GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אלסאנע: מה כתוב שם?
טלב אלסאנע: כל אחד כותב שם או סוג הצמח?
אורנית: לא, אלה צמחי התבלין.
אורנית: יש צמחי תבלין, יש את הכניסה, עצים שהם כרגע בלי פירות, צמחי נוי, צל.
דלית גטניו: וזה עוד קודם שקיבלנו תקציב להמשיך פה.
טלב אלסאנע: כיף לעבוד עם האדמה וככה מבחינה נפשית המגע ועם העץ להתחבר.
טלב אלסאנע: יש לזה משמעויות רבות.
דלית גטניו: זה הפרויקט שאנחנו ממשיכים גם השנה.
טלב אלסאנע: כמה מטופלים כאן עכשיו?
דלית גטניו: בשוטף יש לנו 125 אבל לאורך השנה מגיעים הרבה יותר.
דלית גטניו: זאת אומרת אנשים שמגיעים לטיפול נקודתי, צריכים משהו קצר מועד, התערבות משפחתית.
טלב אלסאנע: עכשיו בתקופה הזו יש 125?
דלית גטניו: לא, פחות, 80, כי עכשיו חלק מהעובדים בחופשת לידה, עובדת הנוער בדיוק עברה לתפקיד אחר.
טלב אלסאנע: כל ההחזקה והעלות זה העירייה?
דלית גטניו: עיריית רמלה, כן.
טלב אלסאנע: מה זה היה לפני?
דלית גטניו: אולי בית פרטי, אני לא יודעת.
טלב אלסאנע: והעירייה העמידה לרשות המטרה הזו של המכורים הנקיים?
טלב אלסאנע: אני נהניתי לשמוע אותו איך הוא מציג את הבעיה ואיך הוא מתבטא, מבטא את עצמו, כל הכבוד.
טלב אלסאנע: ישיבה ב-NA, מכורים אנונימיים, רמלה
דלית גטניו: המפגש שלנו קצר, אז נתחיל.
זוהיר-מכור נקי: קודם כל ברוכים הבאים.
זוהיר-מכור נקי: אנחנו חיכינו לכם בקוצר רוח, אפשר להגיד.
זוהיר-מכור נקי: אני שמח להיות כאן ואני שמח גם לראות אתכם.
זוהיר-מכור נקי: עשר דקות יש לנו, לי קוראים זוהיר ואני כמעט נקי, לא רוצה להגיד כמעט, אני נקי מכל סוגי הסמים ומהאלכוהול 22 יום ו-5 חודשים ו-18 שנים.
זוהיר-מכור נקי: מה שאני רוצה להגיד, אני לא דובר של NA, של התכנית מכורים אנונימיים, אני לא מייצג את התכנית מכורים אנונימיים, אני מדבר אך ורק על עצמי.
זוהיר-מכור נקי: קוראים לי זוהיר, אני מוסלמי, נולדתי להורים מוסלמים.
זוהיר-מכור נקי: אני לא רוצה לדבר בכלל או להביא את העבר שלי בתוך כמה דקות אבל מה שאני רוצה להגיד, שאני אחד האנשים שחולה במחלה שקוראים לה התמכרות שהיא מחלת גוף, נפש ורוח.
זוהיר-מכור נקי: זאת אומרת בכל הישות שלי אני חולה במחלה שקוראים לה התמכרות.
זוהיר-מכור נקי: מחלה כזו, משחר ההיסטוריה יש את ההתמכרות, אבל אף פעם לא הייתה תרופה למחלה הזאת.
זוהיר-מכור נקי: באחד הפרקים שנכתב בספר שלנו, אני אצטט פרק קטן, שנאמר 'ספרים רבים נכתבו על טבעה של ההתמכרות, ספר זה עוסק אך ורק בטבעה של ההחלמה'.
זוהיר-מכור נקי: ויש כמובן עוד המשך, שזה לא נוגע אליכם, אבל מה שאני רוצה להגיד, בעולם ההתמכרות הפעילה אני הייתי לא אני, זה לא ממש הייתי אני.
זוהיר-מכור נקי: ידעתי בלב שלי שאני לא רציתי להיות אדם כזה, אבל בכל זאת הייתי במצבים וסיטואציות שנאלצתי, לא אני נאלצתי, אלא המחלה אילצה אותי לבוא ולהיות במקומות ולהיות מה שאני לא רציתי להיות.
זוהיר-מכור נקי: זאת אומרת בעל כורחי.
זוהיר-מכור נקי: כמובן, כמו שכולנו יודעים, מה מחלת ההתמכרות ומה הוא מכור פעיל, אז נקרא לזה בפשטות נרקומן.
זוהיר-מכור נקי: אדם נרקומן, על מנת לממש את הסמים ואת השימוש בסמים, צריך מימון.
זוהיר-מכור נקי: אז אני אחד האנשים שפרצתי, גנבתי, שדדתי, ישבתי שלושה מאסרים ולא בחלתי בשום אמצעי על מנת לממן את השימוש שלי.
זוהיר-מכור נקי: במאסר האחרון שלי באמת רציתי להתנקות, כי ידעתי בלבי שאני לא שייך לעולם הזה.
זוהיר-מכור נקי: ידעתי.
זוהיר-מכור נקי: ידעתי כל הזמן בלבי שאני לא שייך לעולם הזה.
זוהיר-מכור נקי: לא לעולם ההתמכרות ולא לעולם הפשע.
זוהיר-מכור נקי: תודה לאל שהייתה הזדמנות במאסר השלישי שלי, הציעו לי גמילה טיפולית פה ברמלה.
זוהיר-מכור נקי: הייתי בשאטה, באתי לרמלה, לפה, והכוונה הייתה זדונית, היא לא הייתה טהורה, הכוונה הייתה לזכות בשליש וללכת הביתה, אבל מכיוון שבמהלך הטיפול היו באים חברים מבחוץ, חברי NA, חברים של מכורים אנונימיים, היו מעבירים לנו קבוצה כל שבוע.
זוהיר-מכור נקי: אותם אנשים שהיו מעבירים את הקבוצה אלה אנשים שאני הכרתי אותם מהעבר שלי, זה קסם לי.
זוהיר-מכור נקי: קיבלתי שליש, שנה וחצי קיבלתי שליש והלכתי הביתה.
זוהיר-מכור נקי: בגלל שלא הייתה לי כל כך מודעות שהאלכוהול היה סם שתיתי כוס ויסקי והתחלתי לבוא ל-NA ולהכריז על תקופה כזאת וכזאת, שנתיים.
זוהיר-מכור נקי: אחרי ימים שבחרתי חונך ושיתפתי אותו על כוס הוויסקי, הוא אמר לי 'זוהיר, אתה לא נקי', אז אמרתי, 'אוקי, אם אני לא נקי, אני מבטל את השנתיים'.
זוהיר-מכור נקי: בגלל שהיה כל כך חשוב לי להיות חבר במכורים אנונימיים, היה חשוב לי להציל את החיים שלי.
זוהיר-מכור נקי: ממש היה חשוב, והתחלתי עם יום אחד וביטלתי שנתיים.
זוהיר-מכור נקי: מכל סוגי הסמים אני נקי יותר מ-20 ומשהו שנים, אבל מכיוון שהתכנית מבקשת ממני ניקיון טוטאלי.
זוהיר-מכור נקי: וכך המשכתי.
זוהיר-מכור נקי: הבנתי שהתכנית זה לא לבוא ולשתות כוס קפה ולראות את זה ולראות את ההיא, הבנתי שיש בתכנית כמה שלבים.
זוהיר-מכור נקי: יש לנו את 12 הצעדים, שזה לעצמי, לאני, לפרט שלי, ויש את ה-12 מסורות שזה לקבוצות ולתכנית, שזה הקו המנחה לתכנית שלנו.
זוהיר-מכור נקי: ככה התחלתי.
זוהיר-מכור נקי: תודה לאל, אני נקי 18 שנים ו-5 חודשים ו-22 ימים לא בכוח שלי, ידעתי שיש תרופה, ידעתי שיש חברותא שקוראים לה 'מכורים אנונימיים' והם אשר יכולים לעזור לי להישאר לא רק נקי מסמים.
זוהיר-מכור נקי: אני אחד האנשים וכולם יודעים, גם יעקב יודע, אני לא חותר אך ורק להיות נקי מסמים, אותי זה לא מספק להיות נקי מסמים עם אותה תפיסה מעוותת, עם אותם דפוסים ונגיד לזה עקרונות של הפשע.
זוהיר-מכור נקי: אותי היה מעניין וחתרתי לזה ואני עדיין חותר לזה, לא רק להיות נקי מסמים אלא להיות אדם טהור, עם עקרונות רוחניים, עם מאפיינים אלוהיים.
זוהיר-מכור נקי: לזה אני חותר ותודה לאל, אני יודע היום מה הייעוד שלי בחיים.
זוהיר-מכור נקי: שאלתי כמה פעמים, 'זוהיר, אתה בן 52, מה הייעוד שלך בחיים?
זוהיר-מכור נקי: מה אתה עושה בחיים?
זוהיר-מכור נקי: ' רק לפני חודשיים הבנתי שהייעוד שלי בחיים זה להיות, לא רוצה להגיד לכם שליח, אלא להיות מסר ודוגמה לא רק בקבוצות, גם בחברה.
זוהיר-מכור נקי: הרבה אנשים מכירים אותי בחברה ויודעים מי זה זוהיר, לא אותו זוהיר.
זוהיר-מכור נקי: היום אני עובר ברחוב ואני מישיר מבט אל עיני העולם כולו, ללא תוקפנות או פחד.
זוהיר-מכור נקי: אז תודה לאל, יש לי תכנית.
זוהיר-מכור נקי: יש לי תכנית שיכולה לעשות ממני, כמובן כשאני מרשה לעצמי, אדם, מה שהייתי רוצה להיות אז בילדות.
זוהיר-מכור נקי: זה זוהיר.
זוהיר-מכור נקי: תודה לאל.
זוהיר-מכור נקי: בזמן האחרון, ובזה אני אסיים, לפני שישה חודשים, התגלתה אצלי מחלת אפילפסיה.
זוהיר-מכור נקי: היו לי שלושה התקפים.
זוהיר-מכור נקי: שני ההתקפים הראשונים לא היו מתועדים, השלישי היה מתועד ולקחו אותי לבית החולים.
זוהיר-מכור נקי: פקחתי את העיניים ומצאתי את עצמי בתוך אמבולנס.
זוהיר-מכור נקי: בסיכום הרופאים קבעו שאני חולה במחלת אפילפסיה.
זוהיר-מכור נקי: שישה חודשים אני כבר לא עובד, לא נוהג, לוקח כדורים וקבעו שאני צריך לישון שבע-שמונה שעות ביום, אסור לי להיות פה לבד, אסור לי להיות בגובה, אסור לי לעבוד ב...
זוהיר-מכור נקי: למה אני אומר לכם את זה?
זוהיר-מכור נקי: אני אומר לכם את זה כי האמונה שלי באלוהים היא כל כך חזקה שהיא לא מתערערת אפילו שהחיים השתבשו.
זוהיר-מכור נקי: במקרה כזה, כשאומרים לי 'זוהיר, תשמע, החיים שלך.
זוהיר-מכור נקי: ..
זוהיר-מכור נקי: אתה ככה וככה וככה.
זוהיר-מכור נקי: ..', ואני חי בדרך שאני לא מכיר את האיסורים האלה.
זוהיר-מכור נקי: החיים משתבשים, משתבשים לגמרי.
זוהיר-מכור נקי: השאלה כמה זמן אני צריך לחזור לעצמי ולהגיד 'זוהיר, לא משנה, חלית, אתה מאמין באלוהים, הכול לטובה'.
זוהיר-מכור נקי: הבנתי במשך השישה חודשים האלה מה שלא הבנתי כל החיים שלי, הבנתי שאני אדם, ואני אומר את זה בשיא הענווה, שהוא מסר ודוגמה לא רק בקבוצות, אלא גם בחברה.
זוהיר-מכור נקי: אני שם לב לאנשים שמחכים שאני אעבור, אני שם לב שאנשים מחכים שאני אשב איתם, אני שם לב שאנשים מחכים לפתור להם בעיות.
זוהיר-מכור נקי: וזה אני.
זוהיר-מכור נקי: זו התכנית.
זוהיר-מכור נקי: וזה אני, תודה רבה לכם, על ההקשבה.
דוד מדר: אני רוצה לומר משהו, ברשותכם.
דוד מדר: אני פשוט נורא מתרגש לשמוע את זוהיר.
דוד מדר: אני טיפלתי בו בשנות ה-80, כשהוא סיפר על העברות שהוא ביצע.
דוד מדר: ישבנו לתוך הלילה הרבה שעות וכמה שיחות היו שזו לא הדרך וכמה זה טוב שהוא ייצא מהפשע, וזוהיר היה רזה, זוהיר היה בלי שיניים, זוהיר היה נראה במרכאות כפולות מן ערס כזה, אני מאוד מאוד שמח, זו בשבילי הפתעה שאני חושב שזה בשבילי שיא הביקור מבחינתי, לראות אותך זוהר, זוהיר.
דוד מדר: זה משהו שאין מלים.
דוד מדר: אתה סיפרת את זה ואני התאפקתי לא לבכות, ואני אומר לך את האמת.
דוד מדר: אני אדם חזק ונגעת ללבי.
דוד מדר: אני לא ידעתי בכלל שאתה נמצא פה, זאת הפתעה.
דוד מדר: כל הכבוד.
דוד מדר: ממש כל הכבוד.
זוהיר-מכור נקי: תודה רבה לך.
יעקב-מכור נקי: לי קוראים יעקב ואני גם מכור, מכור הרבה שנים.
יעקב-מכור נקי: אני רוצה לדבר על הקשר שלי עם ה-NA ואיך מתנהלות פה קבוצות.
יעקב-מכור נקי: פה כל השבוע מתנהלות, חוץ מיום שישי, קבוצות.
יעקב-מכור נקי: אחת לחודש אנחנו עושים פגישה פתוחה ואנחנו בקשר עם המרכז לנפגעי סמים וזהו.
יעקב-מכור נקי: המצפון שלנו מתמקד אך ורק בצעדים והצעדים זה דובר, דובר שיכול לדבר רק חצי שעה והשאר זה פתוח, הכול.
יעקב-מכור נקי: למה אני אומר צעדים?
יעקב-מכור נקי: כי כמו שאמר החבר זוהיר, כל התכנית שלנו זה צעדים.
יעקב-מכור נקי: אילו לא היו הצעדים זה היה בית קפה, ותוך כדי השירות שלי באותו יום אני למדתי כמה צבעים יש במחזיקים.
יעקב-מכור נקי: אני למדתי שצריך שליח לוועדה, אני למדתי שיש גזבר, אני למדתי שיש מזכיר.
יעקב-מכור נקי: ומזכיר וגזבר והכול, זה לא נרכש ביום אחד, זו מיומנות שנרכשה בשביל להפוך למסר ולדוגמה.
יעקב-מכור נקי: במיוחד אני מדבר על החבר החדש, שהוא הכי חשוב בפגישות שלנו.
יעקב-מכור נקי: כי חבר חדש, ואנחנו המכורים, איך אומרים ברחוב?
יעקב-מכור נקי: אי אפשר לעבוד עלינו.
יעקב-מכור נקי: זה נכון שהתהליך מתחיל ממרכז גמילה ואחר כך זה עובר ליחידה לנפגעי סמים, וכל מה שאני יכול לעשות בשביל החבר החדש ומה שלמדתי אני נותן.
יעקב-מכור נקי: אני נותן.
יעקב-מכור נקי: בשביל לתת צריך גם לקבל ואני קיבלתי המון מה-NA, אני קיבלתי חיים.
יעקב-מכור נקי: דרך אגב אני גם הייתי חולה ועד היום אני חולה ומתמודד עם הגרושים של הביטוח הלאומי ואני לא מפסיד פגישה אחת בשבוע.
יעקב-מכור נקי: אני מגיע לבתי סוהר, אני מגיע למרכזי גמילה.
יעקב-מכור נקי: כל התהליך שלי, מה שלימדו אותי, זה לעזור לחבר החדש ושתהיה המשכיות ב-NA.
יעקב-מכור נקי: כמו שאנחנו יודעים, רוב המכורים, שאני אחד מאלה ששייך לאותה קהילה, לא לכל אחד יש אפשרות להתבטא בקבוצות.
יעקב-מכור נקי: הוא בא עדיין סגור, מבודד, אז הכלים הראשונים שהם רוכשים זה דרך היחידה לנפגעי סמים.
יעקב-מכור נקי: יש את הקשר בין אותו מצפון לאותה מנהלת ואותם חברי מועצה, חברי המועצה באים, ואנחנו לא זקוקים לעזרה כספית, יש לנו מסורת קבע שאומרת שכל קבוצה נושאת את עצמה לחלוטין.
יעקב-מכור נקי: אנחנו מתקיימים, הוא שם שקל, זה חצי שקל, וזה.
יעקב-מכור נקי: אנחנו קונים קפה, קונים ספרות, קונים מחזיקים, קונים כל מה שבצורך של הקבוצה בשביל שבאותו יום, והיום הוא יום שני, יהיה ולא יחסר.
יעקב-מכור נקי: אני במקרה תמיד גזבר, ואני בקשר עם הקניין והקניין צריך להביא לי קבלה, ממש, לא כמו פעם, אנחנו מתקיימים בקיצור על הגרושים האלה של המסורת שבע ויש לי בקופה 170 שקל.
יעקב-מכור נקי: אלה הגרושים שפעם הייתי יכול לעשות בטיק ולאבד אותם במנת סם.
יעקב-מכור נקי: אני היום למדתי דרך NA לנהל את החיים שלי.
יעקב-מכור נקי: מאותה משכורת של נכות מביטוח לאומי, 2,470, ועכשיו התחלתי לשלם חשמל, מים וזה.
יעקב-מכור נקי: ..
יעקב-מכור נקי: אני רוצה לחיות בדרך NA.
יעקב-מכור נקי: NA זה לא סתם, יש לנו פה חברותא שיש לה כוח, יש חונכים, יש הכול.
יעקב-מכור נקי: כל אדם שזקוק לעזרה, ולא משנה גיל, גזע, זהות מינית, הכול, כשהוא מגיע לפה, הוא בא בברכה, אנחנו מגישים לו כוס קפה, כוס תה והכול, בשביל שימשיך.
יעקב-מכור נקי: לצערי הרב, אני אומר את זה עם כאב, הרבה הרבה הרבה חברים לא מוצאים את עצמם ב-NA והם מתרסקים.
יעקב-מכור נקי: לצערי.
יעקב-מכור נקי: אבל אין מה לעשות, המסר שלי פה הוא מסר פשוט.
יעקב-מכור נקי: המטרה שלי לא להציל ממקום של קרב או משהו כזה, אני יודע היום שיהיו כאלה שישתמשו בסמים ויהיו כאלה שימשיכו את הדור שלנו, גם להשתמש בסמים, אני לא נמצא שם, לא בסמים, לא בקומבינות.
יעקב-מכור נקי: אני רוצה לחיות מה שנותר לי לחיות, ואני לא צעיר, כל החיים שלי אני השתמשתי בסמים ומדר יודע בערך, אבל הכי חשוב לי היום זה להיות מסר ודוגמה.
יעקב-מכור נקי: ותודה לאל שיש לי את אלוהים, שאני מתפלל, ואם אני רואה ואני שומע שחבר נפל, נפל, אני לא בא כועס עליו, כמו בבית הסוהר, 'למה נפלת?!', אני שואל אותו, איך, למה, למה נפלת?
יעקב-מכור נקי: מה לא עשית?
יעקב-מכור נקי: הוא אומר לי 'לא באתי ל-NA'.
יעקב-מכור נקי: ויש לנו אמרה בספרות שלנו, אלה שממשיכים לבוא לפגישות שלנו באופן קבוע נשארים נקיים.
יעקב-מכור נקי: פה מכירים את החונך, פה מכירים חברים חדשים, פה מקשיבים, פה הכול, אין הפרעות, אין שום דבר.
יעקב-מכור נקי: כשדובר בא ומדבר על צעד מסוים, אתה רואה פה דממה, לך תבין איך מכורים פתאום.
יעקב-מכור נקי: .. שני מכורים ברחוב, השכנים כבר שומעים אותם ומזמינים להם משטרה.
יעקב-מכור נקי: פה צריך להקשיב.
יעקב-מכור נקי: להקשיב, כל הזמן להקשיב, כי זה מציל חיים.
יעקב-מכור נקי: אני התמודדתי עם בעיות רפואיות של גידול בריאה השמאלית, הייתי עושה כימותרפיה וחשבתי שזהו, והמשכתי.
יעקב-מכור נקי: פה התפללו חברים שאני אחלים, שאני אבריא, אפילו באומן חברים הלכו לשם והתפללו, רק שאני אחיה.
יעקב-מכור נקי: אנחנו מן סוג של חברותא, מלוכדים, אחד עוזר לשני להישאר נקיים, כמובן עם הניסיון של חברים בדרך.
יעקב-מכור נקי: זהו, תודה שהקשבתם.
טלב אלסאנע: באמת שמענו דברים מאוד מרגשים, דברים שיוצאים בצורה הכי פשוטה אבל המסר כל כך חזק וכאשר דברים יוצאים מהלב הם גם מגיעים ללב.
טלב אלסאנע: וגם חשוב לגעת באדם, עם כל הדברים, הקשיים שהוא עבר ובכל זאת הוא התגבר והוא הגיע וגם יש לו את השאיפה, זה דבר ענק.
טלב אלסאנע: יישר כוח, בהצלחה.
יעקב-מכור נקי: חברים, אתם מוזמנים, כל סוף חודש יש פה פגישה פתוחה שכל אדם, וזה לא משנה, משטרה, הכול, יכול לבוא ולבקר אותנו פעם בחודש, רק שמישהו מכם יהיה איתנו בקשר, אני לא יודע אם אתם ביחד, שנזמין אותם לפה, כי יש דברים יותר מעניינים ממה שדיברנו.
טלב אלסאנע: הנושא שעל סדר היום, הוא הנרגילות כמקדם להתמכרות כולל ההשלכות הבריאותיות.
טלב אלסאנע: אנו עדים, שהשימוש בנרגילות מתחיל להיות נפוץ ומסוכן.
טלב אלסאנע: לעיתים לא נותנים את הדעת לגבי ההשלכות החמורות.
טלב אלסאנע: קיימת סוג של אשליה שכביכול שהשימוש בהן פחות מזיק מעישון בגלל שזה עובר את הסינון של מים.
טלב אלסאנע: על פי הנותנים שקיבלתי, עברתי עליהם וגם נשמע התייחסות מדוקטור יוסי הראל פיש לגבי ההשלכות ולגבי הדעות הקדומות.
טלב אלסאנע: כמו כן נשמע את ההתייחסות של גורמי האכיפה כדי למנוע את הפרסום והשיווק במיוחד בקרב בני הנוער.
טלב אלסאנע: על פי הנתונים, עליהם עברתי, יש התפשטות של השימוש בגילאים מאוד צעירים, במיוחד במגזר הערבי, שבו התופעה היא פי ארבע או חמש מהמגזר היהודי.
טלב אלסאנע: בקש לשמוע סקירה מדוקטור יוסי הראל פיש, על ההשלכות, השימוש, המשמעויות והסכנות הטמונות בתופעה, כמו כן על הדעה הרווחת, שאין לה בסיס, על הנזק המועט בנרגילות.
טלב אלסאנע: יש נתונים המראים, שנרגילות הן כמקדם ומעבר לשימוש בסמים.
טלב אלסאנע: נשמע אם יש מחקרים או אין.
טלב אלסאנע: נרצה לשמוע על ההתמודדות על פי חקיקה וגם בהיבט של הסברה ומניעה מטעם משרד החינוך.
יוסי הראל פיש: תודה רבה כבוד היושב ראש.
יוסי הראל פיש: תחילה אתן סקירה קצרה, באופן כללי, על מה שידוע לנו לגבי התופעה של השימוש בנרגילה.
יוסי הראל פיש: הנרגילה מהווה שער נוסף ומאוד מרכזי של בני הנוער להיכנס לתוך כל התחום של צריכת חומרים, כחלק מההוויה והתרבות החברתית שלהם ולמה זה הוסיף נדבך מאוד מסוכן בנושא.
יוסי הראל פיש: לאחר מכן, אציג נתונים חדשים "הישר מהתנור", מסקר האחרון של שנת 2011 - הסקר הארצי עם מגמות של התופעה הזאת בקרב בני נוער בישראל מתחילת שנות ה- 2000 ועד היום.
יוסי הראל פיש: לא כולנו יודעים, אבל, התופעה של שימוש בנרגילה כהתנהגות סיכון של בני נוער, זאת תופעה שהנוער הישראלי המציא בעצמו.
יוסי הראל פיש: לא הבאנו את זה לא מאמריקה ולא מאירופה וגם לא מארצות ערב.
יוסי הראל פיש: השימוש בנרגילה שכיח בהרבה חברות ובהרבה תרבויות, אבל זו ההתנהגות וההוויה התרבותית של מבוגרים שיושבים בבתי קפה או משחקים שש-בש ביחד.
יוסי הראל פיש: בשום מדינה בעולם, לא ראינו את זה כהתנהגות של בני נוער, הישראלים המציאו.
יוסי הראל פיש: איך זה בדיוק הגיע ארצה, אם זה בא עם התרמילאים מהודו או מאיזשהו מקום אחר?
יוסי הראל פיש: אנחנו עדיין לא יודעים וזה גם פחות מעניין.
יוסי הראל פיש: מה שאנחנו כן יודעים, שבין השנים 2001 ל- 2002, עישון הנרגילה "פרץ" בחברה של הנוער הישראלי, מאפס אחוז שימוש לקרוב ל- 50% שימוש, בתקופה של בערך שנתיים.
יוסי הראל פיש: כמו "אש בשדה קוצים", הדבר הפך להיות אופנה, זה הפך להיות טרנד.
יוסי הראל פיש: כסוציולוג, אני רואה את התופעה הזאת שבני נוער יושבים מסביב לנרגילה כמשהו סוציולוגי שהחליף קצת את הקומזיץ מהתקופה שאני הייתי בגיל הזה.
יוסי הראל פיש: אין ספק שבתחילת שנות ה-2000 התרבות של בני הנוער בארץ אימצה את נושא הנרגילה כחלק מאוד מרכזי מהוויה החברתית וכסוג בילוי.
יוסי הראל פיש: אותנו, כשאני אומר אנחנו, אני לא מדבר רק על מדינת ישראל, אלא את כל אנשי המקצוע שעוסקים בתחום של התנהגויות סיכון של בני נוער, כולל גם בתחום של עישון ושימוש בחומרים ממכרים, זה די תפס אותנו, אם להשתמש בלשון עממית 'עם המכנסיים למטה'.
יוסי הראל פיש: הסיבה שעד לאותה נקודת זמן לא היו הרבה מחקרים בעולם שחקרו את המסוכנות של הנרגילה, שהסתכלו על מה קורה לאנשים שמעשנים אותה לאורך זמן ודברים מסוג הזה.
יוסי הראל פיש: היו מחקרים בעיקר על אוכלוסיות בוגרות, אבל מאוד מפוזרים בספרות המדעית ולא היה בעצם את אותו גוף מדעי-מחקרי למשל כמו שיש לנו בנושא של עישון סיגריות או באלכוהול או בתחום אחרים או בסמים שאפשר היה ישר לצאת לשטח ולהתמודד עם זה.
יוסי הראל פיש: לקח לקבוצה של אנשי מקצוע פה שכללה את משרד הבריאות ואת משרד החינוך ומשרדים אחרים ואת הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול כמובן, לבנות את השותפות ולהתחיל לאגור את הנתונים שהיינו צריכים, לא רק מבחינה אפידמיולוגית לדעת מי עושה ומה וכמה, אלא באמת לבוא עם מידע אמין ומדויק לאוכלוסייה כדי לדבר על מסוכנות.
יוסי הראל פיש: כמו שהיושב ראש אמר ובצדק, באותם שנים הייתה תחושה של חוסר מסוכנות, לא רק אצל בני הנוער עצמם אלא גם אצל הוריהם, גם אצל המחנכים וגם אצל אנשי המקצוע, שהנרגילה זה לא דבר כל כך מסוכן כמו סיגריה, כי אי אפשר לשים אותה בכיס ויש גם סנטור של המים ועוד כמה דברים, שאחר כך הוכחו כשגויים לגמרי.
יוסי הראל פיש: ממסמך שאוריאנה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת הכינה לנו, עולה שהמחקרים מוכיחים שיש מסוכנות גבוהה מאוד לנרגילה מבחינה פיזיולוגית, מבחינה בריאות לא פחות מאשר סיגריות ומבחינות מסוימות גם הרבה יותר בגלל כמות הצריכה.
יוסי הראל פיש: אני רוצה להזכיר כשכאשר מעשנים נרגילה לא רק שאנחנו מכניסים לריאות את הטבק אלא גם מכניסים לריאות את הרכיבים של הפחם ששמים על הטבק, זה גם לא מוסיף הרבה בריאות.
יוסי הראל פיש: בגלל המבנה של הנרגילה, היכולת להכניס לתוך הכוס כל מיני דברים אחרים, התפתחו כל מיני התנהגויות שעוד מחמירות יותר את השימוש בנרגילה, כמו להכניס וודקה לתוך המים ודברים אחרים לתוך הטבק.
יוסי הראל פיש: גם החומרים שמשתמים בטבק, במטרה לתת את הטעמים השונים, מסתבר שבחלקם הם חומרים מסרטנים.
יוסי הראל פיש: במילים אחרות, כל הידע שהיה לגבי טבק של סיגריות, מה שגרם למישהו שרצה לייבא ארצה סיגריה כלשהי לעבור שבעה מדורי גיהינום של מכון תקנים, לגבי נרגילה באותם ימים, לא היה בכלל.
יוסי הראל פיש: כל המידע של הסיפור הזה, התחיל באותם שנים.
יוסי הראל פיש: היום, אנחנו הרבה יותר חכמים.
יוסי הראל פיש: במהלך העשור האחרון, משרד החינוך ביחד עם משרד הבריאות, הרשות למלחמה בסמים ורשויות רלבנטיות אחרות, יצאו בהסברה מאוד אפקטיבית, שהצליחה להעלות את תחושת המסוכנות של הנרגילה יותר גבוה ממה שהייתה, גם בקרב קהל ההורים ואנשי המקצוע ובוודאי בקרב הנוער.
יוסי הראל פיש: אנחנו מתחילים לראות את האותות של היעילות של הקמפיינים הללו ושל תכניות ההתערבות בתוך מערכת החינוך, גם הפורמאלית וגם הלא פורמאלית בשטח.
יוסי הראל פיש: מאוד חשוב להבין, בנושא של שימוש בנרגילה, שמעבר לסיכון הבריאותי-פיזיולוגי, אנחנו כאנשי מדעי ההתנהגות, הבריאות ובריאות הציבור, רואים בזה סכנה נוספת מאוד מרכזית, שבעצם נפתח כאן שער חדש שלא היה קיים קודם, של כניסת אחוז גדול מאוד של בני נוער, לתוך כל ההתעסקות עם חומרים ממכרים כחלק מהתנהגות הכיף שלהם.
טלב אלסאנע: אם בני הנוער לא היו מעשנים סיגריות ולא היו נכנסים למעגל העישון, לא היו מעשנים נרגילות.
יוסי הראל פיש: זו בדיוק הנקודה.
יוסי הראל פיש: עובדה, ששיעור משתמשי הנרגילה הוא הרבה יותר גבוה מאשר שיעור מעשני הסיגריות.
טלב אלסאנע: גם מבחינת הגילאים?
יוסי הראל פיש: בכל גיל נתון, יש אחוז יותר גבוה של ילדים שמעשני נרגילות, מאשר מעשני סיגריות.
יוסי הראל פיש: קיימת חפיפה בין שני הדברים.
יוסי הראל פיש: כמעט כל מי שמעשן סיגריות, גם משתמש בנרגילה או ישתמש בנרגילה, אבל, לא כל אלה שמשתמשים בנרגילה, מעשנים סיגריות.
יוסי הראל פיש: מה שאנחנו יודעים, מהמחקרים המדעים בעולם, בני נוער מפתחים, בכלל בני אדם, אבל בני נוער בפרט מפתחים התנהגויות סיכון מהקל אל הכבד בהדרגה.
יוסי הראל פיש: כלומר, יש שאתה מתחיל עם דברים יותר מתונים ואחר כשכבר התחלת עם זה אתה בסיכון להחמיר את ההתנהגות להתנהגות יותר חמורה וכן הלאה.
יוסי הראל פיש: מתחילים ב"שאחטה" פה ו"שאחטה" שם עם סיגריות, אחר כך עוברים קצת לאלכוהול ואחר כך מתחילים לשתות בצורה יותר כבדה ומשם הדרך לסמים קלים להשגה כבר מתחילה להיות פתוחה.
יוסי הראל פיש: זה ציון הדרך, במחקרים המדעים.
יוסי הראל פיש: אחת החוקרות המרכזיות בתחום, כבר תיעדה את זה בתור מודל שהיא קוראת לו "מודל השערים", שעוברים דרך שערים של סיכון.
יוסי הראל פיש: עברת שער אחד, אתה כבר בסיכון לעבור לשער הבא.
יוסי הראל פיש: זה כמו פירמידה.
יוסי הראל פיש: לגבי הנרגילה, נכנס פתאום שלב באמצע, שהוריד את גיל ההתנסות הראשונה בחומרים ממכרים לרף מאוד נמוך.
יוסי הראל פיש: ילדים בגיל קטן יחסית, התחילו להיכנס לעולם הנרגילות ופתחנו את הרוחב של הבסיס של הפירמידה לאחוז מאוד גבוה של בני נוער שלא היה קיים קודם, שמתחילים עם התנהגויות שקשורות בלצרוך חומרים בשביל חלק מהעולם החברתי שלהם.
יוסי הראל פיש: זה דבר, שבעצם עבורנו היה נקודת הסכנה הגדולה ביותר.
טלב אלסאנע: האם הסכנות בעישון נרגילה, שוות , גדולות, או קטנות, מהסכנות בעישון סיגריות?
יוסי הראל פיש: כפי שאנחנו יודעים, מצאו היום שזה מסוכן, זה מופיע היום במסמך שעומד לפנינו, הסיכון של הטבק עצמו והסיכון של החומרים בתוך הטבק הוא לא פחות מאשר סיגריה וכאשר משתמשים בנרגילה כמות השאיפות של העשן, כמו שאתה רואה בטבלה, כמות החשיפה לעשן עצמו היא הרבה יותר גדולה בזמן שאתה יושב מעשן נרגילה במשך הרבה יותר זמן ממה שאתה מעשן סיגריה אחת.
יוסי הראל פיש: זו לא ההתמחות שלי, לא בהתמחות הפיזיולוגית, כלומר אנשי משרד הבריאות יכולים לדבר על הצד הפיזיולוגי של הנזק הבריאותי.
יוסי הראל פיש: אנחנו יודעים שהנזק הבריאותי קיים בדיוק כמו בסיגריה, אולי אפילו יותר, אבל הנזק שזה גורם בהכנסת אחוז גדול יותר של ילדים בתוך עולם של התנהגויות הקשורות בצריכת חומרים, מבחינתנו זה הנזק החמור ביותר.
יוסי הראל פיש: לכן מאוד הדאיג אותנו הנושא הזה ודוקטור ליאת קורן שיושבת כאן, עשתה באמצע שנות ה- 2000 את הדוקטורט שלה על הנושא הזה, עם הנתונים של הסקר שאני מציג היום.
טלב אלסאנע: אפשר לעשות הרבה דוקטורט בעניין.
יוסי הראל פיש: במסגרת הדוקטורט, דר' קורן לא רק ניתחה את הנתונים הכמותיים, אלא יצאה לשטח ונפגשה עם הילדים בפארקים ובמקומות אחרים ואספה שם מידע.
יוסי הראל פיש: נראה קודם את תמונת המצב, לאחר מכן נשמע את דוקטור ליאת קורן.
יוסי הראל פיש: רוב האנשים כאן בחדר כבר מכירים את הסקר של ארגון הבריאות העולמי, סקר רב-לאומי, עם 47 מדינות.
יוסי הראל פיש: ישראל הכניסה לתוך הסקר הזה במדגם המייצג הארצי מתחילת שנת 2002 מדדים בנושא של נרגילה שלא היו קיימים בסקר, כי לא הייתה הבעיה של נרגילה לפני זה.
יוסי הראל פיש: למעשה בשנים האחרונות מדינות אחרות באירופה לוקחות את הממדים שלנו והתחילו להשתמש בהם במחקר כי התופעה הזאת הופצה גם במדינות אחרות.
יוסי הראל פיש: מדובר על מדגמים מייצגים ארציים של ילדים בכיתות ו', ח' ו- י', גילאי 11 עד 15, מדגם מייצג ארצי, בסביבות 7000 – 8000 ילדים, בכל שנת סקר.
יוסי הראל פיש: שתי השאלות שנשאלו שאני רוצה להציג כאן: האחת שאלה כללית, 'האם אי פעם עישנת נרגילה, כן או לא', כלומר אלה שאמרו כן הם היו בני נוער שלפחות פעם אחת אי פעם עישנו נרגילה.
יוסי הראל פיש: השאלה השנייה 'אם אתה מעשן נרגילה, באיזו תדירות' – יש כאלה שמעשנים פעם בשבוע, כל יום וכן הלאה.
יוסי הראל פיש: ניתן לראות בטבלה זו אלו נתונים של 2011.
יוסי הראל פיש: נכון להיום רואים את סך כל המדגם ואחר כך חלוקה לאוכלוסייה היהודית והאוכלוסייה של התלמידים בבתי הספר הערביים.
יוסי הראל פיש: סך כל המדגם הוא בסביבות 22%, 21.7%.
יוסי הראל פיש: 22% אחוז מכלל התלמידים לפחות אי פעם עישנו נרגילה כאשר האחוז הזה בקרב התלמידים הערבים הוא קצת יותר גבוה, בערך ב- 5% יותר גבוה מהילדים היהודים.
יוסי הראל פיש: נקודה מעניינת להזכיר, מי שהתחיל את התנהגות הנרגילה בקרב בני הנוער בישראל היו דווקא התלמידים היהודים.
יוסי הראל פיש: הנוער הערבי תפס את 'הפטנט' יותר מאוחר ואז הוא לקח את זה הלאה כי הוא רגיל לראות את זה מהבית יותר מאשר בני הנוער היהודי ולכן האחוזים קצת יותר גבוהים בקרב הנוער הערבי.
יוסי הראל פיש: המדגם כולל גם את הממלכתי ואת הממלכתי דתי במגזר הערבי וזה לא כולל את בתי הספר העצמאיים שהם לא תחת פיקוח של משרד החינוך.
יוסי הראל פיש: ניתן לראות את ההבדל בין הכיתות, ואתם רואים שכבר בכיתה ו' התופעה מתחילה, בכיתה ח' היא מתחילה להיות הרבה יותר מבוססת וכמובן בכיתה י' שאז זה תחילת גיל ההתבגרות המאוחרת, כבר אנחנו מגיעים בקרב הבנים לסביבות חצי מהילדים.
יוסי הראל פיש: כלומר, אחד מתוך שניים ואצל הבנות קצת יותר נמוך, שכבר עישן אי פעם נרגילה.
יוסי הראל פיש: בפירוש, זה מתחיל בכיתות הנמוכות.
טלב אלסאנע: הוא מתחיל עם סיגריות בכיתה ו'?
יוסי הראל פיש: האחוזים הרבה יותר קטנים, בערך בשליש מהאחוז הזה אתה תראה סיגריות.
יוסי הראל פיש: מגמות משנת 2002 ועד 2011 – אפשר לראות במגמות, אם נתרכז רגע בטבלה של הבנים היהודים ובבנות היהודיות, אתם רואים ממש ירידה משנת 2002 מ- 48% ל- 40% עד 36% ב- 2011 כבר הגענו ל- 28%, אצל הבנות זה ירד מ- 32% לערך כ- 11% - זו ירידה עוד יותר דרמטית.
יוסי הראל פיש: באוכלוסייה הערבית בשנת 2002 גם הבנים היו טיפה יותר נמוך מהבנים היהודים והבנות היו יותר נמוך מהבנות היהודיות.
יוסי הראל פיש: אצלם קצת עלה לכיוון 2006 ועכשיו שוב התחיל האחוז לרדת.
יוסי הראל פיש: בשנת 2011 הבנים הערבים הגיעו מי- 49% ל- 36% בשנת 2011 וגם אצל הבנות הערביות יש את הירידה הזו.
יוסי הראל פיש: הקווים הללו ממחישים לכם את זה בצורה חזותית.
יוסי הראל פיש: ניתן לראות שבין שנת 2006, בארבע-חמש שנים האחרונות יש בפירוש התחלה של ירידה.
טלב אלסאנע: לא ירידה, משנת 2006 עד היום יש יציבות.
יוסי הראל פיש: יש יציבות, אבל אל תשכח שהם גם התחילו מנמוך.
יוסי הראל פיש: כלומר אצל הבנות במגזר הערבי התופעה לא תפסה כמו אש בשדה קוצים כמו שזה תפס בחברה היהודית.
יוסי הראל פיש: בחברה היהודית ההבדל בין בנים לבין בנות באופי של הפעילויות החברתיות יותר דומה מאשר בחברות היותר מסורתיות ולכן אתה רואה פער יותר גדול בין הבנים והבנות בחברה זו.
יוסי הראל פיש: מכל מקום, מגמת הירידה משקפת שני דברים, ראשית קצת ההתלהבות הראשונית של השנים הראשונות כשזה הפך להיות איזה משהו אופנתי בכל מקום, כמו שקרה בדברים אחרים, כמו רולרבליידס שנכנס ותפס תאוצה קצת לפני הנרגילה, איפה שהסתכלת ראית ילדים על רולרבליידס ואחרי כמה שנים זה שכח והיום מי שאוהב רולרבליידס הוא קצת פחות IN.