GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
וליד חדאד: מתוך כמעט 60 ומשהו רשויות בתחום קהילה, אנחנו ב – 16, אבל אנחנו מתקצבים תקציבי פעולה, לצורך העניין רשות שמקצה תקציבים לרשויות נוספות.
וליד חדאד: מועצה אזורית גלבוע, בשמת טבעון, טובא סנגריה, תל שבע, תקציבים - - -
טלב אלסאנע: אני רוצה להגיד למנכ"ל הרשות שאנחנו רוצים לראות את היישובים הבדואים, לאור המצב החברתי, רוצים לראות אותם ברשימה של 16 הרשויות.
וליד חדאד: בשקף הבא.
וליד חדאד: אנחנו מכשירים עובדים סוציאליים, אנשי חינוך, אנשי רווחה מכל התחומים.
וליד חדאד: מכשירים אותם איך לעבוד בתחום הסמים - - -
טלב אלסאנע: הסמכויות שאתה מציג, דברים נפלאים.
טלב אלסאנע: השאלה: זה רק דברים תיאורטיים?
טלב אלסאנע: זאת אומרת, אתם מתכננים, או זה מיושם?
טלב אלסאנע: בכמה יישובים זה מיושם?
טלב אלסאנע: איפה זה פועל?
וליד חדאד: זו תכנית שקשורה בתחום הספורט הימי, זה קיים ב – 4 יישובים בצפון.
טלב אלסאנע: למה התכניות האלה לא מיושמות בנגב?
וליד חדאד: תיכף אגיע לזה.
וליד חדאד: אני מדבר על מה שיש היום.
עטא אבומדיעם: אדוני, יש אקדמאים מובטלים.
יעקב נוי: מי שעושה את המכרז זה עיריית רהט.
יעקב נוי: זה לא אנחנו.
וליד חדאד: אמרו לי שפרסמו בעיתונים.
וליד חדאד: ניגשו 5 אנשים.
וליד חדאד: 2 מתאימים, אבל אמרו שיש לנו תואר - - -
טלב אלסאנע: מי שמפרסם את המכרז זה הרשות המקומית, כן.
עטא אבומדיעם: ...
עטא אבומדיעם: עד שיגיע מישהו, כבר אתם מתחילים ... בתפקיד.
עטא אבומדיעם: זה כבר ייפול.
עטא אבומדיעם: אז אני מבקש מכם שתפרסמו ארצי ...
עטא אבומדיעם: ואסור שיהיה דבר כזה כל כך מסוכן, ותחכה שמישהו עדיין יסיים את התואר שלו.
עטא אבומדיעם: אני אומר לך יש אקדמאים מובטלים במגזר הבדואי.
יאיר גלר: כן, אבל הטענה שלך היא לא לכיוון של וליד.
יאיר גלר: ראש העיר פה - - -
עטא אבומדיעם: זה חמור, אתה בשבילנו אתה - - -
טלב אלסאנע: וליד, כן, בסדר,לא להיכנס לויכוחים.
וליד חדאד: ביום רביעי שעבר, היה כנס ה – 6 למאבק בסמים, בחברה הערבית.
וליד חדאד: השתתפו 220 אנשי מקצוע.
וליד חדאד: המחקר שהציג אותו ד"ר שחאדה, מי שמעניין לשמוע, הוא מרצה באוניברסיטת באר שבע, ומרצה במכללת לוינסקי, עשה מחקר על הנוער הערבי שבמצוקה, אני אישית הופתעתי לראות שהמורה והיועץ תמיכה בעמותות – אנחנו תומכים בעמותות שמגישות בקשות לאגודה למלחמה בסמים, לא רוצה להגיד עוד פעם, מי שמגיש, יש עמותת הגליל.
טלב אלסאנע: סליחה, וליד, לגבי עמותת אל ג'ליל, אגודת אל הגליל, איזה תכנית הם הריצו והאם הם ממשיכים בתכנית, ולמה הם לא מתוקצבים?
וליד חדאד: הם לא מתוקצבים.
טלב אלסאנע: אני יודע שהם הריצו תכנית, שהתכנית היתה מוצלחת והשנה הופסקה הפעילות מסיבות תקציביות.
טלב אלסאנע: איפה זה עומד?
וליד חדאד: תשובות אצל יאיר.
וליד חדאד: מבחינתי הם עשו עבודה נפלאה.
וליד חדאד: נכנסו ליישובים, עשו פעילות בכפרים שיש להם פעילות, עשו עבודה נפלאה.
וליד חדאד: מבחינתי, אני בעד.
טלב אלסאנע: אתם קיבלתם את הערכה הזו?
טלב אלסאנע: אתם מודעים לקיום שלה?
וליד חדאד: תכניות 2012 – אנחנו נמצאים בתהליכים מתקדמים.
וליד חדאד: לפני חצי שנה, היו ברהט, בטייבה, כפר קאסם, דלית אל כרמל, ...
וליד חדאד: משרד ראש הממשלה, הם ...
וליד חדאד: אנחנו לא עושים את המכרז ... יצאו למכרז.
וליד חדאד: משרד ראש הממשלה, הם החליטו על יישובים.
וליד חדאד: אנחנו כרשות למלחמה בסמים ...
וליד חדאד: אני לא יודע איך החליטו על היישובים, אבל אלה היישובים ...
וליד חדאד: תכנית עם ברוורמן.
טלב אלסאנע: זה התכנית של 13 היישובים הערביים במדינה.
וליד חדאד: אז כל היישובים כבר שמה, חוץ מהיישובים האלה שאני מקווה, הכסף נמצא.
וליד חדאד: הרשות למלחמה בסמים היא גוף מקצועי, התכנית החדשה שלנו עכשיו זה תכנית של המשרד לביטחון פנים, תכנית המתחמים.
וליד חדאד: יש לנו 4 מתחמים, עיירות בנגב שזה מועצה אזורית אבו בסמא, לקייה, שגב שלום, תל שבע אנחנו שם ניכנס ברגע שנקבל את האות הירוק.
וליד חדאד: מתחם נצרת, כפר קאנא, טייבה, טירה, קלאנסווה, יקבלו תקציב כפול.
טלב אלסאנע: אנחנו ניתן למנכ"ל הרשות, מר גלר שישלים את ההתייחסות, ואחר כך, עטא, ניתן לך זכות לשאול שאלות בצורה מסודרת.
יאיר גלר: קודם כל תכנית המתחמים – התקציב אמור להגיע ממש בתוך ימים ספורים.
יאיר גלר: זה תוכנן על ידי המשרד לביטחון פנים.
יאיר גלר: כלומר, כאן אפילו לא צריך אישורים של כל הממשלה, התכנית הזאת כבר אושרה.
יאיר גלר: בדרך הנה ניסיתי לברר אם כבר הכסף הגיע.
יאיר גלר: בכל מקרה, הערכה שלי שזה עניין של ימים והכסף יגיע.
יאיר גלר: כלומר גם ניכנס לאותם יישובים שציינתי.
יאיר גלר: עמותת הגליל, אני שוב, בלי להתחייב, אבל בתחילת 2012 יקבלו כסף דרך מקור תקציבי נוסף.
יאיר גלר: אני מאד מעריך את מה שהם עושים.
יאיר גלר: עושים עבודה בהחלט יפה.
יאיר גלר: התחלנו איתם בשנה שעברה, גם השנה ב – 1012 אנחנו נתקצב אותם.
טלב אלסאנע: עטא, בבקשה.
עטא אבומדיעם: אני רוצה להפנות את השאלות יותר לכיוון המפקח הארצי: מדוע אין הסברה לנוער?
עטא אבומדיעם: או קו חם בערבית?
עטא אבומדיעם: ואפילו לעודד קו חם ומודיע?
עטא אבומדיעם: אני מעודד דווקא להיות מודיע לסמים הזה, אין בזה שום בושה.
עטא אבומדיעם: עכשיו, איפה אתם בקטע הזה?
עטא אבומדיעם: בקטע של ההסברה מבחינה תקציבית בתקשורת הערבית, בעיתונות?
עטא אבומדיעם: מה החלק היחסי שאתם בקמפיינים ארציים במלחמה בנהיגה בשכרות, או במיגור תופעות שימוש בסמים, איפה זה מתבטא - - -
טלב אלסאנע: המנכ"ל יענה לשאלות האלה, זה בעניין של מדיניות, אז המנכ"ל יענה.
עטא אבומדיעם: או.
עטא אבומדיעם: קיי.
עטא אבומדיעם: המצלמות שדיבר עליהם, חלק מהמקומות שהם מקומות פשיעה בלילה, אנחנו רוצים שנקבל תשובה האם אתם מממנים יחד עם הפרוייקטים - - -
יאיר גלר: זה לא אנחנו.
עטא אבומדיעם: אז אנחנו מבקשים גם לדעת, אם אפשר מהעירייה, היא עובדת טוב ונאמנה - - -
פאיז אבו סהיבאן: אני אתן לך את התשובה.
עטא אבומדיעם: המצלמות, ממש אנחנו חיים בכפר הזה, בעיר הזו, ממש המקומות שאין בהם מצלמות מנוצלות לפעמים, וגם יש לנו מקום שהוא באמצע היישוב שהוא לתפארת בלילה, אבל מאחר ואין מצלמות, יש נערים שיכולים לנצל את זה לרעה.
עטא אבומדיעם: האם אתם מתכוונים שזה יהיה עובד מתנ"ס?
עטא אבומדיעם: או עובד עיריית רהט?
עטא אבומדיעם: אם זה עובד עיריית רהט, מדוע המכרז מפורסם על ידי עיריית רהט, ושיהיה העובד ייקלט בוועדת מכרזים ... והאם אתה השתתפת בדיון הראשון עם נציג הרווחה של עיריית רהט, היה שותף בישיבה, או לא?
עטא אבומדיעם: והוא לא היה שותף.
עטא אבומדיעם: זה חמור מאד.
טלב אלסאנע: אז אנחנו נקבל התייחסויות אחרי שנשמע את נציג הרשות לשיקום האסיר.
רונן אילון: אני רוצה להתייחס לאיזה שהוא פן שאולי הוא לא כל כך עלה.
רונן אילון: אני חושב שהדבר העיקרי שעולה מכל מה שאומרים, מציגים תכניות מאד יפות, ובאמת נעשות תכניות מאד יפות.
רונן אילון: משרד החינוך והרשות למלחמה בסמים, תכנית אופי כאלה ואחרות.
רונן אילון: אבל אני רואה את זה בקצה קו הרצף.
רונן אילון: אני רואה את זה בכלא.
רונן אילון: אולי זה לא לגבי כל האוכלוסייה הנורמטיבית, אבל זה בהחלט מעיד על המגמות.
רונן אילון: המגמה היא מגמה של עלייה.
רונן אילון: לא שום ירידות, אני לא יודע מאיפה זה נלקח.
רונן אילון: הפן שחסר לי, זה קצת חשיבה ביקורתית.
רונן אילון: תשאלו את עצמכם, גם משרד החינוך גם הרשויות שעוסקות במניעה, ועוסקות בחינוך, והכל, האם ההתערבויות שאנחנו עושים היום רלוונטיות לדור הנוכחי?
רונן אילון: האם הם אלה כלים?
רונן אילון: דיברנו, כבר יש תקציבים, לא מממשים, כי לרשויות חלשות אין.
רונן אילון: דיברנו על מקומות שאין תקציבים, צריך להגביר.
רונן אילון: זה נכון.
רונן אילון: זה הדבר הדומיננטי.
רונן אילון: אבל יכול להיות שיותר תקציב זה יותר לעשות מה שעד עכשיו לא עובד יותר?
רונן אילון: אז אולי קצת להחליף את הדיסק ולחשוב על דרכי מניעה שיהיו רלוונטיות להיום?
רונן אילון: ואני אומר את זה באחריות.
רונן אילון: אני עובד סוציאלי, אני מכיר את העבודה.
רונן אילון: ישנן הרבה דרכים שהם לא רלוונטיות, דרכי מניעה שמשתמשים בהם היום, ומי שירצה אני מוכן להעביר לו לא מעט רעיונות להתערבות מול החבר'ה הצעירים האלה, איך מתחברים אליהם.
רונן אילון: מי שהיה שומע אותם רק קצת יודע איך מתחברים.
רונן אילון: הכל מתחיל באחרים משמעותיים.
רונן אילון: מי היום משפיע על החברים שלהם.
רונן אילון: דיברנו על ירידה, גיל 11, 10.
רונן אילון: חוכמה גדולה.
רונן אילון: זה הגיל היחידי שעדיין מקבל סמכות הורית.
יאיר גלר: לא, גם נוער.
יאיר גלר: זה לא נכון, גם בנוער יש נתונים יפים.
רונן אילון: חבר'ה, בואו נחליף דיסק.
יאיר גלר: אז תיכף אני אספר לך.
רונן אילון: השיטות של היום, התערבות ומניעה לא עובדות.
רונן אילון: בואו נהיה ביקורתיים.
רונן אילון: אני מרשה לעצמי להיות ביקורתי, ואני יכול לבוא ולהגיד שאני מגיע לכלא, אתה הערת הערה מאד חכמה, לגבי העובדים הסוציאליים מסתכלים בהיבט של הפער התרבותי.
רונן אילון: אחד הדברים שאני, לפחות, מנסה להנחיל אצל עובדים סוציאליים בכלא:
רונן אילון: אל תספר לי שההוא לא משתף פעולה.
רונן אילון: הרי זה לא בתרבותו.
רונן אילון: תמצא את הדרך איך לעבוד איתו.
רונן אילון: זאת הביקורת.
רונן אילון: ובואו פעם אחת נעצור, נפסיק ...
רונן אילון: את התקציבים ובואו נחשוב מה שאנחנו עושים נכון להיום.
רונן אילון: תודה.
יאיר גלר: אני אעשה את זה מאד בקצרה, כי זמננו באמת קצר.
יאיר גלר: אני רוצה להגיד לך שבחצי שנה האחרונה כל מערכי ההסברה שלנו השתנו.
יאיר גלר: לא כל, אבל חלק.
יאיר גלר: פעלנו דרך "כוכב נולד".
יאיר גלר: השלב הבא של הקמפיין יהיה דרך "האח הגדול".
יאיר גלר: הקמפיין האינטרנטי שנעשה עכשיו לנוער, רק באינטרנט, נעשה בינם לבין עצמם.
יאיר גלר: זה נקרא: "חברים בלי להגזים".
יאיר גלר: חבל, אתה לא נתקל בזה, כי ממרום גילנו אתה כבר לא כל כך מסתכל בדברים האלה.
יאיר גלר: אבל התקציבים, אותם תקציבים שהיו הבסיס בדיוק שימשו לחשיבה ההפוכה שלא לעשות מודעות גדולות בעיתונים שהילדים לא רואים אותם, אלא ללכת אליהם לפייסבוק ולגוגל ולאינטרנט ושמה אתה יכול לראות אותנו היום ואתה יכול לראות אותנו בענק.
יאיר גלר: זה בדיוק מה שעושים היום.
יאיר גלר: זאת אותה חשיבה שונה ממה שהיתה.
יאיר גלר: מילה נוספת אחרונה שעלתה פה – נהיגה.
יאיר גלר: אנחנו לא מטפלים בזה, אבל עכשיו אנחנו בונים תכנית יחד עם הרשות לבטיחות בדרכים, ביחד עם הרשות למלחמה בסמים אנחנו בונים תכנית ל – 2012.
יאיר גלר: גם שם אנחנו נכנסים.
יאיר גלר: קו חם לנוער נוסה בעבר בשפה הערבית, לא צלח.
יאיר גלר: היו אלינו, נדמה לי, או פניה אחת או שתיים.
יאיר גלר: אנשים לא, מסתבר שהם יודעים כבר לדבר עברית, או בשפות אחרות.
יאיר גלר: פונים אלינו, יש לנו היום גם בערבית וגם ברוסית,וגם באנגלית וגם בעברית.
יאיר גלר: אין שום בעיה.
יאיר גלר: אם יהיה צורך – אנחנו מיד נעשה את זה.
יאיר גלר: חבל על הכסף.
יאיר גלר: הוקצה אדם, ישב מוקדן במיוחד לשפה הערבית, לא היו פניות.
יאיר גלר: פשוט אנשים מסתבר שהם מוצאים את הדרכי קשר או דרך האינטרנט בכתיבה, או בעברית, כאשר מדובר בטלפון, כי יש לנו 7 ימים בשבוע קו חם.
יאיר גלר: תקציבי הסברה – סומנו גם ל – 2012, כמו גם בשנים האחרונות.
יאיר גלר: יש 300, 400, אני כבר אומר לך: אין מגבלה.
יאיר גלר: וליד אומר שהוא צריך – אז הוא יקבל.
יאיר גלר: ואם צריך מחר להדפיס עוד, כי כאן עלה איזה מישהו שאמר שחסר חומרי הסברה.
יאיר גלר: תאמין לי, הלוואי וזאת תהיה הבעיה.
יאיר גלר: ב – 5 דקות אני עושה, נותן לו עוד תקציב שיעשה.
יאיר גלר: זה כסף קטן כל הנושא של חומרי הסברה.
יאיר גלר: גם היום מסומן תקציב ל – 2012, ו – 2013.
יאיר גלר: אין בעיה של כסף בנושא של הסברה.
יאיר גלר: חבל אפילו לפתח את העניין הזה.
יאיר גלר: רק אני אומר, אני דבר אחד לא מוכן לשנות, למרות שאתה לוחץ עלי: הוא יהיה עובד עירייה המתאם.
יאיר גלר: כי חשוב לי שראש העיר ייקח אחריות.
יאיר גלר: סליחה שאני אומר את זה.
יאיר גלר: חשוב לי שהעירייה תיקח אחריות.
יאיר גלר: הוא חייב להיות עובד המקום.
יאיר גלר: גם אם אני משלם את שכרו זה יהיה דרך העירייה.
יאיר גלר: אני נותן לעירייה והעירייה תשלם לו את הכסף.
שיפאא אלסאנע: העובד הזה ברוב המקרים לא משלבים אותו ברווחה.
יאיר גלר: זה אחריות של ראש העיר.
יאיר גלר: קטונתי מלתת לו עצות.
שיפאא אלסאנע: כי זה עיקר העבודה זה עם רווחה.
יאיר גלר: רווחה, חינוך ובריאות.
יאיר גלר: התפקיד של מי שיגיע הנה הוא לתאם בין כולם, אבל הוא צריך להיות מומחה וכפוף לראש העיר.
טלב אלסאנע: יש הערה לראש העיר בבקשה?
פאיז אבו סהיבאן: כן.
פאיז אבו סהיבאן: קודם כל, את התקן הזה, בגלל הבירוקרטיה שאנחנו נתקלים בה כרשות, ואישור משרד הפנים לכל תקן, אפילו אם זה מסובסד במאה אחוז, אני צריך לשלוח מכתב לשפיצר, זה יכול לקחת שבועיים.
פאיז אבו סהיבאן: אתה בתכנית הבראה.
פאיז אבו סהיבאן: זה לא שלך.
פאיז אבו סהיבאן: תשמע, אז אני בחרתי באמת להפעיל את זה דרך המתנ"ס.
פאיז אבו סהיבאן: אני חושב שזה גם צעד טוב על מנת לחסוך כל הבירוקרטיה הזאת.
פאיז אבו סהיבאן: הרי אני יושב ראש עמותת המתנ"ס, וגם כל עובד המתנ"ס הוא כפוף אלי, אז הוא ממילא כפוף אלי, גם מנהל המתנ"ס.
פאיז אבו סהיבאן: לכן אני לא חושב שזאת בעיה.
פאיז אבו סהיבאן: אבל מה שחשוב שאנחנו כרשות אנחנו הולכים גם לרשת כל מרכז העיר במצלמות.
פאיז אבו סהיבאן: כבר הוצאתי הזמנה, והחלטתי שנעבוד על כל העניין הזה, וגם יש לנו מוקד עירוני דרך המשטרה, דרך גם "עיר ללא אלימות".
פאיז אבו סהיבאן: אנחנו גם הולכים בתחילת ינואר לאייש אותו בתצפיתן שינווט באמת את הכל, ויעקוב אחרי כל הפעילות במרכז העיר.
טלב אלסאנע: נג'וא.
נג'וא עבאס: כן, אני רק אתייחס ממש בקצרה לכמה נקודות.
נג'וא עבאס: אני רוצה להרגיע את כל האנשים שהעלו את כל הנושא של הלאמה תרבותית.
נג'וא עבאס: אף תכנית התערבות בבתי ספר לא נעשית בסגנון של "העתק – הדבק" מהמגזר היהודי.
נג'וא עבאס: אנחנו מתייחסים למציאות בה חיים בני הנוער.
נג'וא עבאס: כשתלמידה באה ואומרת: לי מותר לי לעשן, כי סבתא שלי יושבת ומגלגלת בבית סיגריות.
נג'וא עבאס: אז אנחנו מתחברים לאותה ילדה מאותו מקום.
נג'וא עבאס: גם כל הנושא של תרבות הבילוי אצל הנערים ואיפה שהם יושבים ומעשנים סיגריות.
נג'וא עבאס: כמובן שתכנית אופי, או כל תכנית אחרת שבאה מהמגזר היהודי, מהאוריינטציה המערבית לא מתייחסת לזה, והאנשים כן מתייחסים לפן התרבותי.
נג'וא עבאס: עוד משהו, יוצאים מתוך הנחה פשוטה שכל הדיווחים שמגיעים לרווחה הבית ספר יודע.
נג'וא עבאס: בית ספר של 1,000 תלמידים עוברים, בטוח עוברים הרבה התנהגויות סיכון והרבה תלמידים בסיכון שלא מגיעים ליועצת הבודדת שנמצאת בבית הספר.
נג'וא עבאס: אז זרימת המידע אנחנו מאד מקווים שתהיה בין המסגרות זרימת מידע הדדית: הבית ספר מודיע לרווחה, והרווחה גם מודיעה.
נג'וא עבאס: אני עדה, כמפקחת על היועצים, אני עדה להרבה מקרים של דיווחים ושיתופי פעולה מצויינים, עדיין חסר ואנחנו גם, אנחנו ואתם גם פועלים בנושא.
נג'וא עבאס: עלה פה נושא ההורים בצורה מאד חזקה.
נג'וא עבאס: בכל היישובים, בכל בתי הספר יש ניסיון בלתי נלאה להביא הורים לסדנאות.
נג'וא עבאס: אבות ואמהות.
נג'וא עבאס: אנחנו אפילו עושים את הסדנאות בנפרד.
נג'וא עבאס: מזמינים אמהות בנפרד, ואבות בנפרד.
נג'וא עבאס: אני לא אשקר את הנמצאים ואני אגיד שאנחנו מגיעים ל – 100 אחוז הורים.
נג'וא עבאס: לא.
נג'וא עבאס: אנחנו לא מגיעים, לצערי, ל – 100 אחוז הורים.
נג'וא עבאס: מתוך 1,000 תלמידים אנחנו מגיעים אולי ל – 60, לפעמים 70 הורים שמגיעים.
נג'וא עבאס: אבל כל, מבחינתנו כל הגעה של הורה לבית ספר הוא ניצחון אדיר ואנחנו, בגלל הילדים, אנחנו מגיעים ככה לגני ילדים, לבתי ספר, לבתי ספר על יסודי.
נג'וא עבאס: אותה אמא היא אמא ל – 6, 7 ילדים, אז כשאנחנו מביאים אותה לסדנא, בעצם אנחנו כוללים בתי ספר, אבל שוב, לשיפאא וגם לאחרים, אני חושבת שמשרד החינוך הוא לא לבד פה.
נג'וא עבאס: נכון שעיקר המאמצים אמורים להיות במערכת החינוך, ואנחנו באמת משקיעים מאמצים אדירים.
נג'וא עבאס: אבל בלי שיתוף פעולה בין משרדי הממשלה על כל הבריאות, רווחה, הרשות למלחמה בסמים, אף אחד לא יכול את זה לבד.
טלב אלסאנע: תודה רבה רבותיי.
טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שישיבה זו חשובה.
טלב אלסאנע: גם אנחנו נחשפנו, גם הצפנו את הבעיה.
טלב אלסאנע: אני רוצה לברך את ראש העיר שאירח את הדיון החשוב הזה ולדעתי במסגרת המסקנות של הועדה בישיבתה היום אנחנו מודעים יותר לבעייתיות של המצ'ינג שגורם לכך שהרבה תכניות חשובות מאד אינן מיושמות, ולכן נפנה למשרד האוצר.
טלב אלסאנע: בכל מה שנוגע ליישובים שנמצאים באשכול 1 מבחינת מצב סוציואקונומי לפטור אותם מהבעיה של המצ'ינג בתחום של חינוך, רווחה ובריאות.
טלב אלסאנע: הדבר השני – יש חשיבות רבה לטיפול מערכתי משולב של כל המערכות.
טלב אלסאנע: לכן להירתם, ההערה שצוינה לגבי שיתוף פעולה עם הקהילה, עם ההורים, לקיחת אחריות, זה עניין חשוב.
טלב אלסאנע: אני רוצה לברך את משטרת רהט, ראש העיר, שיתוף הפעולה.
טלב אלסאנע: זה דוגמה כאשר רואים את העלייה מבחינת ההישגים שגרמה לירידה בקטטות, בירי, בכל מיני תופעות שליליות.
טלב אלסאנע: הדברים, הנתונים שאנו יוצאים מהם מזועזעים מאד, עניין אחוז האסירים והעבריינות שבמהלך 10 השנים האחרונות, עליה של 500 אחוז.
טלב אלסאנע: זה נתון מזעזע, זה נתון מדהים.
טלב אלסאנע: אנחנו מאבדים את הנוער שלנו.
טלב אלסאנע: אנחנו מאבדים את הצעירים.
טלב אלסאנע: במקום שנפגוש אותם באוניברסיטאות, אנחנו הולכים לפגוש אותם בבתי סוהר.
טלב אלסאנע: זה דבר מזעזע.
טלב אלסאנע: הנתון השני שצריך לבחון אותו: מדוע 50 אחוז מהאסירים האלה עבירות תעבורה, רבותיי.
טלב אלסאנע: לכן זו שאלה שמופנית למשטרה.
טלב אלסאנע: צריך לבחון מה קורה?
טלב אלסאנע: מדוע הנתון הזה קיים אך ורק לגבי הנגב?
טלב אלסאנע: אולי המשטרה, באיזה שהוא מקום, יש הגזמה בעניין של התייחסות.
טלב אלסאנע: לא כל מקרה צריך להפוך אותו לפושע, עבריין, ציית – לא ציית, ואנחנו נחשפנו בעבר, במהלך הביקור שלי בבית הסוהר, אולי נדבר על זה עם מפקד המרחב, מפקד המחוז בעתיד, מבלי להקל ראש בהתמודדות עם העבריינות והפשיעה.
טלב אלסאנע: אנחנו מבחינים בין מידע לבין פשע ועבריינות.
טלב אלסאנע: עניין של התכניות של הרשות למלחמה בסמים – וליד הציג תכניות מצוינות בכל מיני תחומים איך להגיע ולהציף בעיה דרך התרבות, דרך מוזיאונים, דרך ספורט.
טלב אלסאנע: זה לא נמצא בנגב.
טלב אלסאנע: וביישובים הבדואים שהם הכי יישובים שנתונים במשבר של מעבר קשה מבחינה חברתית, מבחינת הזהות ויש השלכות ויש משברים ויש נשירה ויש אנשים שנופלים, ולכן אנחנו רוצים לראות את התכניות האלה מיושמות.
טלב אלסאנע: במהלך הדיון שלנו שיהיה מעקב בעוד 6 חודשים, אנחנו רוצים לקבל דיווח מה התקדם מהיום לעוד 6 חודשים.
טלב אלסאנע: לעניין של מתאמים – אני רוצה לציין שזה דבר מזעזע שאין מתאם סמים בשום יישוב ערבי בנגב?
טלב אלסאנע: איך יכול להיות דבר כזה?
טלב אלסאנע: זה לא מתקבל על הדעת.
טלב אלסאנע: לכן אנחנו רוצים לראות ברהט, אבל לא רק ברהט.
טלב אלסאנע: יש מקום לבחון מבנה שהוא רב תכליתי משולב שייתן מענה לסוגיה הזו בהיבטים רבים ואם ייבחן הדבר שיהיה ברהט, כי רהט היא העיר המרכזית ליישובים הבדואים, ולדעתי צריך להתמודד ולהתמקד ברהט בהיבט הזה.
טלב אלסאנע: עניין של השירותי רווחה – אני חושב שהמענה שניתן למסגרות טיפוליות איננו הולם, איננו מהווה מענה אמיתי לצרכים של הקהילה, ולדעתי צריך להקים מסגרת טיפולית הולמת את מסגרת רהט בכל צורה שתימצא.
טלב אלסאנע: זה נכון, כי יש בעיה תרבותית של המטופלים.
טלב אלסאנע: מגיעים לבאר שבע.
טלב אלסאנע: יש כאלה שמגיעים לבאר שבע ומתמכרים שם.
טלב אלסאנע: זה לא אומר שהסיבה היא באר שבע, אבל יש בעיות אמיתיות, ולכן חוסר התאמה.
טלב אלסאנע: לכן הולכים למסגרות טיפוליות בתמרה, במקומות אחרים.
טלב אלסאנע: צריך לכאן שיקבלו.
טלב אלסאנע: כי עד שמגיע לתמרה, חוזר, אני לא יודע מה קורה איתו בדרך.
טלב אלסאנע: לכן צריך לפתח מסגרות כאן, בחברה הערבית הבדואית בנגב.
טלב אלסאנע: אנחנו נמשיך ונעקוב אחרי הנושא הזה.
טלב אלסאנע: אני מודה לכל המשתתפים ושיהיה לכם בהצלחה במלאכה שאתם עושים.
טלב אלסאנע: שלום לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה.
שוקי סגיס: אנחנו נספר קצת על הנמל ונלמד מה עושים פה ומה קורה פה.
שוקי סגיס: אנחנו נראה בהתחלה סרט, אחר כך נקרין מצגת, אני קצת אסביר על הפעילות ואשתדל לעשות את זה בקצרה בלי להיכנס לכל מיני פרטים.
שוקי סגיס: אם זה מעניין אתכם, אני אספר מה קורה בכלל בעולם ובספנות העולמית כדי שנבין איך כל הדברים האלה עובדים היום בעולם שלנו.
שוקי סגיס: כמובן, ניגע בנושאים שאתם ממונים עליהם.
שוקי סגיס: יושב פה גם המנב"ט שלנו והוא יספר על כל הפעילות שנעשית אצלנו בכל מיני תחומים פליליים וביטחוניים, שקשורים לפעמים.
שוקי סגיס: זה מתחבר ביחד כי אתה נוהג לפעמים בנושא הביטחוני ומחבר אליו מייד גם את הנושא הפלילי וזה תופס את שני הדברים יחד בחלק מהמקרים.
שוקי סגיס: נראה סרט קצר על הנמל ואחר כך נמשיך.
שוקי סגיס: (הקרנת סרטון)
שוקי סגיס: חברת נמל אשדוד היא היום חברה ממשלתית בבעלות מלאה של המדינה, אבל היא חברה.
שוקי סגיס: למעשה, אנחנו פועלים בכמה מגזרים עיקריים, והראשון והעיקרי שבהם הוא המכולות.
שוקי סגיס: מגזר נוסף הוא מטען כללי – ברזל ועץ שמגיע ב-General Cargo, שמגיע בתוך הספנות של האוניות, לא בתוך מכולות, כלי רכב ומטעני תפזורת.
שוקי סגיס: בנוסף יש לנו היום גם את אוניות הנוסעים, שזה גם חשוב.
שוקי סגיס: האוניה שטבעה היתה פה לפני שבוע.
טלב אלסאנע: היא לא ישראלית, נכון?
שוקי סגיס: לא, היא לא ישראלית, של חברת קוסטה.
זאב ציגלברג: עם אותו רב-חובל?
שוקי סגיס: לא עם אותו רב-חובל.
שוקי סגיס: הם פוקדים אותנו גם, הם עובדים אתנו ומביאים הרבה מאד תיירים לכאן.
שוקי סגיס: מאז 2005, אז היתה רפורמה בנמלים, היה לנו גידול בענף העיקרי של 74% עד 2010 ויש עוד גידול ב-2011.
שוקי סגיס: ההון העצמי של החברה הוא כ-2 מיליארד שקלים.
שוקי סגיס: מחזור ההכנסות השנה יהיה כ-1.1 מיליארד שקלים.
שוקי סגיס: יש לנו 1,280 עובדים וזה נכון לסוף 2010.
שוקי סגיס: המספר לא השתנה כמעט בשנה האחרונה.
טלב אלסאנע: עובדי קבלן או עובדי החברה?
שוקי סגיס: אלה עובדי חברה.
שוקי סגיס: בנוסף להם יש לנו עוד עובדי קבלן בנקיון ובאבטחה, אבל חוץ מזה כמעט כל הפעולות פה נעשות על-ידי עובדי הנמל כעובדי החברה.
שוקי סגיס: ב-1965 התחיל לפעול נמל אשדוד, אז בנו אותו תחת רשות הנמלים, שאיחדה למעשה את כל נמלי ישראל תחת רשות אחת.
שוקי סגיס: ב-2005 היתה רפורמה בנמלים, שביטלה את רשות הנמלים ואז גם הגעתי לנמל מעולם של היי-טק.
טלב אלסאנע: אתה חלק מהרפורמה?
שוקי סגיס: כן, אני חלק מהרפורמה.
שוקי סגיס: רשות הנמלים עצמה פורקה, הקימו את חברות הנמל חיפה, אשדוד ואילת.
טלב אלסאנע: כל נמל הוא חברה נפרדת ועצמאית?
שוקי סגיס: כל נמל הוא חברה עצמאית והם מתחרים ביניהם.
שוקי סגיס: זאת אומרת, זה לא אותו מנהל עכשיו.
טלב אלסאנע: הן חברות ממשלתיות ולא היתה החלטה להעביר אותן לשוק הפרטי.
שוקי סגיס: עוד לא.
שוקי סגיס: יש פה תהליך.
שוקי סגיס: מבחינת הרפורמה, מה שנעשה זה השלב הראשון.
שוקי סגיס: השלב השני מדבר על יציאה לבורסה של החברות והפרטה מלאה עד 2020.
שוקי סגיס: זה דבר שאנחנו מנסים לקדם כדי שיתבצע קודם לכן ויש על כך הסכמות עם העובדים.
שוקי סגיס: הנכסים של החברה, כלומר המקרקעין בלבד, לא המנופים ולא הציוד שאתם רואים פה, נמצאים בידי חברת נכסים שתמיד תהיה בבעלות המדינה.
שוקי סגיס: כלומר, המדינה לא תפריט את הנכס.
שוקי סגיס: את הרציפים עצמם היא לא תפריט, רק את ההפעלה ואת הציוד.
שוקי סגיס: בשנת 2005 אחרי הרפורמה פתחנו את הנמל החדש, שנקרא על-שם רפול, שנהרג פה.
שוקי סגיס: אלה הרציפים החדשים ואתם תראו אותם.
שוקי סגיס: באוקטובר 2010 יושמה רפורמה בתעריפים, ששינתה למעשה את כל מבנה התעריפים של הנמלים בארץ ואושרה על-ידי שר האוצר ושר התחבורה.
שוקי סגיס: זה היה מהלך שמאד חשוב לעשות כי השיטה הקודמת מאד הכבידה על היבואנים והיצואנים.
שוקי סגיס: הם היו משלמים לנמל על-פי ערכי מטען ולא על-פי הפעילות ופה עברנו לפעילות.
שוקי סגיס: הם גם הפסיקו את הסבסודים הצולבים בין היבוא ליצוא ונוצרה יותר תחרות בכלל במשק.
שוקי סגיס: זה הקל גם על היצואנים וגם על היבואנים באותו הספק כי היבוא סבסד את היצוא.
שוקי סגיס: כלומר, היבוא היום יותר חופשי ולמעשה זה הגביר בכלל את התחרות במשק כולו.
שוקי סגיס: החזון שלנו כחברה זה להיות הנמל המוביל בישראל, מהמרכזיים והמתקדמים בים התיכון.
שוקי סגיס: היום אנחנו הנמל הגדול בישראל וזה דבר שכבר השגנו.
טלב אלסאנע: יותר גדולים מחיפה ומאילת?
שוקי סגיס: יותר גדולים מחיפה.
שוקי סגיס: אילת הוא נמל קטן מאד.
טלב אלסאנע: מה המצב שם?
שוקי סגיס: הפעילות באילת היום היא בעיקר רכבים ותפזורות של כימיקלים לישראל, של יצוא.
שוקי סגיס: אין להם כמעט פעילות של מכולות ומטענים אחרים מעט מאד.
שוקי סגיס: הפעילות שלו היא כ-10% מאתנו.
שוקי סגיס: זה בערך היחס.
שוקי סגיס: אנחנו נראה את זה בכל מיני נתונים.
שוקי סגיס: היום אנחנו הנמל המוביל ואנחנו גם צריכים לשמור על זה.
שוקי סגיס: זה לפי נתונים של D
טלב אלסאנע: מאז ומתמיד הייתם המובילים?
שוקי סגיס: לא, זה קרה בשלוש השנים האחרונות.
שוקי סגיס: המהפך חל לפני כשלוש-ארבע שנים ולמעשה הפכנו להיות הנמל המוביל והגדול בצורה משמעותית.
שוקי סגיס: אני חושב שזה סימן טוב, לא בגלל שנוח לי להגיד כי אני מוביל – לא קל להיות מוביל.
שוקי סגיס: גם להיות מוביל זה קשה מאד.
שוקי סגיס: זה רק מראה שנוצרה באמת תחרות בין הנמלים ואני חושב שזה בריא למשק כולו.
שוקי סגיס: התחרות הזאת מאד מאד חשובה.
שוקי סגיס: הייעוד שלנו הוא לתת שירותי נמל איכותיים ויעילים תוך צמיחה וגידול ברווחיות.
שוקי סגיס: אם אנחנו מסתכלים על ענף הנמלים, יש לנו מתחרים – חיפה הוא הנמל המתחרה הגדול שלנו, נמל אילת, אפילו מספנות ישראל שעושים פעילות נמלית ואפילו לקחו לנו מטענים והפסדנו להם קצת, אבל זה בסדר.
שוקי סגיס: הנכסים מוחזקים על-ידי חברת נמלי ישראל, שהיא חברה ממשלתית נוספת שאחראית על הנכסים מבחינת המדינה.
שוקי סגיס: יש לנו רגולציה מבחינת רשות הספנות והנמלים, שהיא רשות רגולטורית של משרד התחבורה.
שוקי סגיס: כמובן, הבעלים הם המדינה באמצעות רשות החברות הממשלתיות, שהם למעשה האסיפה הכללית של החברה.
שוקי סגיס: חוץ מהרגולטור הזה יש לנו עוד הרבה רגולטורים.
שוקי סגיס: צריך להבין שדרך נמלי הים משונעים 99% מהמטענים לישראל וממנה.
שוקי סגיס: כלומר, הנושא האווירי מאד מינורי ביחס לפעילות הנמלית.
שוקי סגיס: מה שמשונע דרך האוויר בדרך כלל זה מוצרי היי-טק ואולי קצת פרחים, אבל גם זה כבר עבר למכולות קירור.
שוקי סגיס: יש היום יכולת לשנע אפילו פרחים דרך הים.
שוקי סגיס: כמובן, את כל שאר התוצרת החקלאית אנחנו משנעים דרך הים וגם היום זה נעשה בצורה מאד יעילה, בעיקר על-ידי מכולות קירור, דבר שייעל מאד את הפעילות הזאת עבור החקלאים ונותן להם פתרונות מאד מאד טובים.
שוקי סגיס: הסחורה שלהם מגיעה לחו"ל בצורה מאד טובה.
שוקי סגיס: מצד אחד אנחנו מובלעת.
שוקי סגיס: ישראל היא מדינת אי ונוצר מצב שאם הנמלים משותקים, הכלכלה משותקת.
שוקי סגיס: זה דבר שצריך להבין כי אין לנו מעברי סחורות דרך מצרים ואפילו לא דרך ירדן.
שוקי סגיס: יש לנו בעיה לייבא את המטענים שלנו וזה נעשה רק דרך הנמלים בישראל.
שוקי סגיס: אין הרבה אלטרנטיבות חוץ מהים כי האוויר לא יכול לתת מענה.
טלב אלסאנע: המעברים היבשתיים שציינת.
שוקי סגיס: אתה לא משנע מכולות במעברים היבשתיים.
שוקי סגיס: אם מישהו פרק מכולות בנמל עקבה אין מצב שאתה מעביר אותן לישראל.
טלב אלסאנע: יש לך יבוא ממצרים דרך הים?
שוקי סגיס: זה נעשה דרך הים.
שוקי סגיס: היום יש להם את נמל פורט-סעיד, שהוא נמל מאד מתקדם ומאד גדול ומתפתח, אבל לצערנו לאחרונה יש שם בעיות לא פשוטות.
שוקי סגיס: זה יוצר להם בעיה עם חברות הספנות הזרות שדי חוששות להגיע לנמל פורט-סעיד.
שוקי סגיס: זה גורם לבעיה לא פשוטה בכל האזור.
שוקי סגיס: יש היום מחסור במדינת ישראל בתשתית תחבורה יבשתית – נושא הרכבות לא מספיק מפותח פה.
שוקי סגיס: כמה שאנחנו רואים שהוא מתפתח והוא מתפתח ועושים, אבל עדיין רכבות לא מגיעות בישראל למפעלים.
שוקי סגיס: הן מגיעות למרכזים ואז אתה צריך לשנע שוב עם משאית וזה מעלה את העלויות.
שוקי סגיס: זה עסק לא כל-כך פשוט וזה יוצר קצת הגבלה.
שוקי סגיס: בנוסף לכך, כמובן, שטחי האחסון.
שוקי סגיס: אם אנחנו מסתכלים על פילוח ההכנסות שלנו אנחנו רואים ש-59% מההכנסות שלנו באים ממכולות, שזה עיקר הפעילות, כלי רכב ומטען כללי – 18% ועוד תפזורות.
שוקי סגיס: אנחנו מייצאים גם את מטעני הפוספטים של כי"ל ואשלג ויש יבוא של מלט, יבוא של פטקוק, שזה החומר של הפחם של נשר עצמה.