GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכסנדר ברק: סליחה חבר הכנסת, אדוני היושב ראש, זליגה בעברית משמעותה טפטוף של דמעה מהעין.
אלכסנדר ברק: זליגה משמעותה שאם לי יש רישיון למאה גרם ואני יושב בבית ואני לא רוצה להיות חולה בודד ומשותק, אז יבוא אלי דוד או משה, שלהם אין רישיון לשימוש בקנאביס רפואי, ויעשו איתי שכטה – זה נקרא זליגה, אבל אם אני עם המאה גרם שלי אקח שבעים גרם ואמכור את זה ב -7,000 שקל לסוחר סמים זה סחר בסמים וזה עניין למשטרת ישראל שצריכה לעקוב אחריי, לעצור אותי ולהגיש נגדי כתב אישום אם אני סוחר בסם.
אלכסנדר ברק: יש בארץ שמונה מגדלים, זה שאצל מגדל אחד עובדים לקחו החוצה, לו צריכים לשלול את הרישיון, אבל לא להכפיש את כל ציבור המגדלים.
אלכסנדר ברק: אני רוצה לסיים את דבריי כי אני לא רוצה להאריך, גם כי אני רוצה לאפשר לכם, לאור והניסיון רב שלי גם לשאול שאלות כדי שאני אוכל לענות לדברים שבאמת מעניינים.
אלכסנדר ברק: אני הגשתי את נייר העמדה, את המתווה להקמת הרשות הגשתי למנכ"ל משרד הבריאות רוני גמזו בישיבה שהיתה במשרדו באוגוסט שנה שעברה.
אלכסנדר ברק: עברה שנה, הוא כתב לי "אלכס, הקמת רשות תיקח שנה, אתה לא רוצה את זה".
אלכסנדר ברק: הוא בא להציג את עצמו כאילו הוא מחפש איזה פתרון מהיר.
אלכסנדר ברק: הפתרון המהיר שלו היה חיסול של כל ההתוויות, קביעה שלא יהיו יותר מ- 5,000 חולים זה כמו שמחר אני אגיד אני שר הבריאות ושלא יהיו יותר מ- 5,000 חולים בשפעת וזהו ובכך פתרתי את בעיית השפעת.
אלכסנדר ברק: החולים בשטח זה לא בשליטתו של מנכ"ל משרד הבריאות לקבוע כמה חולים יהיו וכמה חולים יזדקקו.
אלכסנדר ברק: הוא צריך לאפשר את מתן הרישוי לחולים שמגיע להם הרישיון.
טלב אלסאנע: שעונים על הקריטריונים ומגיע להם.
אלכסנדר ברק: לאלה שיש להם רישיון צריכה להיות אספקה סדירה באיכות טובה של קנאביס רפואי.
מנדי לייטון: כבוד היושב ראש גם לפעמים מפסיקים את הטיפול בלי שום חידוש ובלי הסבר.
מנדי לייטון: אם זו תרופה אי אפשר להפסיק בבת אחת תרופה.
טלב אלסאנע: מי מפסיק את הטיפול?
מנדי לייטון: משרד הבריאות.
טלב אלסאנע: זה קורה?
אלכסנדר ברק: יושב כאן בועז לב, אף אחד לא יחשוד בי ובבועז לב שאנחנו משתפים פעולה או חברים, בועז לב יכול להגיד שבישיבה שהיתה באוגוסט גם רוני גמזו וגם יהודה ברוך הבטיחו שלחולים שיש להם רישיון לא יבוטל הרישיון שלהם.
אלכסנדר ברק: מה אני עושה עם חולי סרטן שבאים אליי בוכים שהם הבריאו, אבל אם הם יפסיקו להשתמש בקנאביס הם יחזרו להיות חולים, אבל לא מאפשרים להם לקבל רישיון חדש?
טלב אלסאנע: אנחנו נבקש התייחסות של משרד הבריאות.
בועז לב: קודם כל אני רוצה לומר שלא היתה מעולם, אני גם לא חושב שתהיה, מגבלה מספרית - - -
טלב אלסאנע: אנחנו מקבלים מגורם רשמי הצהרה כזאת שנרשמת בפרוטוקול ומוקלטת - - -
שי חרמש: זה כתוב בנייר המחליטים שלכם, בועז.
בועז לב: המדיניות שנקבעה היא אכן מדיניות שמרנית, אין הגבלה של מספר.
בועז לב: אני גם לא חושב שברגע שתיקבענה ההתוויות, אם ההתוויות תדברנה על מאה אלף או על מאתיים אלף וההתוויות שתהיינה ראויות, אנחנו נעמוד מאחורי ההתוויות האלה.
בועז לב: באופן עקרוני רוצים לעזור לחולים כדי לקבל את הטיפול הנאות והנכון, אבל כשמדברים על רישיונות - - -
שי חרמש: תרשה לי להקריא רק משפט אחד שלכם.
שי חרמש: ב- 31 באוקטובר 2010 הוציא מנכ"ל משרד הבריאות, הדוקטור רוני גמזו, הנחיה שלפיה, "המדיניות שאני קובע לנושא היא להגביל את מספר המשתמשים גם על חשבון אי הכללת אבחנות נוספות שיביאו לפגיעה בחלק מהאנשים שיכולים להשתפר רפואית".
שי חרמש: את זה כותב מנכ"ל משרד הבריאות.
בועז לב: יכול להיות.
בועז לב: אני רוצה שתבינו היטב את מה שנאמר שם, לא נאמר שיש הגבלה מספרית של משרד הבריאות, כפי שנקבע מי שאחראי על ההתוויות הרפואיות הוא משרד הבריאות, על זה אני חושב שאין חולק.
בועז לב: אני אומר לכם שאם וכאשר ייקבעו התוויות ראויות ומי שהחלים מסרטן וממשיך לקחת קנאביס, שאף פעם לא נחשב כתרופה נגד סרטן, עם כל הכבוד הוא לא נחשב ככזה, הוא נחשב נגד בחילות, הוא נחשב להטבת תיאבון ומוריד חרדה ועשרות דברים טובים אחרים, אבל הוא לא הותווה לטיפול בסרטן לצורך העניין.
בועז לב: אני לא מתווכח איתך.
אלכסנדר ברק: אי אפשר להגיד אי אמיתות.
אלכסנדר ברק: אוניברסיטת הווארד ערכה מחקר שבו נמצאה 50% הקטנה בגידולי סרטן אצל אנשים שהשתמשו בקנאביס רפואי.
אלכסנדר ברק: אתם רוצים להישאר במאה שעברה?
אלכסנדר ברק: זו זכותכם.
בועז לב: עם כל הכבוד אני לא מתכוון לקיים את הדיון הזה כאן, אני מכריז ומודיע שברגע שיהיו ראיות שהדבר הזה מפחית סרטן ומסייע בכל דבר אחר, אגב אני מוכרח לומר לכם שגם לגבי רמת האלידנסט, הרי השאלה היא שכאשר זה יוסדר תבוא ועדת הסל, יתכן, יתכן גם שלא יוגש לוועדת הסל, היא תצטרך להכריע בין זה לבין תרופות אחרות.
בועז לב: אם התרופה הזאת תימצא שהיא יותר יעילה הם יבואו ויאמרו שהיא תיכלל בסל או לא.
בועז לב: הם דנים וזו ועדה סוברנית לצורך העניין כדי להמליץ לממשלת ישראל מה להכליל בסל הבריאות.
בועז לב: לגבי הרישיונות, ככל שאני יודע, מי שזקוק לזה על פי ההתוויות שאושרו על ידי הוועדות, אנחנו ממשיכים לספק ולתת ובאופן פרטני כאשר למישהו יש רישיון והוא לא נכלל, אני יודע שזה נבחן לגופו של עניין בנוגע להמשך הרישיון.
בועז לב: אנחנו נבדוק את העניין הזה עד תום.
אלכסנדר ברק: סליחה, מילה אחת.
אלכסנדר ברק: יש ציבור גדול של נכי צה"ל, שאני מייצג אותם כאן, אנשים שסובלים מהלם קרב, ויש ציבור גדול של נשים שנאנסו וסובלות מפוסט-טראומה בצורה קשה מאוד.
אלכסנדר ברק: היתרון הגדול של כולם, מסכימים על התכונות של הקנאביס, שקנאביס עוזר לשכוח.
טלב אלסאנע: מטרת הדיון היא לא אם לאשר או לא לאשר.
טלב אלסאנע: היום אנחנו דנים בסוגיות נוספות.
בועז וכטל: הנושא מאוד מורכב ואני רוצה לשים דברים בפרספקטיבה טיפה היסטורית, לפני שש עשרה שנה נפגשנו עם בועז לב, אני הייתי חבר ועדה בכנסת של משולם ורפאל איתן, רפול, ולוועדה הזאת היו שתי החלטות.
בועז וכטל: האחת היא לא לשנות את מעמדו החוקי של קנאביס בישראל.
בועז וכטל: ההמלצה השנייה היתה לאפשר לחולים בישראל נגישות למריחואנה רפואית.
בועז וכטל: כמה מילים טובות למערכת, לפעמים מגיע, למשרד הבריאות במיוחד, לנושא הזה היו חבלי לידה קשים, התקדמו התקדמות גדולה מאוד, יש עדיין לקונות שקיימות בעניין.
בועז וכטל: רעיון העיוועים, ההזוי הזה של התבססות על יבוא, אני הייתי בקשר עם חולה הולנדית שמטופלת "בדרוקאן" שרוצים להביא לארץ, גם עם חולה גרמני, ישראל במעמד של גרמניה כי אנחנו מחוץ להולנד, בהולנד משלם החולה 7 יורו לגרם, בגרמניה משלם חולה 14 יורו לגרם שזה פי עשר מאשר הגידול המקומי כרגע מאפשר.
בועז וכטל: שנית, בשנת 2003 היו בהולנד 15,000 חולים.
בועז וכטל: בשנת 2003 הקימו ההולנדים לפי אמנת האו"ם את המנהלת המפורסמת, אני מאוד שמח לדעת שישראל מקימה בימים אלה את המנהלת הזאת, כדי לעמוד בדרישות החוקיות של אמנת הסמים של האו"ם.
בועז וכטל: אחרי שהקימו את המנהלת בחרו את "בדרוקאן" על פני מגדלים אחרים ומ- 15,000 בשנת 2003 היום באמצע שנת 2011 נשארו בתכנית של המריחואנה הרפואית בהולנד 300 חולים.
בועז וכטל: 300 חולים ! הסיבה האיכות הגבוהה של המריחואנה הרפואית המגודלת על ידי "בדרוקאן" המחיר הגבוה.
בועז וכטל: שם יש להם את האופציה ללכת לקופי שופ, כאן אין לחולים אופציה ללכת לקופי שופ ולמצוא אלטרנטיבה.
בועז וכטל: מה יקרה?
בועז וכטל: נניח שהמשרד לביטחון פנים, שיש לו היסטריה בעניין הזליגה, תכף נדבר מהי הזליגה הנוראית הזאת, יתעקש על יבוא ומה שיקרה שזה יהיה יבוא לעשירים.
בועז וכטל: הרי משרד האוצר לא הולך לממן את היבוא הזה של 17 יורו לגרם מול אופציה מקומית שאתה יכול ב- 7 שקלים לגדל.
בועז וכטל: מה שיקרה הוא שתהיה אפליה בין החולים, אלה שמצבם הכלכלי ורפואי - - -
טלב אלסאנע: המסר ברור.
בועז וכטל: המסר ברור, אני קורה להוריד את האופציה של היבוא מהשולחן פעם אחת ולתמיד.
בועז וכטל: שנית, אם יש זליגה מהמגדלים, יש כאן שמונה מגדלים בלבד, אפשר לעשות רגולציה מלאה ואם יש איזה עובד אצל מגדל מסוים שסרח אז להעניש את אותו עובד ולא לסגור את מתקן החלוקה או את מתקן הגידול הזה שהושקע בו הרבה מאוד כסף.
גלעד נתן: יש כמה דברים שצריך להתייחס אליהם.
גלעד נתן: ראשית הנושא הראשון של הלם קרב ופוסט-טראומה, מתקיים היום ניסוי שנתקל בקשיי מימון ועכשיו מתנהל משא ומתן חדש עם משרד הבריאות והניסוי הולך להימשך, זה מידע שנמסר מדוקטור יהודה ברוך.
גלעד נתן: אני מציע לא להציג דברים שנמצאים עדיין בשלב מחקרי כדבר שהוא תרופה, זה לכל הנושא.
גלעד נתן: בשבוע שעבר הייתי בכנס בהדסה עין כרם, אחרי הכנס נפגשתי עם רופאים וחוקרים.
גלעד נתן: הרבה דברים נחקרים היום, יש הרבה התוויות, יש הרבה דברים שהם אומרים שהם יכולים לעזור אבל זה מצריך עוד מחקר.
גלעד נתן: לתשומת ליבו של משרד הבריאות, אחת התלונות של האנשים שמתעסקים במחקר בארץ הוא המחסור בחומר, חומר גלם, שבאמצעותו ניתן לעשות את הניסוי.
גלעד נתן: כדאי לדאוג איך האנשים שמתעסקים במחקר בבתי חולים בישראל יוכלו לקבל אספקה סדירה של קנאביס רפואי.
קריאה: אנחנו גם מספקים חינם.
גלעד נתן: אני רק אומר, מספקים או לא מספקים זאת תמונת שעלתה מהחוקרים וכדאי שיידעו אותה.
גלעד נתן: בנוגע למי שהחלים – תרופה זו תרופה, אני לא רופא, אבל אדם שהחלים וסיים טיפול, המטרה היא שהוא יסיים את הטיפול.
גלעד נתן: אם נוצרת איזו תלות צריך לבדוק אותה כי יכול להיות שמראש לא היה צריך לתת את הטיפול המסוים.
גלעד נתן: אם אנחנו מחליפים חומר אחד ומגלים שהוא ממכר אז כדאי אולי לא להשתמש גם בו, כדאי לחשוב לפני שנותנים לאנשים שהחלימו עוד תרופה.
גלעד נתן: בנוגע לזליגה ושימוש - אני ישבתי בכמה מרפאות שנותנות המלצות, שמעתי שחלק מהפער, בערך 2,000, שאתה מציין כהיתרים בפועל לבין אנשים שיש להם היתר ולא משתמשים בו, חלקו נובע מחוסר שביעות רצון של חולים ממרכזי החלוקה, חולים שהתלוננו שהגיעו למרכזי החלוקה ולא קיבלו את החלקים הטובים של החומר הפעיל, את הפרח, אלא את המקלות או העלים.
גלעד נתן: חולים שבאו עם דרישה לכמות מסוימת וקיבלו פחות, חולים הרגישו לא נעים ולא הבינו למה העסק עובד כך.
גלעד נתן: לכן לא סתם ההתעקשות על בתי מרקחת, תרופה היא תרופה והיא מחולקת בדרכים מסוימות.
גלעד נתן: התרופה - אני קיבלתי מכתב רשמי ממשרד הבריאות, המחלקה לטיפול בהתמכרויות, שאמרו לי "תפסיק להגיד על מתדון שזה סם או תחליף סם, זה טיפול תרופתי כרוני".
גלעד נתן: אז אני מצטער שוב, אם מתדון שהוא אופיאט וזה טיפול תרופתי כרוני, זה מאוד הציק למשרד הבריאות ששלחו לי מכתב רשמי ואמרו לי "אנחנו מבקשים ממך שבמסמכים שלך תפסיק לקרוא לזה תחליף סם".
גלעד נתן: אני מניח שהקנאביס הרפואי שהוא לא אופיאט, זה לאו דווקא סם או תחליף סם אלא טיפול תרופתי.
בועז לב: כך משרד הבריאות מתייחס, אחרת לא היו 6,000 אנשים שמקבלים את זה כטיפול, עם כל הכבוד, זה סם וזה סם על פי הגדרת החוק.
בועז לב: אנחנו כאן במכבסת מילים ואני לא רוצה להתעסק בזה.
חגי הילמן: אני מדבר בשם שולחן מגדלי הקנאביס הרפואי בישראל.
חגי הילמן: אנחנו למעשה שולחן מקצועי שמרכז את כל המגדלים ודנים בנושא השעה.
חגי הילמן: אין ספק שהישיבה הזאת היא חלק מנושא השעה.
חגי הילמן: אני רוצה לפנות ולנצל את הבמה הזאת ולהגיד שאנחנו כמגדלים מוכנים לכל צורה של שיתוף פעולה על מנת להסדיר את מעמדו של הקנאביס בישראל - - -
טלב אלסאנע: אחת הטענות שנשמעו היא הזליגה מטעמכם.
חגי הילמן: אנחנו מוכנים לשתף פעולה מול כל טענה ולבדוק נקודתית ואם יש צורך להחמיר עוד יותר בדרישות האבטחה שהן כבר מוטלות עלינו.
חגי הילמן: אנחנו מכונים לעשות גם את הדבר הזה על מנת להסיר את הנושא מסדר היום.
חגי הילמן: אנחנו חושבים שזה לא רלוונטי וגם חושבים שזה לא בעיה לסגור את המתקנים האלה בצורה הרמטית אם קיים משהו שגורם ליציאת חומר החוצה.
חגי הילמן: אני רוצה לנצל את הבמה גם כדי להצטרף למה שנאמר כאן.
חגי הילמן: מה שנאמר כאן, שלהפוך את הצמח הזה לאיזה תכשיר תרופתי זה באמת יסיר את החשש מפני מעבר של קנאביס לשוק המקביל, להפוך אותו למשהו שהוא יותר תרופה ואז את משפחות הפשע ועולם הפשיעה פחות יעניין להתעסק עם חומר מהמגדלים או מהמטופלים.
חגי הילמן: אנחנו בהחלט נשמח לשתף פעולה גם איתכם כדי לעשות את הדבר הזה.
חגי הילמן: מעבר לכל, אני רוצה להלין שמרבית הפורומים שמתכנסים בעניין הזה לא משתפים אותנו.
חגי הילמן: מחליטים כל מיני החלטות על בסיס מידע חסר, בלי להתייעץ איתנו.
חגי הילמן: אנחנו בסך הכול בקיאים בכל מה שקורה בנושא, לפחות באספקטים החקלאיים.
חגי הילמן: יש לנו הרבה מה להגיד, אנחנו באים מתוך גישה פרוגרסיבית ורוצים לקדם את העניין ולנצל את הפתח שניתן כאן לאנשים במדינה גם ליהנות מהקנאביס כסוג של תרופה.
טלב אלסאנע: ליאת בני בבקשה.
ליאת בני: אני יושבת בראש עמותה שמקדמת את השימוש בקנאביס רפואי.
ליאת בני: כמי שנמצאת בשטח יחד עם המטופלים אני רוצה לציין שיש כאן בעייתיות מאוד גדולה שלא נדונה בשולחן הזה והיא ההדרכה והטיפול.
ליאת בני: היום המגדל בעצמו- החקלאי שעושה עבודה מצוינת בגידול, הוא זה שמטפל בחולה, הוא זה שמלמד אותו איך משתמשים בתרופה, הוא זה שממליץ לו על מינון, על דרכי שימוש ועוד ועוד.
ליאת בני: לקנאביס יש תופעות לוואי, זו לא תרופה נטולת תופעות ונכון שהן קלות באופן יחסי, אבל כבר היו מטופלים שהגיעו לחדרי מיון בגלל הדרכה וטיפול לא נכונים.
ליאת בני: בתי מרקחת זה יופי של רעיון, אבל מה?
ליאת בני: מי יממן אותם?
ליאת בני: החולים?
ליאת בני: אני הייתי חולה משלמת 400 שקל לקנאביס שלי ובבתי המרקחת זה עולה בערך 17.
ליאת בני: קנאביס זו לא תרופה שניתן לחלק בבתי מרקחת, צריך לטפל כאן בהדרכה, בליווי, זה תפקידו של משרד הבריאות.
ליאת בני: בהקשר הזה זה קצת דומה לעניין סכרת ומרפאות סכרת.
ליאת בני: יבוא החולה לבית המרקחת לקנות את האינסולין שלו, אבל איך משתמשים, איך מתנהלים, מה עושים, מה מותר ומה אסור, איך מתקדמים, זה דבר שצריך להיות רק תחת הסברה וליווי.
ליאת בני: משרד הבריאות הוא זה שצריך להיות אחראי על זה ולא אף אחד אחר לא, בטח לא המגדל ובטח לא מטופלים אחרים.
טלב אלסאנע: יותם תבור בבקשה.
יותם תבור: אני נציג חברת "בדרוקאן" ההולנדית בישראל.
יותם תבור: חברת "בדרוקאן" היא המקור המסחרי היחיד בעולם באיכות פרמצבטית.
יותם תבור: המוצרים שלנו משווקים בבתי מרקחת באירופה כבר עשר שנים, מיוצרים באיכות GMP בתנאים הכי מחמירים שקיימים גם לפי ההגדרות של משרדי החקלאות בעולם וגם לפי נהלים נאותים של ייצור תרופה.
יותם תבור: המוצרים שלנו כמו שאמרתי משווקים בבתי מרקחת כי הם עונים על הצרכים של תרופה - עד כמה שניתן עם המוצר הזה.
יותם תבור: זאת אומרת המוצר סטנדרטי, יציב, מיוצר בתנאים שמפוקחים במאה אחוז מכל הבחינות וגם מבחינת תנאי הגידול וגם מבחינת האריזה.
יותם תבור: בנוגע למחיר שהוזכר כאן הרבה, המחיר שמזכירים כאן, כמו שכתוב במסמכים של דוקטור גלעד נתן, המחיר לא מבוסס על הצעה רשמית.
יותם תבור: קיימת הצעה רשמית במשרד הבריאות - - -
טלב אלסאנע: מהי ההצעה הרשמית שלכם?
שי חרמש: מסובסדת על ידי ממשלת הולנד.
יותם תבור: מסובסדת על ידי ממשלת הולנד, זה אומר יותר זול לחולים.
שי חרמש: קלטת את זה, היושב ראש?
שי חרמש: זה מחיר מבצע שממשלת הולנד רוצה לגמור את הגידול בארץ ולהשתלט על הגידול בארץ.
יותם תבור: -- - בישראל פנה לקבל הצעת מחיר בבקשה לעזרה לחולים לקבל מוצר שנכון להיום לפי בדיקות שהאיכות שלו היא באיכות X , להבדיל מדברים שכרגע מוצעים למטופלים בארץ.
יותם תבור: זאת אומרת במוצרים שלנו יודעים בדיוק מה אחוז הקנבואידים שיש בהם - - -
קריאה: גם בארץ יודעים.
אלכסנדר ברק: למה שללו לכם את הרישיון?
יותם תבור: יש הצעת מחיר במשרד הבריאות.
יותם תבור: איזה רישיון?
טלב אלסאנע: בבקשה, אסתר אזולאי, מטפלת בילדים חולי סרטן בבית החולים איכילוב תל השומר.
אסתר אזולאי: שלום, אני עובדת עם ילדים חולי סרטן.
אסתר אזולאי: מזה תקופה אני עובדת עם הקנאביס הרפואי עם הילדים החולים.
אסתר אזולאי: חבל שלא יכולתי להעביר את הטלפון שלי ולהראות לכם לפני ואחרי ילדים בני חמש עם מצב אנורקטי לחלוטין שאחרי שהם לוקחים את טיפות הקנאביס מתחילים לאכול, ההורים בהתרגשות גדולה.
אסתר אזולאי: יש לי ילדים מכל הגילאים, מגיל שנה ועד גיל שבע עשרה, כולם מאוד מאוד מאוד מרוצים מסוג הטיפול.
אסתר אזולאי: אני רוצה לציין את המגדלים שממש ממש נותנים לי מענה, אם הם לא יכולים לעשן הם דואגים לעזור לי בשיטה אחרת של טיפול.
אסתר אזולאי: כולכם כאן עם זליגות והכול, אני רואה תופעות מחרידות.
אסתר אזולאי: אני רואה הורים כשאני הולכת להוספיס ולמקומות סופניים כשהאימא מבקשת קנאביס ואני אומרת לה שהרופא המאשר בחוץ לארץ או חותמים על רישיונות ואני לא יכולה לספק לה את זה.
אסתר אזולאי: אם היא אומרת שזה הדבר היחיד שמונע לילד את הבחילות, אני מרגישה שאני סוחרת סמים אם אני אביא לו, מצד שני אני לא יכולה לישון בלילה - - -
טלב אלסאנע: מה מספר הרופאים המאשרים?
אסתר אזולאי: חמישה רופאים.
טלב אלסאנע: בכל הארץ חמישה רופאים?
שי חרמש: זה הגדלה ב- 500%, לפני כחצי שנה היה אחד.
אסתר אזולאי: ישנו מצב שבבית החולים עצמו, כשהרופא נוסע לחוץ לארץ לשבוע ימים - - -
טלב אלסאנע: אין לו מחליף?
אסתר אזולאי: אין לו מחליף ואני צריכה לנסוע לאברבנאל, אני מגיעה לאברבנאל לפחות פעמיים בשבוע.
אסתר אזולאי: אני חשופה למצבים מאוד מאוד קשים של הרבה מטופלים.
אסתר אזולאי: אפילו אתמול קיבלתי פנייה כשהייתי בקברי צדיקים התקשרו אלי "הילד במצב סופני, פג תוקפו של הרישיון, האם אפשר להביא לי קנאביס?".
אסתר אזולאי: אני אומרת להם שאני לא רוצה להיות בבית הסוהר ואני לא יכולה להביא.
אסתר אזולאי: אני מתקשרת לאברבנאל ואומרים לי שבלתי אפשרי באותה רגע להוציא את הרישיון.
אסתר אזולאי: קשה להביא את התופעות, קשה מאוד לספר על מה שקורה בכל המקומות.
אסתר אזולאי: הייתי מציעה שיהיה לנו לאן לפנות, זה לא סמים.
אסתר אזולאי: במצב שבו הילדים נמצאים כל דבר יעזור להם.
אסתר אזולאי: אם אני רואה שמזריקים להם עוד מורפיום זה הורג אותי.