GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיון גולדמן: הרעיון היה מצד אחד לאסוף את כל בני-הנוער ושלא תהיה שוטטות בתוך העיר, ולהעצים את בני-הנוער.
<סיון גולדמן: יש שותפות מלאה של מועצת הנוער.
<סיון גולדמן: אני מאד שמחה שאתם פה.
<סיון גולדמן: מועצת הנוער של עיריית נהריה שותפה בבניית התכנית ובהחלטה על הסלוגן.
<סיון גולדמן: קצת קשה לראות, אבל השנה הם החליטו לקרוא לזה "לא עוזב את העיר – נהריה וילאג'".
<סיון גולדמן: אני חושבת שהמסר מאד-מאד חשוב.
<סיון גולדמן: הוא גם יפה.
<סיון גולדמן: הוא אומר: המענה שלכם הוא פה, שעות הפנאי שלהם הן פה, יש להם מה לחפש פה ולא צריך ללכת לחפש, להסתובב, לשוטט ולהיתקל בכל מיני דברים אחרים.
<סיון גולדמן: זה באמת מקום מפגש אלטרנטיבי.
<סיון גולדמן: כל יחידת הנוער מופנית לשם.
<סיון גולדמן: קידום נוער מעורבים.
<סיון גולדמן: כל המדריכים וכל הכוחות, מורים חיילים, פרקי משימה – בעצם, כל מי שיכול לעזור מנותב לעבודה ערב-ערב מהשעה 20:00 עד 02:00 לפנות בוקר יום-יום במתחם.
<יעקב נוי: הסעות.
<סיון גולדמן: תכף נגיע להסעות.
מוחמד ברכה: אנחנו צריכים להתקדם מהר יותר.
<סיון גולדמן: אני מסיימת.
<סיון גולדמן: כדי שבני-הנוער באמת יגיעו לאותו מקום, יש הסעות מכל העיר הלוך וחזור בסבבים, כך שהם לא מטיילים בעיר.
<סיון גולדמן: הרעיון היה באמת להכניס אותם – זה אולי נשמע לא טוב – ולשים אותם במקום אחד משותף, והפעילות שם מאד-מאד אטרקטיבית.
<סיון גולדמן: (מוקרן שקף, שכותרתו: אופן הפעילות.
<סיון גולדמן: ) (מוקרן שקף, שכותרתו: פעילויות בנהריה וילאג' 2012 – תמונות.
<סיון גולדמן: ) אלה תמונות כדי שתבינו את סדרי הגודל.
<סיון גולדמן: יש שם בין 1,000 ל-1,200 ילדים בלילה בנהריה.
<סיון גולדמן: בסופו של דבר, 90% מבני-הנוער של נהריה וקצת מהסביבה מגיעים לפעילות לילה-לילה במהלך חודש וחצי.
<סיון גולדמן: (מוקרן שקף, שכותרתו: תכנית חופים.
<סיון גולדמן: ) פעילות נוספת שלנו היא: תכנית חופים.
<סיון גולדמן: זו תכנית שהוקמה ב-2005 על ידינו ועל-ידי על"ם.
<סיון גולדמן: היום, היא יושבת על הפלטפורמה המשותפת של התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון בשיתוף משרד הרווחה, השירות להתמכרויות.
<סיון גולדמן: השנה הצטרפו קידום נוער בצורה יותר משמעותית.
<סיון גולדמן: כל המשרדים, חמשת המשרדים, ששותפים לתכנית הלאומית, שותפים בתוך התכנית הזאת, כשהרעיון הוא להיות איפה שבני-הנוער נמצאים שהוא מרוחק מאזור המגורים שלהם.
<סיון גולדמן: אם לפני רגע דיברנו על להעסיק את בני-הנוער בתוך הישוב, עכשיו אנחנו מדברים על לתת מענה, להיות נוכחים, להיות מבוגרים מיטיבים, מבוגרים אחראיים, במקום שבו בני-הנוער נמצאים שהוא מרוחק מאותם בתים.
<סיון גולדמן: אנחנו מקימים השנה חמישה מתחמים בחופים ובכיכר החתולות.
<סיון גולדמן: זה נקרא "פרויקט חופים", אבל זה גם בירושלים.
<סיון גולדמן: ואליד, האם אתה יכול להתקדם?
<סיון גולדמן: תודה.
מוחמד ברכה: ואליד מתקדם.
מוחמד ברכה: את צריכה להתקדם.
<סיון גולדמן: אני התקדמתי.
<סיון גולדמן: אל תדאג.
<סיון גולדמן: חבר הכנסת, אל תדאג.
<סיון גולדמן: אני אתך.
<סיון גולדמן: (מוקרן שקף, שכותרתו: מטרות.
<סיון גולדמן: ) המטרה היתה: מניעת מצבי סיכון; איתור וזיהוי בני-נוער; החלק הכי חשוב בעיניי הוא לעשות קשר בין אותו נער מנותק, שאין לו מסגרת לימודים לשנה הבאה, שמגיע לכנרת, זרוק עם שק שינה לשבועיים-שלושה והוא לא יודע לאן הוא הולך ב-27 באוגוסט כשמתחילה שנת הלימודים – המטרה היא למצוא אותו שם, לדבר אתו, לשכנע אותו שאנחנו נעשה לו קשר חזרה לקהילה שלו, לקב"ס, לעובד הנוער, לקידום נוער, לעובדת הסוציאלית, שהוא יסכים ושבמהלך שהותו בחוף ייעשה אותו קישור מאד-מאד חשוב.
<סיון גולדמן: בשביל הנתונים: בשנה שעברה היו מעל מאה בני-נוער שנעשו להם המשכי קשר לתוך הקהילות.
<סיון גולדמן: זאת אומרת, העלו בעיה בצוות הבלתי-פורמלי שהם פגשו בחוף, אנשים שהם ראו בפעם הראשונה, העלו בפניהם בעיה שהצריכה הקשר חזרה לתוך הרשות המקומית, אם זה שיבוץ במוסדות לימודים, אם זה קשר לעובדים סוציאליים ואם זה דיווח על אירועים קשים שהם עברו בעבר או על מצוקות בתוך הבית, שצריך לעזור ולטפל בהם.
<סיון גולדמן: (מוקרן שקף, שכותרתו: אז איך עושים זאת?) זה פועל על-פי: יישוג – הליכה על החופים; מתחם נייח שקיים; יש מערך מאד-מאד משוכלל של תיעוד ודיווח שיושב על התשתית של התכנית הלאומית של ילדים ונוער וסיכון; באמת כל התהליך הזה הוא תהליך ארוך ומורכב.
<סיון גולדמן: לא פשוט לנער, שכבר הסכים לספר לנו מה שלומו בחוף, שהוא גם יסכים שאני אתקשר לעובדת הסוציאלית שלו ביישוב, לקב"ס או למישהו בתוך היישוב שלו, והם מסכימים בסופו של דבר לעשות את זה.
<סיון גולדמן: מיותר להגיד כמה אלכוהול נמצא שם.
<סיון גולדמן: הם מדברים אתנו כשהם חצי שיכורים ושתויים ותחת השפעת סמים, אבל זה סוג של קשר.
<סיון גולדמן: מתחיל הקשר והם מסכימים להמשיך אותו, ולכן אנחנו באמת חושבים שזה מאד-מאד חשוב להיות שם.
<סיון גולדמן: עולים סיפורים מאד קשים של נערים שנופלים בין הכיסאות במהלך השנה או שעכשיו לקראת סוף השנה היתה להם חוויה קצת לא טובה בבית-ספר והם לא חושבים שהם חוזרים לבית-ספר, ובאמת המטרה היא שאת הקיץ הם יסיימו כמו שצריך.
מוחמד ברכה: בכל זאת, יש לי שאלה: לא הבנתי את המעבר בין אירוע שיש בו ציבור רחב וגדול לטיפול נקודתי אחר כך?
<סיון גולדמן: אני אסביר.
<סיון גולדמן: האופן שבו אנחנו פועלים: אנחנו מסתובבים בחופים.
<סיון גולדמן: יש לנו צוותים מאד-מאד גדולים של אנשים שמסתובבים לאורך החוף, ויש גם מתחם, אוהל, וראית בתמונות.
<סיון גולדמן: הם באים.
מוחמד ברכה: הם יכולים לזהות.
<סיון גולדמן: קודם כל, אנחנו מזמינים אותם לבוא לתוך האוהל.
<סיון גולדמן: באוהל יש קפה, עוגיות ומשחקי שולחן, כמשהו שייצר קשר וכמשהו שמזמין אותם.
<סיון גולדמן: שם בשיחה בין המבוגר המתנדב – ואנחנו עובדים של שני שליש מתנדבים ושליש עובדים בשכר, ורובם מתנדבים, צעירים, אנשים שיודעים לייצר את אותו שיח עם בני- הנוער - - -
מוחמד ברכה: שאלתי אם עושים להם הכשרה כמובן.
<סיון גולדמן: בוודאי.
<סיון גולדמן: אנחנו עוסקים בזה בימים אלו ממש.
<סיון גולדמן: מחר אתה מוזמן לרמת-הגולן שם יש הכשרה.
מוחמד ברכה: זה רחוק...
<סיון גולדמן: צר לי.
<סיון גולדמן: אנחנו מכשירים אותם, ואנחנו עובדים על איך הם יוצרים את הקשר ואיך הנער.
<סיון גולדמן: מרבית בני-הנוער באים ומספרים את אשר על לבם ומקבלים מענה, והכל בסדר.
<סיון גולדמן: הם חוזרים חזרה הביתה, כשהם יודעים שהכל בסדר.
<סיון גולדמן: אנחנו שם בשביל אותם נערים שהם לא – או שהם באו והם נמצאים שם כבר כבה שבועות והם לא חוזרים הביתה כי אין להם כל כך איפה לחזור או לאותם נערים שנפלטו או מרגישים שהם הולכים להיפלט ממסגרות הלימודים.
<סיון גולדמן: אתה דיברת לפני כן על מגזרים ודיברת על עולים.
<סיון גולדמן: יש קושי או מצוקה בחברה הדתית והחרדית סביב המעבר מישיבה לישיבה, ההוצאה מישיבה – קצת הליכה על השוליים של בני-הנוער.
<סיון גולדמן: אותם בני-נוער מוצאים את הכנרת ואת אילת כמקומות מפלט לטווחים ארוכים.
מוחמד ברכה: התקדים הזה לא יחזור.
מוחמד ברכה: מה ששמענו היה חשוב, אבל אנחנו צריכים לסיים ב-11:45 ואנחנו רוצים להספיק לשמוע את כל הנוגעים בעניין סביב השולחן.
מוחמד ברכה: לכן, אני מבקש לתמצת ולקצר.
<וליד חדאד: (מקרין שקף, שכותרתו:
<וליד חדאד: החברה הערבית – המצב הקיים ותכניות לעתיד.
<וליד חדאד: ) (מקרין שקף, שכותרתו: הצגת האתגר.
<וליד חדאד: ) (מקרין שקף, שכותרתו: הסטייה החברתית מתחילה באלכוהול.
<וליד חדאד: ) אני יכול לסיים בארבע-חמש דקות.
<וליד חדאד: הכנתי מצגת על כל הפעילות במגזר הערבי.
<וליד חדאד: גם אני מצטרף לכל הברכות לכבוד היושב-ראש בקדנציה החדשה.
<וליד חדאד: אני לא אכנס לדברים, אבל חשוב להדגיש בפני הנוכחים שכשאנחנו מדברים על החברה הערבית 90% מהחברה הערבית היא אוכלוסייה מוסלמית.
<וליד חדאד: אני בכוונה אומר את זה, כי אנחנו נכנסים לחודש הרמדאן, כשבדרך-כלל אפילו אצל האנשים, הנערים הצעירים, ששותים יש ירידה דרסטית עד ירידה חדה מאד בשתיית האלכוהול בכל תקופת חודש הרמדאן.
<וליד חדאד: אחרי חודש הרמדאן שוב יש עלייה דרסטית וחדה בשתיית אלכוהול.
מוחמד ברכה: הרמדאן יתחיל בסביבות ה-9 בחודש ויסתיים חודש לאחר מכן, זאת אומרת זה חודש קריטי.
מוחמד ברכה: זה מאד חשוב.
<וליד חדאד: בחברה הערבית שתיית האלכוהול והשימוש בסמים נעשים באותם מקומות, שזה המרחב הציבורי המוסתר: חורשות, מטעי זיתים.
<וליד חדאד: אין מה שנקרא בשפה העברית הרגילה: תרבות שתייה של פאבים וכו'.
<וליד חדאד: רוב השתייה היא במקומות מוסתרים.
<וליד חדאד: אותם נערים כאילו מעשנים גראס או שותים אלכוהול באותם מקומות.
<וליד חדאד: המשטרה, שעושה סיורים ועושה חיפושים על רכב, לא יכולה לדעת אם אותם נערים עושים עבודה חוקית.
<וליד חדאד: אם נגיד בני 20 שותים אלכוהול ברכב, הם לא יודעים אם זה סמים או אלכוהול כשעושים חיפוש, כי נערים עושים את זה בסתר כי זו חברה שיש בה איסור על-פי דת וזה מאד משפיע על נערים.
<וליד חדאד: לכן, המעבר מאד קל מאלכוהול לסמים, וגם בסקרים רואים שבשתיית אלכוהול ושימוש בסמים זה מספרים קרובים יחסית לאוכלוסיות אחרות.
<וליד חדאד: (מקרין שקף, שכותרתו: המצב הקיים.
<וליד חדאד: ) חשוב להדגיש לגבי המצב הקיים, כי בזמנו, בישיבות הקודמות גם הצגנו כמה מתאמים יש לנו.
<וליד חדאד: היום אנחנו עלינו.
<וליד חדאד: בזמנו, בקדנציה הקודמת של כבוד היושב-ראש, היינו 10-12 מתאמים, והיום אנחנו עומדים על 28 רשויות – המצגת נמצאת, ואתה יכול לראות – פלוס שלוש ערים מעורבות שהן חיפה, עכו ולוד שם נמצא רכז ולא מתאם.
<וליד חדאד: אנחנו מתכוונים להגיע עד סוף השנה, לפי התכנית של המשרד לביטחון פנים, ל-45 ישובים.
<וליד חדאד: (מקרין שקף, שכותרתו: פעילות בקהילה.
<וליד חדאד: ) (מקרין שקף, שכותרתו: פעילויות קיץ בקהילה.
<וליד חדאד: ) (מקרין שקף, שכותרתו: פעילויות קיץ בקהילה – המשך.
<וליד חדאד: ) פעילות בקהילה – קודם כל, אנחנו נתלבש על הקייטנות.
<וליד חדאד: בכל ישוב מ-28 היישובים שהזכרתי שיש שם מתאמים, המתאמים שלנו יהיו שותפים לקייטנות של העיריות ושל המתנ"סים.
<וליד חדאד: נעשה פעילויות בתוך הקייטנות במתנ"סים, פעילויות סמים.
<וליד חדאד: רוב הפעילויות יהיו בתחום הקייטנות.
<וליד חדאד: יש הרצאות ויש סדנאות, אבל זה פחות רלוונטי.
<וליד חדאד: מניסיון, בקייטנות הנערים לא משתפים פעולה עם הרצאות וסדנאות – לבוא ולהרצות להם בקייטנה.
<וליד חדאד: רוב הפעילות היא פעילות תיאטרון, כלומר דרך תיאטרון או דרך ג'אגלינג שזו פעילות שגילינו אותה בשנתיים האחרונות.
<וליד חדאד: ג'לאל, אני לא יודע מה השם של זה בערבית.
<דוברת: לוליינות.
<וליד חדאד: זה כאילו משחקים באש וכל מיני דברים, אבל זה כדי לחבר את הנער; כשאתה משחק עם מקל כשיש אש משני הצדדים, מה האש יכולה לסמל בחיים האישיים שלך.
<וליד חדאד: זה להתנסות.
<וליד חדאד: זה ללמד אותם כל מיני פעלולים ותעלולים, שאתה יכול ללכת לחוף הים לשחק עם זה ולהרשים בחורה אם זו המטרה שלך, בלי לשתות אלכוהול, דרך הדברים האלה.
<וליד חדאד: זה מאד מוצלח בחברה הערבית.
<וליד חדאד: מביאים סיפור אישי של בחור נקי.
<וליד חדאד: יש גם הצגת סרטים דוקומנטריים.
<וליד חדאד: עשינו לאחרונה שני סרטים בטייבה ובשפרעם על הסמים בחברה הערבית.
<וליד חדאד: יש סרט שמדבר על טייבה, ויש סרט שהצגנו בשבוע שעבר בשפרעם.
<וליד חדאד: זה דרך אנשים מפיקים מהחברה הערבית.
<וליד חדאד: הסרטים האלה רצים יפה מאד בבתי-ספר, וזה סיפור על כל הנושא.
<וליד חדאד: יש תיאטרון קהילתי שזה דרך המועצות והעיריות.
<וליד חדאד: עושים ערב רמדאן.
<וליד חדאד: צריך לזכור שהפעילות היא לא לפני 20:00, כלומר אחרי הארוחה המפסקת של הרמדאן, שאז אפשר לעשות פעילות, עם דגש על סמים ואלכוהול כמובן.
<וליד חדאד: יש יוזמה משני המתאמים בטמרה ובאום אל-פחם ללכת על דרשה אחת במהלך חודש הרמדאן שתדבר על נושא האלכוהול במיוחד.
<וליד חדאד: המתאמים באום אל-פחם ובטמרה מתואמים ביחד עם המפקח הארצי על האימאמים, ומקווים לקבל בקרוב תאריך של דרשה בכל המגזר הערבי ביום שישי.
<וליד חדאד: עשינו את זה בעבר, וזה הצליח מאד.
מוחמד ברכה: אני זוכר שפעם, כשהיתה ועדת חקירה פרלמנטרית לחקירת תאונות דרכים והייתי חבר בה, בהזדמנות מסוימת אספנו את כל האימאמים באום אל-פחם ונתתי להם מידע והרצאה על העניין הזה.
מוחמד ברכה: אני אומר לכם שזה מאד יעיל.
מוחמד ברכה: זה מאד טוב.
<וליד חדאד: זו יוזמה שבאה מהשטח.
<וליד חדאד: אנחנו מקדמים אותה.
<וליד חדאד: הם בקשר עם המפקח על האימאמים, דוקטור זיאד.
<וליד חדאד: אני לא זוכר את השם.
<קריאה: זיאד אבו-מוך.
<וליד חדאד: כן.
<וליד חדאד: הוא המפקח, והם בקשר אתו על תאריך מוסכם שבכל 28 היישובים תהיה דרשה על נושא האלכוהול במיוחד.
<וליד חדאד: יש לנו גם כמה תחרויות – קט-רגל שזה מדבר.
<וליד חדאד: ספורט ברמדאן מאד מדבר.
<וליד חדאד: בגדול, זו הפעילות שלנו בקיץ.
<וליד חדאד: תודה רבה על ההקשבה.
מוחמד ברכה: שאלה – בעניין חומר המידע, אתם מוציאים את החומר בצורה מסודרת, בצורה מקיפה?
מוחמד ברכה: כל מה שיוצא בעברית יוצא גם בערבית, בהתאמה כמובן?
מוחמד ברכה: או שעדיין זה תרגומים?
<וליד חדאד: לא.
<וליד חדאד: עושים אדפטציה, התאמת החומרים, לשפה הערבית ולתרבות, מה שנקרא: העבודה ברגישות תרבותית.
<וליד חדאד: אנחנו לקראת הוצאת חומרי הסברה, וזה בטיפול.
<גלעד היימן: אבל, צריך לדבר על הקמפיין.
<גלעד היימן: יש קמפיין ייעודי לחברה הערבית.
מוחמד ברכה: את השאלה הזאת שאלתי לפני שנתיים.
<גלעד היימן: אני מקווה שתקבל תשובה אחרת הפעם.
מוחמד ברכה: אחרי שנתיים חשבתי שהתשובה כבר קיימת.
<גלעד היימן: מותר לבשר שמי שישב פה לפני שנה קיבל כבר תשובה אחרת, ואתה היית בישיבה.
<גלעד היימן: עכשיו גם תקבל תשובה אחרת.
<גלעד היימן: כן.
<גלעד היימן: מה לעשות?
<גלעד היימן: אתה באת והלכת.
<גלעד היימן: השתנו.
מוחמד ברכה: אני חושש שמאז השאלה לפני שנתיים אנחנו לא התקדמנו.
<גלעד היימן: אציג את מה שנעשה גם ברמת הקמפיינים בעברית וגם בקמפיינים בערבית שג'לאל פה ירחיב בנושא הזה.
<גלעד היימן: דיברנו גם על מגזרים נוספים.
<גלעד היימן: נעשה את זה בקצרה, ואני מבטיח שתוך שלוש-ארבע דקות אני מסיים.
<גלעד היימן: לפני חודש עלינו סביב הנושא של סמי הפיצוציות שצבר תאוצה בקמפיין שהיה גם ברדיו וגם במובייל, במאקו, וזה היה ב"וואלה".
<גלעד היימן: זה היה קמפיין שעסק בסמי פיצוציות עם רעל, וזה היה בכל האתרים המובילים בעברית הפעם.
<גלעד היימן: אנחנו עכשיו נמצאים לקראת מהלך של קמפיין קיץ שיעסוק באלכוהול.
<גלעד היימן: בעיתונות בערבית הקמפיין כבר יצא אל הפועל, וג'לאל יפרט.
<גלעד היימן: זה נמצא ברוב האתרים בערבית.
<גלעד היימן: בקרוב נעלה גם בקמפיין רדיו בגל"צ וגם ברשת ב' שפונה גם לציבור הצעיר וגם להורים שילמדו להקשיב יותר לילדים ושילמדו להבין מה שהילדים אומרים להם, גם אם הם לא אומרים להם את זה בצורה מפורשת.
<גלעד היימן: הקמפיין שיוצא במקביל בחברה הערבית יעלה באמת עד כניסת הרמדאן.
<גלעד היימן: אם יישארו לנו עודפים תקציביים, אנחנו נעשה גם המשך שלו לאחר סיום הרמדאן.
<גלעד היימן: אנחנו לא נפעיל אותו במהלך הרמדאן.
<גלעד היימן: במקביל, אנחנו עולים גם בקמפיין אינטרנט למגזר הרוסי ובקמפיין לציבור הדתי-לאומי שגם במהלך חודשי הקיץ יש שם בעיה מאד-מאד גדולה של בני-נוער שמבלים בכיכרות ושותים לשוכרה.
<גלעד היימן: במקביל, אני חושב שבשנתיים האחרונות הרשות התכווננה בצורה הרבה יותר טובה מאשר בעבר לטיפול בחברה הערבית.
<גלעד היימן: ג'לאל נכנס לעבודה לפני שנה וחצי, ומאז יש קשר תקשורתי קבוע של הרשות עם הציבור הערבי.
<גלעד היימן: אני לא חושב שאתה יכול לנהל דוברות טובה לציבור הערבי, אם אתה לא דובר ערבית ואם אתה לא מגיע מהחברה הערבית.
<גלעד היימן: ג'לאל עושה את זה יחד אתנו ויחד עם מחלקת הדוברות.
<גלעד היימן: יחד עם דף הפייסבוק בעברית, שגם העלינו לאוויר לפני כשנה פלוס, העלינו דף פייסבוק בערבית שגם שם יש מענה.
<גלעד היימן: הצוות כל הזמן עובד כדי לתת מענה לפניות שמתקבלות דרך דף הפייסבוק הזה.
<גלעד היימן: בעבר עשינו קמפיינים שהיתה בהם אדפטציה של מסרים שהועברו לציבור דובר העברית, דוגמת קמפיין שעסק בגראס ושפנה לציבור דובר העברית.
<גלעד היימן: עשינו לו אדפטציה בערבית.
<גלעד היימן: עכשיו, אנחנו באמת עברנו לבנות קמפיינים שהם קמפיינים ייחודיים לציבור דובר הערבית.
<גלעד היימן: אנחנו לא מתיימרים לחשוב שמה שטוב לציבור דובר העברית טוב לציבור הערבי רק בתרגום לערבית, ולכן גם החומרים הפרסומיים שונים.
<גלעד היימן: אנחנו כרגע עובדים גם על חומרים הסברתיים שלא יהיו העתקים של החומרים שניתנים לציבור דובר העברית.
<גלעד היימן: אני חושב שג'לאל יוכל להרחיב על הנושא הזה.
מוחמד ברכה: אנחנו נחזור לג'לאל.
מוחמד ברכה: ברשותך, אני מציע שנשמע את משרד החינוך, את המשטרה ואת משרד הרווחה כמובן, ואחר כך נשלים את הסבב.
מוחמד ברכה: משרד החינוך, בבקשה.
<מיכל זקסנברג: דרך-אגב, גם אני ממשרד החינוך – משפ"י.
מוחמד ברכה: תתאמו ביניכם.
<אילן שמש: היא תדבר על הפורמלי, ואני אדבר קצת על הלא-פורמלי.
<אילן שמש: מהבחינה הזאת, זה בסדר גמור.
<אילן שמש: נתחיל בזה ששר החינוך שם בכותרות ובצורה מאד-מאד בולטת את הנושא של פעילות משרד החינוך בקיץ.
<אילן שמש: הוא קורא לזה: קיץ אחר.
<אילן שמש: זה נקרא "קיץ סביב השעון".
<אילן שמש: זה התפרסם.
<אילן שמש: חשוב לי קצת שתבינו מה יש מאחורי הכותרות, מה ההבדל ומה השוני.
<אילן שמש: לגבי החינוך הפורמלי, את תפרטי יותר.
<אילן שמש: יש לזה הרבה אמירות ועשייה מרתקת בעיניי.
<אילן שמש: צריך להבין שחינוך בלתי-פורמלי בכלל עם נוער, במיוחד בקיץ, מתפזר, למעשה לשלושה כיוונים: (1) פעילות יחידות הנוער ברשויות המקומיות – בדרך-כלל, זה נעשה במסגרת הרשויות המקומיות עצמן.
<אילן שמש: יש פה עידוד לעשות פעילויות מסודרות שהן מפוקחות וחיוביות מלילות לבנים ועד מחנות או כל דבר אחר שהרשות עצמה מוציאה את הנוער לפעילות עם פיקוח, תכנון, יוזמה ומסרים חיוביים כחלק מהדגש שהמשרד היום שם.
<אילן שמש: שיהיה לכם ברור שעל-פי חוק היום כל רשות מקומית צריכה להעמיד יחידה ומנהל יחידת נוער ברשות, והם יובילו את הפעילות הזאת ברשויות המקומיות.
<אילן שמש: (2) ארגוני נוער – במדינה שלנו יש הרבה מאד ארגוני נוער עצמאיים שלא פועלים רק ברשויות המקומיות אלא פועלים בחתך אחר, וזה מתנועות הנוער דרך גופים כמו "אחרי", "ידידים", "נירים" ועוד.
<אילן שמש: המשרד היום יותר ויותר נכנס לתקנות תמיכה באותם ארגונים, כדי שאפשר יהיה לנצל את הפעילות שלהם כפעילות חיובית נוספת לקיץ.
<אילן שמש: (3) הדבר האחרון שמוכר לכולנו, שהוא למעשה המסה הקריטית של פעילות הקיץ, זה דווקא תעשיית הבילוי הפרטית.
<אילן שמש: תעשיית הבילוי הפרטית מוכרת לכולנו.
<אילן שמש: הרי היא לא מפוקחת, והיא אחת הדברים הבעייתיים הלא פשוטים ביותר.
<אילן שמש: המגמה של השר, בצורה חד-משמעית, היא להכניס את אנשי החינוך גם למקומות האלה.
<אילן שמש: איך זה נכנס?
<אילן שמש: קודם כל, על-פי חוק, יש היום את חוק הקייטנות.
<אילן שמש: היום מנהל חברה ונוער מפקח על כל הקייטנות.
<אילן שמש: כל קייטנה היום צריכה לקבל את האישור ואת הרישוי, ויש הוראות ברורות בכל הנושא הזה.
<אילן שמש: זה אמצעי טוב להיכנס לעולם שהוא של התעשייה ולא רק של המערכת.
<אילן שמש: הדבר השני זה המקומות ההמוניים, וזה בעיקר קניונים ואחר כך תשמעו גם כמובן על הפעילות בחופים שכבר התחילו לדבר עליה.
<אילן שמש: בסך-הכל, המקומות ההמוניים מחולקים לשניים: יש מקומות המוניים ששייכים לרשות המקומית עצמה.
<אילן שמש: כמעט כל רשות מקומית היום יודעת איפה החבר'ה מתאגדים בלילות ועושים את הבלאגן.
<אילן שמש: באיזה שהוא מקום צריך לקחת אחריות על אותם מקומות, והאחריות צריכה להיות של הרשות המקומית.
<אילן שמש: אנחנו מנסים היום לעודד את אנשי החינוך להיכנס למקומות האלה, כי גם אם אתה לא מפעיל את הפעילות, הנוכחות של אנשי חינוך באותם מקומות מפחיתה סיכונים.
<אילן שמש: זה בקניונים וזה במקומות ציבוריים.
מוחמד ברכה: למשרד החינוך אין מנדט לפעול במקומות האלה.
<אילן שמש: המנדט הוא תמיד דרך יחידת הנוער ברשות המקומית.
<אילן שמש: הרשות המקומית צריכה להגדיר.
<אילן שמש: אתן לך דוגמא: למשל, בקריות הם ראו שלחופי הים מגיע חלק גדול מאותם בני-נוער של הקריות, בניגוד לתל-אביב, לכנרת ולאילת שלשם מגיעים מכל הארץ.
<אילן שמש: בקריות אין את תכנית "חופים" שהיא תכנית ארצית, אבל הרשות המקומית לוקחת אחריות ומכניסה את אנשי החינוך והנוער שלה לאותם מקומות שהנוער שלה נמצא בהם בלילות.
<אילן שמש: זו תפיסה שאומרת: אנשי החינוך צריכים להיות שם.
<אילן שמש: לגבי חופים, שמעתם.
<אילן שמש: משרד החינוך נרתם לתכנית שכבר קיימת ופועלת בצורה מאד מכובדת ומאד יפה.
<אילן שמש: זה התחיל עם על"ם והרשות למלחמה בסמים, וזה המשיך עם משרד הרווחה ונוספים.
<אילן שמש: השר החליט השנה לתקצב ולהגדיל את התכנית הזאת, ולהוסיף למה שהיה עד היום באילת וסובב כנרת גם את חופי תל-אביב ואת ככר החתולות.
<אילן שמש: אני מקווה שיהיו עוד כמה מקומות כאלה.
<אילן שמש: זה חדש שלנו.
<אילן שמש: רק עכשיו, בחודש האחרון, התגייסנו באמת גם להעמיד את התקציב וגם לבנות את התכנית הזאת, שאתם תשמעו עליה בצורה יותר מפורטת.
<אילן שמש: לגבי החינוך הפורמלי, חשוב שתגידי כמה מלים כי גם פה יש מהפכה.
מוחמד ברכה: לפני שתגידי, אשאל שאלה שאולי תתייחסי אליה.
מוחמד ברכה: בסוף שנת הלימודים התלמידים עסוקים בבחינות ואחר כך יוצאים לחופש.
מוחמד ברכה: האם נשקל אי פעם העניין שהבחינות יהיו לפני השבוע האחרון ושהשבוע האחרון יוקדש להכין את הילדים לחופש על-ידי הדרכה של משרד החינוך, על-ידי שיתוף פעולה עם הרשות ועל-ידי שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות, כדי לייצר מצב לא ללכת לטפל בתופעה אחרי שהיא מתרחשת בתוך החופש ואז לייצר למשל חשיפה לדפי הפייסבוק שקיימים של הרשות, לייצר את האינטראקציה הזאת בין מחנכים לבין המומחים של הרשות או בין התלמידים ישירות וכו'?
מוחמד ברכה: אני חושב: לא להמתין עד שנופלים בבור, אלא לתת להם פנס כזה לפני כן.
<מיכל זקסנברג: אני ממש אתך.
<מיכל זקסנברג: שמי מיכל זקסנברג, ואני אחראית מתאמת, מפקחת יועצים, ומייצגת פה את שפ"י שזה השירות הפסיכולוגי הייעוצי.
<מיכל זקסנברג: אני בדיוק עם הכיוון שלך.
<מיכל זקסנברג: אני מקשיבה לדברים ואומרת שהעבודה שלנו לא נעשית שבוע לפני החופש.
<מיכל זקסנברג: היא נעשית לאורך כל השנה.
<מיכל זקסנברג: בשביל שילד יגיע למקום ויחליט מה הוא עושה באותו רגע, ואצל ילדים מסוימים זו החלטה של שנייה, יש לך הכנה ממושכת שעובדת על הדברים הפנימיים של הילד – איך אתה מרגיש, מה קורה לך, מה אתה עושה כשקשה לך, מה הם הסמים, איפה הסכנות – וקוראים לזה תכנית כישורי חיים שאנחנו הכנסנו לתוך המערכת כיחידה קבועה ומובנית שם בעזרת היועצים שמנחים את המורים לומדים לשוחח עם הילדים על כל המקומות שהם עשויים ליפול בהם.
<מיכל זקסנברג: מלמדים אותם איך לעמוד מול לחץ חברתי.
<מיכל זקסנברג: כשאתה בא למסיבה ומגישים שם וכולם שותים, מאד קשה לגמרי לא לשתות, אבל איך אתה בוחר מה לשתות ואיך אתה בוחר לענות?
<מיכל זקסנברג: – אתה מתאמן על זה.
<מיכל זקסנברג: זה לא משהו שבאותו רגע אתה מסוגל לעמוד בו, אם לא עשית משהו של להתאמן; מה קורה כשמציעים לי איזה חומר כשאני לא יודע מה יש בכוס?
<מיכל זקסנברג: מה קורה כשכולם מעבירים איזו סיגריה?
<מיכל זקסנברג: האם אני לוקח או לא לוקח?
<מיכל זקסנברג: איך אני עושה את זה בלי להיחשב צדקן?
<מיכל זקסנברג: אנחנו מתאמנים על כל הדברים האלה בתכנית ארוכה שיש היום הקצאה בתוך תכנית הלימודים שעתיים ביסודי, שעה בחטיבות ו-15 שעות שנתיות בחטיבות העליונות כדי לדבר על הדברים האלה, לפתח את האסרטיביות ולפתח את קבלת ההחלטות הנכונה.
<מיכל זקסנברג: יוסי תמיד מדבר על כך שכל המחקרים בעצם מורים על זה שכאשר יש מבוגר שמסוגל לדבר עם הילדים על הדברים המבלבלים האלה, יש את יכולת הילד אחר כך להפנים את דמות המבוגר בתוכו וכאשר הוא בא למקומות מסוכנים, אני חושבת – יכול להיות, ואני לא אומרת במאה אחוז – שזה מונע מהרבה מאד ילדים להיכנס לבור לפני שהם נופלים בתוכו.
<מיכל זקסנברג: זו התכנית המרכזית שלנו.
<מיכל זקסנברג: כמובן שלקראת הקיץ יש תגבור של ההסברה, כי אנחנו יודעים שתקופה ארוכה הילדים האלה יהיו ללא המחנכים, למרות שהשנה התכנית של שר החינוך היא שיהיו מחנכים סביב לשעון וזה אומר שתהיה תקשורת עם המחנכים דרך טלפונים, דרך פייסבוק, וכן יש הרשאה לתקשורת מסוימת דרך כל המדיה האחרת.
<מיכל זקסנברג: אנחנו יצרנו, כמובן, קשר עם קידום נוער וכל הגופים האחרים, כדי שתהיה גם שמירה.
<מיכל זקסנברג: לא מספיק שרק ילד יצטרך לקחת את האחריות על עצמו לגבי לגעת או לא לגעת או לעשן או לא לעשן, אלא שגם תהיה איזו שהיא אכיפה.
<מיכל זקסנברג: כל הגופים, שמציינים כאן, בעצם, מייצרים מסגרות חיצוניות.
<מיכל זקסנברג: אני מדברת על מסגרת פנימית שילד בונה לעצמו וכמובן גם בעזרת ההורים.
<מיכל זקסנברג: נשלחה איגרת לכל ההורים.
<מיכל זקסנברג: גם במהלך השנה יש קבוצות הורים ושיחות עם הורים, שבהן מסבירים עד כמה חשוב כן לדבר עם הילדים על הנושאים האלה וכן לא לפחד לומר לילד "אתה הולך למסיבה – אני שמח שאתה הולך, אבל אתה צריך לשמור.
<מיכל זקסנברג: יכול להיות שיהיו שם סמים או שיהיה שם אלכוהול".
<מיכל זקסנברג: לא להיתמם, לא לחשוב שהחיים הם רק ורודים.
<מיכל זקסנברג: צריך לדבר על הדברים בצורה ברורה ובצורה לא מטיפה; לא רק "לא, לא, לא", אלא "אתה הולך למקום, מה תעשה?".
<מיכל זקסנברג: צריך לדבר על זה בבית.
<מיכל זקסנברג: אני חושבת שכך, בעזרת ההכנה המתמשכת של השירות הפסיכולוגיים והמחנכים, הילדים לומדים לאט-לאט איך להתנהג.
<מיכל זקסנברג: זה תהליך.
<מיכל זקסנברג: יש גילאים יותר קשים ויש גילאים שבהם הילדים כבר יותר בוגרים, ויש את מצבי הקצה של ילדים במשבר ולא תמיד זה עובד: "כשנורא-נורא קשה לי ורע לי, לפעמים אני מחפש תרופה קלה".
<מיכל זקסנברג: לכן, חשוב שיהיו אנשים בשטח לקלוט את הילדים האלה ולסייע להם בזמן אמת.
מוחמד ברכה: מר לרמן, בבקשה.
מוחמד ברכה: נופר, אחר כך שניכם תדברו.
מוחמד ברכה: תתכוננו.
<רפ"ק שמואל לרמן: אנחנו במשטרה לקראת הקיץ, בעצם, מגבירים את הפעילות הגלויה והסמויה בעיקר במוקדי הבילוי והריכוזים של בני-הנוער כמו: פארקים עירוניים, אזורי מועדונים.
<רפ"ק שמואל לרמן: ממקדים את הפעילות לשעות הלילה.
<רפ"ק שמואל לרמן: בניגוד לרוב השנה שם פעילות הנוער ממוקדת יותר לשעות היום ואחר-הצהריים, פה ממקדים את הפעילות בשעות הלילה.
<רפ"ק שמואל לרמן: יש הגדלה של כוח-האדם ושיתוף פעולה, מעבר ליחידות הנוער, גם עם יחידות המתנדבים והסיור, כדי להראות נוכחות בשטח.
<רפ"ק שמואל לרמן: יש עבודה עם הגורמים החיצוניים, הרווחה, באיתור נערים בסיכון שמשתמשים בסמים ושותים אלכוהול, ומעבר לטיפול האכיפתי יש גם דיווח לגורמי הרווחה.
<רפ"ק שמואל לרמן: בנוסף לזה, במהלך הקיץ יהיו מבצעים לטיפול בפיצוציות ובבעיות של מכירת אלכוהול ומכירת סמי פיצוציות.
<רפ"ק שמואל לרמן: יש פה שיתוף פעולה עם המשרדים האחרים.
מוחמד ברכה: איך אתם נערכים לתופעה החדשה, שאמרתי בהתחלה, שמזמינים באינטרנט משלוחים ודברים כאלה?
<רפ"ק שמואל לרמן: יש גם פעילות ממוקדת לדברים האלה.
<רפ"ק שמואל לרמן: אין לי כרגע נתונים ספציפיים לגבי הפעילות באינטרנט.
<רפ"ק שמואל לרמן: למיטב ידיעתנו, רוב הפעילות עדיין מתבצעת בפיצוציות.
<רפ"ק שמואל לרמן: אין לי כרגע נתונים.
<רפ"ק שמואל לרמן: אבל, יש ביחידות מסוימות מבצעים ספציפיים גם לטיפול בהם.
מוחמד ברכה: אנחנו יודעים שקשה לעקוב אחרי כל קטנוע.
מוחמד ברכה: יכול להיות שצריך לחפש דרכים, אבל בסוף הדרך אם תופסים מישהו צריך מערכת ענישה מרתיעה מאד, כי נדמה לי – ואני לא בקיא – שבכלים שיש לתפוס כל אחד בפריסה הזו זה יהיה קשה.
מוחמד ברכה: לכן, המוקד יהיה על ההרתעה, אם אני לא טועה.
<יאיר גלר: ברשותך, אני אענה, ואני אעזור לך בשנייה כי היה פה צוות שאתה אישית לא היית בו.
<יאיר גלר: סמי הפיצוציות קיבלו בחודשים האחרונים תעדוף מאד גבוה עד רמת ראש הממשלה.
<יאיר גלר: השר לביטחון פנים הוביל פה מערכת מאד משמעותית כולל חקיקה שעברה ביום ראשון בממשלה ובוועדת שרים לחקיקה, והיא מגיעה לכנסת ממש בימים האלה.
<יאיר גלר: רעיה בטח מכירה את זה היטב.
<יאיר גלר: החקיקה אומרת שזה נושא של השמדה והכרזה מהירה.
<יאיר גלר: אלה חוקים שאמורים באמת לחסל כמעט לחלוטין את התופעה.
<יאיר גלר: ואז, אתה צודק, האלטרנטיבה תעבור לאינטרנט ולטלפון, משום שלא תהיה מכירה גלויה.