GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבו עסבה: אני הולך אל המודל ואני אציג אותו בחמש דקות כי אין לי זמן להציג את המודל בהרחבה.
אבו עסבה: המודל הוא קהילתי-כוללני לשינוי, כמו שאני קורא לו, שבנוי – ואני אנסה להסביר את זה – בנוי על ארבעה מרכיבים שאני קורא להם ארבעה ה”הונים”: הון חברתי, הון אנושי, סליחה, ברוכים הנכנסים עכשיו לחדר.
טלב אלסאנע: רגע, יש מקום לכולם.
אבו עסבה: כאמור, בקביעת מודל יש להתייחס לארבעה צירים מרכזיים שאני קורא להם ארבעת ה”הונים”, הון חברתי, הון אנושי, הון כלכלי והון פוליטי.
אבו עסבה: אלה ארבעת ה”הונים” שקיימים בכל חברה ובכל קהילה.
אבו עסבה: אני בא ואומר כך, לכל ישוב אני בא ועושה סריקה לגבי ארבעת ה”הונים”, אני בודק בהון חברתי - מה קורה, הון אנושי – מה קורה בכל ישוב, הון כלכלי - מה קורה והון פוליטי – מה קורה.
אבו עסבה: זה תהליך שלוקח חודשיים, שלושה חודשים, אני בא ואני עושה ממש סריקה, ויש לי מיפוי של ישוב מבחינת ארבעת ה”הונים” האלה.
אבו עסבה: אני לוקח את ארבעת "ההונים" האלה ובא ובונה מודל של התערבות, כשאני לוקח בחשבון, את הרשות המקומית, את הרשות המרכזית, את החברה האזרחית, את הציבור, את המשטרה הקהילתית ואת מוסדות החינוך.
אבו עסבה: את כולם ביחד אני מושיב בתוך איזושהי מינהלת ברמה שהיא רמה מקומית ואני מתחיל לעבוד ולפתח מודלים ולפתח פרוייקטים ברמה ישובית עצמית, כשהפרוייקטים ינבעו מן הצורך המקומי.
אבו עסבה: אני יודע מה שקורה, למשל, ב"שמידט".
אבו עסבה: בשמידט יש ספר של פרוייקטים, לא בדיוק הספר של הפרוייקטים יכול להתאים ליישובים הערבים ואני מכיר את הפרוייקטים שבתוך הספר.
אבו עסבה: עכשיו יבואו ויגידו: אבל לא הצעתם פרוייקטים, לא צריך להציע פרוייקטים, הישוב צריך להציע פרוייקטים בהתאם למיפוי שנעשה, לא מיפוי של ילדים ונוער בסיכון – כמה ילדים וכמה נוער בסיכון, אלא מה המצב של ההון החברתי בישוב, הון אנושי בישוב, והון כלכלי וגם הון פוליטי.
אבו עסבה: מה המצב הפוליטי בתוך הישוב.
אבו עסבה: שוב, על מרכיביו הראשוניים וניתן לעשות את המיפוי הזה ואז, מתוך המועצה המקומית עצמה או העיריה, תהיה מינהלת שתקח את המיפוי הזה יחד עם כל המחלקות של הישוב - מחלקת החינוך, מחלקת הרווחה, כמובן שהרשות המרכזית נמצאת שם, גם משרד הפנים, גם משרד החינוך, גם משרד הרווחה, משרד התעשייה והמסחר, המשרד לבטחון פנים, , משרד התחבורה – כולם נמצאים, תהיה להם נציגות בתוך הישוב וגם מוסדות החינוך שיש להם תפקיד מאד מאד מרכזי.
אבו עסבה: אני לוקח את ההיבט החברתי, מפתח אותו בפרוייקטים, וגם את ההיבט החינוכי, אני מכניס גם את ה”הונים”, מכניס את התשתיות החברתיות, בריאות ואיכות סביבה, בריאות וחינוך סביבתי, צד כלכלי, צד פוליטי ואז אני בא אל המבנה הארגוני ואני בונה את המבנה הארגוני כך שהוא עובד ברמה ישובית כאשר הנהלת המועצה המקומית מנהלת ריכוז פעילויות שונות, ועדה מייעצת מורכבת מאנשי מקצועי שונים, מתוך הישוב ומחוץ לישוב, יחידת הערכה, מעקב וניטור, יש לנו חינוך, כלכלה, בריאות, וגיוס משאבים, ועדות מקצועיות לתכנון פרוייקטים בנוסף למנהלי אגפים, צוותי עבודה, ועדת היגוי, נציגים רלבנטים נציגות ציבורית.
אבו עסבה: לדעתי, במודל כזה שהוא מודל כוללני, ברמה שהיא רמה ישובית, כשאני מושיב את כולם ביחד אני עושה הרבה.
אבו עסבה: ראשית אני חוסך המון כסף, אתה צדקת, אני יכול לחסוך פה הרבה מאד משאבים, אני יכול לגייס משאבים, אני יכול גם לבנות איזושהי עבודה שהיא עבודה של "ביחד" גם ברמה של רשות מקומית.
אבו עסבה: אחד הנושאים שאני מציע אותם בתוך המודל, משהו שכבר התנסיתי בו, זה מבוצע הלכה למעשה והוא פיתוח מקצועיות של אנשים שעובדים ברמת הרשות המקומית.
אבו עסבה: אחת הטענות שלנו היא שאין לנו אנשים מקצועיים ברמה של רשות מקומית וצריך להביא יועצים מבחוץ.
אבו עסבה: אני טוען שלא צריך להביא יועצים מבחוץ כי אפשר לפתח מנהיגות מקצועית ברמה ישובית.
אבו עסבה: אחד הפלחים של המודל הזה הוא ללכת ולפתח אותם, לפתח מנהל מחלקת חינוך, מנהל כוללני, מנהל מחלקת רווחה וכו', כל בעלי התפקידים שהם תפקידים מאד קריטיים ומרכזיים.
טלב אלסאנע: דר' חאלד, בבקשה - - -
אבו עסבה: אני מסיים פה כי אני חושב שמודל כזה, בכדי לפתח אותו ולדבר עליו על כל מרכיביו אני צריך שעות ואולי יום שלם.
אבו עסבה: אני מאד מודה לך.
טלב אלסאנע: אני מודה לך, אני חושב שהדברים שאמרת הם מאירי עיניים כולל ההצעה של איגום משאבים ברמה המקומית והארצית, כולל התיחסות מערכתית משולבת, אני חושב שאפשר לאמץ, אני חושב שאתה יכול לתרום להמשך הדיון של הוועדה בכל נושא ונושא, שרק נגעת בהם 'על קצה המזלג'.
טלב אלסאנע: אני מקדם בברכה ראשי רשויות שהצטרפו אלינו, כולל חברי כנסת והאורחים שלנו.
טלב אלסאנע: לפני שנקבל התייחסות מנציגי המשרד לבטחון פנים, משרד החינוך, משרד הרווחה ומשרדי ממשלה שונים, אתן לחברי כנסת ונציג מן השלטון המקומי.
טלב אלסאנע: אם אפשר רק בקצרה כדי שנוכל לתת לכמה שיותר אנשים להתייחס.
חנין זועבי: קודם כל תודה לחבר הכנסת טלב על הדיון.
חנין זועבי: לא אחזור על הטרגדיה, לא תופעה - זו טרגדיה שאנחנו מדברים עליה ואני לא אחזור גם על כמה אנחנו, כחברה, וכנציגים של החברה, לוקחים אחריות על עצמנו, הרי עצם הדיון הזה הוא לקיחת האחריות, עצם ההתגייסות של נציגי השלטון המקומי, של הקהילה, אלה גם לקיחת אחריות ואני חושבת שאתם עוקבים אחרי הפגנות שאנחנו עושים, אחרי מאמרים שאנחנו כותבים, אמנם השב"כ יותר עושה את זה אבל גם אתם יודעים, על חינוך לנוער שאנחנו עושים ועל פעילות שלנו שהיא חלק מן הפעילות הפוליטית הכל כך מהותית ואנחנו מייחסים לה חשיבות .
חנין זועבי: ואני רוצה קצת לרדת למיקרו.
חנין זועבי: קודם כל גם הגישה של המשטרה, בתוך הישיבות האלה היא חשובה לנו.
חנין זועבי: כי אם המשטרה – כמו כל פעם – מתחילה להגן על עצמה ובמקום להדגיש ולהסכים אתנו - לא רק על חומרת התופעה אלא גם על הפערים בין החברה היהודית לבין החברה הערבית כי אז יש בעיה.
חנין זועבי: זאת אומרת אם אתם באים ומגנים על עצמכם ואומרים מה אתם כן עושים, אז זה גם למדליק לנו אור אדום.
חנין זועבי: אנחנו לא באים כאן להאשים, אנחנו מדגישים שיש בעיה ואנחנו תומכים בכל פעילות, בכל מאמץ, בשביל לפתור את הבעיה אבל, נקודת ההתחלה של המשטרה – ואני רוצה רק להתמקד בפעילות של המשטרה, היא שהמשטרה עצמה תקח אחריות על רמת הפשיעה שלא מטופלת בחברה הערבית ויש לנו סטטיסטיקה פשוטה, שהיא אומרת: לא רק שאחוז מקרי הרצח בחברה הערבית הוא פי שלש מאחוז החברה הערבית מכלל האוכלוסיה אלא גם התיקים שנסגרים הם יותר מן התיקים שנסגרים כאשר מקרה הרצח הם מקרים בקהילה היהודית ומספר התיקים שנפתחים הוא גם יותר נמוך בחברה הערבית.
חנין זועבי: זו סטטיסטיקה וממנה אני מתחילה, ממנה מתחילה סטטיסטיקה שהגיעה אל הכנסת.
חנין זועבי: אני רוצה להצביע על מספר טענות 'מיקרו', לא 'מאקרו', נמאס לנו מה'מאקרו', עכשיו 'מיקרו'.
חנין זועבי: אין שום סיבה שקמפיינים ושל פעילות של איסוף נשק לא חוקי יקרו פעם בחמש או בארבע שנים, עשיתי פעם – ואנחנו מברכים על זה, קמפיין של איסוף נשק מן הצפון אבל, תגידו לנו מה התכיפות של המקרים האלה, האם יש לכם תכנית לאומית של איסוף נשק לא חוקי הרי אתם יודעים שיש נזק עם נשק לא חוקי וכמות הפעילות ורמת הפעילות בנושא היא כל כך קטנה לעומת ההיקף והחומרה של התופעה.
חנין זועבי: הטענה של אי איתור - ואני קוראת מתיקים של מקרי רצח, הטענה של אי איתור חשודים שנמלטים אחרי החקירה הראשונה, זה קרה ביותר ממקרה רצח אחד בעכו.
חנין זועבי: אי הצבת מצלמות במקומות שיש בהם אחוז פשיעה גבוה, רמלה, לוד ועכו העתיקה, אי פעילות המשטרה אחרי תלונות, המשטרה מקבלת תלונות, היא לא פועלת אחרי התלונות, היא סוגרת את תיקי התלונות ואחרי התלונה, אחרי שהתיק נסגר יש לנו מקרה רצח שקשור לאותה תלונה שהאזרח הגיש אותה בתחנת המשטרה.
חנין זועבי: חוסר פעילות אחרי ירי של תושבים, הרי רוב מקרי הרצח, גם בלוד גם ברמלה וגם בעכו, אם אנחנו רוצים לציין או לדחוף מתכנית 'מיקרו' אז אנחנו צריכים גם כן לדבר על מוקדי אלימות, וכשאני אומרת מוקדי אלימות אני מדברת על עכו ובוחרת את עכו ואת המרכז - לוד ורמלה.
חנין זועבי: שם רוב מקרי הרצח קורים אחרי ירי על זה שנרצח או על הסביבה שלו, וגם המשטרה לא פועלת אחרי מקרי הירי ויום יומיים או ארבעים ושמונה שעות אחרי מקרה הירי אנחנו עדים למקרה רצח.
חנין זועבי: אני רוצה שהמשטרה פה תצביע על הקושי, לא תגן על עצמה, מה הקושי?
חנין זועבי: האם הקושי הוא תקציבי?
חנין זועבי: האם הקושי הוא המשאב האנושי, הצוות, ה'קאדר' של חוקרים או של המשטרה?
חנין זועבי: תצביעו על מוקדים, אל תגידו: אנחנו פועלים, כי אף אחד באמת לא יאמין לכם, גם לא האזרחים, גם לא הנציגים של האזרחים אז תצביעו על קוטבי אלימות ומה הקושי הנקודתי של המשטרה ואנחנו נתמוך.
טלב אלסאנע: נשמע את מוסטפה אבו שקרה, אב ששיכל את בנו עקב מעשה אלימות, שיתייחס לאירוע הקשה ולאסון שפקד אותו ולאחר מכן נשמע התייחסות לטענות ולדברים האחרונים שנאמרו מנציג המשרד לבטחון פנים, תבחרו מי שיציג, ואם מישהו יבקש להשלים אז נתן לו את הזכות.
טלב אלסאנע: תפדל.
גאלב מג'אדלה: הייתי מציע, יושב הראש, לפני שהמשרד לבטחון פנים יענה אולי נשמע כמה אחרים כי רוב הדברים יהיו מופנים לבטחון פנים ועדיף שהם ישמעו אותנו ויתייחסו.
טלב אלסאנע: יכול להיות שלדברים שהם יגידו יהיו גם התייחסויות.
טלב אלסאנע: נתן להם להגיב בסוף.
מוסטפה אבו שקרה: בוקר טוב לכולם.
מוסטפה אבו שקרה: אני מוסטפה אבו שקרה מאום אל פאחם, בן ששים ואחת, כל החיים שלי אני פועל לטובת הציבור, אם זה באמנות, אם זה בבתי ספר, אם זה בצדקה.
מוסטפה אבו שקרה: אני חינכתי את הילדים שלי טוב מאד, גידלתי חמשה-עשר אחים מאז שאני בן חמש עשרה, דאגתי לכל טוב בעיר אום אל פאחם, לפני חמש מאות ארבעים ותשעה יום, איבדתי את הבן שלי, אני הייתי באילת, קיבלתי הודעה שמישהו ירה בו בגלל הטרדות שנכדה שלי קיבלה ואין אף אחד שעזר, שיפסיקו עם זה.
מוסטפה אבו שקרה: הבן שלי נתן לו כמה סטירות, שבוע לפני זה, הוא הגיע אל החנות, לפתח החנות שלי, בצהרי היום בעשרה לשתים עשרה, ירה בבן שלי ונסע לירות בבן אחותי גם כן, מה שמעניין שאני הייתי באילת ומיד חזרתי ובדרך אמרתי: אני אלחם באלימות, אני מספר אחד, אני נגד האלימות, היה לי צעד שעמדתי על יד עשרת אלפים איש לפני ההלוויה, כשהבן שלי היה בדרך הביתה, הלוויה של קרובה שלו והודעתי:
מוסטפה אבו שקרה: אנחנו לא נשרוף בתים, לא ננקום, לא נעשה מאומה למישהו.
מוסטפה אבו שקרה: למחרת, כשידעתי כל מה שקרה, הוא הגיע - וזה מתועד בטלויזיות, זה אצל המשטרה, מתועד שהוא הגיע עם בן אחותו, ירו בבן שלי, עשרים איש שם, וחזר.
מוסטפה אבו שקרה: מה שמדהים אותי הוא שבן אחותו נעצר לשעה וחצי, ואני באותו היום, שידעתי שהוא השתחרר, בן אחותו, הודעתי למשפחה שלי: זו ההרגשה שלי, זה האמונה שלי, שבן אחותו שוחרר כדי שנחסל אותו.
מוסטפה אבו שקרה: אני אגיד דברים שלא נוח למישהו עכשיו לשמוע אותם.
מוסטפה אבו שקרה: קרה מה שקרה, יום רביעי אחרי ההלוויה, ארבעה ימים אחרי, הגיע חוקר בשם מחמוד, הוא אחראי על החקירה, אני אומר לו: למה שיחררתם את השותף שלו, הוא אומר לי: ראה, הוא לא מודה, לא הודה, לא בנשק ולא ברצח.
מוסטפה אבו שקרה: למרות שהוא הסגיר את עצמו למחרת.
מוסטפה אבו שקרה: לכן הוא סיפר לנו ואמר לי בערבית שהוא סידר את הכל.
מוסטפה אבו שקרה: המשיך, נשפט, לא עצרו אותו, במשפט אני לא נוכחתי, אח שלי שהוא נוכח שם, הפרקליטות החלה לבקש מאתנו שנסכים לעיסקת טיעון, לא הסכמתי ואני לא אסכים, ועשו את זה עיסקת טיעון, הוא קיבל שמונה עשרה שנה, שמונה עשרה שנה זה אומר, שתים עשרה שנה בבית סוהר עם יחס טוב ועוד עשרים ושמונה יום שזה חודש בבית סוהר, עשר או אחת עשרה שנים הוא יוצא, ואם הוא חרוץ הוא יכול לצאת עם בי.
מוסטפה אבו שקרה: איי.
מוסטפה אבו שקרה: ואמ.איי.
מוסטפה אבו שקרה: ולצאת להכין לו בית וכלה.
מוסטפה אבו שקרה: ואני איבדתי את הבן שלי.
מוסטפה אבו שקרה: מה שמדאיג ביותר הוא שעיסקת הטיעון, אדם רצח בצהרי היום, עיסקת טיעון שם, אני חושב גם בית המשפט הלך בכיוון עיסקת הטיעון וזה בעיניי, ראו, אני סוחר במוצרי חשמל, מדי פעם אנחנו עושים מבצעים ואתם כולכם קוראים בעיתונות, אני רואה במבצע - וכך אני מאמין, שיש מבצע שמי שמחסל, מי שהורג, הוא רוצח לא הורג, הוא מקבל שמונה עשר שנים ואחרי תשע או עשר שנים הוא כבר משתחרר.
מוסטפה אבו שקרה: אני אישית אומר, אין לנו בטחון לגור בבית, ואני שמעתי את זה מהרבה, היו איזה שלושים כתבות על הרצח של הבן שלי, מפקד משטרת אום אל פאחם בא לניחומים ואמר לי במלים האלו:
מוסטפה אבו שקרה: לפי התצפית שלנו הגיע לניחומים אצלנו חמישים אלף איש, כל ערביי ישראל הגיעו ואמרו גם בעיתונות, כי אם הגיע הרצח לבית של מוסטפא אבו שקרה, שהוא מעורב בכל דבר טוב, כל דבר שיש לו, אין סולחה שאני לא מתווך בסולחה, אז כולנו בסכנה.
מוסטפה אבו שקרה: אז לכן זה מסוכן מאד ואני מרגיש שזה על יד כולם, שמרגישים, אני רואה כל אחד קרוב מאד, אם הוא קרוב מעט לשב"כ או המשפחה שלו, או שאם אחרי הרצח הוא מתגייס אז הוא מקבל עונש קל.
מוסטפה אבו שקרה: אני אחראי על מה שאני אומר, אני רואה את זה בשטח, הרגשתי את זה על עצמי.
טלב אלסאנע: אנחנו משתתפים בצערך.
טלב אלסאנע: הדברים קשים, כשהטרדה שמסתיימת ברצח, התוצאות קשות.
טלב אלסאנע: מלים כדורבנות.
כמאל ראיין: קודם כל אני מודה לידידי, טלב, מברך אותו על המפגש הזה.
כמאל ראיין: להערכתי מפגשים כאלה היו אמורים להיעשות לפני.
כמאל ראיין: אני שתיתי מן הכוס הזו רבותי, ואחרי ששתיתי מן הכוס הזו החלטתי לעשות כל מאמץ, להתגייס בכל כוחי, שאחרים לא ישתו מן הכוס הזו.
כמאל ראיין: אני ראש רשות לשעבר, אני סמנכ"ל מרכז השלטון המקומי ועכשיו בחל"ת.
כמאל ראיין: אני יושב ראש שתי עמותות שהתפקיד שלהן הוא רק לתרום בחברה הערבית ובכלל גם.
כמאל ראיין: ובכל זאת, האש הזאת לא פסחה על הבית שלי והגיעה לפתח של הבית שלי.
כמאל ראיין: אני רוצה לפנות בשתי פניות קודם כל אלינו, אל ראשי הרשויות במיוחד ולחברי הכנסת הערבים.
כמאל ראיין: שיעשו כל מאמץ ואני אתן לכם פסק הלכה, תתפנו מכל העיסוקים, החיים של הילדים שלכם והילדים שלנו קודמים לכל עבודה אחרת, קודמים לכל תכנית אחרת, לכן אנחנו חייבים להתגייס ולהציל את הילדים שלנו ואת הבנים שלנו ואת החברה שלנו.
כמאל ראיין: המשטרה - אני לא רוצה להכביד עליה ורק דבר אחד לבקש: יש קבוצת אנשים שנרצחו, שהמשטרה הודיעה להורים שלהם, הודיעה למשפחות שלהם, הודיעה להם: אתם מאויימים ואתם עלולים להירצח, אנחנו רוצים לדעת כמה מקרים כאלה?
כמאל ראיין: מה עשתה המשטרה במקרים כאלה, על מנת להציל את האנשים האלה?
כמאל ראיין: ולבדוק את המקרים שבהם יש קשר בין המשטרה לבין גורמים עבריינים ואני אחראי על מה שאני אומר.
כמאל ראיין: לבדוק את זה.
כמאל ראיין: אנחנו רוצים לשמוע את הסטטיסטיקות בנושא הזה.
כמאל ראיין: תודה רבה.
זידאן בדראן: אדוני יושב הראש, אני מברך אותך על הכנס הזה, ועל חשיבותו.
זידאן בדראן: אני רואה הרבה אנשים, גם נשים משתתפות בכנס הזה, מן המגזר הערבי, יבורכו אנשים כמוהם על מנת למגר את התופעה הזו, זו לא תופעה, זה כבר חלק יומיומי.
זידאן בדראן: קודם כל אני לא רוצה להאשים אף אחד, מי אשם, מי גורם לזה, אנחנו רוצים קודם כל לקחת אחריות על עצמנו.
זידאן בדראן: אני שואל את השאלה הזו: כמה מראשי המועצות הערביות וראשי הרשויות, בתקציב השנתי שערכו השנה, שמו איזה פיסקה לאלימות, למלחמה באלימות?
זידאן בדראן: אני בטוח ש- 90% אף אחד.
זידאן בדראן: לכן, אלימות לא יוצאת מתוך משרדי הממשלה, כל האלימות יוצאת מתוכנו, אנחנו, כחברה ערבית.
זידאן בדראן: אם אנחנו לא נעמוד, כל חבר כנסת שנמצא בחתונה ויורים בחתונה, הוא יוצא מן החתונה ואומר: אני יצאתי מן החתונה בגלל היריות – עם זה אנחנו מתחילים לדבר.
זידאן בדראן: זה חלק, יריות בחתונה הן חלק מאלימת.
זידאן בדראן: כשחבר הכנסת מוחמד ברכה ייצא מחתונה כי יש יורים והוא יגיד: אני יצאתי בגלל יריות אז זה ילמד לקח את החתן ואת האנשים בסביבה, שלא יורים בחתונה ומכאן אנחנו מתחילים למגר את הנשק הזה.
זידאן בדראן: - - -
מוחמד ברכה: אני יוצא.
מוחמד ברכה: אבל יש כאלה שלא יורים בחתונות.
זידאן בדראן: אני רק להדגמה, השתמשתי בשם הרחוב שלך,
מוחמד ברכה: צריך גם לומר וגם לפעול.
זידאן בדראן: לכן אני, כראש רשות, קורא לעמיתיי כאן, קודם כל אנחנו בתוך תוכנו, בתוך הרשות צריכים לפעול עם תכנית שהיא ארוכת טווח למיגור האלימות, לא לסמוך על משרדי הממשלה, לא לסמוך על המשטרה, לצערי, שעדיין לא עושה - - -
קריאה: גם ראשי הרשויות עצמם הם מאויימים.
זידאן בדראן: על זה אני לא רוצה לדבר, על זה אני לא רוצה לדבר, היא לא עושה מאומה על מנת למגר את התופעה הזו וזה לא בגללם שאין להם את כח האדם כי אנחנו לא עוזרים להם, אנחנו לא עוזרים להם למגר את התופעה.
כמאל ראיין: מה נעשה תגיד לנו מה נעשה?
זידאן בדראן: יש הרבה דברים.
זידאן בדראן: כשאתה שומע יריות בלילה אתה צריך להתקשר כשאתה שומע יריות.
זידאן בדראן: מאיזה כיוון הן מגיעות.
זידאן בדראן: לא לפחד.
קריאה: אבל הוא יאיים עלינו עוד פעם.
זידאן בדראן: אחרי פעמיים שלש הם ישמעו לך.
זידאן בדראן: לבקשת יושב הראש אני אסכם.
זידאן בדראן: אני אומר כך.
זידאן בדראן: אלה מעגלים שקשורים אחד בשני, קודם כל אנחנו, הרשויות, מעבירות את החינוך הזה לחברה עצמה, לחברה הישראלית, אחר כך לחברה הערבית ואחר כך מעבירים את זה לממשל.
זידאן בדראן: תודה רבה.
טלב אלסאנע: ראש רשות שנבחר לאחרונה.
טלב אלסאנע: מברוכ.
טלב אלסאנע: אנחנו נותנים את זכות הדיבור ליאסר חוג'ראת, ראש מועצה מקומית ביר אל-מכסור.
טלב אלסאנע: בהמשך תתייחס.
טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לברך אותך.
ד"ר יאסר חוג'ראת: קודם כל תודה רבה על הכנס הזה.
ד"ר יאסר חוג'ראת: אני לא רוצה לקחת אשמה, אנחנו לא אשמים - ראשי הרשויות וראשי הרשויות עושים את המכסימום כדי למגר את האלימות.
ד"ר יאסר חוג'ראת: מי שער למצב הסוציואקונומי של הישוב הערבי בכלל רואה שבעצם כולם מדורגים כסוציואקונומי שתיים.
ד"ר יאסר חוג'ראת: המצב החברתי עצמו הוא בעצם יוזם ומזמין את האלימות.
ד"ר יאסר חוג'ראת: יש הרבה סיבות אנחנו שמענו את ההרצאה, יש הרבה סיבות לאלימות, יש פרוייקט של "עיר ללא אלימות" כשבעצם חלק גדול מן הישובים הערבים נכנסו לזה, אנחנו בתוך זה, ענין של אכיפה לדוגמה, אנחנו כבר שלש שנים בתכנית של "עיר ללא אלימות" ואנחנו לא מצליחים להוציא את הסעיף התקציב של אכיפה עם מצלמות, והם מחזיקים את הקלפים.
ד"ר יאסר חוג'ראת: רק עכשיו לפני מספר שבועות הוציאו את המכרז ויש זכיינים, כשאנחנו ששלש שנים בתוך התכנית וזה לא מספיק.
ד"ר יאסר חוג'ראת: זה חינוך, זה מקומות עבודה, זה איזורי תעשיה, כל עוד שאנחנו, הישובים הערבים נמצאים בדירוג סוציואקונומי נמוך, כל עוד 30% מבתי האב בתוך הישובים הם מטופלים על ידי הרווחה, האלימות רק תגבר ורק תעלה.
ד"ר יאסר חוג'ראת: אני מאשים גם את המשטרה כי הם לא עושים די מספיק, אם זה באיסוף נשק לא חוקי, הם לא צריכים לעשות אלא צריכים בעצם להוציא את זה.
ד"ר יאסר חוג'ראת: לא כל הזמן לדבר בעדינות והמשטרה אשמה, היא לא עושה די, והנשק - אני גם מאשים את כל מחזיקי הנשק הלא חוקי, אני יודע ואני מאמין שכוחות הבטחון במדינה יכולים לצאת ולמצוא כל כלי נשק לא חוקי ואני אפילו אומר שאני יכול להאשים את זה שיש שיתוף פעולה בין גורמי הבטחון לבין מחזיק הנשק הלא חוקי בתוך המגזר הערבי ובישוב הערבי.
ד"ר יאסר חוג'ראת: ברגע שקליע אחד מגיע לישוב יהודי אז הם עושים את הכל, מכניסים את כל הכוחות בשביל למצוא את הנשק הזה אבל כשיש ירי בתוך ישוב ערבי אז זה לא מעניין אותם.
ד"ר יאסר חוג'ראת: כשיש ירי ויש הרג ויש רצח אז זה לא מעניין אותם, רק מגיעים בסוף, אחרי שהרצח נגמר והכל נגמר.
ד"ר יאסר חוג'ראת: אני גם מאשים ואומר שזה גם טוב למדינה, שהסכסוך יהיה בתוך הישוב הערבי, הם אומרים: זה בסדר, שיריבו ביניהם, כל עוד שזה לא מגיע אלינו זה בסדר גמור.
טלב אלסאנע: אנחנו נשמע התייחסות של המשרד לבטחון פנים.
טלב אלסאנע: אני קודם כל מברך על כך שיש כ אן קצונה בכירה, התייחסות ראויה ואני מברך על ההתייחסות הראויה הזו.
טלב אלסאנע: אני מקווה ששאר משרדי הממשלה כך יתייחסו, כך מתייחסים, אנחנו נשמע אותם בהמשך.
סנ"צ אביעד סוהר: ראשית, אדוני יושב הראש, אנחנו מברכים על קיומו של הדיון הזה ועל זימוננו לדיון.
סנ"צ אביעד סוהר: אנחנו חושבים שהדיון הזה הוא מאד חשוב.
סנ"צ אביעד סוהר: מבחינתנו, אנחנו יכולים להגיד שהשר לבטחון פנים והמפכ"ל יודעים ומכירים בחשיבות של התופעה והעמידו בסדר עדיפויות מאד גבוה את הטיפול בתופעה הזו.
סנ"צ אביעד סוהר: אני אציין במספר נקודות את עיקרי העשייה של משטרת ישראל ואני חושב שהן יתנו מענה לרוב הדברים שהועלו כאן.
סנ"צ אביעד סוהר: אחד הדברים המרכזיים הוא מבצעים ודיברנו על אמל"ח, אין ספק שאחד הביטויים הקשים לאלימות הוא שימוש באמל"ח, משטרת ישראל - - -
גאלב מג'אדלה: תפרט מה זה אמל"ח, לא כולם יודעים.
סנ"צ אביעד סוהר: אמצעי לחימה, נשק.
קריאה: גם זמין וגם נגיש.
סנ"צ אביעד סוהר: משטרת ישראל ערכה בשלוש השנים האחרונות שלושה מבצעים שהיו מאד מאד רחבים בהיקפם וארוכי טווח, באמת, לאורך זמן, לטיפול בתופעה של מְצַאי הנשק החוקי והלא חוקי במגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: אני רוצה לציין שבמהלך המבצעים האלה, מראשית שנת 2009 ועד היום והזה, נתפסו מאות רבות של אמצעי לחימה, שכוללים את כל סוגי הנשק, מטעני חבלה למיניהם, רימונים וטילים וכל מה שרק אפשר להעלות על הדעת.
טלב אלסאנע: אילו מחוזות ומי הציב היה היעד?
סנ"צ אביעד סוהר: קודם כל המבצעים היו ברמה ארצית אבל חלק מן המבצעים התמקדו במחוזות, מחוזות צפון מרכז ודרום כשעיקר הפעילות היה במגזר הערבי, בשובים שאנחנו סימנו כבולטים בתחום הזה במגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: בסופם של המבצעים האלה נרשמו מאות כתבי אישום לאנשי המגזר, שהחזיקו בנשק לא חוקי ועשו בו שימוש.
סנ"צ אביעד סוהר: זה לגבי הנשק הלא חוקי.
סנ"צ אביעד סוהר: לגבי הפעלות של סוכנים, זה כלי מודיעיני מאד מאד חשוב, משהו שאנחנו משתמשים בו במשׂורה, הוא כלי שאנחנו יודעים שהשימוש בו הוא מאד קשה ומאד יקר ואנחנו רוצים לציין שלמעלה משליש מן המופללים בתכניות הסוכנים מתחילת השנה ועד היום היו מן המגזר הערבי, כשאנחנו מדברים על הפעלות סוכן בנושא של סמים, של אלימות ושל אמל"ח, אמצעי לחימה.
סנ"צ אביעד סוהר: בולטת מתחילת החודש, הפעלה של סוכן במחוז חוף החדש - ותיכף אני אגע גם בענין הזה, שבמהלכה הופללו למעלה משמונים מופללים בנושא של סמים, אלימות ואמצעי לחימה, ששים וששה מהם היו מהמגזר הערבי.
סנ"צ אביעד סוהר: ענין נוסף, במסגרת תכנית החומש של משטרת ישראל, המשרד לבטחון פנים, השר לבטחון פנים ומפכ"ל המשטרה, - - -
קריאה: איפה רוב הנשק שנמצא במגזר הערבי?
קריאה: מה המקור שלו?
קריאה: מהיכן הוא מגיע?
סנ"צ אביעד סוהר: יש על פי מחקרים שלנו – ואני לא אכנס יותר מדי לענין הזה, אבל זה נשק שנגנב מבתים של אזרחים, לגבי חלקו אתם יכולים להגיד שהוא מוברח מן השטחים וחלק מן הנשק הוא בייצור מקומי, נשק שמסוגל להרוג, אויל לא באיכות של נשקים תקניים אבל בהחלט מסוגל להרוג.
גאלב מג'אדלה: ומהצבא לא?
סנ"צ אביעד סוהר: גם מן הצבא.
גאלב מג'אדלה: לא הזכרת את זה.
סנ"צ אביעד סוהר: לא הזכרתי את זה, צודק, גם מן הצבא.
סנ"צ אביעד סוהר: היתה גניבה גם מן המשטרה.
טלב אלסאנע: התייחסות של המשטרה מבחינת הימצאות אמל"ח, כאשר אתם יודעים שהיעד הוא בטחוני או עברייני, האם ההתיחסות היא שונה?
סנ"צ אביעד סוהר: כשאנחנו מקבלים מידע על הימצאותו של אמל"ח במקום כלשהו אנחנו לא מסתכלים על תעודת הזהות של אותו חשוד, לא בוחנים אם הוא יהודי או ערבי, אנחנו פשוט הולכים, מבצעים את הפעילות, באופן המיידי.
סנ"צ אביעד סוהר: כך לאורך השנים האחרונות - - -
אחמד טיבי: לא זה מה ששאל יושב הראש, הוא שאל על הרקע, נשק שלדע
אחמד טיבי: ת
אחמד טיבי: כם הוא נשק פלילי לעומת נשק שלדע
אחמד טיבי: כם או לדעת השב"כ הוא נשק שמטרתו מה שאתם קוראים "על רקע לאומי", האם היחס שלכם ושל השב"כ הוא דומה?
אחמד טיבי: האם הנשק נשאר בבית?
סנ"צ אביעד סוהר: אותו יחס, אותו יחס, אנחנו כמשטרה - ואני כרגע לא נוגע בגופים האחרים, אנחנו כמשטרה רואים בכל תיק שמבחינתנו הוא תיק פלילי, אם יש לו חשיבות בטחונית כזו או אחרת, ויש לנו שותפים לפעילות הזו ואנחנו מתנהלים אתם בשותפות.
סנ"צ אביעד סוהר: אנחנו מתייחסים להימצאותו של נשק לא חוקי באופן מיידי, אנחנו מבצעים את הפעילות ואין חשיבות יתרה ל"בטחוני" או "פלילי".
סנ"צ אביעד סוהר: אנחנו מבצעים את הפעילות באופן מיידי כדי לתפוס את האמל"ח ולתפוס את החשוד.
טלב אלסאנע: על רקע הנתון ש 80% מן העבירות הן במגזר הערבי והרקע של עבירות הרצח, הן יותר מ 50% עם כל הנימוקים והסיבות שציין דר' חאלד אבו עסבה וציינו ראשי הרשויות, מצב סוציואקונומי, אבטלה, עוני, תסכול כל מיני, האם אתם מאמינים שהמציאות הזו - אפשר להמשיך לחיות אתה?
טלב אלסאנע: האם צריך לשנות אותה ומה אתם עושים כדי לשנות אותה?
סנ"צ אביעד סוהר: זו בדיוק הנקודה אליה שעמדתי לגשת אליה ברגע זה.
סנ"צ אביעד סוהר: על פי החלטת השר והמפכ"ל יוקמו במהלך השנים הקרובות עד סוף 2015 ארבעה עשר אורגנים של שוטרים, כל אורגן כזה ימנה עשרות שוטרים בתחומי האח"מ והאג"מ וכל אורגן כזה יופנה לתא שטח במגזר הערבי, נכון להיום הוקמו כבר שלושה אורגנים כאלה שכבר התחילו לפעול ולעבוד בשטח, כמובן שזה תלוי-תקציב וזו תכנית חומש.
סנ"צ אביעד סוהר: - - -
ג'מאל זחאלקה: שלושת האורגנים שדיברת עליהם, - - -
גאלב מג'אדלה: מה זה אורגן במובן שלנו?
סנ"צ אביעד סוהר: אורגן הוא מעין כח משימה, כח משטרתי שיהיה תחת פיקוד תחנת המשטרה - - -
קריאה: מהם שלושת המקומות?
סנ"צ אביעד סוהר: נצרת, טייבה ובנגב, בכל אופן, הכח הזה מונה עשרות שוטרים, אני לא רוצה לשגות, משהו בסביבות ארבעים או חמישים שוטרים וכל כח כזה מונה אנשי חקירות, מודיעין ואג"מ.
אחמד טיבי: ברשותך, הזכרת את טייבה, לפני שלושה ימים היה מקרה רצח בטייבה ובמקרה המשטרה היתה במקום.
סנ"צ אביעד סוהר: זה לא במקרה.
אחמד טיבי: או.
אחמד טיבי: קיי.
אחמד טיבי: התושבים פנו אל המשטרה כדי לטפל.
אחמד טיבי: הם ענו להם שהם לא יכולים כי הם לא ראו.
אחמד טיבי: המשטרה היתה במקום.
אחמד טיבי: אלו התלונות של האזרחים שהיו בשטח.
סנ"צ אביעד סוהר: קשה לי להתייחס נקודתית למקרה הזה, אבל מה שאני רוצה לומר הוא ש- - -
אחמד טיבי: זה אומר הרבה.
טלב אלסאנע: בקשר לתכניות שאתם מריצים בפועל, "עיר ללא אלימות", הרי אחוז - - -
סנ"צ אביעד סוהר: אני מבקש את ההתיחסות של חברי לענין הזה של "עיר ללא אלימות", אני אמשיך להתייחס בקצרה לענין נוסף.
סנ"צ אביעד סוהר: תיקי הרצח מטופלים באופן שיטתי, לרוב על ידי היחידות המרכזיות במחוזות - שהן חוד החנית של משטרת ישראל וכרגע לא משנה אם זה במגזר הערבי או במגזר היהודי, תמיד הימ"ר הוא זה שיקח את הטיפול - - -
אחמד טיבי: אבל הדוח הוא פונקציה של השקעה, של מאמצים, תסכים אתנו שרוב מקרי הרצח במגזר הערבי, יותר מ 60%, 70% הם לא מפוענחים, מקרי רצח לא מפוענח מזמין את הרצח הבא, כי הוא מעודד: "אנחנו נרצח, אף אחד לא יתפוס אותנו" ולכן התחושה היא, כמו שציינו מוסטפה אבו שקרה ואחרים הוא שאפשר לבצע ולא להיתפס ולא לשלם מחיר.
אחמד טיבי: מהי המדיניות שלכם?
אחמד טיבי: מה אתם מתכוונים לעשות כדי שיפענחו מקרי רצח, כל מקרה רצח מפוענח הוא הרתעה למקרה הבא.
סנ"צ אביעד סוהר: אחד הדברים שעשינו והוא על פי החלטת השר והמפכ"ל הוקצה למחוז הצפוני, לשני מחוזות, מחוז צפון ומחוז חוף, ואגב, זה נעשה במה שנקרא "אפס תקינה" כי לא קיבלנו תקנים נוספים וזה היה בתשלום פנימי, ב"משחק" פנימי של תקנים על ידי המפכ"ל והשר, שראו בחשיבות הטיפול בתופעה משהו שהוא מבחינתנו בסדר עדיפות מאד גבוה ולכן, הוכפלו הכוחות, הוקמה עוד יחידה מרכזית שתטפל במה שאמרנו עכשיו, באירועי רצח.
סנ"צ אביעד סוהר: כמי שטיפול באירועי רצח גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי, ונמצא פה ראש מחלקת חקירות, שטיפל בהרבה יותר תיקים, ואני רוצה להגיד לכם שהיחס שלנו למקרי רצח במגזר הערבי הוא בדיוק באותו אופן כאל תיק רצח במגזר היהודי ויש לנו - - -
קריאה: לפי נתון סטטיסטי, הפיענוח במגזר הערבי לעומת מקרי רצח במגזר היהודי, האם התוצאה, מבחינת הנתון, האם זה אותו הדבר סטטיסטית ?
קריאה: במה זה שונה?
קריאה: רצח הוא רצח, זה לא משנה, אבל לידע כללי, האם מבחינת זה אותו דבר או שונה?
תנ"צ אפי ברכה: נכון לאתמול נתון סטטיסטי הוא ש- 30% במגזר הערבי ו 40% במגזר היהודי, פחות או יותר הפיענוח אז הסטיה היא 10%.
סנ"צ אביעד סוהר: דבר נוסף, ואחרון שאני רוצה לגעת בו זה הטיפול בעדים, זה עלה כאן, אנחנו לא באנו ואמרנו שאנחנו לא מקבלים שיתוף פעולה כזה או אחר אבל אנחנו רוצים להגיד שברגע שיש לנו שיתוף פעולה אנחנו מחויביים לשלומו של העד באופן זהה, במגזר היהודי ובמגזר הערבי, יש את הרשות להגנה על עדים, אנחנו יודעים שברגע שיהיה לנו עד.