, אבל חסרה פה מעבדה וחסרה ספרייה, אין ספרייה בבית הספר, תדעו שאם זה לא יהיה, אני אסגור אתכם.
מאיר ניצן: השנה הם הקימו מעבדה, עוד לא הקימו ספרייה, כי גם בזה יש סדר עדיפויות.
מאיר ניצן: צריך להבין מה עושים, אני רוצה ספרייה ואני חושב שספרייה צריכה להיות אצלו דווקא, במסגד, ליד המסגד, כי כל אדם שמאמין באלוהים, או במוחמד במקרה הזה, הוא יותר טוב מאחד שלא מאמין.
מאיר ניצן: זה הכול.
מאיר ניצן: אני יהודי מאמין- - -
סאלח-תושב: גם משה בסדר.
מאיר ניצן: לא, כל אחד בסדר.
מאיר ניצן: יש סיפורים על משה ועל מוחמד, כמה פעמים שלח אותו בשביל חמש התפילות.
מאיר ניצן: אני מכיר את הסיפורים האלה.
יצחק בר אושר: מאיר, אני רוצה להתייחס למה ששאל כבוד חבר הכנסת לגבי הספריות.
טלב אלסאנע: מפעל התרבות מתקצב.
סיוון דנינו: כן.
טלב אלסאנע: אתם יכולים לפנות ולבקש.
סיוון דנינו: אני חושבת שבחודש הראשון שראש העיר הגיע לעיר לוד הוא היה אצלי בסיור בספרייה ודבר ראשון שהוא אמר, איפה הספרייה הערבית פה, והוא ביקש ממני לפעול על מנת לפתוח ספרייה ערבית בספרייה הציבורית ואנחנו עובדים על הוצאת גוף שנמצא בספרייה כרגע, למצוא לו מקום חלופי, על מנת שיהיה מקום לבנות ספרייה ציבורית ערבית ואנחנו בקשר עם המפקחת של המגזר הערבי, פתינה, ואנחנו עובדים בצמוד איתה וזה יקרה.
סיוון דנינו: זה בדרך.
סאלח-תושב: יאיר, בקשר לזה שיש עבריינים בשכונה, אין ספק, אנחנו לא כולנו צריכים לסבול בגלל שיש אחד בתוך הבניין שהוא עבריין, שכל האזור צריך לסבול מזה.
סאלח-תושב: זה אחד.
סאלח-תושב: שניים, בקשר לעניין של העבריינות שביטלו לנו כאן, ואתה לא יודע כמה מתקשרים אליי הזקנים והמבוגרים בשביל לצאת מהשכונה להגיע לתחנת האוטובוס, כמה זמן זה לוקח להם, בקיץ וגם בחורף, ודיברנו איתך כמה פעמים, אנחנו צריכים לדאוג לשכונה הזאת- - -
יאיר רביבו: אני רוצה לעדכן.
סאלח-תושב: תן לי לסיים.
סאלח-תושב: מי שמפריע בגני אביב, מי שהוא עבריין, מפריע באוטובוס, אז אני חושב ובטוח, לא מכיר את כל הקווים לגני אביב, שאנשים יסבלו.
יאיר רביבו: כן, אבל לא נגרם נזק של 100,000 שקל לאוטובוסים, כמו שקרה ב- - -
סאלח-תושב: 100,000 שקל נגרם?
סאלח-תושב: תשמע, יש עבריינות, אני לא אומר לך שאין- - -
יאיר רביבו: אני יכול לעדכן.
סאלח-תושב: אני מבקש להחזיר את האוטובוס.
יאיר רביבו: אחרי 60 שנה של תחבורה ציבורית החלפנו את החברה ולקחנו קו חדש.
יאיר רביבו: אחרי ספר חודשים הם הודיעו שנגמרו האוטובוסים, אין ריפוד, אין מושבים, נגמר, והם החליטו שהם יוצאים.
יאיר רביבו: בסוף זה לא עובדי העירייה, הם עובדים מול משרד התחבורה, הם אמרו 'אנחנו לא יכולים'.
יאיר רביבו: אנחנו השבוע עשינו מבצע והכנסנו את השיטור העירוני לכל האוטובוסים על מנת להילחם בתופעת העבריינות.
יאיר רביבו: ברגע שהתופעה הזאת תרד, אנחנו נחזיר את הקווים.
יאיר רביבו: אין פה עניין, גם להם יש אינטרס כלכלי לעבוד- - -
סאלח-תושב: מהתחלה אמרתי להכניס שיטור.
יאיר רביבו: ולזכותך ייאמר, למרות שאתה נהג מונית, אתה דואג לאוטובוסים.
יאיר רביבו: אני מחמיא לך.
סאלח-תושב: תאמין לי שאין לי בעיה- - -
יאיר רביבו: אנחנו נקבע להחזיר את האוטובוס, רק באמת לוודא שהאוטובוסים האלה יישארו.
יאיר רביבו: זה תפקידנו בסוף גם לדאוג שהאוטובוסים- - -
טלב אלסאנע: אבל הם זכו במכרז והם- - -
יאיר רביבו: כן, של משרד התחבורה.
יאיר רביבו: הם זכו במכרז ואמרו 'אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם הנזקים', אז הם הפסיקו.
קריאה: יש ביטוח, לא?
סאלח-תושב: אנחנו נגד הנזקים.
סאלח-תושב: צריך להסביר, הקהילה צריכה לפעול, זה גורם נזק לקהילה, אבל לא צריך להעניש את כולם בשביל הוונדליזם הזה.
יאיר רביבו: חבר הכנסת, בסוף הכול זה חינוך.
סאלח-תושב: עוד משהו.
סאלח-תושב: הכביש של- - -
יאיר רביבו: אין בעיה, תבוא אליי אחר כך.
סאלח-תושב: כמה טלפונים קיבלת?
סאלח-תושב: המון, הא?
יאיר רביבו: ---על תקציב מיוחד, משרדי הממשלה לא מכירים בכביש שהוא לא- - -
סאלח-תושב: אני סומך עליך, תודה רבה.
מוחמד עליוה: אני חייב לעמוד כדי שתשמעו אותי.
מוחמד עליוה: קודם כל אני חייב להתחיל להודות לניצן על הצעד של סגירת החנויות של המקומות עד השעה 12.
מוחמד עליוה: אנחנו התושבים מרגישים שזה צעד חיובי, יתרום הרבה, גם למיגור הפשע, ואנחנו מודים הכי על הנרגילות, שאנשים יילכו לישון ליד הנשים שלהם.
מוחמד עליוה: יש נשים שסובלות כבר שנים שהבעל כל הלילה בנרגילה וביום ישן.
מוחמד עליוה: אז אנחנו חייבים להגיד בקטע הזה, ואני מתכוון לכתוב כתבה לעיתון, לפרסם תודות לניצן על הדבר הזה.
מוחמד עליוה: זה הדבר הראשון.
מוחמד עליוה: דבר שני, אנחנו מרגישים, מאז שניצן הגיע, זאת האמת, שמה שהוא יישם בראשון הוא מנסה ליישם בלוד.
מוחמד עליוה: על זה אין מה להתווכח.
מוחמד עליוה: אני בתור תושב שכונת ס"ח מרגיש את זה, את התשתית שיש לנו בעיר, אמנם אנחנו סובלים היום מהבורות, אבל אנחנו יודעים שזה לטובת העיר.
מוחמד עליוה: זה כבר 50 שנה לא היה, ממש חרישה של העיר מכל הבחינות.
מוחמד עליוה: לכן אנחנו מודים על זה ואנחנו מרגישים שישנה תרומה.
מוחמד עליוה: אבל באותו זמן מדברים על המגזר הערבי כאילו שהוא רק הוא הפושע.
מוחמד עליוה: הפשע לצערנו בכל הארץ, לא רק אצלנו יש הרג, לא רק אצלנו יש רציחות, לא רק בלוד, גם בטייבה, גם בכפר קאסם, גם בנתניה, גם בבאר שבע.
מוחמד עליוה: בכל המקומות.
מוחמד עליוה: אז אני מבקש להתייחס למגזר הערבי ככה; יש חוק, יש משטרה, מה שעושים- - - אני חייב להזכיר את מה שאמר מקסים ז"ל, הוא אמר אז בזמנו, 'מה שטוב לערבים טוב ליהודים ומה שטוב ליהודים טוב לערבים'.
מוחמד עליוה: אז אני חוזר על הפתגם שלו ואני חוזר עוד הפעם, אם המגזר הערבי ירגיש שיש לו מתנ"סים, יש לו מגרשים, יש לו משחקים, אז אין סיבה שהוא יילך למגרשים של המגזר היהודי ויעשה שם ונדליזם ועבריינות ויהרוס את זה, בגלל שיש לו.
מוחמד עליוה: אבל כשאין לו הוא מקנא, למה למשל לשכונת הרכבת אין ובשכונת גני אביב יש לה, אז הוא יילך לשם, ישחק, אבל בסופו של דבר הוא יחשוב לקלקל להם, בגלל שאין לו את זה בשכונה שלו.
מוחמד עליוה: אנחנו מגיעים פה להרבה ישיבות, ראינו את המצגות האלה ואת הדוברים, כל אחד מציג את העמדה שלו שיש תקציבים ומיליונים ו... ו...
מוחמד עליוה: אבל את זה שמענו כמה פעמים, לא רוצה להגיד עשרות, אבל שמענו את זה מספיק פעמים, באותו זמן גם להגיד שהמגזר הערבי אשם, אחת, שתיים, שלוש, נכון שהוא אשם, אז ריבונו של עולם מה הפתרון?
מוחמד עליוה: אנחנו באותו סל, אי אפשר להפריד בינינו, אי אפשר להגיד לעיר מתחנת המשטרה וצפונה זה ערבית ומתחנת המשטרה ודרומה זה העיר היהודית.
מוחמד עליוה: היום אני שמעתי שישנה תכנית להחזיר את המתחם של השוק הישן, את המבנה של העירייה.
מוחמד עליוה: זה טוב, חייבים להחיות את העיר.
מוחמד עליוה: סיכום של הדברים, אנחנו צריכים להסתכל על כל הסל, להתייחס, לתרום, גם למגזר הערבי, ואנחנו מרגישים את זה, וגם למגזר היהודי.
מוחמד עליוה: לגבי המתנ"ס, אומרים שצריכים למצוא פתרון למגזר הערבי שיהיה לו מתנ"ס, אם אנחנו נחכה למתנ"ס זה ייקח עוד שנים, אז ישנו המתנ"ס שיקגו, הוא סגור, פנוי, יכול לשרת את כל המגזר הערבי, אז למה לחכות?
טלב אלסאנע: יש מתנ"ס סגור?
מוחמד עליוה: יש מתנ"ס שנמצא בשכונת רמת אשכול, כולם מכירים את הסיפור הזה, דיברנו על הקטע הזה לפני זה, אמרו שיש נוהל, זה של- - - הפתרון המיידי למגזר הערבי זה מתנ"ס שיקגו שנמצא בנוי, מסודר, יפה, אבל מה?
מוחמד עליוה: הכול תלוי בעירייה.
מוחמד עליוה: אני חושב שזה הפתרון למגזר שלנו.
מוחמד עליוה: תודה לכם.
מאיר ניצן: לגבי מתנ"ס שיקגו, אתה רוצה להתייחס?
מאיר ניצן: אתה יושב שם.
דור שאולוב: עברתי לקומה הזאת, למתנ"ס.
דור שאולוב: המתנ"ס הוא לא באחריות של העיר, המבנה הוא באחריות- - -
מאיר ניצן: בינתיים, עד סוף אוגוסט.
דור שאולוב: נכון, המתנ"ס הוא של הגרעין התורני ועדיין בתוך המתחם שלנו יש פעילויות, קבוצה לפסיכומטרי וכמה שאפשר.
טלב אלסאנע: זה יכול להוות דווקא דוגמה לדו קיום, להכיר אחד את השני ולא לחיות כל אחד בתוך עולם מנותק.
דור שאולוב: עוד פעם, כשאני אומר תעדוף, זה אומר שמגרש הכדורגל, עד שיש מגרש כדורגל שם ששופץ והוא באחריותי, כי ראש העיר אמר 'המגרש באחריותך', אז היום יש שם מדריך רק לחברה הערבית, בינתיים, עד שענייני המתנ"ס יסודרו, הילדים משחקים שם ואנחנו מפעילים שם פרויקט ל-50 ילדים מהשכונה, מהחברה הערבית.
דור שאולוב: אין לי משהו מקביל כזה לחברה היהודית, וזה לא שהמתנ"ס פתוח שם וכל היום יש חוגים לחברי המתנ"ס, הוא פשוט מושבת, נקודה, למעט פרויקט של ילדים אתיופים שעובד כמה שעות.
טלב אלסאנע: להתחיל עם פעילות התחלתית ולהתחיל להתפתח ולקדם ולבחון- - -
דור שאולוב: אני בטוח ש- - -
סיוון דנינו: זה בדיוק מה שקורה, התחלנו עם פעילות התחלתית.
סיוון דנינו: המתנ"ס צריך שיפוץ, המתנ"ס עוד לא במקום שהוא יכול להכיל בני נוער וילדים בצורה שוטפת.
סיוון דנינו: אני מאוד מאמינה שזה יקרה, אבל.
סיוון דנינו: ..
יצחק בר אושר: לפי מה שאני יודע, יש שם ארבע מועדוניות, יש שם בית קשיש, יש שם פעילות של עיר ללא אלימות, יש שם- - - אי אפשר להגיד שאין שם פעילות.
דור שאולוב: זה היה בעיקר פעילות של עמותות.
יצחק בר אושר: לא משנה, אבל פעילות.
יצחק בר אושר: מצטיירת פה תמונה כאילו הוא סגור.
יצחק בר אושר: זה לא נכון.
מוחמד עליוה: הוא סגור בפני החברה הערבית.
יצחק בר אושר: לא, למגזר הערבי אין מתנ"ס- - -
טלב אלסאנע: כבוד ראש העיר, אני שם לב לסוגיות מסוימות, ברגע שנוגעים בהן כולם קופצים והכול- - -
יצחק בר אושר: לא, צריך את התמונה הנכונה.
יצחק בר אושר: למגזר הערבי אין מתנ"ס, נקודה.
טלב אלסאנע: זה דבר סביר, אבל לדעתי החכמה היא להתמודד עם כל מיני דעות ועמדות ולפעמים זה אשליות כאילו שיש בעיה, כשבפועל כאשר ניגשים לממש רעיון, אפשר להתגבר על כל המכשולים שהם פסיכולוגיים, שהם לא ממשיים, הם לא אמיתיים.
טלב אלסאנע: אנחנו מייצרים אותם, אנחנו מעצימים אותם, אנחנו מדמיינים אותם.
טלב אלסאנע: היינו חיים ביחד ואפשר לעשות בתי ספר ביחד, אנחנו הולכים באוניברסיטאות ולומדים ביחד ובמכללות ביחד, בבתי חולים יש רופאים ויש אחיות ערבים ויהודים, אז מה קרה?
טלב אלסאנע: מה יקרה אם במתנ"ס יעשו פעילות משותפת?
טלב אלסאנע: ואם קבוצת הכדורגל של לוד תהיה קבוצת כדורגל משותפת?
טלב אלסאנע: ואם בלוד יהיה אצטדיון מפואר כמו זה של פתח תקוה, במושבה שם?
טלב אלסאנע: לדעתי זה יקרב לבבות, זה יקרב אנשים, במיוחד בקרב הצעירים.
טלב אלסאנע: זה דבר מאוד חשוב לטפח אותו.
טלב אלסאנע: המתנ"ס הזה, שהזכיר מוחמד, ההיגיון אומר, אם יש מתנ"ס מצד אחד והצרכים מצד שני, צריך למצוא איך לממש את הפוטנציאל והצרכים עד שיהיה הפתרון הטוב ביותר בעתיד, אבל אי אפשר להשאיר את המצב כפי שהוא כאשר האלטרנטיבה היא ילדים שמסתובבים ברחובות והתוצאות קשות ויש מתנ"ס שיכול לתת מענה, ולו חלקי.
טלב אלסאנע: להתחיל לפתח, יחד עם מוחמד, יחד עם פתינה, לגבש תכניות משותפות, כאשר אני מודע לרגישויות ומתחים שיכולים להיות, אבל זו החכמה, איך להתגבר על הדבר הזה, כי בסופו של דבר ההתפתחות של לוד זה בהצלחה שלה להתמודד עם המתחים.
טלב אלסאנע: אם כל אחד יבוא עם המטען שלו, שאתה ואני וכל אחד יבוא בטענות ויאשים, לא נגיע לשום מקום.
טלב אלסאנע: ברגע שיגידו כולנו תושבי לוד, לוד חשובה לכולם והעתיד של כולם בלוד, השייכות הזו, האינטרס המשותף הזה, זה דבר מאוד חשוב לחזק את השייכות לעיר ואת התקווה לתת לצעירים.
כוכבה ברק: אני רוצה קודם כל להגיד שהייתה לי הזכות להכיר את אשתך לפני שבוע, יחד עם קבוצת מנהלים, ואני יכולה להגיד לך שזכית.
טלב אלסאנע: תודה רבה, אני זכיתי, היא הפסידה.
כוכבה ברק: כשנפגשנו איתה, דיברנו, 'אה, אשתו של'.
כוכבה ברק: כשנפרדנו אמרנו שאתה 'בעלה של', כי מאוד התרשמנו ממנה.
כוכבה ברק: ביחס לגשר, ביחס לשותפות, אז קודם כל אני רוצה שתדעו שאת כל ההשתלמות שלנו, של מנהלים בלוד, היא השתלמות משותפת למנהלים מהמגזר היהודי ומהמגזר הערבי.
כוכבה ברק: תשתיות החינוך שאנחנו בעצם מעניקים בבתי הספר הם שוויוניים לחלוטין, אם זה ברמת התקשוב ואם זה ברמת התגבורים ואם זה ברמת המשאבים, אנחנו באמת מחלקים את המשאבים באופן זהה.
כוכבה ברק: דבר נוסף, יש ביקורים משותפים של המנהלים מהמגזר היהודי בבתי הספר במגזר הערבי ובדיוק הפוך.
כוכבה ברק: לי יצא לבקר במספר בתי ספר השנה במגזר הערבי ואני רוצה להגיד לך שבאמת ראיתי עבודה יסודית, ראיתי עבודה מעמיקה וראיתי גם שימוש מושכל במשאבים.
כוכבה ברק: גם היועצות שלנו בעיר עוברות השתלמויות משותפות בביקור ועשייה ומיזמים משותפים במגזר היהודי ובמגזר הערבי.
כוכבה ברק: עכשיו יש משהו שאנחנו מפתחים גם ברמת מנהלת המחוז של חיים משותפים.
כוכבה ברק: זה יהיה איזה שהוא מודל בעיר לוד, שכל הרכזות החברתיות מהמגזר הערבי והרכזות החברתיות מהמגזר הערבי, זה משהו שיהיה ייחודי בארץ, יושבות יחד על מנת לבנות מיזם של חיים אזרחיים מיטביים.
כוכבה ברק: אז אני מקווה שבעוד שנה אנחנו ניפגש ואנחנו נשמע באמת פריצת דרך, גם בצד הזה של הרכזות החברתיות והילדים שיהיו במיזמים משותפים של תלמידים מהמגזר הערבי והמגזר היהודי.
יצחק בר אושר: אם כבר הזכרת, תזכירי את התזמורת ואת מה שהיה לנו בסוף שבוע שעבר, עם המדעים, שזה היה מרנין.
כוכבה ברק: כן, בשבוע שעבר זכינו בביקור של מר מאיר ניצן ועוד גורמי חינוך במיזם שהוא פריצת דרך בנושא חקר המדעים ושם היו עבודות משותפות, גם של המגזר הערבי וגם של המגזר היהודי.
סדאללה אדרם: אני מוכרח להגיד.
סדאללה אדרם: קודם כל מזל טוב עד 120, יום שישי בן 80, ובספטמבר גם חגג כמה שנים נישואים?
מאיר ניצן: 58, לאותה אישה.
סדאללה אדרם: זה מוכיח כבר מה טיב הבן אדם ומה כוח הבן אדם ואיזה אחריות יש לנו פה.
סדאללה אדרם: חייב להגיד תודה קטנה, תמיד אפשר להתלונן, אבל אפשר להגיד גם את הדברים הטובים שיש בבן אדם.
סדאללה אדרם: ביום הראשון שהגיע, בחיים לא ישבתי עם ראש עיר וכבר ישבתי איתו אולי שש פעמים, אפילו בבעיה הכי קטנה, הביאו אותי לוועדה עם המשטרה ועם הכול, וכל מסיבה שהזמנו אותו, הגיע, בחג שלנו, ברמדאן, פעם ראשונה שמים שלט בעיר 'חג שמח'.
טלב אלסאנע: אמנם זה סמלי אבל זה חשוב מאוד.
סדאללה אדרם: הגיע למסגד באופן אישי להגיד לנו חג שמח, והוא בעצמו ראה שמתפללים בחוץ, ברחוב, אין מקום, אמר 'למה מתפללים בחוץ?
סדאללה אדרם: תעשו תכניות להגדיל, לבנות מסגד'.
סדאללה אדרם: והוא עוזר לנו, ואני אומר לך, הוא עוזר לנו מאוד בקטע של המסגד.
מאיר ניצן: אני רוצה להגיד לך שהמסגד שנבנה לא חוקי, נתתי לו רישיון.
מאיר ניצן: עם תב"ע, בלי תב"ע, אני דאגתי שזה יהיה.
מאיר ניצן: ולא רק זה, אני רוצה להגיד לך, פתאום מצאתי שלא היה שם חשמל, לא היה מיזוג אוויר, דאגתי לחבר חשמל שברמדאן לפחות יהיה להם יותר קריר, זה לא יכול להיות.
סדאללה אדרם: אנחנו מגיעים עוד חודש לרמדאן עוד פעם.
סדאללה אדרם: אני חייב להגיד את הדברים האלה.
סדאללה אדרם: ואני גם אומר, יש שיתוף פעולה עם המנהל הכללי של העירייה, יאיר, שאני אומר שזה זוג ש- - -
יאיר רביבו: אני משלים מניין.
סדאללה אדרם: אני אומר שזה זוג שעכשיו בתקופה הזאת, בזמן הזה, זה הכי מתאים לעיר, זה זוג שאפשר לרשום אותו לתכנית 'רוקדים עם כוכבים', כי הם זוג שיודעים לרקוד ביחד טוב.
סדאללה אדרם: ואנחנו איתכם.
סדאללה אדרם: ואני רואה שזה לא רק אצלנו, גם מבחינת הדרכים וגדרות, סכנה לילדים, הוא שם גדרות בכל העיר, שהילדים לא יקפצו ממדרכה למדרכה, זה לא היה בכלל.
סדאללה אדרם: אנחנו רואים שמשתפרים.
סדאללה אדרם: זה לא בא ביחד, אבל יש לי דבר אחד להגיד, במקום להגיד מתנ"ס לערבים, מתנ"ס ליהודים, מגרש לערבים, מגרש ליהודים, קבוצה ערבית, קבוצה יהודית, אפשר לעשות משהו בשיתוף.
סדאללה אדרם: קבוצה מהשטחים נפגשת עם קבוצה מהיהודים בגרמניה באיזה שיתוף פעולה של שלום, למה לא לעשות שלום בתוך לוד?
סדאללה אדרם: נעשה דברים משותפים, נחשוב ביחד איך עושים עם יהודים ועם ערבים כל מיני תכניות וכל מיני תכניות תרבות, תכניות חינוך, ללמד אותם איך לחיות ביחד, במקום זה בנפרד וזה בנפרד.
סדאללה אדרם: ואני מוכן גם להתייעץ איתם ותתייעצו איתי לראות ביחד איך עושים ומשפרים את המצב.
טלב אלסאנע: מה התפקיד שלך כאן?
מאיר ניצן: הוא בוועד התכנון.
סדאללה אדרם: אני גם עובד, אני היום אחראי על אלה שיוצאים ל- - - אני גם מוריד את חשמל כל הזמן לכל הדתיים בסביבה.
טלב אלסאנע: ברשותכם, ניתן לנציגים שנמצאים איתנו מטעם משרד החינוך, נשמע התייחסויות.
טלב אלסאנע: אילן שמש.
אילן שמש: מבחינת קידום נוער, יש פה יחידת קידום נוער ויש פה הרבה פעילויות.
אילן שמש: אני חושב שהרבה עמותות, הרבה גופים- - - אני חייב להגיד, כשפה ידברו על חינוך בלתי פורמלי, מצבנו טוב, כי במגזר הערבי החינוך הבלתי פורמלי הוא לא במצב טוב, בואו נהיה הגונים.
טלב אלסאנע: אתה מנחם אותנו שסם גרוע וזה יותר טוב מ- - -
אילן שמש: כשמבקשים פה- - -
טלב אלסאנע: את המשוואה הזו לא נקבל.
טלב אלסאנע: תן לנו מה אתם נותנים.
קריאה: בשביל לקבל חינוך פורמלי צריך גם את הבלתי פורמלי, אחד קשור בשני.
אילן שמש: אני חייב להגיד, זה כל כך נכון ולשמוע את הבקשה הזו פה, בעיניי זה נפלא.
אילן שמש: יש לכם היום את ההזדמנות הנפלאה, כי יש המון גופים שעוסקים בחינוך הבלתי פורמלי, החינוך הבלתי פורמלי זה לא בן אדם אחד או גוף אחד, רק משרד החינוך.
אילן שמש: לא, אלה מערכות שלמות, גופים חיצוניים, חלקם- - -
קריאה: אני מנחמת אותך, גם הפורמלי זה המון.
אילן שמש: ואני אומר לך, יש רצון, יש אפשרויות, יש תקציבים, סוף סוף יש כמה אנשים שיכולים לבצע וזו תחושה טובה.
אילן שמש: אני לא רוצה לעשות לך סקירה, אני חושב שמי שצריך לעשות סקירה זה היישוב עצמו והם עושים את הסקירה, ואנחנו בטח נהיה איתם.
אילן שמש: בטח נהיה איתם.
אילן שמש: אני את שיקגו זוכר כמתנ"ס מפואר, אז קדימה, הלוואי.
אילן שמש: לפתחכם, בידיכם והאגף שלנו יהיה איתכם.
טלב אלסאנע: לגבי משרד הרווחה?
טלב אלסאנע: רחל קוך, מפקחת ארצית.
רחל קור: אני חושבת שצריך לתת לאורלי לדבר.
טלב אלסאנע: התייחסות לגבי העניין של הנוער בסיכון, איתור, אבחון וטיפול.
טלב אלסאנע: מי נותן את המענה לדבר הזה?
רחל קור: בתוך הרווחה של עיריית לוד יש יחידה לטיפול בנפגעי סמים כשבתוך היחידה יש עובדת נוער שנותנת מענה לכל מי שמופנה מבתי ספר, משירות מבחן לנוער, קידום נוער.
רחל קור: בזמנו גם הייתה עבודה משותפת עם מתבגרים בעלייה ועם קבוצות של אתיופים, דרך הרשות למלחמה בסמים, קבוצות להנחיה משותפת, בעיקר סביב נושא האלכוהול.
אורלי דהן: היחידה, נכון לעכשיו, מונה שתי עובדות סוציאליות, אחת לנוער ואחת למבוגרים, ובנוסף יש לנו, אני חושבת שאולי הטוב ביותר שקרה לנו בשנים האחרונות, מדריך.
אורלי דהן: מדריך שהוא תושב שכונת הרכבת והוא עושה עבודה מבחינתי- - -
טלב אלסאנע: איך קוראים לו?
אורלי דהן: מאזן חמאדה.
אורלי דהן: הוא מדהים והוא יודע ליצור את הקשרים הנכונים.
אורלי דהן: לגבי הנוער הספציפי, נכון לשנה שעברה היו שבעה בני נוער מהמגזר הערבי ושבעה מהמגזר הרוסי, לא היה בכלל של הוותיקים.
אורלי דהן: יש יותר מודעות היום בחברה הערבית לבוא לטיפול, בעיקר של ההורים להתייעץ.
אורלי דהן: לא כולם באים להתייעצות ולא כולם רוצים שיידעו שזה קיים, אז אנחנו מתביישים, אנחנו עדיין בשלב של הטאבו ומתביישים.
אורלי דהן: אם תשאל אותי אם זה מספיק, לא, זה לא מספיק, כיוון שאנחנו קצה הרצף, אנחנו עובדים בחלק של הטיפול כאשר המניעה נמצאת בחלק השני, יותר בקידום הנוער, אבל זה לא מספיק.
טלב אלסאנע: לגבי תקנים של עובדים סוציאליים בעיר לוד, יש עובדים סוציאליים מהמגזר הערבי?
אורלי דהן: בשנה האחרונה, נכון לעכשיו, חמישה תקנים, כאשר אחת גרה בלוד ואחרים הם יבוא כולם מטייבה, טירה, וכולם מגיעים, והם קיבלו תנאים מאוד טובים על מנת להגיע לפה, זה אומר החזר נסיעות ומי שרוצה לעבור לגור בלוד נותנים לו גם.
אורלי דהן: אני רוצה רק להדגיש עוד פן אחד מאוד חשוב, הוא דיבר על שילוב.
אורלי דהן: אצלנו העובדים הסוציאליים מהחברה הערבית מטפלים בכולם, אין אם אתה ערבי אתה מטפל בערבי, או אם אתה יהודי, אתה מטפל אך ו- - -
טלב אלסאנע: לא, אבל עניין השפה ועניין התרבות, זה חשוב מאוד שיהיה עובד סוציאלי שמכיר את השפה והחינוך והרקע.
אורלי דהן: זה נכון, מי שרוצה, אבל כעיקרון- - -
עאדל אלפאר: בחינוך הבלתי פורמלי זה לא קיים.
עאדל אלפאר: לא צריך רק מתנ"ס ולהקים חוגים לילדים ערבים בבית הספר כדי ללמד אותם שייכות.
עאדל אלפאר: מלכלכים כל השנה ועושים להם יום ניקיון עולמי, הוא ילכלך כל השנה, לא יעזור ביום אחד- - - השייכות למקום, ברגע שיש מקום שלא צריך לחבל בו, זה לא רק הדרכה במסגד ולא רק בבית, גם בבית הספר, צריך חינוך בלתי פורמלי, להקים חוגים, גם אם אין מתנ"ס, בתוך בתי הספר, בשכונות, מודעות, גם להורים, שזה מקום שמשרת אותך ולא יכול להיות שהבן שלך מקלקל בפנים.
עאדל אלפאר: הדברים האלה חסרים במגזר הערבי.
דינה זוהר: אני המתאמת של הרשות העירונית למלחמה בסמים, זה התחום שאתה מייצג ואנחנו מאוד שמחים שאתה כאן, זו פעם שנייה שאנחנו נפגשים.
דינה זוהר: כמה דקות לפני שהגענו הנה הייתי ביחידה להתמכרויות.
דינה זוהר: שינויים בתחום הזה לא קורים ביום אחד, הם קורים לאט לאט ובכל זאת הם קורים.
דינה זוהר: 60% מהמטופלים שמגיעים ליחידת ההתמכרויות בגדול, בהכללה, מגיעים מהחברה הערבית.
דינה זוהר: יותר מזה, אנחנו רואים מגמה שרובם בעצם פונים מתוך שכונת הרכבת, משתי סיבות עיקריות, כמו שציינה קודם אורלי, אחת זה באמת המדריך, מאזן, שעוזר לנו מאוד מאוד, וזאת ההזדמנות להגיד לו תודה, ושתיים, זה המרכז שקיים, של אבו קישק, כן רישיון/לא רישיון, זה עושה את העבודה וזה עושה איזה שהוא תעדוף ואני חושבת שזו ההזדמנות להגיד שאולי תוכל לעזור לו.
דינה זוהר: נמצא איתי סלימאן טנוס, שהוא רכז של החברה הערבית.
דינה זוהר: כמו שדור אמר, ואנחנו עושים פה שיתוף פעולה מדהים עם יחידת הנוער, עיר ללא אלימות והתחום שלנו, אנחנו לא ניכנס לכל תכניות הקיץ שמצפות לעיר הזאת, אבל אין פה הבחנה בין יהודי לערבי , יש פה תכנית קיץ מדהימה, ל-6,000 בני נוער כששלושת התחומים תכננו ביחד ובאמת שאין הבחנה, אם יהיה לנו זמן ניכנס ברזולוציה של מה הולך להיות, וזו דוגמה של שיתוף פעולה מקסים שמתרחש פה.
דינה זוהר: לגבי בתי הספר, נכון, חסרים פה הרבה דברים בעיר.
דינה זוהר: גם אני באה מהעיר ראשון, חסרים פה המון דברים בעיר, אני מאוד מסכימה, אבל בכל זאת עושים פה את המיטב ואני מתחברת למה שאמר- - -
קריאה: השייח' עאדל אלפאר.
דינה זוהר: כן, אני מאוד מתחברת למה שאתה אומר, בכל זאת אנחנו מנסים לעשות עם מה שקיים, כי עד שאנחנו נחכה לכל הדברים הגדולים, צריך בכל זאת לפעול.
דינה זוהר: הולכת להיות תכנית מדהימה בתוך בית הספר להנדסאים ומדענים, כל בית ספר מקבל הכשרה, כל צוות המורים מקבל הכשרה בתחום שלנו, על מנת שיעבדו כיתה-כיתה, בהסכמתה של שירין, כולל הרצאה להורים וקבוצות הורים במידה שבית הספר ירצה.
דינה זוהר: זה אחת.
דינה זוהר: שתיים, לגבי בית ספר נווה ירק, עם צוות בית הספר, בנינו תכנית ייחודית גם להורים וגם לתלמידים בכל שכבות הגיל, בכיתות ז', ח', ט'.
דינה זוהר: אני לא אכנס עכשיו תכנית-תכנית, כי אני לא חושבת שזה המקום, אבל נראה לי שמאוד נכון שגם במועצת העיר יעלו ויזכירו שוב עוד פעם את הנושא של סגירת מקומות.
דינה זוהר: אני מאוד מתחברת למה שנאמר פה, זה עושה את העבודה, נסגרו פה חנויות על רקע של משקאות מזויפים, זה חומר עתיר אלכוהול שגורם לעיוורון, נסגרה חנות, השיטור העירוני עושה פה עבודה יפהפייה ובסך הכול נעשית פה עבודה מערכתית מאוד רצינית ואני חושבת שלא עושים הבחנה באמת אם זה בשכונה כזאת או אחרת, זה נעשה בכל המקומות וזה תהליך.
דינה זוהר: אנחנו מאוד נשמח שהורים, גם בחברה הערבית, יצטרפו לעשייה ויצטרפו לסיירות ההורים ויצטרפו.
דינה זוהר: כולנו מבינים למה לא מצטרפים כל כך מהר, אבל זה יקרה, אנחנו בדרך לשם.
שרית רשתי: אני רוצה להעיר הערה אחת, קודם כל שיירשם לפרוטוקול שביקשו גם מהסנגור הקהילתי לקחת חלק בדיון פה היום ונאמר להם, על ידי ראשות הוועדה, שהם לא יכולים להצטרף כי זה בלי תושבים, זו ישיבה מקצועית, ועכשיו הם שמעו שהגיעו תושבים אז הם ככה כעסו.
שרית רשתי: אני רוצה שיידעו שזה לא מטעמנו.
שרית רשתי: אתה התעניינת בנושא של האיתור והאבחון.
שרית רשתי: חשוב לי להגיד לך שמנתונים שהגיעו אלינו דרך , כ-45% מהילדים בעיר מאותרים כבר בגיל הרך כילדים מעוכבי שפה והתפתחות, מרביתם הם מהמגזר הערבי.
שרית רשתי: אחת הבעיות שלנו זה שלהורים במגזר הערבי עדיין אין את המודעות, גם לעשות את הבדיקות הטרום הריוניות, אנחנו יודעים שיש הרבה פעמים נישואים בתוך המשפחה, גם את הבדיקות במהלך וגם את הטיפולים אחרי, כשאנחנו כבר יודעים שיש בעיה עם הילד, הם לא תמיד הולכים לאיתור בזמן, גם אחרי שמסבים את תשומת לבם, אם הם כבר מגיעים לטיפת חלב והאחות אומרת 'תעשו בדיקות מעמיקות יותר', לא תמיד הם הולכים ואחר כך אנחנו רואים את זה נגרר לבית ספר.
מאיר ניצן: טוב, זו גם אחריות שלנו, לבדוק אותם.