GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי הראל-פיש: כנ"ל לגבי השיפור בכמות הילדים שחובשים קסדה כשהם רוכבים על אופניים, כנ"ל לגבי התחלה של ירידה שאנחנו ראינו, זה ממש חדשות טריות מהתנור, אפילו עוד לא פרסמנו את הנתונים הללו, אבל בנושא של אלימות בתוך בתי הספר, כל הנושא של אלימות נוער בחלק לא מבוקר מהמדדים, אנחנו מתחילים לראות שינוי כיוון לטובה, שזה דבר מאד טוב, ולנושא של האלכוהול אני אתייחס עוד מעט.
טלב אלסאנע: ולגבי זה יש נתונים, לגבי העניין של האלימות?
יוסי הראל-פיש: יש נתונים לגבי הנושא של אלימות, אבל אנחנו עוד לא סיימנו לעשות את הניתוח עד הסוף, לכן זה יהיה עוד כמה ימים שנוכל לפרסם אותם, כמובן עם השותפים משרד החינוך ו והרשות, שהם הרשויות שהמחקר הזה שייך להם, נפרסם את זה בצורה מסודרת ואחראית, אבל כרגע אנחנו עדיין ממשיכים את הבדיקות הסטטיסטיות כדי להיות מדויקים עד הסוף.
יוסי הראל-פיש: אבל אני כן יכול כבר לומר שהנטייה היא נטייה של ירידה.
טלב אלסאנע: התחושה שכאילו זה מנותק ממה שמתרחש בחברה.
טלב אלסאנע: המגמה בתוך החברה שהאלימות עולה.
יוסי הראל-פיש: אני לא חושב שזה נכון.
יוסי הראל-פיש: כלומר, התפיסה בחברה היא מושפעת לא תמיד.
יוסי הראל-פיש: קודם כל אני מדבר על ירידה באלימות של בני נוער בגילאים מאד ספציפיים.
יוסי הראל-פיש: אני מדבר על גיל כיתה ו' עד י"א.
יוסי הראל-פיש: דבר נוסף, כמו שאתה יודע כבוד יושב הראש, שככל שאנחנו עושים עבודה יותר טובה בשטח של חשיפה של אירועים ושל טיפול באירועים, אז הנושא עולה יותר לשיח הציבורי ולתודעת הציבור, ואתה מקבל תחושה שיש יותר מהתופעה הזו בשטח.
יוסי הראל-פיש: זה לא תמיד מדויק.
יוסי הראל-פיש: אנחנו על הנושא של אלימות נוער עוקבים בצורה מדעית כבר יותר מ-15 שנה פה במדינת ישראל, ולא הייתה עלייה ב-15 שנים האחרונות, היה חמור גם לפני 15 שנה.
יוסי הראל-פיש: לא היה שיפור גדול אבל גם לא הייתה החמרה בגילאים האלה שאני מדבר עליהם.
יוסי הראל-פיש: ובשנים האחרונות כנראה אנחנו מתחילים לראות התחלה של ירידה וירידה ממש עקבית ויפה, וזה הולך עם דברים אחרים כשאני אתייחס לנושא של אלכוהול, עוד מעט כשאני אגיע לזה, כי גם שם יש לנו חדשות טובות.
יוסי הראל-פיש: אז בואו אני אגיד לכם ממש בקצרה מה הם אותם אפיונים של אסטרטגיות של מדינות או של רשויות מקומיות שהצליחו לחולל שינוי וזה אגב אותם אפיונים כמו בית ספר, בתוך מוסד.
יוסי הראל-פיש: זה גם ברמה ארצית, גם ברמה הלוקאלית-המקומית, וגם ברמה של קהילה או מוסדות.
יוסי הראל-פיש: אז אני אעבור עליהם מהר כי אין לנו זמן להיכנס אליהם, אבל כדי שתקבלו את המושג של איך צריכה להיראות אסטרטגיה כזאת.
יוסי הראל-פיש: קודם כל, אסטרטגיה צריכה להיות אסטרטגיה מערכתית, כוללנית וארוכת טווח.
יוסי הראל-פיש: אנחנו מדברים על תופעות שלקח להם הרבה זמן להתבשל, והם מושפעות ממטריצה של גורמים שמשפיעים עליהם ואין זבנג וגמרנו.
יוסי הראל-פיש: אין תכנית אחת שיכולה לפתור את הבעיה מיום שני בבוקר ובזה נגמר הסיפור.
יוסי הראל-פיש: זה תהליך שלוקח זמן ושהוא דורש עבודה מערכתית.
יוסי הראל-פיש: חייב להיות בתהליך הזה מנהיגות, מנהיגות שהיא מחויבת ומגויסת ומעורבת בהובלת תהליך השינוי לאורך זמן, ולהקצאת המשאבים הנדרשים למימושו.
יוסי הראל-פיש: המדיניות חייבת להיות מאד ברורה עם תחיקה שמלווה אותה, שמטרתם להבהיר את ההתייחסות לנורמות המקובלות בתחום ובתחום של צריכת אלכוהול, סמים ואלימות, ושהמסרים יהיו אחידים וברורים ופשוטים, ועם מסרים כאלה באמת אפשר להגיע רחוק.
יוסי הראל-פיש: כמובן ללוות את הכל עם מערך הסברה, עם מדיות שונות כדי שלאן שאתה פונה אתה שומע את אותם מסרים ואתה מקבל את המידע שאתה צריך לקבל, כאשר מערך ההסברה חייב להיות מכוון לאותם אוכלוסיות יעד כאשר אתה חונך לאותה אוכלוסייה לפי דרכה ולפי התרבות שלה.
יוסי הראל-פיש: יצירה של קואליציה של שותפים.
יוסי הראל-פיש: אין אף אחד שיכול לפתור את הבעיה לבד.
יוסי הראל-פיש: אין אף מקצוע שיכול לפתור את הבעיה לבד.
יוסי הראל-פיש: המורים לא יכולים לעשות את זה לבד, היועצים לא יכולים לבד, לא המנהל, לא ראש העיר לבד ולא גוף לבד.
יוסי הראל-פיש: גם לא רשות ממשלתית שעובדת לבד.
יוסי הראל-פיש: הדרך היחידה לחולל שינוי זה כאשר יוצרים את אותה קואליציה של שותפים ויש היום ספרות מדעית שלמה שהצטברה לגבי איך עושים את זה נכון, וגם את זה למדנו בשנים האחרונות – איך להתגבר על האגואים.
יוסי הראל-פיש: זה לא רק אגו של בני אדם, זה אגו של מקצוע, זה אגו של משרד זה או אחר, כל אחד בא עם הצרכים שלו.
יוסי הראל-פיש: אנחנו למדנו היום איך לעבוד בגובה העיניים, בשותפות אמיתית, כאשר לכל אחד מהשותפים יש בעלות ואחריות על החלק שהוא מופקד עליו, ועובדים למען מטרות משותפות.
יוסי הראל-פיש: ויש דרך איך לשמר את השותפות הזו לאורך זמן ולוודא שאפשר להמשיך ביחד, כי אם אתה לא מצליח לשמר את זה, הכל מתמסמס ואתה בעצם לא מגיע בסופו של דבר לאותו מבחן התוצאה שאנחנו מנסים להגיע אליו.
יוסי הראל-פיש: הטעמה של מגוון של תכניות התערבות.
יוסי הראל-פיש: אין אף תכנית מניעה או תכנית העצמה שיכולה לעשות את העבודה לבד.
יוסי הראל-פיש: ותכנית שעובדת לבד – יש את כל ההוכחות המדעיות בעולם שהיא לא עובדת.
יוסי הראל-פיש: כאשר אתה מכניס תכנית לתוך בית ספר, לתוך איזה מקום והיא מנותקת מהאסטרטגיה הכללית, היא לא עובדת.
טלב אלסאנע: סליחה רגע, חבר הכנסת זחאלקה מחליף אותי, יש לי איזה שהוא דיון בוועדה ואני אצטרף.
ג'מאל זחאלקה: בבקשה.
יוסי הראל-פיש: ולכן אנחנו בונים סל של פעילויות שמשלימות אחת את השנייה גם בפעילויות שהן פעילויות מניעה, פעילויות טיפול, פעילויות העצמה וכיוצא בזה, בתוך אותו מקום, עם רציונל מדעי ששואב מתוך לימוד של הצלחות.
יוסי הראל-פיש: קביעת יעדים מדידים להשגה – כדי לדעת בעצם מה ייחשב לנו להצלחה כבגר מראש, כדי שאני אדע לאן אני מנסה לכוון את עצמי.
יוסי הראל-פיש: וכמובן כל הנושא של הגמישות, שמאפשר לנו לעשות תפירת חליפה של הפעילויות ושל האסטרטגיה, לאותו מקום שאליו אנחנו נכנסים, ואני אספר לכם סוד מכל העולם, שאם אתה לוקח את אותה אסטרטגיה ומטמיע אותה במספר בתי ספר או במספר קהילות, אתה לא תמצא שתי קהילות או שני בתי ספר ששם זה נראה בדיוק אותו דבגר.
יוסי הראל-פיש: אתה חייב לעשות התאמה - חנוך לבית ספר על פי דרכו, או חנוך לאותה קהילה על פי דרכה.
יוסי הראל-פיש: וכמובן, הטמעה של מערכת מעקב וליווי מדעי שמאפשר לך לשים יד על הדופק ולהעריך את ההתקדמות שלך כדי להשיג את אותם יעדים שאתה מנסה להשיג לטובה.
יוסי הראל-פיש: כמובן שהפעילות הזאת צריכה להיות בכל הזירות, אם זה בזירה העירונית הכללית, במערכת החינוך הפורמאלית, הבלתי פורמאלית, מוקדי בילוי של הילדים, כל התחום של פנאי, תחומים של רווחה וטיפול, אכיפה, פיקוח, אנחנו צריכים להתייחס לכל אוכלוסיות היעד המרכזיות כדי לחולל את השינוי הזה ואוכלוסיות היעד זה לא רק הילדים והנוער.
יוסי הראל-פיש: זה גם הפתעה לפעמים לחלק מהאנשים ולחלק מאנשי המקצוע.
יוסי הראל-פיש: הילדים והנוער זה לא רק אוכלוסיית היעד היחידה.
יוסי הראל-פיש: אוכלוסיית היעד מתחילה עם המבוגרים ואוכלוסיות היעד המרכזיות ביותר שלנו זה אותם מבוגרים משמעותיים, שהם אלה שיכולים לחולל את השינוי בחוויות שיוצרות את אותם גורמי השפעה שמשפיעים על הילדים בדרך שבה התרבות שלהם מתפתחת ותבניות ההתנהגויות.
יוסי הראל-פיש: אז אנחנו מדברים על ילדים ובני נוער, על בוגרים צעירים בגילאי 18 עד 29 שהם בעצם הדמויות מודל, הדמויות לחיקוי של בני הנוער הצעירים יותר, והם גם סובלים מתופעות של סמים ואלכוהול בחיים התרבותיים שלהם והם אוכלוסיית יעד חשובה.
יוסי הראל-פיש: ההורים, אני אדבר עליהם בצורה יותר ממוקדת עוד כמה דקות, אוכלוסיית ההורים היא אוכלוסיית יעד מאד מאד מרכזית, גם ברשות אצלנו, ברשות למלחמה בסמים ואלכוהול דיגלנו אותם וגם ברשויות השותפות לנו.
יוסי הראל-פיש: אנשי מקצועי שעוסקים בתחום מובילים בקהילה ואוכלוסיות ייחודיות למיניהן, אם זה אוכלוסיות על רקע דתי, על רקע של עולים כאלה או אחרים, אוכלוסיות שיש להם צריכים מיוחדים וכן הלאה.
יוסי הראל-פיש: אחת התכניות, אחת האסטרטגיות המערכתיות שהוטעמו פה בארץ בצורה נכונה, וגם תוך כדי ריצה למדה איך להטמיע את זה נכון ונמצאת במקום שכבר בשנתיים הראשונות להטמעה שלה כבר הצליחה להראות שהיא עובדת, זו התכנית הלאומית של מדינת ישראל למאבק בתופעת השתייה המופרזת של אלכוהול.
יוסי הראל-פיש: ואני אספר לכם את הסיפור הזה.
יוסי הראל-פיש: בשנת 1994 כמות הילדים, כמות בני הנוער מגיל 11 עד גיל 15 שדיווחו על שתייה מופרזת של אלכוהול, שתייה מופרזת של אלכוהול – המדד שאנחנו משתמשים בו - שזה מדד שגורם לשכרות – זה מדד שאנחנו קוראים לו 'שתיית אביסה'.
יוסי הראל-פיש: זה שתייה של 5 מנות משקה, שזה יכול להיות פחיות בירה או כוסות יין או כוסיות של וודקה או טקילות או דברים כאלה.
יוסי הראל-פיש: 5 מנות משקה או יותר, תוך פרק זמן יחסית קצר, כלומר במסיבה אחת, באירוע אחד, תוך כמה שעות.
יוסי הראל-פיש: מה שהאלכוהול מחולל אצל האדם ששותה שתייה מופרזת כזו, זה שני דברים מרכזיים.
יוסי הראל-פיש: הוא פוגע דבר ראשון במערכת המוטורית שלנו דרך הפגיעה שלו העצבית, ולכן כל כך מסוכן לעשות דברים כמו נהיגה או ספורט אתגרי או דברים כאלה תחת השפעת האלכוהול; והדבר הנוסף שהוא פוגע בו, שזו פגיעה חמורה לא פחות אם לא אפילו יותר חמורה, זה פגיעה במערכת השיפוטית שלנו, ביכולת שלנו לקבל החלטות.
יוסי הראל-פיש: ברגע שאתה תחת ההשפעה של אלכוהול ושל שתייה מופרזת של אלכוהול, אתה כבר לא מקבל את ההחלטות לבד.
יוסי הראל-פיש: ההחלטות שאתה מקבל אותן הן לא באות מהמקום האחראי והאמיתי שלך, אלא הן החלטות שבאות מתוך המקום של ההשפעה של האלכוהול.
יוסי הראל-פיש: ולכן השתייה המופרזת הזו היא כל כך מסוכנת.
יוסי הראל-פיש: בשנת 1994 היו לנו 6% בלבד של בני נוער בגילאי כיתות ו' עד כיתה י', שדיווחו שבחודש האחרון לפחות פעם אחת, הם שתו שתייה מופרזת של אלכוהול ברמה הזו שאני דיברתי עליה, 6% בלבד.
יוסי הראל-פיש: האחוז הזה מ-1994, כל סקר, כל שנתיים הלך והחמיר.
יוסי הראל-פיש: אנחנו היינו בתחתית הטבלה באירופה וזה הלך והחמיר עד כדי כך שבשנת 2007 כבר היו לנו 14% מבני הנוער.
יוסי הראל-פיש: כלומר זה עלה מ-6% ל-14% מבני הנוער, שלפחות פעם אחת בחודש האחרון הם שתו שתייה בעייתית, שתייה של 5 מנות משקה או יותר, והאחוז הזה מ-2007 ל-2009, החמיר עוד יותר והגיע לרמה של 20%.
יוסי הראל-פיש: כלומר, ילד אחד מתוך כל 5 ילדים במדינת ישראל בגילאים האלה, באוכלוסייה הישראלית, לפחות פעם אחת בחודש הגיע למצב שהוא שתה 5 משקאות אלכוהוליים או יותר באירוע אחד, ושם את עצמו בדרגת הסיכון הגבוהה ביותר שאנחנו מגדירים אותה בארגון הבריאות הלאומי.
יוסי הראל-פיש: ההחמרה המטורפת הזו בתבניות הכנסת השתייה הבעייתית של אלכוהול לתרבות החברתית של בני הנוער, גרמה לממשלת ישראל, הממצאים האלה שאני מדבר עליהם, כולל ממצא נוסף שהראה שהילדים כבר בכיתה ו', בגיל 11, 14% מהם בשנת 2007, כבר דיווחו שלפחות פעם בשבוע הם שותים אלכוהול שלא למטרות קידוש והבדלה וטכסים דתיים, אלא למשהו חברתי.
יוסי הראל-פיש: וה-14% הללו שמו את ישראל במקום שני באירופה אחרי אוקראינה.
יוסי הראל-פיש: המדדים הללו, הממצאים הללו גרמו לממשלת ישראל ולעומד בראשה להכריז בשנת 2009 על התכנית הלאומית לצמצום התופעה של השתייה הבעייתית של אלכוהול.
יוסי הראל-פיש: והרשות למלחמה בסמים ואלכוהול נדרשה לקחת את שרביט הניצול, ובעצם לשתף פעולה עם כל משרדי הממשלה והרשויות הרלבנטיות, ולהתחיל לפתח את התכנית הזו בצורה נכונה.
יוסי הראל-פיש: ובעזרת השותפים ובעזרת אנשי המקצוע פה בארץ, התכנית שהתחילה להתרחש היא תכנית שעובדת לפי הקווים שדיברתי עליה קודם.
יוסי הראל-פיש: שהיא למדה מההתנסות הזאת של באמת לעבוד בצורה מערכתית ולשלב את המאמץ האינטנסיבי של העברת חוקים ותחיקה ועבודה פה בבניין הזה של כנסת ישראל, ביחד עם עבודה של שיתוף פעולה עם הטמעה של מגוון של פעילויות ותכניות התערבות גם בחינוך הפורמאלי, גם בחינוך הלא פורמאלי, דרך המתאמים שלנו בתוך הרשויות המקומיות, עבודה עם הרשות המקומית, עם שולחנות עגולים של קואליציה של שותפים בתוך הרשויות.
יוסי הראל-פיש: עם מערכי הסברה גם ברמה הארצית וגם ברמה המקומית.
יוסי הראל-פיש: והעבודה הזו הניבה פירות.
יוסי הראל-פיש: ואתמול, ב-16 בחודש, אתמול הייתה ישיבה של ועדת השרים לענייני אלימות וחלק מהיושבים פה מסביב לשולחן, כולל המנכ"ל של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול שיושב מולי, מר יאיר גלר ו, האחראית על תחום הסמים והאלכוהול במשרד החינוך ועוד כמה אנשים פה, היו שם בוועדה הזו, ובוועדה הזו המטרה הייתה להראות מה עשינו בשנתיים האחרונות, מה היו ההצלחות של העבודה בשנתיים האחרונות ולבקש את התקציב בשביל להמשיך לעשות את עבודת הקודש הזו שנתיים נוספות.
יוסי הראל-פיש: ומה שיכולנו להראות אתמול בוועדה, זה את הממצאים של הסקר האחרון שנעשה בסוף 2011, שהראה שבמדד הזה של שתייה מסוכנת של אלכוהול הצלחנו לרדת מ-20% בשנת 2009, ערב ההשקה של התכנית, ל-12.5% בשנת 2011, שזו ירידה מאד משמעותית ולא הצלחנו להסביר את הירידה הזו בשום דבר אחר שהתרחש פה במדינה, ובטח לא בדברים מתודולוגיים.
יוסי הראל-פיש: מדובר פה על סקרים של 7,000 נבדקים שהם מדגמים מייצגים ארציים, כך ש ----
טלב אלסאנע: פרק הזמן הוא לא ארוך, הוא שנתיים.
יוסי הראל-פיש: שנתיים בלבד, כבר הצלחנו לבלום את ההחמרה ולא רק לבלום אלא לשנות את הכיוון של הסירה, וכבר להתחיל לראות ירידה, ואפילו הייתי אומר אנחנו לא מתהללים, אנחנו לא חוגגים, אבל אנחנו כן לוקחים את זה בתור רוח גבית מאד חזקה שעוזרת לנו להבין שאנחנו בכיוון הנכון.
יוסי הראל-פיש: בנוסף על השינוי של ההתנהגות הצלחנו לראות שינוי גם בתפיסות של בני הנוער לגבי המסוכנות של אלכוהול.
טלב אלסאנע: יש למשל מבחינת הסקר הזה חתכים באיזה קבוצות של בני נוער?
טלב אלסאנע: למשל אם אותה מגמה נמצאת גם כן בקרב בני נוער בסיכון למשל, או שהמגמות הן משתנות?
יוסי הראל-פיש: אלה סוג השאלות שאנחנו בשלב הזה של המחקר מתחילים להיכנס אליהן יותר.
יוסי הראל-פיש: מה שאני כן יכול לומר, שבחיתוכים הראשונים שעשינו, אם זה לפי מגזרי אוכלוסייה, לפי בנים-בנות, גילאים שונים, המגמה הזו נמצאת בכל מקום.
יוסי הראל-פיש: יש מקומות קצת יותר, מקומות קצת פחות, אבל המגמה היא מגמה אוניברסאלית בכל האוכלוסייה של הנוער הישראלי.
יוסי הראל-פיש: אם נמצא מקומות שנוכל ללמוד -
טלב אלסאנע: אבל יש הבדלים מבחינת חתכים?
יוסי הראל-פיש: ישנם הבדלים, אבל הייתי מחכה עוד קצת כדי לגמור את הניתוח המעמיק יותר, כדי לראות את ההבדלים בתוך, וזה דברים שמן הסתם בוועדה אנחנו עוד נציג אותם בהמשך הדרך ונוכל ללמוד מהם מה שנלמד מהם.
יוסי הראל-פיש: אבל רציתי להראות לכם דוגמא של אחת התכניות.
יוסי הראל-פיש: ישנן עוד אסטרטגיות בארץ שהתחילו לעבוד נכון, כולל אסטרטגיות שהן שכנות לנו, שעוסקות בתחומים אחרים, אבל רציתי שנראה את זה, אלא מה?
יוסי הראל-פיש: דיברנו עד עכשיו על Hardware, דיברנו על איך לעבוד נכון.
יוסי הראל-פיש: כדי שאנחנו נוכל להמשיך להצליח, כבר הטמענו פחות או יותר את המודסט אופרנדי, צורת העבודה.
יוסי הראל-פיש: אנחנו צריכים ללמוד איך לשפר את מה שאנחנו עושים בתוך התכניות.
יוסי הראל-פיש: ופה באה הלמידה השנייה שלמדנו מתוך המחקר שעשינו על הממצאים של המחקרים בעולם, שבדקו מה הם הגורמים שבאמת משפיעים על ההתנהגויות של הילדים.
יוסי הראל-פיש: כי הלכנו על הספרות המדעית של 20 שנה בעולם וניסינו למצוא האם נוכל למצוא מספר יחסית קטן של גורמי סיכון, גורמי השפעה שהילד נחשף אליהן בזירות החברתיות שהוא חי בהן – בבית, בבית הספר, בקהילה, בעולם החברתי שלו – שכאילו משהו שעושה לו משהו שלילי, איזה גורם סיכון כזה שמשפיע עליו לרעה ואחר כך הוא הולך ובעקבות זה מפתח את התנהגויות הסיכון.
יוסי הראל-פיש: כי המטרה הייתה שאם נצליח לבודד או לזהות שלושה-ארבעה גורמים מרכזיים שהם הגורמים שתמיד צפים ועולים למעלה ויש להם את ההשפעה הגורפת ביותר על החיים היום יומיים של הילדים, נוכל לפתח אסטרטגיה של התערבות כדי לשפר אותם ובצורה כזו להיות הכי יעילים בלגרור שינוי גם בנוף ההתנהגותי של אוכלוסיות הנוער.
יוסי הראל-פיש: ואני מקצר לכם פה סיפור שבאוניברסיטה אני פורש אותו על סמינר שנתי של דוקטורנטים שעובדים על זה במשך שנה שלמה, והסיפור הזה המופלא הוביל אותנו בסופו של דבר לזה שהצלחנו לצמצם את הכמות האדירה של גורמי ההשפעה, לארבעה גורמים בלבד, שבכל מחקר שהוכנסו לתוך המחקר, הם תמיד צפו למעלה בתור הגורמים שיש להם את הכוח ניבוי הגדול ביותר על ההתנהגויות סיכון ולחיים היום יומיים בכלל של הילדים.
יוסי הראל-פיש: והם היו אוניברסאליים לחלוטין, ילדים בפינלנד ובפורטוגל ובישראל וגם בעזה, גם שם אספנו נותנים וגם בסין – אותם דברים משפיעים עליהם.
יוסי הראל-פיש: זה לא תלוי איפה אתה נמצא בעולם וזה גם היה אוניברסאלי לחלוטין, כי זה אותם דברים שמשפיעים על האלימות ועל הסמים ועל האלכוהול ועל ההברזות מבתי הספר, ועל המצוקות הנפשיות ועל התפקוד.
יוסי הראל-פיש: והבנו שמצאנו את הנוסחא, מצאנו ארבעה אלמנטים שהם יכולים לחולל את השינוי.
יוסי הראל-פיש: אבל ההפתעה הכי גדולה הייתה שאנחנו חיפשנו גורמי סיכון.
יוסי הראל-פיש: מה זה גורם סיכון?
יוסי הראל-פיש: זה משהו שלילי שאתה נחשף אליו ושכאילו מקלקל אותך.
יוסי הראל-פיש: זה מה שעשינו 40 שנה.
יוסי הראל-פיש: לקחנו את האלימים ואת המסוממים ואת הלא מתפקדים וחיפשנו מה לא בסדר איתם, מה went wrong, מה התקלקל בדרך.
יוסי הראל-פיש: ומה שגילינו זה שכל ארבעת גורמי ההשפעה המרכזיים הללו שצפו לנו למעלה בפנים, לא היו גורמי סיכון.
יוסי הראל-פיש: אף אחד מהם לא היה גורם סיכון.
יוסי הראל-פיש: כל ארבעתם היו גורמים חיוביים, גורמי חוסן, גורמי הגנה, שההעדר שלהם גורם לילדים ללכת למקומות האלה.
יוסי הראל-פיש: וזה היה בשבילנו אנשי המקצוע שעובדים בזה 20 שנה, זה היה בתחילת שנות ה-2000, זה היה מכה מתחת לחגורה שהוציאה לנו את האוויר מהסרעפת.
יוסי הראל-פיש: למה?
יוסי הראל-פיש: כי הבנו שאנחנו מטפסים כל השנים על הקיר הלא נכון, ושבעצם הסמים והאלכוהול והאלימות זה לא התופעות, זה הסימפטומים של התופעה.
יוסי הראל-פיש: זה הסימפטומים שמתרחשים כאשר יש חסך של משהו שחייב להיות שם בחייו של ילד או בחייו של בן אדם בכלל, כדי שהוא יוכל לתפקד.
יוסי הראל-פיש: וילד שטוב לו הוא ילד שמתפקד, וילד שטוב לו הוא לא ילד שהולך ומחפש אלטרנטיבות מטורפות כאלה.
יוסי הראל-פיש: ומהלמידה הזו התפתח תחום שלם בספרות המדעית שמן הסתם כבר שמעתם עליו, מתחת לכותרת באנגלית שנקראת – well being.
יוסי הראל-פיש: well being שואב מתוך ההגדרה של מה זה בריאות של ארגון הבריאות העולמי, שבריאות זה לא רק העדר מחלה או נכות, אלא בריאות זה מצב כוללני של רווחה נפשית, גופנית, חברתית ורוחנית של האדם, וזה משהו הרבה יותר רחב.
יוסי הראל-פיש: אבל עם זה אני לא יכול לעשות כלום באסטרטגיה של התערבות, כי זה משהו יותר מדי תיאורטי בשבילי.
יוסי הראל-פיש: אלימות אני יודע מה זה, אלכוהול אני יודע מה זה.
יוסי הראל-פיש: 'נכשל' בתעודה זה משהו מוחשי.
יוסי הראל-פיש: איך אני משפר את המצב החיובי הזה של אותו Well being, של אותה רווחה נפשית וחברתית של ילד, כדי שהוא יעוצם וכאשר הוא יהיה למעלה – כל ההתנהגויות סיכון תצמצמנה.
יוסי הראל-פיש: והמשוואה שעזרה לנו לפתור את זה ולהפוך את זה למשהו מוחשי, זה אותם גורמי השפעה שגילינו במחקרים, שהם הגורמים שמחוללים את תחושת הרווחה הנפשית והחברתית הזאת.
יוסי הראל-פיש: אנחנו קוראים להם ארבעת מחוללי ה-well being.
יוסי הראל-פיש: הם מחוללים את המצב החיובי הזה שכל ילד חייב להיות בו כשהוא קם בבוקר, כדי שהוא יוכל לתפקד ולקבל החלטות נבונות בחיים של ולהנות מחייו ומהחיים החברתיים שלנו.
יוסי הראל-פיש: ואני אספר לכם מה הם ארבעת הגורמים הללו, כדי שנבין שאם האלימות והסמים הם הסימפטומים, על מה אנחנו כן צריכים להתמקד כדי לשפר.
יוסי הראל-פיש: ופה אולי טמונה התשובה לתעלומה שהייתה לנו - איך זה שעשינו כל כך הרבה דברים וכולל גם אסטרטגיות שנראות לנו על פני השטח נכונות – ובכל זאת במבחן התוצאה לא הצלחנו לחולל שינוי, כי זה היה כמו להיכנס לאוטו ולשים את המפתח בסוויץ', ולשבת מאחורי ההגה ולראות שהכביש פנוי, ולקחת את האצבע המורה וללחוץ על המצית של הסיגריות ולחכות שהמנוע יידלק, ואז המנוע לא נדלק, אז מה אנחנו עושים?
יוסי הראל-פיש: לוחצים עוד פעם והמנוע לא נדלק.
יוסי הראל-פיש: למה הוא לא נדלק?
יוסי הראל-פיש: כי זה לא הכפתור הנכון.
יוסי הראל-פיש: Has simple had that, זה לא הכפתור הנכון.
יוסי הראל-פיש: זה שני סנטימטר מהכפתור הנכון, וכנראה שבחלק גדול מהפעילויות בעבר, אנחנו עשינו הרבה עבודה נכונה עם הרבה רצון טוב, אבל לחצנו על הכפתורים הלא נכונים.
יוסי הראל-פיש: חשבנו שהם הכפתור הנכון.
יוסי הראל-פיש: היום אנחנו יודעים יותר טוב מה הכפתור הנכון.
יוסי הראל-פיש: ולכן האסטרטגיות שלנו היום מובילות לתהליכים טובים יותר.
יוסי הראל-פיש: אני רוצה לספר לכם, ובזה אני אסיים ונוכל לפתוח את הדיון ---
טלב אלסאנע: כן, אולי לפני זה שאלה.
טלב אלסאנע: זאת אומרת כשאתה ציינת את הגורמים שמחוללים את השינוי, את ארבעת הגורמים, יש בזה איזו שהיא אבחנה, נעשתה אבחנה ואנחנו הגענו לדרך ההתמודדות הנכונה.
טלב אלסאנע: אבל כדי ליישם את הדבר צריך שילוב מערכות כמו שאמרת בהתחלה.
יוסי הראל-פיש: בוודאי, בוודאי.
טלב אלסאנע: ושילוב המערכות זה גם גיוס תקציבים וגם משרדים ואנחנו יודעים שזה עוד פעם לא כל מה שאנחנו הבחנו יש לנו את התרופה.
טלב אלסאנע: יש כאלה, אנחנו נתקלנו בזה בהרבה הקשרים, שיש ידם משגת ולכן אפשר להריץ תכניות שאנחנו הגענו למסקנה שכדאי להריץ אותן ולקדם אותן, ויש למשל יישובים עם מצב סוציו אקונומי קשה, או יש Matching, שלא מאפשר לנו להריץ אותן תכניות.
טלב אלסאנע: האם אתה לא חושב שאיפה שיש בעיות עוני, אבטלה – יישארו אם האבחנה, ואיפה שיש את הכלים, יקבלו את התרופה.
יוסי הראל-פיש: הדברים שאתה אומר הם בוודאי נכונים.
יוסי הראל-פיש: אני הייתי אומר זה סולם מאסלו, כלומר במקומות שאתה צריך לעבוד על הדברים הבסיסיים ביותר של עוני ואבטלה, אתה חייב לעבוד על זה קודם לפני שאתה יכול ממש לחולל שינוי, אבל, אבל, אנחנו הצלחנו להוכיח בספרות המדעית שגם במקומות שעל פני השטח נראה שכאילו אתה לא יכול לעשות כלום, אם אתה כבר עושה משהו ומה שאתה עושה אתה ממוקד על ארבעת הגורמים הללו ומוודא שהם חלק מאד מרכזי מהעשייה, זה מחולל גם שם שינוי ואני יכול גם על זה לתת דוגמאות.
יוסי הראל-פיש: אבל ברשותך, אני רוצה לדבר מה הם ארבעת הגורמים ואז אולי הדברים יהיו קצת יותר ברורים.
יוסי הראל-פיש: ארבעת מחוללי ה-well being, אותם מחוללים שמחוללים את המצב של אותה רווחה נפשית ותפקודית של האדם ובעיקר של ילדים ונוער, המחולל הראשון, הגורם הראשון שיש לו את ההשפעה הגורפת ביותר על הילדים, זה הימצאותו של מבוגר משמעותי בחיי הילד, שזה ברוב רובם של המקרים זה אחד ההורים או ההורים, זה יכול להיות גם מורה או מחנך, או איש צוות הוראה בבית ספר, או מישהו אחר מהצוות של המבוגרים בבית הספר.
יוסי הראל-פיש: זה יכול להיות מדריך או חונך בקהילה.
יוסי הראל-פיש: לפעמים זה גם מדריך שהוא קרוב מאד לגיל, אבל הוא מנהיג נוער או קצת מעליו, אבל בתנאי אחד.
יוסי הראל-פיש: בתנאי שמערכת היחסים בין אותו מבוגר משמעותי לילד, או למתבגר או למתגברת, היא מערכת יחסים שהיא מערכת של מעורבות מכילה ותומכת ומכוונת ויוצרת גבולות ברורים, של הורים ומחנכים וכל אותם מבוגרים, שאיך שהילד חווה אותה הוא חווה את זה שהבן אדם שאותו מבוגר נמצא שם בשבילו 24 שעות ביממה ושהוא מכיל אותו ואוהב אותו בלי תנאי.
יוסי הראל-פיש: הוא יכול לכעוס על התנהגות מסוימת שהילד עושה, אבל באותו זמן הוא נמצא שם במאת אחוזים כדי לעזור לו למצוא פתרון ולהמשיך הלאה.
יוסי הראל-פיש: ילד צריך לחוות את אותו מבוגר משמעותי, אם זה המורה שלו או אם זה ההורה שלו או אם זה המדריך שלו, כמישהו שלא נמצא שם במצב של שליטה ולא במצב של שיפוטיות.
יוסי הראל-פיש: לא במצב של אתה רוצה לצאת עם החברים שלך - תהיה בעשר בבית.
יוסי הראל-פיש: כי אני אבא שלך, אני אמרתי, נקודה.
יוסי הראל-פיש: ולא במצב של שיפוטיות – אתה בסדר – לא בסדר – כן בסדר – לא בסדר – תהיה בסדר – אל תהיה בסדר.
יוסי הראל-פיש: ברגע שמערכת היחסים הזו נמצאת, אתה נהפך לעוד אלמנט בסביבה החברתית שהילד צריך להתמודד מולה, במקום להיות אותו גורם תומך.
יוסי הראל-פיש: והיום אנחנו יודעים איך מבוגר משמעותי, בין אם זה אנשים שמובילים את התכניות אצלנו, בין אם זה לעבוד עם קבוצת המורים והמחנכים, עם המדריכים בקהילה, עם אותם מדריכים בתנועות הנוער, עם אותה מנהיגות של נוער שבחלקה יושבת פה בחדר – איך באמת להיות מנהיג, איך באמת להיות שם מבוגר משמעותי, כדי לחולל את אותה תחושה של תמיכה ושל מוגנות שילד צריך כאשר הוא יודע שהמבוגר הזה נמצא שם.
יוסי הראל-פיש: גם על זה אפשר לתת קורס של שנה שלמה,אבל הנושא הזה הוא נושא ליבתי, והוא משפיע גם על כל שלושת המחוללים האחרים.
יוסי הראל-פיש: המחולל השני זו החוויה היומיומית בבית הספר, ודיברנו על זה קודם.
יוסי הראל-פיש: ילדים שיש להם חוויות שליליות של בית הספר ושהם נתקלים בדברים שכשהם קמים בבוקר וחושבים על בית הספר הם רואים ענן שחור כהה ומאיים, הילדים הללו הם בסיכון של פי 9 פי 10 יותר מילדים אחרים – להיות מעורבים בהתנהגויות הסיכון.
יוסי הראל-פיש: ולא לחינם בוועדת וילנאי, שהייתה הוועדה שבדקה את הנושא של צמצום תופעת האלימות בבתי הספר בתחילת שנות ה-2000, לא לחינם דיגלנו את הנושא של מה שנקרא לימים האקלים הבית ספרי, או האקלים המיטבי בבית ספר, כיעד מרכזי כדי לחולל שינוי בנוף הזה.
יוסי הראל-פיש: ועל זה אני לא צריך להרחיב את הדיבור, כי על זה אנחנו עובדים כבר הרבה שנים, אם זה באח"מ או בתכניות אחרות, ומשרד החינוך וגם אנחנו בתחום של אלכוהול וסמים, יודעים שזה אחד המנופים המאד מרכזיים.
טלב אלסאנע: הדברים מרתקים, אבל ללכת לכיוון סיכום ולתת גם לבני הנוער ולתת גם לאחרים, לנציגים שאיתנו גם להיות שותפים לדיון.
יוסי הראל-פיש: אני בדיוק מגיע לסיכום, עוד דקה.
יוסי הראל-פיש: המחולל השלישי זה תחושה של ערך עצמי.
יוסי הראל-פיש: למשל ילדים שמתנדבים בקהילה יש להם תחושה של ערך עצמי.
יוסי הראל-פיש: ילד שמקבל תפקיד חשוב בבית הספר, שיש לו נראות ומפרגנים לו.
יוסי הראל-פיש: ילד שמצליח ומפרגנים לו להצלחה.
יוסי הראל-פיש: מאד קל לחולל את התחושה הזו, אבל ילד שקם בבוקר ומרגיש תחושה של ערך עצמי, הוא יודע להתמודד עם כל דבר שיקרה על דרכו, בהשוואה לילד שאין לו את התחושה הזו והוא מתנהל בצורה מרוקנת מסוג כזה של תחושה, והילדים האלה הם בסיכון גבוה.
יוסי הראל-פיש: והמחולל הרביעי זה מחוברות חברתית.
יוסי הראל-פיש: אנחנו יצורים חברתיים, אנחנו רוצים להרגיש שאנחנו שייכים לקבוצה החברתית שלנו, שאנחנו פופולאריים שם, וילד צריך להרגיש שהוא לא דחוי והוא לא בודד, אלא שהוא מחובר לחברים שלו.
יוסי הראל-פיש: עכשיו, תארו לכם ילד שקם בבוקר וארבעת הדברים הללו מסודרים לו בחיים.
יוסי הראל-פיש: הוא בחיים לא יגיע לא לאלכוהול ולא לסמים ולא לכל אותם התנהגויות, כי הוא לא צריך את זה.
יוסי הראל-פיש: כי הוא נמצא במקום טוב ובמקום מתפקד.
יוסי הראל-פיש: לכן, למשל בתכניות כמו סיירות הורים, שזו אחת התכניות המדהימות ביותר שגם הרשות שלנו מעורבת בו ורשויות אחרות.
יוסי הראל-פיש: אנחנו מדברים עם ההורים ואנחנו גם שומעים מהחוויה שלהם שהם לא רק נמצאים שם בפיקוח ובאכיפה, אלא הם נמצאים שם כמבוגרים משמעותיים שבשעות הכי קטנות של הלילה פוגשים את הילדים במקומות הבילוי שלהם, והילדים צמאים לקשר הזה.
יוסי הראל-פיש: ואני רוצה לסיים עם המסר לכם, לבני הנוער שיושבים פה בחדר, לכם ולחברים שלכם שנמצאים בבית.
יוסי הראל-פיש: אתם אולי המנוף החשוב ביותר לחולל את השינוי.
יוסי הראל-פיש: אתם האוכלוסייה החשובה ביותר שיכולה לחולל את השינוי.
יוסי הראל-פיש: אנחנו חייבים לשתף אתכם בכל רמה של העבודה שלנו ובכל אחד מהשלבים של העשייה ושל האסטרטגיה של ההתערבות.
יוסי הראל-פיש: כי בני הנוער הם אלה שיודעים מה שטוב להם ומה שלא טוב להם ומה מציק להם והם יודעים מה הן האלטרנטיבות שיהיו בשבילם אטרקטיביות כדי לפתח את אותן האלטרנטיבות לאותן התנהגויות שאנחנו רוצים לעזור לכם לצמצם.
יוסי הראל-פיש: ולכן, גם אנחנו ברשות למלחמה בסמים אנחנו עובדים בצורה אינטנסיבית עם מועצות הנוער, עם המנהיגות של תנועות הנוער, עם סטודנטים באוניברסיטה וכן הלאה.
יוסי הראל-פיש: אבל מה שהמסר שלי לכם ושהייתי רוצה שאתם תיקחו את זה מפה, זה שאתם כמנהיגי נוער ואתם כאוכלוסיית הנוער, אתם חייבים לקום ולקחת בעלות ואחריות על דפוסי התרבות החברתית של הבילוי שלכם.