GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל אפללו: החברה למתנ"סים פועלת ב-140 יישובים, ש-30% מתוכם זה יישובים ערבים.
מיכל אפללו: זאת אומרת הפעילות שלנו היא כן ביישובים ערבים, ואלה שלא מסומנים, עברתי עליהם עכשיו, זה גם כאלה שבתהליכים, ג'סאר למשל, היינו שם, יצאנו, אנחנו בתהליכי חזרה.
מיכל אפללו: הרשות צריכה עוד להסכים לכמה נקודות, ואנחנו חוזרים לשם.
מיכל אפללו: זאת אומרת אנחנו כן במגמת כניסה.
מיכל אפללו: גם מסמך הקריטריונים שנקבע בינינו לבין משרד החינוך שם את הדירוג של היישוב כאחד הקריטריונים המרכזיים, ואנחנו לאט לאט חוזרים לעוד ועוד יישובים.
מיכל אפללו: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם מינהל חברה ונוער.
מיכל אפללו: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם יאיר גלר, עם הרשות.
מיכל אפללו: דיברנו ככה קצת בחוץ לפני שנכנסנו, היתרון שלנו זה שאלינו מגיעים מתוך בחירה.
מיכל אפללו: זאת אומרת חברה שמגיעים למתנ"ס מגיעים מתוך בחירה ורוצים להקשיב, ולכן יכולת ההשפעה שלנו על האוכלוסייה שמגיעה היא מאד גדולה, כי הם בחרו לבוא, כי הם באו, כי הם רצו, כי הם פתוחים לחלוטין.
מיכל אפללו: אני לא רוצה להגיד את המילה – להבדיל מבתי ספר, אבל עדיין עצם העובדה שאנחנו מקום שאתה רוצה להגיע אליו, שנעים לך בו, שמסתכלים עליך בגובה העיניים, שזה מתוך בחירה, עושה את השינוי, ולכן אני חושבת שיש הצלחה לתוכניות שמגיעות.
מיכל אפללו: הבעיה היא שלא תמיד מגיעות תוכניות בשל אילוצים תקציביים.
מיכל אפללו: אנחנו על מנת כן להצליח מנסים לאגם משאבים, ומנסים ליצור כמה שיותר שיתופי פעולה עם כמה שיותר ארגונים, וכשזה מצליח זה מצליח, ורואים פה בתגובות.
מיכל אפללו: כשדיברתי עם גלעד שלחנו איזה שהוא מייל מהיר לכל המתנ"סים, והוא ראה שעד אתמול עוד המשכתי להעביר אליו תשובות של מתנ"סים שאומרים – כן, יש, אנחנו עושים זה, אבל כולם דיברו על פעילות של יישוב,
טלב אלסאנע: אתם מוודאים, זאת אומרת שבכל מתנ"ס תהיה פעילות בסוגיה של התמכרויות?
מיכל אפללו: לא. אנחנו לא מוודאים כי אנחנו לא יכולים לאלץ מתנ"ס לפעול בנושא מסוים,
טלב אלסאנע: לא לאלץ, אבל לפקח, לעקוב, זה סוגיה שהיא גם מהותית.
טלב אלסאנע: זה חלק מהיעדים צריך להיות.
מיכל אפללו: כן, אני אגיד לך מאיפה הפיקוח הוא בכיוון אחר.
מיכל אפללו: אנחנו באים שוב, מכיוון של חיזוק.
מיכל אפללו: אנחנו מאמינים שכשאנחנו נעצים בני נוער ונפתח להם את הדימוי העצמי ואת תחושת המסוגלות העצמית, ואת תחושת השייכות, לא יהיה להם צורך לברוח ולחפש את הסמים, אלכוהול וכדומה.
מיכל אפללו: אלה הנקודות שאנחנו עומדים עליהן, ועליהן אנחנו מפקחים, אותן אנחנו בודקים.
מיכל אפללו: אנחנו עובדים הרבה בהיבט של פיתוח מיומנויות מנהיגות, פיתוח ערכים, שוב – פיתוח מיומנויות אישיות, אישיותיות, על מנת למנוע נגיעה לשם.
מיכל אפללו: זאת אומרת זה לא חייב להיות.
מיכל אפללו: עכשיו, הפעילויות האלה הן באמצעות דיסציפלינות שונות.
מיכל אפללו: זאת אומרת נעשה את זה באמצעות הספורט, נעשה את זה באמצעות אומנויות.
מיכל אפללו: לא נבוא ונגיד – היום נדבר על דימוי עצמי.
מיכל אפללו: זאת אומרת, נעסוק בזה באמצעות התכנים האחרים על מנת למשוך את בני הנוער להגיע, ולעסוק בזה.
מיכל אפללו: לכן תוכנית שאנחנו עכשיו למשל הולכים עם הרשות, זה מניעת סמים ואלכוהול באמצעות ספורט.
מיכל אפללו: זה חיבור אחד.
טלב אלסאנע: מה משמעות הדבר, מה זאת אומרת?
מיכל אפללו: זאת אומרת שחברה, נתחיל מזה שהם מגיעים לספורט כי הם רוצים.
מיכל אפללו: כדי להיות ספורטאי טוב אתה צריך להתנזר מהדברים האלה, לשמור על תזונה נכונה, לשמור על אמות התנהגות מסוימות.
מיכל אפללו: דרך המחויבות שבני הנוער,
טלב אלסאנע: מה התוכנית בפועל?
מיכל אפללו: יש תוכנית אצלנו שנקראת פיתוח מיומנויות מעו"ף.
מיכל אפללו: מעו"ף זה ראשי תיבות של – מנהיגות, ערכים ופיתוח אישי.
מיכל אפללו: זאת תוכנית מובנית.
מיכל אפללו: הפיתוח הזה הוא באמצעות דיסציפלינת הספורט במקרה הזה.
מיכל אפללו: אצלנו עושים את זה בעוד דיסציפלינות, כשהחיזוקים של הרשות, פעולות המניעה, פעולות ההסברה, ייכנסו לתוך פעילות הספורט במתנ"סים.
טלב אלסאנע: ומי מפעיל נציג שלכם בתוך הרשות?
טלב אלסאנע: זה מנהל המתנ"ס?
מיכל אפללו: בתוך המתנ"ס, לא.
מיכל אפללו: למנהל המתנ"ס יש רכזים שעובדים תחתיו.
מיכל אפללו: יש את רכז הספורט, יש את רכז הנוער, והם יעבדו בשיתוף עם נציגים של הרשות.
טלב אלסאנע: יש הרבה טענות שהרבה מתנ"סים קיימים במבנים מפוארים, אבל לא פעילים, ויש לא פעם גם מחלוקות בין חברת המתנ"סים לבין הרשות המקומית,
מיכל אפללו: קודם כל כשיש מחלוקות בשביל זה אנחנו שם.
טלב אלסאנע: לגבי לאייש את תפקיד המנהל, מי יקבע אתם או הרשות המקומית.
מיכל אפללו: זה לא קשור לדיון, אבל אני יכולה לענות על זה.
טלב אלסאנע: לא, אבל זאת אומרת המגע ביניכם, שיתוף הפעולה, זאת אומרת זה לא מתואם, לא מוסדר, לא ברור.
טלב אלסאנע: ולכן גם מכשיל את יעילות השימוש במתנ"סים שקיימים.
מיכל אפללו: לנו זה מאד ברור.
מיכל אפללו: תראה, מנהל מתנ"ס חשוב לנו מאד שהוא יהיה מקצועי.
מיכל אפללו: שהוא יהיה בן אדם שנבחר בהתאם לקריטריונים.
מיכל אפללו: יש לנו מרכז הערכה מאד מסודר, מאד א-פוליטי, שבוחן את המועמדים לאורך יומיים מרוכזים, ועוד תהליכים עד אותם יומיים.
מיכל אפללו: לא תמיד האיש של ראש העיר נבחר במרכז ההערכה, אבל זה רק מניסיון לעשות את זה כמה שיותר מקצועי ונכון.
מיכל אפללו: אז יכולים להתגלות אי אלו חילוקי דעות,
טלב אלסאנע: יש מתנ"סים שהם קיימים, סגורים, לא פעילים?
מיכל אפללו: לא. יש מתנ"סים, קח דווקא מתנ"ס יהודי,
טלב אלסאנע: אבל יש הבדלים, פערים.
טלב אלסאנע: יש כאלה פעילים יותר, יש פחות.
מיכל אפללו: תראה, כמו בכל נושא, כמו בכל רשות.
מיכל אפללו: יש פערים בין רשויות.
מיכל אפללו: אנחנו מנסים לצמצם את הפער הזה ולגרום לכמה שיותר איזון בין המתנ"סים.
טלב אלסאנע: ושאלה אחרת.
טלב אלסאנע: מידת שיתוף הפעולה ביניכם לבין השלטון המקומי.
טלב אלסאנע: יש שיתוף פעולה?
טלב אלסאנע: אתם מרוצים  ממנו?
מיכל אפללו: אין משהו  מוגדר שאני יכולה לענות.
מיכל אפללו: אני יכולה לענות בעיקר בהיבטים התכניים, פחות בהיבטים האחרים.
מיכל אפללו: אני יכולה להתייחס פה לחברים על השולחן מהמקום התכני.
מיכל אפללו: מהמקום של השלטון המקומי אין לנו שיתופי פעולה תכניים.
מיכל אפללו: זאת אומרת אני כאן בכובע התכני.
מיכל אפללו: אבל עם הרשויות, שוב, כל דבר לגופו.
מיכל אפללו: מסתדרים מצוין, עובדים בשיתוף פעולה, חלק משולחן עגול, אין לנו טענות.
ריקי צימר: אני רק רציתי להוסיף מילה על תוכנית הספורט.
ריקי צימר: אנחנו מברכים, ויאיר בוודאי יעלה את כל הנקודות.
ריקי צימר: באמת אנחנו מברכים על הדיון הזה, כי הוא מאד חשוב.
ריקי צימר: אנחנו מאמינים בחינוך הלא פורמאלי, ששם באמת נמצאים הילדים שלא תמיד הם בדיוק שייכים ומשויכים לבתי הספר.
ריקי צימר: והמסגרות האלה הן מאד חשובות לנו.
ריקי צימר: הפעילות הספורטיבית משלבת תוכנית מניעת השימוש בסמים ואלכוהול, משום שאנחנו יודעים על פי מחקרים, שתוכנית אלטרנטיבית בלבד היא אינה מספיקה, וצריך מה שגילי אמרה קודם, לקיים את הדיאלוג הזה עם בני הנוער.
ריקי צימר: לתת להם יידע, לתת להם ערכים וכישורים ומיומנויות שקשורות לנושא הזה.
ריקי צימר: ולכן אנחנו פיתחנו ערכה שנקראת כן לספורט לא לסמים, וגם בערכה הזאת פעילים במגזר הערבי.
ריקי צימר: ואנחנו מאמינים שבמסגרת הפעילות הספורטיבית, צריך לשלב תוכנית מניעה מובנית שתגיע לבני הנוער.
ריקי צימר: והתוכנית היא מאד מוגדרת, ויש בה בערך כ-12 פעילויות שכוללות מגוון של פעילויות בספורט, שקשורות לספורט בהיבט התכני.
טלב אלסאנע: בכמה רשויות מקומיות אתם מפעילים את התוכנית הזאת?
ריקי צימר: אנחנו מפעילים בקבוצות נוער, אנחנו מפעילים 10 קבוצות עם נוער וצעירים ממשרד הרווחה שיש בהם גם כל מיני מגזרים.
ריקי צימר: אנחנו עם ...
טלב אלסאנע: יש רשימה של הרשויות שאתם פועלים?
ריקי צימר: יש, יש בהחלט.
טלב אלסאנע: אפשר לקבל אותה?
ריקי צימר: כן.
ריקי צימר: אני ארשום לי ואתה תקבל במפורט.
ריקי צימר: גם פה יש אפילו.
ריקי צימר: ניתן לך את זה מסודר.
עפו אגבאריה: חוץ מפעילות ספורטיבית, יש לכם איזה שהן פעילויות בלתי פורמאליות?
ריקי צימר: בוודאי, בוודאי.
יאיר גלר: זה למעשה מה שמשרד החינוך, והתחילה פה גילי.
ריקי צימר: אני חושבת שבאמת מה שקרה בשנה האחרונה אפשר לומר, שנעשה שיתוף פעולה מאד הדוק, ואנחנו יושבים  בוועדות היגוי משותפות, על מנת לפתח תוכניות, ומדיניות ברמה ארצית, שאחר כך תוטמע בתוך היושבים.
ריקי צימר: זאת אומרת, אנחנו בנינו איזה שהוא מתווה,
טלב אלסאנע: זה דבר מאד חשוב.
ריקי צימר: זה מאד, אני חושבת שזה הקטע החשוב.
ריקי צימר: לקח זמן לבנות מתווה, אסטרטגיה, שתיכף יאיר ייתן ככה הסבר, אבל המתווה הזה הוא גם לחינוך הפורמאלי וגם בחינוך הלא פורמאלי.
ריקי צימר: שבאמת הוא גם תלוי משאבים שאנחנו מקווים יותר ויותר לפתח וליישם אותו.
ריקי צימר: אז אנחנו מפתחים תוכניות בשיתוף עם קידום נוער ועם חסות הנוער, ועם המתנ"סים, ועם מועצת תנועות הנוער, שאני אולי אעשה את האבחנה בין הרמה הארצית שמפתחת את המדיניות, לבין הרמה של הרשות המקומית שמיישמת אותה.
ריקי צימר: אנחנו למשל שפועלים ב-66 יישובים, בכל היישובים האלה אנחנו פעילים במחלקות עם מחלקות הנוער, והמתאמים שלנו עובדים בשיתוף פעולה.
ריקי צימר: אני אתן ליאיר להרחיב, אבל בהחלט בהחלט זה משהו שאני חושבת שיש בו הרבה יותר מרק להגיד אמירה, כמו שאמרת.
ריקי צימר: יש עבודה יישומית בשטח שהיא מאד חשובה, כולל החיבור כמובן עם מועצת תלמידים שלדעתי הוא מאד מאד חשוב, כי אנחנו רואים פה את כל הנערים האלה, והם בעצם מובילי דעה ומובילי תרבות, שאולי היה אפשר לשנות באמצעותם גם.
טלב אלסאנע: אני חושב, זאת אומרת בעניין של הפעילות הלא פורמאלית, זה אחת התחנות החשובות.
ריקי צימר: נכון, בהחלט.
טלב אלסאנע: זה להפוך את בני הנוער האלה, במקום שיהיו במוקד של סיכון או נטל, להפוך אותם גם הם נתרמים ומובילים ואני לא רואה עד עכשיו מה שאת ציינת, ראייה כוללת, מדיניות כוללת.
טלב אלסאנע: כל אחד התייחסות כאן, שם, וכל אחד חי בנחלה שלו, בחלקה הקטנה שלו.
טלב אלסאנע: לא רואים את הכל ביחד כמכלול, ומישהו מוביל את המערכת הזו.
גלעד נתן: כבוד היושב ראש, אם יורשה לי עוד הערה.
גלעד נתן: אנחנו מה שנקרא כן שמענו על תוכניות, אבל הנקודה היא כשפורטים את זה לשטח, כדאי שנשמע גם איפה.
טלב אלסאנע: אין מיפוי.
גלעד נתן: כי כשעשינו את הסיפור הזה לגבי תוכניות של רווחה, נפגעי סמים ואסירים משוחררים, אז גם יש תוכניות ארציות, ויושבים ויש שלד, אבל כשיורדים לשטח אז רואים שככל שיש קול יותר נמוך יש פחות  תוכניות, ושהפרישה היא אף פעם לא מלאה.
גלעד נתן: זה יופי שיש את הספורט, אבל באמת צריך לדעת כמה רשויות, איזה רשויות עכשיו.
גלעד נתן: אם הגורמים שנמצאים כאן יעשו את זה, אז אני עוד פעם אשב שבוע ואספור רשויות ותוכניות ואגיש, אבל כדאי פשוט להגיד את זה.
טלב אלסאנע: אני גם רוצה לשמוע באותו הקשר, באותה הזדמנות, לגבי הרשות למלחמה בסמים, איפה היא נמצאת הרשות, העניין של המתאמים.
טלב אלסאנע: למה אין, זאת אומרת האם במצב הקיים הם מגיעים ומכסים את כל הרשויות המקומיות והאם יש בחלוקה הזו מה העדיפויות איפה להיות ואיפה לא להיות, והאם הרשויות המקומיות נענשות ואין מתאמים בגלל שהן חלשות, והאם הדבר הזה לא גורם לאיזה שהוא עוול כפול ומכופל, ואיך אתם יכולים לקדם את התוכניות.
טלב אלסאנע: הן תוכניות נהדרות, אבל נשארות במגרות.
טלב אלסאנע: איך אתם מביאים את התוכניות, כי הנציג שלכם אני מבין שהוא המתאם.
טלב אלסאנע: אין לכם נציג אחר.
טלב אלסאנע: אם אין מתאם – אין לכם נציג.
יאיר גלר: יש רכזים של חבר העמים, רכזים של בני העדה האתיופית, סך הכל כ-100 איש.
טלב אלסאנע: אז איך אתם מוודאים שהתוכניות האלה יגיעו לכלל הרשויות, ואיך אפשר להשתמש ולהיעזר במתנ"סים שהם קיימים, גם מבנים מפוארים, גם האנשים שנמצאים, להזין את התוכניות כמו,
יאיר גלר: אוקי.
יאיר גלר: אז קודם כל אני גם חייב להגיד שהדיון הזה הוא דיון מקרו אמיתי.
יאיר גלר: אנחנו נגענו פה בהרבה מאד נקודות, אבל הדיון הוא דיון מקרו.
יאיר גלר: אם מערכת החינוך, ואני לא בא כאן לא להיות לשר החינוך, לא מנכ"ל משרד החינוך, אבל מאחר ששמעתי אותם כבר מתבטאים הרבה מאד פעמים בעניין הזה, אם מערכת החינוך הפורמאלית מעוגנת בהרבה מאד חוקים, בהרבה מאד נהלים, בהרבה מאד תקציבים, הרי מערכת החינוך הבלתי פורמאלית זה ממש האח, כמעט הייתי אומר החורג, המוזנח.
יאיר גלר: אני לא רוצה להתבטא במילים יותר חמורות, אבל אם אנחנו לוקחים והולכים לעולם, אנחנו נראה,
טלב אלסאנע: ואנחנו לא רוצים שהמצב יישאר כפי שהוא.
טלב אלסאנע: זאת המטרה שלנו.
יאיר גלר: לחלוטין לא.
טלב אלסאנע: המטרה שלנו היא להגדיר איפה הוא, כדי לתת הכשר לאותו אח חורג לא רצוי.
יאיר גלר: הוא כן רצוי, הוא מאד רצוי, אבל הוא לא מטופל.
טלב אלסאנע: אבל מוזנח.
יאיר גלר: מוזנח, בדיוק.
יאיר גלר: הוא מובן, ואני שמעתי אני אומר שוב, גם את השר וגם את המנכ"ל, מדברים על החינוך הבלתי פורמאלי כעוגן חשוב מאד בתהליכי החינוך, המניעה, ההסברה, פיתוח האישיות, פיתוח המנהיגות, הכל נפלא.
יאיר גלר: אבל צודק ד"ר גלעד נתן כזה מגיע בתכלס לפריטה, במיוחד בישובים החלשים כפי שציינת, אתה רואה באמת שזה לא מגיע.
יאיר גלר: זה לא מגיע.
יאיר גלר: יש הרבה מאד רצונות, יש הרבה מאד הצהרות.
יאיר גלר: בסופו של דבר החינוך הבלתי פורמאלי, ותפתח את כל ספרי החוקים של מדינת ישראל, אם תמצא אולי זה משהו זניח, שולי לחלוטין.
טלב אלסאנע: עכשיו, בהקשר הזה, משרד החינוך מנסה לקדם חקיקה מקיפה שתכסה את התחום הזה שנקרא חינוך לא פורמאלי, וסל הזכויות והשירותים שניתנים לכל אחד מבני הנוער ביישובים.
טלב אלסאנע: יש מגמה כזאת?
גילי דנה: יש.
גילי דנה: זה החוק בדיוק שדיברנו ושהאוצר גיבה בתקציבים.
טלב אלסאנע: תקשיבי לי, הגיבוי 5 מיליון שקל, זה לא גיבוי.
טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על תקציב משרד החינוך, כמה זה, 23 מיליארד שקל ואת מדברת על 5 מיליון ₪.
גילי דנה: אמרנו, אחוז קטן מהפרומיל של משרד החינוך מופנה לחוץ בית ספרי.
טלב אלסאנע: אז יש כאן בעיה.
קורל וקסלר: הבעיה היא ששמים יותר דגש על החינוך הפורמאלי, והחינוך הפורמאלי אמנם עושה פעילויות בנושא.
קורל וקסלר: אני קורל וקסלר, נעים מאד.
קורל וקסלר: אני מקרית אונו.
קורל וקסלר: אני יושבת וועדה משפטית במועצת הילדים והנוער במחוז תל אביב ונציגה במועצה הארצית.
קורל וקסלר: דרך אגב, בקריית אונו המתנ"ס מאד פעיל.
קורל וקסלר: המתנ"ס עושה המון פעילויות לבני נוער, יש מקומות לבני נוער, יש את הצוללת האדומה שבאים לשם מוסיקאים, הוא פעיל מאד.
קורל וקסלר: עכשיו, לצערי הרב יש יותר דגש על החינוך הפורמאלי.
קורל וקסלר: נכון, החינוך הפורמאלי עושה פעילויות בנושא, אבל הוא עושה כמה – פעילות בשנה?
קורל וקסלר: שתי פעילויות בשנה?
קורל וקסלר: וחבל מאד.
קורל וקסלר: לעומת זאת, החינוך הבלתי פורמאלי, עם כל הכבוד לחינוך הפורמאלי, יש לו הרבה יותר מקום כמו שגילי אמרה מקודם.
קורל וקסלר: החינוך הבלתי פורמאלי שאני באה מהמועצות, לאורך השנים עשינו הרבה מאד פעילויות, הן גם מפורטות כאן.
קורל וקסלר: עשינו סמינרי חנוכה בנושא, הביאו לנו הרצאות בנושא.
קורל וקסלר: עשינו פורום יושבי ראש גם בנושא של מניעת אלכוהול, וגם בצופים וגם בתנועות הנוער, פועלי איכות החברה, לאחרונה באמת היה אוהל איכות החברה בירושלים.
קורל וקסלר: הגיעו אליו בני נוער גם מירושלים עצמה וגם ממועצות תלמידים.
קורל וקסלר: זה אוהל שבאמת מנסה לדבר על הנושא וכי באמת הרבה יותר קל לדבר על זה בחינוך הבלתי פורמאלי, והבעיה היא שרוצים לעשות המון סמינרים ובאמת להביא הרבה הרצאות.
קורל וקסלר: הבעיה היא שבאמת חסרים משאבים, ואני חושבת שזה באמת, אולי נצא מהוועדה הזאת, וחשוב להעביר את זה הלאה – שחשוב להקצות הרבה יותר משאבים לחינוך הבלתי פורמאלי, כי בחינוך הפורמאלי אין כל כך זמן לזה.
קורל וקסלר: יותר עסוקים בציונים, בבגרויות, שבחלק הבלתי פורמאלי יש את המקום הזה.
קורל וקסלר: יש מקום לפעילויות האלה, וחשוב להקצות יותר משאבים לזה.
יאיר גלר: אני רוצה רק ברשותך להשלים עוד כמה מילים.
יאיר גלר: אז דיברנו באמת על החקיקה ועל העגינה.
יאיר גלר: על החשיבות של החינוך הבלתי פורמאלי, כל החדר הזה ועוד רבים אחרים, כולל ממשלת ישראל שאני ישבתי בה בנושא תוכניות האלכוהול, ראו את החשיבות והבינו את העדיפות המאד מאד מרכזית.
יאיר גלר: יחד עם זה, מה שקרה בשנה האחרונה, וכבר הספקת לשמוע כמה פעמים, בשנה האחרונה חלה מהפכה אמיתי.
יאיר גלר: במקום ללכת טופ דאון, זאת אומרת מלמעלה למטה ברמה של מדיניות וחקיקה וכל המהלכים הכבדים והמסובכים האלה, קרה שבעצם השטח התחיל לייצר הרבה מאד פעילויות שחלק מהן הוזכרו.
יאיר גלר: אז הוזכרו פה מועצות תלמידים, והוזכרו תנועות נוער, ועכשיו יש לנ כבר את הרשימה, וכפרי נוער.
יאיר גלר: אמרנו, תנועות נוער, מועצות תלמידים, כפרים, פנימיות, מוסדות חסות הנוער.
יאיר גלר: כלומר, יש התעוררות אמיתית שבאה מתוך השטח, כולל מהמועצות, משום שהבינו את החשיבות של החינוך הבלתי פורמאלי.
יאיר גלר: עכשיו, יש כאן נקודה נוספת, החינוך הפורמאלי שמחובר באמת ברמה של תוכניות אסטרטגיות מסודרות שנתון שנתון, לא תמיד גם כל המורים יודעים להעביר את תוכניות המניעה האלה.
יאיר גלר: ומה שבאמת אנחנו עשינו פה את אותו שיתוף פעולה, גם עם החברה למתנ"סים, שנכנסנו עכשיו לתוכניות גם עם הפועל תל אביב, כמו 'כן לספורט לא לסמים', או עם המתנ"סים שעכשיו אנחנו הולכים להרבה מאד פיילוטים או הרבה מאד כפרי נוער או פנימיות.
יאיר גלר: למעשה מה שקרה, אנחנו החלטנו, 'אנחנו' אני אומר כל החברים השותפים פה לשולחן, זה לא דווקא הרשות.
יאיר גלר: כשישבנו מסביב 'שולחן עגול' אמרנו קודם כל נשים את הרגל.
יאיר גלר: נשים את הרגל ונשים את העוגן.
יאיר גלר: אז פה 5 פנימיות ועוד פה 4 מוסדות, ופה עוד כפרי נוער ופה עוד 7 מכללות ואוניברסיטאות.
יאיר גלר: כלומר, כל הפעולות האלה, כדי שנוכל לבוא ולהציג למעשה את העשייה כמה היא חשובה.
יאיר גלר: עכשיו, כל הדברים האלה גם ייחקרו ויוערכו – איפה זה משפיע יותר, איפה זה משפיע פחות.
יאיר גלר: זאת אומרת הנושא המחקרי פה הוא נושא גם כן שחייבים לשים אותו על השולחן, ואת הדברים האלה אנחנו נעשה.
יאיר גלר: כל זה התחיל בשנת 2010, וזו למעשה השנה הראשונה שבה חלה ההתעוררות הגדולה.
יאיר גלר: מה שבאמת אדוני, כיושב ראש, יכול מאד לסייע, זה שאת כל הפעולות האלה, אם ניתן היה, ואני יודע שאני מדבר קצת על פנטזיה, אבל אולי חלק מזה אפשר ליישם.
יאיר גלר: ליישם ברמה של חקיקה.
יאיר גלר: כלומר, הפעולות האלה הן פעולות פנטסטיות.
יאיר גלר: אז התוכניות כבר קיימות, המועצות החלשות לא זוכות להן, אתה צודק.
יאיר גלר: המועצות החלשות ברובן לא זוכות משום שהן צריכות לשים את המצ'ינג.
יאיר גלר: כאשר אנחנו יודעים שהם כמעט בלתי מסוגלות, אותן אלה שמסווגות ברמת 2 עד 4 בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חלק מהן באמת גדול במגזר הערבי, אנחנו מכירים את זה.
יאיר גלר: אז זה מן מעגל קסמים.
יאיר גלר: אתה אומר אתה רוצה לתת לחלשים, אבל לחלשים אין כסף.
יאיר גלר: אז מה שקורה שבאמת בקריית אונו, שיש שם ראש רשות חזק ויש מועצה חזקה, ויש מתנ"ס חזק, אז המשאבים זורמים באופן טבעי, כי יש מצ'ינג, ואז הפעולות נעשות פנטסטי.
יאיר גלר: בז'אסר, היינו צריכים לאחרונה את חבר הכנסת אדרי, שיארגן תקציב מיוחד של 50,000 שקל, שבמקרה אני הייתי המתווך שהעביר את זה, בגלל זה אני מכיר את כל הפעילות, והם יבצעו את זה בפיקוח שלנו.
יאיר גלר: אבל אם אין את אותה יוזמה של חברי כנסת שהיא יוזמה פשוט מלפני חודשיים, והיא יוזמה נפלאה, אז חלק גדול מהדברים לא מתבצע.
טלב אלסאנע: למה זה לא יהיה בתור זכות נתונה, ידועה לרשות.
טלב אלסאנע: לא צריך כל פעם מישהו להתערב כאן כמה להביא, או כמה, המדינה לא יכולה להתנהל בצורה הזו.
יאיר גלר: אני מסכים.
טלב אלסאנע: זו זכות שהיא צריכה להיות נתונה.
טלב אלסאנע: צריכים להיות מודעים לקיומה.
יאיר גלר: אני מסכים איתך אדוני, מה שקרה בשנת 2010 שהשטח התחיל ליצור כלפי מעלה, אבל אין מדיניות או חקיקה שאומרת שממשלה- - -
טלב אלסאנע: אבל אני שם להיפך.
טלב אלסאנע: בואו נשים את הממשלה בצד, הם עסוקים בהמון דברים אחרים, זה לא בסדר העדיפות שלהם, הם רוצים להתעסק בדברים אחרים.
יאיר גלר: אני מבין.
טלב אלסאנע: ולדעתי ברמת השטח, אתם נמצאים בשטח.
טלב אלסאנע: אתם נתקלים בבעיה.
יאיר גלר: אמת, נכון.
טלב אלסאנע: אתם חשופים לקשיים וליתרונות.
טלב אלסאנע: למה לא ליזום א' איזו שהיא ישיבה משותפת, להציג תוכנית משותפת, מה שאני שמעתי,
טלב אלסאנע: ולראות איפה צריך לגבות אותה.
טלב אלסאנע: ואז כל אחד נפגשים ומעלים את העניין על סדר יום הכנסת, אז אנחנו יודעים מה הצרכים, גם מבחינה תקציבית, גם מבחינת אולי הסדרי חקיקה.
טלב אלסאנע: אבל אנחנו יודעים מה היעדים, מה החזון, מה הכלים, מה הצרכים שאנחנו צריכים להציג.
טלב אלסאנע: במצב הקיים אנחנו נמשיך לדשדש במקום, וכל פעם נחזור כמו מזג האוויר, מה קורה.
טלב אלסאנע: רק מה שיש אנחנו נדווח על מה שקיים.
טלב אלסאנע: אבל כאן זה לא מזג אוויר, כאן אפשר להשפיע.
טלב אלסאנע: אולי ניתן.
טלב אלסאנע: אולי לנסות להשפיע.
יאיר גלר: נכון, נכון.
יאיר גלר: אז לצורך העניין הזה, שוב נגעת במה שנקרא בנקודה הכי אמיתית.
יאיר גלר: אנחנו יזמנו מפגש עם משרד האוצר, שבמפגש הזה עם משרד האוצר שאמור לקרות ממש עם ראש אגף תקציבים, שוב, בהנחה שהוא קצת יתפנה מצרותיו האחרות, אבל זה יקרה.
יאיר גלר: אנחנו מציגים לו את כל הנקודה הזאת, וכולל תוספות מאד מאד משמעותיות למשאבים האלה, כי התוכניות קיימות.
יאיר גלר: אני יכול להגיד לך בתוך כמה דקות בדיוק כמה כסף אני צריך, כמעט ברמה של מליון שקל לפה לשם, הדברים האלה יוצגו.
יאיר גלר: סביר להניח כמובן שלא נקבל את הכל, גם סביר להניח שזה לא יקרה במהלך מהיר, אבל קודם כל אני רוצה לקבל את ההסכמה של ראש אגף תקציבים, שהתוכנית שאנחנו מציגים היא תוכנית ריאלית.
יאיר גלר: כי התוכנית קיימת, אנחנו יודעים בדיוק הנושא של הספורט ומועצות תלמידים, ותנועות הנוער, וצופי ים,
טלב אלסאנע: והמקום שלנו לא לתת, כלומר לא לתת איפה שיש, אלא לגבש תוכנית להגיע למקומות ש- בכלל.
יאיר גלר: בוודאי, חד משמעית.
יאיר גלר: מדינת ישראל.
יאיר גלר: התוכנית הזאת תוצג, כולל הנושא הזה של המיעוטים,
טלב אלסאנע: מתי תהיה התוכנית הזאת מוכנה כדי שאנחנו נדע על קיומה?
יאיר גלר: התוכנית למעשה קיימת.
יאיר גלר: אני יכול אמרתי בתוך דקות לעשות את זה, אנחנו יודעים את המכפלות.
יאיר גלר: כי היום אנחנו יודעים שאנחנו עובדים באיקס מתנ"סים,
טלב אלסאנע: ניקח לדוגמא, אני פשוט מאד מנסה להבין.
טלב אלסאנע: ניקח לדוגמא יישוב כמו ג'אסר אזרקה כדוגמא.
טלב אלסאנע: מדוע הוא לא נמצא על המפה של הרשות, של משרד החינוך, של חברת המתנ"סים,
מיכל אפללו: של המתנ"סים כן.
טלב אלסאנע: זאת אומרת איך אנחנו יכולים להבטיח שלא יהיה מצב כזה.
טלב אלסאנע: מה התוכנית, מה הצרכים, איך אנחנו מבחינת הראייה שלנו נגיע למצב שדווקא אלה כמו ג'אסר אזרקה יקבלו את העדיפות הראשונה?
טלב אלסאנע: זאת אומרת איך, זה המטרה שלי, זה לא ללכת ולהשקיע עוד פעם למשל בקריית אונו, אלא להגיע למקומות,
קריאה: זה חשוב וזה חשוב.
טלב אלסאנע: לא, לדוגמא.
טלב אלסאנע: אנחנו מכבדים, לא רוצים להעניש.
טלב אלסאנע: אבל המטרה שלנו, אלה באמת לא צריכים אותנו.
טלב אלסאנע: יישובים אלה כמו קריית אונו הם לא צריכים את הוועדה הזו.
טלב אלסאנע: הם לא צריכים, הם יכולים להתמודד.
טלב אלסאנע: יש להם את היכולת ויש להם את הכוחות, גם מבחינת הקהילה, גם מבחינת החברה, גם מבחינת המשאבים, יש להם את העוצמות.
יאיר גלר: והם עושים את זה.
יאיר גלר: אז אני אומר שוב, התוכנית ידועה, מוכרת  לנו, נבנתה בשנת 2010.
יאיר גלר: את המכפלות אני יכול לעשות, אמרתי, בתוך דקות.
יאיר גלר: אבל המכפלות האלה יוצגו בפני משרד האוצר.
יאיר גלר: אני לא יכול כרגע, אני גם לא חושב שזה הפורום המתאים לבוא ולהגיד,
טלב אלסאנע: לא, לא, בגדול, איך הראייה, איך אתם מתכוונים לעשות את זה.
יאיר גלר: כן, אז הראייה, אני אומר שוב, הראייה זה אומר לתכלל את כל הגורמים שפועלים בקהילה.
יאיר גלר: זה מתחיל מבתי הספר, זה מתחיל מהרשויות המקומיות, זה ממשיך בתנועות הנוער, זה ממשיך במועצות תלמידים.
יאיר גלר: אנחנו יודעים על איזה פעולות אנחנו מדברים, אנחנו יודעים לכמת את המשאבים שלהם, ואת זה אנחנו הולכים להציג לראש אגף תקציבים.
טלב אלסאנע: אפשר לעגן את המדיניות הזו בהנחיות, בחוזרי מנכ"ל ובחק"ל.
טלב אלסאנע: אפשר לקדם את זה כדי שיהיה,
יאיר גלר: אני אצטט את מנכ"ל משרד החינוך.
טלב אלסאנע: כי אנחנו שמענו, אתה אמרת, שהחינוך הלא פורמאלי הוא חינוך שהוא משהו פרוץ, משהו לא מכוסה.
טלב אלסאנע: משהו נתון לחסדי טובות והתייחסויות.
טלב אלסאנע: אז איך אנחנו, מאחר שאנחנו מודעים לחשיבותו,
יאיר גלר: למרות שהוא מתבצע בהיקפים עצומים.
טלב אלסאנע: איך אנחנו יכולים לשנות את המציאות הקיימת.
יאיר גלר: אני אסביר.
יאיר גלר: המציאות הקיימת קודם כל מי שצריך באמת להוביל את זה זה משרד החינוך, שעושה היום עבודה באמת יוצאת מן הכלל במסגרת שיש לו, הוא יודע להגיע, הוא עושה את העבודה.
יאיר גלר: אבל אני שומע את מנכ"ל משרד החינוך, וכאן אני מצטט אותו כי הוא אמר את זה בפורום רחב –      "חברת המתנ"סים, שעושה עבודה יוצאת מן הכלל, מקבלת ממני כל שנה 100 מיליון שקל".
יאיר גלר: פחות, אבל נגיד שהיא מתקרבת ל-100 מיליון שקל.
יאיר גלר: "הצורך האמיתי כדי לכסות את מדינת ישראל, 200 מיליון ₪. אין לי את ה-100 מיליון שקל פער על מנת לתת לחברה כדי שהיא תגיע באמת לכל יישוב במדינת ישראל".
יאיר גלר: את זה אמר ד"ר שמשון שושני, מה שנקרא באוזניי ועוד כ-10 אנשים ששמעו אותו.
יאיר גלר: כלומר, הדברים האלה ידועים, הדברים האלה מוכרים.
יאיר גלר: אנחנו לא ממציאים פה איזו שהיא המצאה חדשה שלא קיימת, הדברים ידועים.
יאיר גלר: התוכניות שלנו ידועות, התוכניות שלנו משפיעות.
יאיר גלר: חלקן כבר הוערכו ונחקרו.
יאיר גלר: אנחנו יודעים לעשות את המכפלות, המכפלות האלה יוצגו בפני משרד האוצר.
יאיר גלר: אנחנו יכולים, אחרי המפגש עם משרד האוצר, לבוא ולהגיד כאן, ואני גם כמובן אעשה את זה בשיחה איתך בפורום יותר קטן, יותר גדול, אנחנו נציג לך כמובן את תוצאות אותו מפגש.
יאיר גלר: יגיע איתנו גם יושב הראשון.
יאיר גלר: בקיצור, אנחנו מתכוונים לעשות מזה באמת מפגש מאד אסטרטגי ברמת מקרו, של הצורך האמיתי של לכסות את תוכניות המניעה האלה.
יאיר גלר: ואני אומר שוב, החשיבות, וכאן זה נאמר שוב בכמה מילים.
יאיר גלר: החשיבות של החינוך הבלתי פורמאלי הוכח בכל העולם כמרכיב מאד מאד מאד מרכזי בתחומי המניעה.
יאיר גלר: האלטרנטיבה הזאת של מי שעוסק בספורט, ואתה אומר לילד שעוסק בספורט – דיר באלק, אם אתה נתפס מעשן, שותה או משהו כזה – אתה מורחק מהקבוצה.
יאיר גלר: זה עונש,
גילי דנה: ולא רק בספורט, סליחה.
גילי דנה: גם בריכוז,
יאיר גלר: כן, בכל פעילות.
יאיר גלר: זה עונש הרבה יותר כבד מאשר עונש כזה או אחר בבית הספר בחינוך הפורמאלי.
יאיר גלר: הרבה יותר כבד משום שאת זה, ואמרה ד"ר מיכל אפללו, הוא בא מרצון.
יאיר גלר: הוא בא מבחירה, וחשוב לו להיות חלק מהקבוצה.
יאיר גלר: בבית הספר, מקסימום ירחיקו אותו ליום יומיים,
עפו אגבאריה: אז אולי הוא גם יגיד תודה בעד זה.
יאיר גלר: והוא גם יגיד תודה, בדיוק.
יאיר גלר: אבל אם יגרשו אותו, ואתה יודע מה, למה ללכת רחוק?
יאיר גלר: הילד שלי בחיים לא יאחר לאימון ספורט.
יאיר גלר: בחיים לא.
טלב אלסאנע: גם הילד שלי.
טלב אלסאנע: אני רואה יש להם ביום שישי פר"ח, והוא מתעורר הכי מוקדם, והוא אף פעם לא היה חולה, והוא מוודא גם בחורף להגיע.
יאיר גלר: בדיוק על זה אני מדבר.
ריקי צימר: הוא גם מספיק מזדהה עם המדריך שהוא קרוב אליו.
טלב אלסאנע: בדיוק כך, כן.
טלב אלסאנע: מזדהה מאד עם המדריך.
יאיר גלר: כי זה חשוב לו, נכון.
יאיר גלר: לעומת זאת, אני לא צריך להסביר לאדוני, להעיר אותו בבוקר בשמונה בבוקר להגיע לבית הספר זה מלחמת עולם כל בוקר.
יאיר גלר: אבל לאימון – לאימון רבע שעה לפני הוא יתייצב, כי קודם כל המדריך, בצורה הכי ברורה אומר לו – חביבי שב, אתה אחרת, שב בצד, אתה לא מתאמן היום.
יאיר גלר: אין עונש יותר,  והוא גם לא הולך הביתה, הוא יושב בצד ורואה את כל החברים שלו מתאמים.
יאיר גלר: הספורט זה דוגמא אחת.
יאיר גלר: יש כאן אין ספור פעילויות.
ריקי צימר: השימוש באמצעים קולנועיים שאילן בטח ידבר על זה.
יאיר גלר: הערכות, מערכות ההסברה, שדרך אגב מתורגמות באמת לכל השפות.
יאיר גלר: מתורגמות לערבית, מתורגמות לרוסית, לאמהרית.
יאיר גלר: את כל זה אנחנו עושים, את כל זה אנחנו מכסים.
יאיר גלר: אבל אני אומר את זה, ואני אגיד את זה, אם הייתה לי היכולת המשאבית להגיע היום לכל יישוב במדינת ישראל, זה היעד המרכזי.