GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורון תורג'מן: יש שקפים שהם לאורך עשור וגם שם רואים את מגמת הירידה, אבל ניגע איפה הם.
דורון תורג'מן: בהתפרצויות לדירה הישג חשוב, ירידה משמעותית.
דורון תורג'מן: בגנבות רכב נכשלנו, יש עלייה של 36%.
דורון תורג'מן: לא מעט עברות מתקיימות במושבים ובמושבים אלה עברייני חוץ שאין לנו כיסוי מודיעיני עליהם ולכן הקמ"ן עובד הרבה יותר קשה, אבל כפי שאתה רואה לאורך השנים יש ירידה אבל בשנה האחרונה לא הצלחנו להשיג את היעד.
דורון תורג'מן: בהתפרצויות לעסק יש ירידה של 19% ובהתפרצויות לרכב יש עלייה של 12%.
דורון תורג'מן: מבחינת פעילות ממוקדת כנגד עבריין, אז יש את השלב המקדים, התהליך והתוצאה.
דורון תורג'מן: בשלב המקדים כמובן איתור וסימון העבריין, הגדרת סדר עדיפות לטיפול.
דורון תורג'מן: כמובן שבתהליך כל המשרדים לוקחים חלק, יש חלוקת אחריות משימתית וטריטוריאלית, הזרמת מודיעין בזמן אמת, יש לנו עוד פעולות שפחות ידברו לפורום אבל אנחנו עושים פעילות יחד עם יחידות שכנות, אמצעים טכנולוגיים, יחידה מרכזית והשלוחה כאשר התוצאה הנדרשת זה מעצר וכתב אישום.
דורון תורג'מן: בחרתי לנגוע גם בנוער, שזה נושא שהוא מאוד רלוונטי.
דורון תורג'מן: המאפיינים הם מאפיינים כפי שקיימים בכל עיר, עברות רכוש, סמים ואלימות.
דורון תורג'מן: בעיקר גנים ציבוריים, ונדליזם.
דורון תורג'מן: גנבות טלפונים ניידים, זו תופעה שהיא נוגעת בכל הארץ, זה מאוד זמין אבל מאוד פוגע.
דורון תורג'מן: ילד קטן שלוקחים לו את הטלפון תוך כדי אקט של אלימות נשאר עם טראומה.
דורון תורג'מן: זה מאוד בעייתי, אנחנו משקיעים בזה המון.
דורון תורג'מן: יחידת השיטור העירונית שקמה בעיר מאוד מאוד משפיעה בתחום הזה, היא המון בגנים, היא מטפלת בדברים האלה, היא גם חושפת עברות.
דורון תורג'מן: לעתים נקבל עלייה בשלב ראשון, אבל זה משהו שהוא מאוד מרכזי.
טלב אלסאנע: שיעור העבריינות לעומת הממוצע הארצי?
דורון תורג'מן: אנחנו די מאוזנים.
רן בטאט: במקום טוב באמצע, זאת אומרת יש עברות מסוימות שאנחנו מעל הממוצע.
רן בטאט: העברה נמדדת לפי כמות התושבים של 1,000 מסוימות, אבל יש עברות מסוימות, כמו שהמת"ח נגע, לדוגמה בגנבות רכב אנחנו מעל הממוצע הארצי.
רן בטאט: בסך הכול באלימות אנחנו פלוס מינוס ברמה הארצית, פחות או יותר, יש עברות שאנחנו פחות, התפרצויות לדירה, הצלחנו להשפיע על זה.
רן בטאט: אבל לא רואים שינויים בוא נאמר בצורה מהותית יחסית ל---
טלב אלסאנע: בתחום של ה---
רן בטאט: אני יכול לומר שלעתים ההד הציבורי הוא רחב, כי כשיש אירוע, גם אם הוא אירוע בודד, לעתים הם אירועים קשים ואירועים עם הד ציבורי בעקבות הפגיעה באנשים או פגיעה כמו שהיה לפני שנתיים בנשים, אז למעשה זה יוצר הד ציבורי ותפוצה תקשורתית, אבל גם במקומות אחרים ובערים אחרות נרצחות נשים על רקע אלימות במשפחה, לדוגמה ראשון, בשנים האחרונות היו כמה מקרים חריגים.
רן בטאט: פשוט לפה יש לזה את העוצמה אחרת.
טלב אלסאנע: מבחינת מספר מקרי הרצח.
טלב אלסאנע: כולם חושבים שלוד נתפס כאילו מספר אחד, במקום בשוד, מבחינת מקרי הרצח.
רן בטאט: אני יכול לומר שבפילוח בסטטיסטי שנעשה בעשור האחרון בנושא של רצח נשים, אז לוד לא מובילה.
רן בטאט: זה מפוזר בכל הארץ.
רן בטאט: היה לפני שנתיים, כמו שציינתי, רצף של שלוש נשים שנרצחו בתקופה של שבועיים שלמעשה נתן את הפיק ואת העוצמה, אבל בגדול רצח נשים על רקע של אלימות במשפחה, יש את זה גם בשאר המגזרים, בתחנות שרון, הצפון.
רן בטאט: אנחנו פחות או יותר מאוזנים.
כוכבה ברק: אבל לא רק רצח נשים, הוא מדבר על מקרי רצח בעיר הזאת לעומת יישובים אחרים.
דורון תורג'מן: בשנה הקודמת היו ארבעה מקרי רצח, בשנה קודם לכן תשעה.
דורון תורג'מן: כשזה בלוד זה תופס נפח אחר, הסטיגמה פה היא קשה.
טלב אלסאנע: למשל ב-2010 כמה מקרי רצח היו בעיר?
דורון תורג'מן: תשעה.
טלב אלסאנע: כמה מקרי רצח היו בכל---
דורון תורג'מן: אני מאוד ממוקד בעיר שלי, אני חייב לתת פה את המענה.
רן בטאט: בסביבות 125 מקרי רצח, 130, פלוס מינוס.
טלב אלסאנע: 7% ממקרי הרצח היו כאן.
רן בטאט: באותה שנה.
רן בטאט: אבל לדוגמה אשתקד, ב-2010 גם היו קרוב ל-120 מקרי רצח בכל הארץ, אנחנו הבאנו ארבעה מקרי רצח.
רן בטאט: שנת 2009 הייתה באמת שנה שהיה ריכוז של מקרי רצח, אבל---
דורון תורג'מן: בוא נאמר שהאירועים בלוד מסוקרים הרבה יותר, הם תופסים נפח אחר, הם מאוד מעניינים את כולם.
דורון תורג'מן: כשזה קורה בעיר אחרת, זה פחות תופס את הנפח וזה משאיר את העיר הזאת איפשהו גם בבעיה, כי יש בעיר הזו הרבה דברים יפים, הרבה מיזמים, רשות, קהילה, משטרה, שפחות באים לידי ביטוי, כי הרבה יותר מעניין לסקור את האירועים החריגים.
יוסי בניסטי: דורון, ברשותך.
יוסי בניסטי: אם יש סכסוך והוא כרגע חם ופעיל, הוא מייצר לנו בין שתי משפחות 30 אירועי ירי, זה לא אומר שכרגע לוד בוערת וכל המגזר בוער.
יוסי בניסטי: יכול מאוד להיות שכל לוד מתנהלת כמו שצריך, ומשתי משפחות מייצרים אלימות.
יוסי בניסטי: קח את 2009-2010, אתה תראה שם שהיה סכסוך בין שתי משפחות שייצר לנו המון אירועים.
יוסי בניסטי: זה לא אומר שבלוד היה כל חמש דקות הרוג, העיר התנהלה ככה.
יוסי בניסטי: זה מאוד מטעה.
יוסי בניסטי: סכסוך אחד יכול להעלות בפיק את אירועי האלימות וזה לא נכון.
דורון תורג'מן: מבחינת הנוער, תהליכי עבודה: אז קודם כל תקיפת הפשיעה.
דורון תורג'מן: אנחנו מסמנים את הנערים הרצדביסטים, מולם מרכזים מאמץ מעבר לפעילות הקהילתית, יוצרים את החיכוך.
דורון תורג'מן: עם הנוער יותר קל לעבוד בפרשיות של חבר מביא חבר, אפשר להתגלגל איתם קצת יותר.
דורון תורג'מן: יש משימות לכל משרד בתחנה, גם אם זה לא מודיעין ובילוש וזה לא נוער, סיור, כולם מטפלים בנושא.
כוכבה ברק: אולי למעני רק תגדיר את הרצדביסטים האלה, שפעם ראשונה שאני שומעת את זה.
דורון תורג'מן: רצדביסטים אלה קטינים שמבצעים עברות חוזרות ונשנות.
דורון תורג'מן: בטיפול זה הפנייה לקד"ם, קבוצות דיון משפחתיות, 'השער הפתוח', גשר, שאני אפרט בהמשך, שירות מבחן לנוער, רווחה, גורמי עירייה, שיחות אישיות עם הקטין והוריו.
דורון תורג'מן: יש לא מעט פרשיות, ניתן להתרשם, פרשיית עלי באבא זו פרשיית סמים של עשרות קטינים.
דורון תורג'מן: הגענו ל-11 כתבי אישום.
דורון תורג'מן: הפעלת קטין בכל הנושא של מכירת אלכוהול, קטין שביצע ארבעה מקרי שוד, דקירה, פריצה לרכב, קיבל שנתיים מעצר, הורדתי את השמות, כי זה קצת בעייתי, אבל יעדים שקיבלו.
דורון תורג'מן: בסך הכול יש לא מעט פרשיות.
דורון תורג'מן: אני אציין שתיים מהן; אחת הפרשיות זו פעילות יזומה של הסיור, תוך כדי פעילות, תוך כדי סיור שגרתי זוהה רכב, המשיך עד מודיעין, התגלגל לדירת מסתור, באותה דירה נתפסו 3 אקדחים, סמים, מאות אלפי שקלים.
דורון תורג'מן: היה שם גילוי טביעות אצבע וד.נ.א, נעצרו שמונה חשודים.
דורון תורג'מן: לקחנו גם את הרכוש, שווי הנכסים יותר מחצי מיליון שקל.
דורון תורג'מן: פרשיית עלי באבא שהתחילה בנערה שעוכבה על החזקה לצריכה עצמית והיא התחילה לספר פה על מקרים רבים נוספים וכאמור גם חילוט וגם כתבי אישום אל מול המעורבים.
דורון תורג'מן: דיברנו על הקהילה.
דורון תורג'מן: בהיבט של שירות חוץ, יש סקרים שאנחנו מבצעים אחת לשבוע, כל התחנה מוכוונת שירות.
דורון תורג'מן: יש רצדביסטים שמתקשרים הרבה לתחנה, ואנחנו מגיעים אליהם לבדוק מה, כי יש אנשים שזה פשוט טבוע בהם.
דורון תורג'מן: יש יחידת יל"ש, יחידת שירות שמקבלת את האזרחים בתחנה.
דורון תורג'מן: זמן תגובת ניידות, אנחנו עובדים על זה קשה, כולם נדרשים להגיב מהר, יש מועצת תושבים שאנחנו חלק מהפורום הזה, יש דלת פתוחה כל יום חמישי אצלי, שמגיעים אזרחים, יושבים ומדברים.
דורון תורג'מן: הטיפול בטווח זמן מיידי.
טלב אלסאנע: זה קיים בהרבה יישובים?
דורון תורג'מן: אני מאמין שכן, כל מת"ח איך שהוא נוהג.
דורון תורג'מן: אני נוהג כל יום חמישי לקבל לפחות שני אזרחים, וחוגי בית מול המגזר הערבי, יחד עם יהודה אנחנו ניגשים כל חג, כל מצב שאפשר לעשות חוג בית, לשמוע על הבעיות, לדבר.
דורון תורג'מן: אני משתדל שיגיעו גם הרשות למפגש כזה כי זה מאוד חשוב, אבל זה משהו שאנחנו בכל אופן החלטנו לקיים ומקיימים.
דורון תורג'מן: בסקר השירות של השנה הקודמת מוקמנו במקום שביעי בארץ מבחינת שירות, יש שיפור בתחושת הביטחון, עלייה של 20%, ניתן לראות את זה בעמודה המרכזית.
דורון תורג'מן: זיהו את השינוי לטובה, זה משהו שצריך לשמר אותו, כי לפעמים זה פיק שקיים, אבל אנחנו חייבים לשמר אותו ואנחנו עושים לא מעט.
דורון תורג'מן: אל מול הקהילה יש לא מעט מיזמים.
דורון תורג'מן: אני אגע בשניים מהם, ב'השער הפתוח' וברמת אשכול.
דורון תורג'מן: השער הפתוח, כאמור זו פעילות בהובלה של התחנה, יחידת הנוער.
דורון תורג'מן: יש קצינת צה"ל יחד איתנו, מורה חיילת, יש את הרשות המקומית, כולנו יחד מתחילת החופש הגדול עם הנערים, גילאים 15-17, כולם רצדביסטים בפעילויות פליליות שונות.
דורון תורג'מן: אני פגשתי עם פרויקט גשר הערבי ביום חמישי, אתה מסתכל לילדים בעיניים, קודם כל זה נותן גם לך, אבל מאוד מאוד חשוב, וגם הרשות וגם שוטר שלי שמוקצה למשימה הזו, עושים את העבודה.
דורון תורג'מן: הפעילות היא גם חווייתית וגם ערכית.
דורון תורג'מן: בחווייתית לוקחים אותם גם לפיינבול, היינו עם גשר בפיינבול, הם מאוד נהנו.
דורון תורג'מן: גשר היו בהר הבית והיהודים היו במקומות אחרים, כל אחד בהתאם למאפיינים.
דורון תורג'מן: אבל יש גם פעילות ערכית.
דורון תורג'מן: הפעילות הערכית היא לתת שי בראש השנה ולשפץ בתים של אותה אוכלוסייה, פעילויות שהן ערכיות, הם נפגשים עם , עם נרקומן לשעבר, למכון גמילה הם הולכים.
דורון תורג'מן: משהו חשוב לכולם.
דורון תורג'מן: פרויקט רמת אשכול אבן וסיד, זה שלושה בניינים בשכונת רמת אשכול, שזו השכונה הבעייתית ביותר.
דורון תורג'מן: בחרנו אותם בסיוע של פאתן.
דורון תורג'מן: אחד המבחנים הגדולים היה האם הם יצליחו לשמר.
דורון תורג'מן: חברת אבן וסיד הגיעה, תרמה את הכסף, פועלים, שוטרים מהתחנה הגיעו ביום שישי, יחד עם התושבים.
דורון תורג'מן: רואים למטה לפני ואחרי.
דורון תורג'מן: לפני כל הזבל היה בחוץ, כל הביוב זרם, לא ריצוף, לא חשמל, לא כלום.
דורון תורג'מן: לאחר מכן ניתן לראות את השיפוץ והחשוב ביותר, כפי שאמרתי, זה השימור ושיהיה שימור.
דורון תורג'מן: מאותו פרויקט המשכנו לפרויקטים נוספים, גני ילדים, נגענו בהרבה דברים.
דורון תורג'מן: חשוב להבין שזו פעילות ערכית שהיא חשובה גם לנו ואנחנו נמשיך לקיים אותה.
דורון תורג'מן: כל חודשיים יש מיזם בהובלה של התחנה.
דורון תורג'מן: לוד בעתיד – עשיתי שקף שיתייחס קצת להתפתחות העתידית.
דורון תורג'מן: אני צופה שבשלוש השנים הקרובות העיר הזאת תיראה אחרת.
דורון תורג'מן: שימו לב, מרכז הקונגרסים, מבנה התחנה החדש, שכונות קבע, כפר סטודנטים יש אחד, הולכים להקים את הנוסף, מרכז העיר יעבור שיפוץ, קאונטרי קלאב, רכבת.
דורון תורג'מן: חבר'ה, יש אופק, הוא חשוב.
דורון תורג'מן: מבחינתי, לסיכום, קודם כל שגרת מטה, הפעילות סדורה, גמישות הפעלה, חיזוק אמון הציבור ותחושת הביטחון.
דורון תורג'מן: מבחינתי הדברים הקטנים הם מאוד משפיעים, שגרה חזקה.
דורון תורג'מן: כל הנושא של הסמים, פעילות ממוקדת, שילוביות ואחריות משותפת, גם של התחנה וגם מול כל הגורמים הנוספים, איתור רציף של שותפויות והרחבה, כל מי שרוצה להיות שותף, אהלן וסהלן.
דורון תורג'מן: שיתוף הפעולה עם הרשות המקומית הוא טוב מאוד, האיזון ומרקם החיים בעיר מעורבת הוא לא פשוט, אבל אנחנו פועלים לא מעט לשמר אותו והוא מתקיים.
דורון תורג'מן: וכמובן הלחימה בתופעה של הסמים היא בטיפול אפקטיבי וכלל מערכתי.
דורון תורג'מן: עד כאן, אם יש שאלות למישהו?
כוכבה ברק: אל"ף אני רוצה להגיד שאני מאוד מתרשמת ממה ששמעתי.
דורון תורג'מן: אולי לא מאוחר, סליחה, בואו נתחיל בסבב.
דורון תורג'מן: (סבב היכרות).
כוכבה ברק: אז כמו שאמרתי, אני מאוד שמחה להיות כאן, לשמוע, להכיר, לדעת.
כוכבה ברק: רציתי לשאול מה בעצם הזיקה שלכם למערכת החינוך ואני אפרט למה אני מתכוונת.
כוכבה ברק: הרבה פעמים אני שומעת מנהלים שאומרים לי 'הייתי בבעיה ולא ידעתי למי לפנות', ודבר ראשון שאני אומרת, 'מה שאני יודעת זה שיש לכם שוטר קהילתי, למה אתם לא פונים לשוטר הקהילתי?' מה שקורה, זה שיש מנהלים שאומרים לי, פנינו לפקידת סעד, אז למה אני צריך שוטר קהילתי, או מתקשרים אליי ושואלים אותי, למי אני אתלונן, לשוטר הקהילתי, לפקידת סעד?
כוכבה ברק: זאת אומרת יש עמימות בכל הנושא הזה כשיש איזה שהיא בעיה אקוטית בבית הספר ולא יודע מנהל בית הספר למי לפנות.
כוכבה ברק: דבר שני זה זמן תגובה.
כוכבה ברק: הייתה מנהלת, אני לא יודעת כמה אתם מכירים את המקרה, אבל לא משנה, מקרה שקרה ביום שישי שעבר, מנהלת שכל צוות ההוראה כבר יצא מחוץ לכותלי בית הספר והיא נכנסה למצב מאוד מאוד לא נוח, הזמינה ניידת ורק אחרי שעה הגיעה ניידת והיה שם סיפור מאוד לא פשוט.
כוכבה ברק: בית ספר יסודי.
כוכבה ברק: אתה כתבת כאן, 'שילוביות ואחריות משותפת', הייתי רוצה לדעת אילו פעולות משותפות למערכת החינוך בנושא מניעה.
כוכבה ברק: לא בנושא טיפול אלא בנושא מניעה, יחד עם שפ"י (שירות פסיכולוגי ייעוצי).
כוכבה ברק: אז אני אשמח לשמוע.
דורון תורג'מן: קודם כל הזיקה למערכת החינוך, יצא לי להיפגש כמעט עם כל המנהלים פה.
דורון תורג'מן: רק בשבוע שעבר אני נפגשתי פה עם הערבים ועם היהודים, כולם מוזמנים ומול כולם מתקיימת הדינמיקה הנדרשת.
דורון תורג'מן: יש מנהלים שהעצימות הוא גבוהה יותר נוכח המאפיינים של בית הספר, אבל גם המש"קים (מרכזי שיטור קהילתיים), גם הקמ"ן, כולם מוכוונים להיבט הזה.
דורון תורג'מן: מעבר למפגשים שאנחנו מקיימים, אם זה שיחות אישיות, פגישות אישיות וכל דבר אחר, יש את ההרצאות שמתקיימות.
דורון תורג'מן: יש תכנית עבודה, את מוזמנת לעיין בה ואם את חושבת שצריך לתת דגש בנושאים מסוימים, נשמח, אבל יש הרצאות סדורות על פי תכנית במגזר היהודי ובמגזר הערבי.
דורון תורג'מן: מגיעים השוטרים, אני לעתים גם מגיע, לקראת עיד אל פיטר הייתי בבית הספר היסודי הערבי, אבל יש התנהלות סדורה.
דורון תורג'מן: לגבי זמן תגובה של ניידת, אני נמדד בכל אירוע זמן הגעה.
דורון תורג'מן: אין לי שום כוונה לאחר לשום אירוע, אם היה אירוע שלא הגענו, כי היה אירוע הרבה יותר חמור, אבל הזמינות קיימת.
דורון תורג'מן: שעה ומשהו זה לא סביר, אני אבדוק את זה, אני גם אדבר עם אותה מנהלת.
דורון תורג'מן: השילוביות והאחריות המשותפת היא קודם כל ברמת התחנה, ומה הכוונה?
דורון תורג'מן: הרי בלש מה מביא?
דורון תורג'מן: מביא גנב, סוחר סמים, איפה התנועה נכנסת בשילוביות הזאת?
דורון תורג'מן: הרי לפעמים לתנועה יש הרבה יותר כוח, היא תופסת נהג בפסילה או תחת השפעת סם.
דורון תורג'מן: את יכולה לשבת עליו בתצפיות שבועיים ומספיק הוא ייצא בנהיגה תחת השפעת סם, הוא מקבל ענישה גבוהה יותר.
דורון תורג'מן: זו השילוביות.
דורון תורג'מן: ברגע שמגיעה גברת, או מנהלת, היא רוצה לקדם תהליך, אנחנו ביחד.
דורון תורג'מן: אין גורם שרצה לשתף פעולה פה ורצה להוביל מיזם, אם באכיפה, אם במניעה, הוא מתקיים.
דורון תורג'מן: ההיבט המניעתי מתקיים על בסיס הרצאות, על בסיס הסבר, על בסיס טיפול.
דורון תורג'מן: אם יש פעמים שתוקפים אותו, ענישה פלילית, ויש מצבים שמחברים אותו לפרויקטים של השער הפתוח.
טלב אלסאנע: אני מאוד מעריך את המצגת והנתונים שקיבלנו, אין ספק שהמשטרה היא לא אחראית על כל המערכות, אלא היא אחד מהגורמים החשובים בהתמודדות גם עם הסמים וסחר בסמים ושימוש וגם בהתמודדות עם העבריינות והפשיעה, והשאלה שרציתי התייחסותך, אני חושב שאתה נגעת בזה – מההתרשמות שלי שאתם מעורבים בתחומים שלא נושקים באופן ישיר אלא בכלל התמודדות מערכתית, איך לרתום את הקהילה, לרתום את החברה, גם להיות מעורבים בפרויקטים חברתיים וזה דבר חשוב, האם יש מפגשים שבועיים, עם כל הגורמים הרלוונטיים, זאת אומרת מחלקת חינוך, מחלקת רווחה, עירייה, נציגי קהילה, כדי להתוות איזה שהיא תכנית משותפת ומשולבת, שהמשטרה היא אחד מהגורמים אבל לא הגורם האחד ויחיד שמתמודד, אלא מערבים את כולם בהתמודדות כדי לתת את המענה לפי הצורך.
דורון תורג'מן: אני הגעתי לכאן מישיבה שבועית שאני מקיים עם ראש העיר ועם כל הצוות שלו, אם זה מנכ"ל העירייה, אם זה החינוך, הרווחה.
דורון תורג'מן: כולם יושבים סביב השולחן כל יום א' בשעה 9:30.
דורון תורג'מן: אנחנו יושבים, סוקרים את השבוע שחלף, מתייחסים למגמות וכיוונים.
דורון תורג'מן: מעבר לישיבה שבכל שבוע מתקיימת, שזה לא קורה באף עיר שראש העיר ומפקד התחנה נפגשים כל שבוע, יש את הפורומים והוועדות של 'עיר ללא אלימות'.
דורון תורג'מן: יש ועדה בראשותי, ועדת האכיפה, יש ועדה בראשות ראש העיר, יש ועדות חינוך, נוער, כל הדברים האלה, שמתקיימות.
דורון תורג'מן: אמנם היום אנחנו בעיר ללא אלימות' השביעי, שכולם כבר עזבו, פוטרו, לא רצו להמשיך, אבל היום יש אופק, יש כיוון ויש עתיד.
דורון תורג'מן: אנחנו רואים את זה, אבל הפורומים שאתה מתייחס אליהם מתקיימים אחת לשבוע, שלי עם ראש העיר.
טלב אלסאנע: אנחנו אולי גם נשמע התייחסויות ומה עושים במשרדי ממשלה נוספים שזומנו ונמצאים איתנו בישיבה הזו.
טלב אלסאנע: מבחינתי אני מודה למפקד התחנה, אנחנו נשמע נציגים נוספים.
טלב אלסאנע: נציגת העירייה, מבחינת ההתמודדות והפעילות שהעירייה מובילה, אם את יכולה לתת לנו סקירה בהיבט הזה, ולאחר מכן נשמע גם נציגים של משרדי הממשלה.
דינה זוהר: אני רוצה להתחיל בדברים האחרונים שדורון אמר, לגבי שיתופי פעולה.
דינה זוהר: אנחנו נכנסנו לתפקיד בספטמבר האחרון.
דינה זוהר: מבחינתנו המשטרה היא גורם שאנחנו בהחלט רואים בו שותפים.
דינה זוהר: לא נמצא פה הראל ממחלק הנוער, אבל אנחנו בתקשורת ממש זורמת.
דינה זוהר: מה שהתחלנו לעשות מתחילת כניסתנו לתפקיד, שלי ושל סלימאן טנוס, רכז הקהילה הערבית, בעצם נפגשנו עם כל גורם אפשרי בעיר, כולל מערכת החינוך הפורמלית, אין מנהל או יועצת שלא נפגשנו, במיוחד בחטיבה העליונה וכמובן שכל השירותים בחינוך הבלתי פורמלי.
דינה זוהר: היות שזו עיר מעורבת וזו עיר מעורבת—
טלב אלסאנע: יש בעיה של היעדר מסגרות מתאימות בחינוך הלא פורמלי.
דינה זוהר: יש בהחלט היעדר מסגרות בחינוך הבלתי פורמלי, אבל אנחנו קטונו מלפעול שם, אנחנו מאוד מאוד חותרים לזה שאנחנו נעשה השנה המון עבודה הם גורמי סמכות.
דינה זוהר: מבחינתנו לעשות עבודה מול כל הנושא של הכשרות צוותים, לאחיות, לשיטור העירוני, לצוותי המורים.
דינה זוהר: אנחנו מאוד מאמינים שאם המבוגרים יהיו בקיאים בנושא של מניעת שימוש בסמים ואלכוהול, זה בהחלט יחלחל גם לבני נוער וילדים והורים.
דינה זוהר: נושא של סדנאות להורים – אלה דברים שאנחנו מקדמים בברכה מול כמה מסגרות כרגע.
דינה זוהר: התחלנו השבוע סדנאות מניעה בנושא סמים ואלכוהול בתיכון מסוים, כולל הכשרת צוותים.
דינה זוהר: אני לא אנקוב בשמות אבל זה משהו שהתחיל השבוע, התחילה קבוצת מנהיגות שמובילה מסר ששולל סמים ואלכוהול.
דינה זוהר: כל תנועות הנוער בעיר בחודש דצמבר, כולל הקהילה הערבית, עם כל המסגרות בקהילה הערבית, זה אומר מוסלמים, מוסלמים אדוקים ונוצרים, וכמובן שתנועות הנוער היהודיות, חילונים ודתיים, כולם עברו תכנית מניעה לכבוד שבוע המאבק בסמים.
דינה זוהר: ייאמר לזכותו של סלימאן, אנחנו ברגישות מאוד מאוד גדולה---
טלב אלסאנע: אני הבנתי שסלימאן נכנס רק לפני כמה חודשים.
דינה זוהר: נכון, גם אני, אנחנו התחלנו בספטמבר.
טלב אלסאנע: במערכת החינוך איזה פרויקטים יש?
דינה זוהר: כניסה לעשות עבודה בקהילה הערבית זה משהו חדש.
דינה זוהר: בעצם השנה ייכנס רכז נוסף לקהילה האתיופית ולחבר העמים.
דינה זוהר: הרשות הלאומית כמעט הכפילה, לא בפעמיים אלא בארבע את התקציב בשנת 2012, זה חדש.
דינה זוהר: ייאמר לזכות, שגם של הרשות העירונית וגם הרשות הלאומית, בגלל הצרכים של העיר התקציבים פה הוכפלו.
דינה זוהר: דבר נוסף שאנחנו ניגע פה זה פעילות יחד עם יחידת הנוער.
דינה זוהר: יש לנו שיתוף פעולה מצוין, כמו שאמרתי, עם הראל ומנהלת יחידת הנוער.
דינה זוהר: אנחנו גם מתכננים פעילות קיץ, אחת השכונות שאנחנו ניכנס אליה היא רמת אשכול, פיזית המטה שלנו עובר לשבת שם יחד עם 'עיר ללא אלימות', מול השיטור העירוני.
דינה זוהר: שיתוף פעולה נוסף זה הנושא שדורון הזכיר, 'השער הפתוח' וגשר.
דינה זוהר: אנחנו ניתן תכניות מניעה לתוך המסגרת של הפעילות הזאת.
דינה זוהר: דובר קודם על תחום הסמים בשפ"י.
דינה זוהר: נטע אשל שהיא היועצת של שפ"י, שמרכזת את תחום הסמים בעיר, אנחנו עושים איתה עבודה של בניית תכנית רוחבית שלא הייתה קיימת קודם.
דינה זוהר: אנחנו מתכננים לעשות תכנית של עמיתים בכל כיתות י' בעיר, תכנית רוחבית, עם המטה לבטיחות בדרכים העירוני, שגם לא נמצא פה, נושא של מניעת שימוש באלכוהול תוך כדי נהיגה לכיתות י"א.
דינה זוהר: העיר לוד נמצאת בתכנית פיילוט של 'גדולים ולא שותים' לכיתות ה', שלושה בתי ספר יסודיים נבחרו, הם עומדים להתחיל את התכנית.
דינה זוהר: במידה שהפיילוט יהיה טוב, אז אני מאמינה שבשנה הבאה זו תהיה תכנית רוחבית לכל העיר, ותכנית נוספת לכל כיתות ט', בטח כולכם מכירים, התכנית של 'מכורים לחיים' שתיכנס לכל כיתות ט' בעיר במהלך חודש מאי.
דינה זוהר: אני מקווה שיאשרו לנו את זה, זה משהו שכרגע נמצא במשא ומתן.
כוכבה ברק: מי שמפעיל את התכניות האלה הן בדרך כלל היועצות.
דינה זוהר: מי שמפעיל את התכניות כמובן ומי שמדריך אותן אלה יועצות של משרד החינוך.
דינה זוהר: אני עובדת באופן אישי מול היועצות ומול המב"סיות של בית הספר, ובהחלט יש שיתוף פעולה מצוין.
דינה זוהר: אנחנו באמת חושבים שככל שאנחנו נקיף בתכניות יותר רוחביות וגורמי סמכות יותר רציניים בעיר, בהחלט הדברים יחלחלו לילדים ונוער ולשם אנחנו שואפים להגיע.
דינה זוהר: דבר שאנחנו שמנו לעצמנו כמטרה זה באמת להרחיב בפני הצוותים הטיפוליים-חינוכיים של בית הספר את ההפניה.
דינה זוהר: .. יש פה ביחידה להתמכרויות יחידה לטיפול בנוער וצעירים בנושא סמים, יחידה מעולה, ואנחנו שמנו לעצמנו מטרה בכל פגישה שלנו עם גורם טיפולי בעיר, בתוך מערכת החינוך, ליצור את המוטיבציה והדיאלוג להפניה.
דינה זוהר: לא פשוט להפנות בני נוער שמשתמשים, יש בעיה של הכחשה, יש בעיה של רצון לא להגיע ליחידה לטיפול וזה משהו שאנחנו בהחלט שמים אותו על סדר היום הציבורי, כולל שעובדת של היחידה תגיע להכשרה במהלך החודש הקרוב לכל רכזי יחידת הנוער בשיתוף פעולה של הרווחה, שלנו ושל יחידת הנוער, להכשיר את כל רכזי הנוער בעיר על מנת שהם ייצרו איזה שהוא דיאלוג של הפניה.
דינה זוהר: אנחנו בהחלט רוצים להנגיש יותר את היחידה, כמו שמנגישים את המשטרה לטובת הקהילה.
טלב אלסאנע: הרשות למלחמה בסמים.
יעקב נוי: אני רוצה להגיד משהו כללי.
יעקב נוי: על רצף הפעילות שאנחנו מבצעים היום או שהמערכת מבצעת היום, מה שנקרא מניעה, חינוך והסברה, טיפול ואכיפה, אנחנו כ-60%-70% מהזמן שלנו מקדישים לתחום המניעה.
יעקב נוי: מניעה אומר בכל החינוך הפורמלי והלא פורמלי, על טווח הגילאים והתכניות שקיימות.
יעקב נוי: למדנו מהניסיון שלנו שיש שני דברים שווים להבטיח הצלחה של מערכות כאלה.
יעקב נוי: צריך להבין, אלה תהליכים ארוכים, אלה תהליכים חינוכיים ארוכי טווח ומה שיכול להבטיח זה שני דברים, אל"ף, התגייסות של כל המנהיגות ומובילי דעת קהל בעיר, והנושא השני הוא שיתוף פעולה לטובת העיר של כל הגורמים.
יעקב נוי: ככל ששיתוף הפעולה יהיה יותר עמוק ויותר מעשי, כמו שאמרת, שיהיה פה צוות שמתכנס אחת לשבוע או שבועיים ושיידע להוביל אנשים שבאמת עובדים בשטח, שיידעו להוביל את כל המערכות ולבצע בקרה וסריקה ושוב פעילות נוספת, אלה הדברים שיכולים להבטיח את הפעילות.
יעקב נוי: במקומות שאנחנו יודעים שיש בעיות של תקציבים, נושאים של ועדה קרואה, המצב הרבה יותר קשה, הוא לא פשוט, אבל אנחנו עושים כאן מאמץ יחד עם הגורמים שלנו בשטח ועם כל הגורמים, 'עיר ללא אלימות' וכו', לממש את הנושא הזה.
טלב אלסאנע: מבחינת הרשות, איפה לוד מוצבת?
טלב אלסאנע: מה התכניות, מה הפעילות, מה רמת שיתוף הפעולה?
טלב אלסאנע: איזה ציון אתה נותן לרשות למלחמה בסמים בשיתוף פעולה עם הגורמים הרלוונטיים כאן?
טלב אלסאנע: אתה דיברת ברמת העיקרון, הסברה, מניעה, אכיפה, דברים יפים, אבל תתרגם אותם לשפת המעשה.
יעקב נוי: אז אני אגדיר ככה, אל"ף, גם החבר'ה שעובדים היום הם חבר'ה צעירים יחסית, הם נמצאים פה כחצי שנה בתפקיד.
יעקב נוי: כשאנחנו נכנסים לתפקיד, בדרך כלל הנושא הראשון שעושים זה בעצם מיפוי של הפעילויות.
יעקב נוי: נעשתה פה עבודה מדהימה של מיפוי של המקומות, הבעיות, הנושאים לטיפול ובניית תכנית עבודה כשאנחנו כבר אישרנו את תכנית העבודה ל-2012, כי אנחנו מאשרים את כל תכניות העבודה ביחד עם הרשות.
יעקב נוי: מבחינת כוח אדם, כמו שנאמר קודם, אנחנו זקוקים עדיין לרכז קהילה אתיופי וקהילה נוספת ותגבור של תקציבים.
יעקב נוי: אני אומר עוד פעם, לוד נחשבת אצלנו כמקום עם דגש, יש פה עיר מעורבת, צריך להבין, עם מה שנקרא רגישות תרבותית מיוחדת.
יעקב נוי: עיר מעורבת זה לא עיר---
טלב אלסאנע: לגבי המתחים שיש עקב כניסת, כמו שהבנתי, גרעין אלישיב וכל מיני ארגונים וגם מבחינת לוד, גם מבחינת השקפת העולם וגם מבחינת יצירת מצוקות על רקע תחרות בדיור וכדומה.
דורון תורג'מן: אלישיב נכנסו בגדול והם גם עתידים לאכלס בתים נוספים.
דורון תורג'מן: בסך הכול ברגע שאתה משלב אותם וגם כשהם נמצאים, סתם נאמר, ברמת אשכול, הם מתנהלים בממשק נעים מול האוכלוסייה, אז יש אירועים.
דורון תורג'מן: יש אירועים לעתים, כשנכנס מישהו לבית ברמת אשכול מאלישיב, אז מנסים ליצור את החיכוך, אבל בסך הכול המצב הרבה יותר טוב ממה שיכול היה להיות.
דורון תורג'מן: הם יודעים להתנהל בסדר.
דורון תורג'מן: תמיד יהיה את הנושא שאני גר עכשיו ברכבת והשלולית מגיעה לי עד לכאן ובן אדם בא לבית חדש, התחושה לא תהיה נעימה, זה ברור, יש את הבעיה הזו, אבל בסך הכול הם מתנהלים בשגרה טובה.
דורון תורג'מן: גם פעילויות יזומות של אלישיב הן יחד עם המגזר ה---
טלב אלסאנע: אמרת משפט, ברגע שיש אלימות לא רק היא סימפטום, היא תוצאה של.
טלב אלסאנע: אחד הדברים הוא תחושת הקיפוח, מצוקות, וכאשר רואים שקמות שכונות ואנשים נותרים הרבה מאחור, זה גם גורם לעלייה הרף של התסכול והכעס ואם מבקשים לתרגם את זה לשפת אלימות, זה לא מצדיק, אבל זו אחת הסיבות.
טלב אלסאנע: מבחינת העירייה, אתה שם לב שיש שינוי בהתמודדות, טיפול ובצרכים של האוכלוסייה הערבית בלוד?
דורון תורג'מן: אני חושב שמתקיים פה איזון נדרש ומתאים ביחס אל מול הקהילות השונות, אם זה ותיקים, אם זה עולים, אם זה יהודים, אם זה ערבים, ראש העיר מוביל קו מאוזן, שקוף, ברור, ועדיף שהוא יציג את זה, אבל זו התחושה שלי ואנחנו גם מקפידים על איזון בכל השירותים.
כוכבה ברק: אני רוצה להוסיף, דווקא ממערכת החינוך.
כוכבה ברק: אני רוצה שתדע שאנחנו מקיימים מפגשים שהם מפגשים מובנים, השתלמויות בהיקף של 70 שעות שנתיות, מנהלים מהמגזר היהודי ומהמגזר הערבי יחד, ואנחנו לא מוותרים על זה.
כוכבה ברק: זאת אומרת גם הפיקוח הממלכתי וגם הפיקוח הערבי לא מוותר על המפגשים של המנהלים, עם המנהלים של העיר הזאת.
כוכבה ברק: מעבר לזה מפגשי יועצות, שפ"י, שאמורות לטפל באוכלוסיות, מקבלות את אותן השתלמויות, את אותה הדרכה.
טלב אלסאנע: לגבי מערכות החינוך בבתי הספר, זה כמעט מבחינת האיכות ורמת בתי הספר והאחזקה של בתי הספר?
כוכבה ברק: אז אני רוצה להגיד לך שיש לנו את הטיפול הנקודתי.
כוכבה ברק: אתה בטח יודע על מה אני מדברת, על הסכום שאנחנו מקבלים מהמטה, מהממשלה.
כוכבה ברק: אנחנו מחלקים את זה פר גולגולת, פר תלמיד, במגזר הערבי.
כוכבה ברק: אני יושבת בוועדות האלה ואין מצב שהכף תיטה לטובת מגזר זה או אחר, אנחנו ממש מחלקים באופן שוויוני, כך שהכול בשקיפות.
טלב אלסאנע: מבחינת מסגרות, למשל לתלמידים שנושרים, תלמידים שאין להם מסגרת, למשל, יש מענה לתלמידים במגזר הערבי?
כוכבה ברק: אני יכולה להגיד לך שאני יודעת בדיוק, עד לפני יומיים בנקודת הזמן, כמה תלמידים נשרו מהמגזר הערבי עד כיתה י"ב וכמה תלמידים נשרו מהמגזר היהודי ולמה ומה הסיבה, ואיך הקב"סים בעיר הזאת פועלים על מנת להחזיר אותם למסלול.
כוכבה ברק: זאת אומרת אנחנו באמת מתייחסים לאוכלוסייה כמקשה אחת, במערכת החינוך, ואני בטוחה שגם בשאר---
טלב אלסאנע: כמה קציני ביקור סדיר לגבי התלמידים במגזר הערבי?
כוכבה ברק: דווקא במגזר הממלכתי יש לנו קציני ביקור שהם מהמגזר הערבי.
כוכבה ברק: אני יושבת על בתי ספר שלי עם קב"סים (קציני ביקור) מהמגזר הערבי.
טלב אלסאנע: ולגבי המסגרות שיש לאותם תלמידים שלא מתאימים למערכת החינוך הפורמלית?
כוכבה ברק: זה חותך מגזרים.
כוכבה ברק: יש לנו מה שנקרא קידום נוער, ילדים שנפלטו ולא יכולים לחזור למסגרת נורמטיבית.
כוכבה ברק: אנחנו מפנים אותם לקידום נוער, שלפחות איזה שהוא בסיס, איזה שהיא אחיזה עד גיל 18 תהיה שם.
יגאל עזרא: צריך לציין גם שבשנתיים האחרונות הוקם בית ספר תיכון חדש בעיר.
יגאל עזרא: אז היה בית ספר תיכון רגיל ביחד ועכשיו---
כוכבה ברק: המרכז הערבי שהוקם.