GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אלסאנע: אני אבקש את ההתייחסות של המכס תחילה, נשמע מה המכס עושה ומה הם הצרכים של המכס, מה נעשה בעקבות הדיונים הקודמים ומהי מידת ההיענות של משרד האוצר למחסור בתקנים, וגם נשמע מהי המדיניות שלכם.
טלב אלסאנע: נרצה לשמוע עד כמה אתם מצליחים ביעדים שהצבתם לעצמכם, מה כמות התפיסות לעומת ההברחות.
טלב אלסאנע: נבקש את התייחסות שלכם.
זאב ציגלברג: אני ממונה היחידה למלחמה בסמים והלבנת הון של המכס ברשות המיסים.
זאב ציגלברג: על פי החלטת ממשלה אנחנו אחראים על מניעה והתמודדות עם הברחות סמים בכל המעברים הבינלאומיים, בכניסות וביציאות מהארץ.
זאב ציגלברג: ידוע לכם המצב אצלנו, ישנו מסמך שחיבר דוקטור גלעד נתן על פי הנתונים שמסרנו לו.
זאב ציגלברג: אני לא יכול להגיד שיש מאז שינוי בנושא התקנים, המצב כפי שהיה.
זאב ציגלברג: כלומר אנחנו עושים את המיטב בכוח האדם שיש לנו, תופסים סמים.
זאב ציגלברג: אי אפשר להגיד מהו הוא האחוז מכלל ההברחות שאנחנו תופסים כי אף אחד לא יודע להגיד מה הוא המאה אחוז, לנקוב מספר זה יהיה סתם מספר באוויר.
זאב ציגלברג: לדעתי אנחנו מתקדמים, מגלים יותר ויותר סמים - - -
טלב אלסאנע: יש מעברים שפעילים פחות?
זאב ציגלברג: יש מעברים שהם פעילים פחות, יש פעילים יותר - - -
טלב אלסאנע: יש התפלגות של הסמים?
זאב ציגלברג: יש חלוקה של הסמים, יש סמים שמגיעים בעיקר בדואר, יש סמים שתופסים על האנשים.
זאב ציגלברג: אין לי כאן את הנתונים המעודכנים, אבל יש עלייה בגילויים שלנו.
זאב ציגלברג: זה פחות או יותר, אין לי מה להוסיף מעבר שכבר אמרנו וכתבנו.
זאב ציגלברג: תודה.
טלב אלסאנע: לגבי היחידה שציינתם, אתם אלה שמפעילים את היחידה?
זאב ציגלברג: אנחנו המפעילים.
זאב ציגלברג: אנחנו המטה המקצועי שמפעיל את היחידות בשטח.
זאב ציגלברג: בשטח יש שישה מדורים, כפי שכבר ציינתי בישיבות קודמות, יש לנו מדור כלבנים שמתמודד יפה עם ההברחות, יש אמצעים חדשים לגילוי סמים שהכנסנו.
טלב אלסאנע: התפיסה שהיתה בלוד באמצעות הכלבנים?
טלב אלסאנע: זה לא אתם, אלא המשטרה.
טלב אלסאנע: לאחרונה היה פרסום על תפיסה באמצעות כלבנים בלוד.
זאב ציגלברג: אני לא רוצה להתייחס לפרסומים.
זאב ציגלברג: מבחינת העובדות מי שתופס, אנחנו תופסים ועובדים ביחד עם משטרת ישראל.
טלב אלסאנע: יש לך הערכה לגבי אחוזי התפיסות, זה 5%, 10% מהסמים המוברחים - - -
זאב ציגלברג: אני לא יודע מה הוא המאה אחוז, כל הערכה שלי תהיה סתם ניחוש ואני לא אוהב להתעסק בניחושים, אני לא חושב שיש מספר שמוסכם על כולם.
טלב אלסאנע: יש לכם מספרים על הכמויות שנתפסו במהלך שנת 2010?
זאב ציגלברג: נמצא כאן אהוד אור-טל שהוא ראש מדור מבצעים אצלנו במטה, הוא ימסור את הכמויות.
אהוד אור-טל: ברשותכם, לגבי הכמויות לשאלתך, יש לנו כמות תפיסות של 2010 לעומת שנת 2011.
אהוד אור-טל: יש לנו עלייה במספר התפיסות, אני לא יודע אם זה טוב או לא, כולל גם תפיסות בחומרים סינתטיים שנכנסו לא מזמן לפקודה, יש כבר יותר מ- שנתפסו של חומרים סינתטיים שהגיעו בצורה מוכנה, אנחנו לא מדברים על האבקות למיניהן שאנחנו עדיין עובדים עם מז"פ (מחלקת זיהוי פלילי) במטה הארצי כדי לאתר את החומרים האלה.
טלב אלסאנע: אין לכם מעבדה משלכם?
טלב אלסאנע: כאשר אתם מאתרים חומרים חשודים אתם נזקקים לסיוע של המז"פ של המשטרה?
אוהד אור-טל: כן.
זאב ציגלברג: בהחלט, זו המעבדה המוסכמת היחידה לקבוע מהו סם ומהו לא סם.
זאב ציגלברג: לאנשי השטח שלנו יש אמצעים ניידים לזיהוי ראשוני אם זה סם או לא סם , ערכות שטח.
זאב ציגלברג: לגבי ההיבט הפלילי ברור שמז"פ היא הכתובת.
זאב ציגלברג: יש שיתוף פעולה מצוין עם משטרת ישראל, אני חייב להוסיף את זה.
אהוד אור-טל: אנחנו די מעמיסים על המעבדה האנליטית של משטרת ישראל כי רוב החומרים שאנחנו תופסים ביבוא הם חומרים לא מוכרים ולא ברורים, למשל חומרים כמו שמשטרת ישראל נוהגת לתפוס בארץ, אלו חומרים מורכבים על מנת להטעות אותנו ביבוא.
אהוד אור-טל: אנחנו מאתגרים את המעבדה, אוהד וולף עומד בזה בכבוד.
טלב אלסאנע: מהו פרק הזמן מיום שאתם מעבירים עד שאתם מקבלים תשובה?
אהוד אור-טל: הוא בעייתי בגלל עומס רב שיש לאהוד וולף במעבדה.
אהוד אור-טל: זה בין שבועות לחודשים, ולצערי יש כאלה שגם שנים.
טלב אלסאנע: זה כבר לא עניין בעייתי, שנים?
אוהד אור-טל: אנחנו מודעים לבעיה, משטרת ישראל מודעת לזה.
אוהד אור-טל: יש לציין שאהוד וולף עשה לאחרונה עבודה יסודית בנושא, ניקה את המדפים והחזיר תשובות, יש לו עומס.
אוהד אור-טל: במקרים דחופים אנחנו מקבלים מיד.
טלב אלסאנע: כשיש נתפסים, הם חשודים, זאת אומרת שעד לקבלת התוצאות אין - - -
אוהד אור-טל: זאת הבעיה, לכאורה אנחנו גוף אזרחי, אנחנו בעצם מעבירים חומר החשוד כסם, לכאורה היבואן עדיין לא יודע שאנחנו מעכבים את זה, אין לנו מישהו במעצר על מנת ללחוץ על משטרת ישראל, החומר מעוכב לבדיקה בתורו.
אוהד אור-טל: לפעמים הכוונה מתפספסת ואין אזיקים בסוף התיק.
טלב אלסאנע: אם אנחנו רוצים לבחון את מידת האפקטיביות של הפעילות וההשלכה של המחסור בתקנים שעלתה בישיבות הקודמות.
טלב אלסאנע: כמה תקנים יש לכם, כמה חסרים, מתי עלתה הדרישה לתקנים?
זאב ציגלברג: יש לנו 60 תקנים.
זאב ציגלברג: כפי שמסרתי כבר לוועדה ביקשנו תוספת בעיקר של כלבנים שזה כלי יעיל להתמודדות במניעת הברחת סמים.
זאב ציגלברג: הדרישה חוזרת ועולה ותקנים אין.
טלב אלסאנע: ממתי ה- 60 תקנים?
טלב אלסאנע: מתי הוספו לכם תקנים בפעם האחרונה?
טלב אלסאנע: מתי עלתה הדרישה לתוספת כלבנים?
זאב ציגלברג: לפני שנה או שנה וחצי.
טלב אלסאנע: זאת היתה התוספת האחרונה של תקנים?
זאב ציגלברג: התוספת האחרונה של התקנים היתה מאוד מזמן, אני לא זוכר שבשנים האחרונות קיבלנו תוספת תקנים.
טלב אלסאנע: ההברחות גדלות והתקנים נשארים כפי שהם.
אהוד אור-טל: יתרה מכך, אני היום ראש מדור מבצעים במטה הסמים בירושלים, אני הייתי חוקר סמים באשדוד, כשאני התקדמתי לתפקיד הנוכחי התקן שלי באשדוד נגרע.
אהוד אור-טל: זאת אומרת שיש פחות אדם וזה ולא שיש מישהו שממלא את תפקידי שם.
אהוד אור-טל: ברשותך, אני רוצה לחזור לכמויות תפיסות וכדומה.
אהוד אור-טל: אם הזכרנו חומרים סינתטיים וכדומה, זרי מריחואנה שמיועדים למעבדות פיראטיות לגידול בארץ, אנחנו חשים בעלייה, אומנם עדיין לא עלייה דרסטית.
אהוד אור-טל: בחודשים האחרונים אנחנו תופסים יותר ויותר הזמנות באינטרנט בעיקר של אנשים שמזמינים מחוץ לארץ זרעים על מנת לגדל מריחואנה בבית.
אהוד אור-טל: אנחנו פועלים עם משטרת ישראל, הם רוצים לעשות פעילות בנושא ואכן יש תפיסות של מעבדות ברחבי הארץ.
אהוד אור-טל: זו תופעה שהולכת ומתגברת אצלנו בארץ.
אהוד אור-טל: האם זה בגלל שהתחילו לכנות בתקשורת את הסם כסם קל, אני לא יודע לומר, אבל בפועל זו התוצאה.
אהוד אור-טל: שוב, כאמור, אנחנו רואים שיש לנו בממוצע כל יומיים תפיסה של סם בין אם מדובר ב- קוקאין ובין אם זה של גראס, יש תפיסה כל יומיים.
אהוד אור-טל: כמעט את כל סוגי הסמים יש לנו פה, סם האונס, הרואין, קוקאין וכל מיני סמים פסיכוטיים למיניהם, אבקות מוזרות - - -
טלב אלסאנע: יש רשימה של המקומות או המעברים שדרכם עוברים הסמים הקשים וסמים אחרים?
אוהד אור-טל: קשה מאוד לעקוב אחרי זה, בעיקרון אין לנו אינדיקציה מוכחת לזה.
אוהד אור-טל: כלומר, רוב התפיסות הן דרך דואר , בלדרות, אבל אם אנחנו מייחסים תפיסות גדולות של קוקאין, הרואין וכדומה בכמויות של עשר-עשרים ק"ג זה בדרך כלל במטענים בנמלים ימיים.
אוהד אור-טל: כמובן שיש את התופעה של הבלדרים - - -
טלב אלסאנע: דרך איפה הם נכנסים?
טלב אלסאנע: דרך הנמלים היבשתיים או הימיים?
טלב אלסאנע: מה שאתם תופסים.
אהוד אור-טל: מה שאנחנו תופסים ויודעים זה בדרך כלל קוקאין בנמלים הימיים, קוקאין וכדומה מגיעים יותר דרך המעברים היבשתיים.
אהוד אור-טל: זאת אומרת שזה תלוי מאיזו מדינה זה מגיע.
אהוד אור-טל: שאר הסמים - כל דיכפין, דרך הדואר ודרך בלדרים, מטענים קטנים - - -
טלב אלסאנע: התפיסות היום הן בעזרת הכלבים?
אהוד אור-טל: חלקן בעזרת כלבים, חלקן בעזרת חברת הדואר - - -
טלב אלסאנע: מהו התפקיד שהכלבים ממלאים בתפיסות האלה?
אוהד אור-טל: אין לי ספק באופן חד משמעי שברגע שתהיה תוספת משמעותית של כלבים ונוכל להפעיל אותם בכל מקום שנרצה ונצטרך, התפיסות תעלינה משמעותית, אין ספק בכך.
אוהד אור-טל: אין לי ספק שאני נותן סיוע, אפילו סיוע חירום, שמשטרת ישראל או שירות בתי הסוהר או מישהו אחר צריך, אני נותן להם אותו בחפץ לב.
אוהד אור-טל: אני יודע שזה נגרע ממקום אחר שאנחנו צריכים לבדוק, אבל גם סיוע כזה צריך לתת מדי פעם.
טלב אלסאנע: מיקי אריאלי בבקשה.
מיקי אריאלי: מאז הישיבה שדיווחנו על כוח אדם לא היתה תוספת, יש הרבה הבטחות, עדיין יש לי שלושה אנשים.
מיקי אריאלי: אני בתקווה שכתוצאה מהלחץ שהיה שם יחד עם המנכ"ל נקבל תוספת.
מיקי אריאלי: יש הבטחה, גם מהמנכ"ל וגם מסגן השר, שזה יקרה, אבל בינתיים זה על הנייר ולא רואים.
טלב אלסאנע: מאחר והישיבה משודרת לכן כדאי שתפרט.
טלב אלסאנע: למרות שאנחנו יודעים מהי הבעיה, אנחנו רוצים שהצופים ידעו את היקף המשימה המוטלת עליך ועל מצב כוח האדם העומד לרשותך כדי לראות באילו תנאים אתם מתמודדים, שהצופים יבינו אילו תקוות יש עליכם ומה הם הכלים שעומדים לרשותכם.
טלב אלסאנע: חשוב שתרחיב על היחידה שאתה עומד בראשה, על תפקידה והמשימות המוטלות עליכם.
מיקי אריאלי: אני מודה לך.
מיקי אריאלי: היחידה למאבק בפשע הפרמצפטי מתעסקת בכמה יעדים, בין היעדים ברור נמצא הנושא של תרופות מזויפות, מוברחות, גנובות מכל התחומים, גם הנושא של סמים מסוכנים, גם נושא של חומר מקור, גם הנושא של הסטה של חומר פעיל תרופתי למעבדות סמים כדי לדלל סמים.
מיקי אריאלי: בזמנו מצאנו טונה וחצי של פרסיטאמו שמיועד למפעל גדול מאוד שלא הגיע למפעל, או שהיה במפעל והגיע ללוד לאדם, כימאי, שתפקידו לדלל את ההרואין.
מיקי אריאלי: אנחנו עובדים עם פרויקט של המשטרה כרגע על הנושא לידוקאין, בנזוקאין ופרסיטאמו, הדלפה של החומרים האלה ממקומות שלא אמורים להיות.
מיקי אריאלי: אני אומר לך באופן ישיר שלפי הנתונים שלנו יש מה לבדוק, אין לי את כוח האדם ממש להיכנס לזה.
מיקי אריאלי: אני רוצה לספר על מקרה שהיה הבוקר בחדשות כדי לתת לכם דוגמה.
מיקי אריאלי: היו אתמול, בברכה, מעצרים של שני אנשים שהתחזו כרופאים, אין להם שום השכלה, נתנו חומרים ממריצים, היום יש הרבה אנשים שכתוצאה מהחומר הזה היו מאושפזים.
מיקי אריאלי: מחלקת ההונאה תל אביב ואנחנו עבדנו על הסיפור הזה ואני מאוד מברך.
מיקי אריאלי: זו רק אחת מהמשימות.
מיקי אריאלי: אני רוצה להגיד שאנחנו באמת רואים בחלק הסמים, בסמי הפיצוציות שאנחנו רואים, ראשית זה הנושא של חומר מקור, אני מבקש שהוועדה תתחיל לשים משקל על הסיפור.
מיקי אריאלי: חוץ מהעניין שאנחנו חתומים על אמנה, ישראל יכול לפרט לכם, אנחנו חתומים על אמנה בינלאומית בנושא של חומר מקור.
מיקי אריאלי: היו בזמן האחרון תפיסות של חומר מקור שנמצא בתוך החומר הזה.
מיקי אריאלי: מבחינת החקירה, מצד אחד זה לא בפקודה, מצד שני אנחנו חתומים על אמנה בינלאומית, באיזו דרך צריכים אכיפה על כך.
מיקי אריאלי: לי אין כוח חקירה, אבל ברור שאנחנו חתומים על אמנה בינלאומית וחייבים לעשות משהו.
מיקי אריאלי: שנית, אנחנו מברכים את משטרת ישראל, לא כל חומר נמצא בתוך הפקודה, בנזוקאין אזפינים, אסיבלים, קלונקס, וכל החומרים שמשמשים לתעשיית הסמים, שהם כן ממכרים, אנחנו מתחילים לקבל הרבה מאוד פניות מתחנות משטרה שתופסים את החומרים האלה, מבקשים מאיתנו חוות דעת, אנחנו הולכים על סעיף 338 לחוק הפלילי, כותבים להם חוות דעת וגם מגיעים לבית המשפט עם הסיפור.
מיקי אריאלי: גם זו ברכה.
מיקי אריאלי: הדבר השלישי שרציתי לומר, אנחנו החלטנו מדצמבר 2010 שיש שימוש בלי קורבנות ואף אחד לא נפגע, אין קורבנות, אנחנו יודעים שיש קורבנות.
מיקי אריאלי: אחת מהדוגמאות הקלאסיות זה מקרה בירושלים שעבדנו עם נוער, חשיפה ירושלים.
מיקי אריאלי: התברר שילד בן שש עשרה מאושפז בהדסה כתוצאה משאיפת החומרים האלה.
מיקי אריאלי: ביחידה שלי החלטנו לעשות כמה דברים, ראשית מחודש ינואר התחלנו בעדכון לקהילה הרפואית, אנחנו מגיעים היום לכל בית חולים, אני הייתי בבית החולים העמק פעמיים, נהריה, איפה שאתם רוצים, וגם בקהילה ומספרים על הבעיה של הנושא הזה, על חשיבות הדיווחים.
מיקי אריאלי: מאז שאנחנו התחלנו בפעילות הזאת היתה עלייה במספר התפיסות שלנו של חומרים אסורים, עלייה של יותר מ- 50% באותה ביחס לתקופה בשנה שעברה.
מיקי אריאלי: אם היה לי יותר כוח אדם אני חושב שהיה אפשר לעשות יותר.
טלב אלסאנע: אתם עושים עבודה נפלאה, כמה אנשים יש לך?
מיקי אריאלי: שלושה לכל מדינת ישראל.
מיקי אריאלי: היום אני צריך - - -
טלב אלסאנע: אם אנחנו עושים חלוקה של אזרחי המדינה אז לכל אזרח כמה עובדים יש?
מיקי אריאלי: אני מצטער אצטרך לצאת בשעה 14:00, כי יש לי פעילות עם 433 בתל אביב, חבריי שם.
טלב אלסאנע: אולי לפני שנשמע את משרד החינוך נשמע ממנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול, יאיר גלר, סקירה כללית.
יאיר גלר: מטבע הדברים מאחר ויש כאן את נציגי גורמי האכיפה שכבר התחילו לדבר, המכס, משרד הבריאות, המשטרה, היחידה למלחמה בפשיעה פרמצפטית, אני דווקא הייתי רוצה לדבר על המניעה באופן של ההיבט האסטרטגי, חבריי לרשות ירחיבו כל אחד בתחומו.
יאיר גלר: הנושא של חינוך, מניעה והסברה הוא הלב של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול וזה עיקר הפעילות שלנו.
יאיר גלר: אנחנו יודעים שכמו בהרבה מאוד תחומים אחרים בחיים שמה שאתה משקיע בתחום החינוך, מה שהצלחת בגיל עשר, אחת עשרה, שתים עשרה לבצע והצלחת נכון לבנות את אישיותו של אותו נער או נערה, אנחנו נמנע בעתיד את צריכת הסמים והאלכוהול או לפחות לצמצם אותם במידה רבה.
יאיר גלר: לכן, יחד עם משרד החינוך גובשה לפי מספר שנים, לפני כשלוש שנים, תכנית אסטרטגית שחותכת בכל שנתון, בכל שנה, את תכנית המניעה לאותה שכבת גיל, לאותה אוכלוסייה.
יאיר גלר: במשרד החינוך, קודם כל אנחנו מדברים על מוסדות החינוך הפורמאליים –בתי הספר.
יאיר גלר: בבתי הספר, אכן מגן הילדים, דרך בתי הספר, חטיבות הביניים, חטיבות עליונות ואפילו באוניברסיטה, אבל באוניברסיטה ברור שהשפעתה של מדינת ישראל או של משרד החינוך היא פחותה.
יאיר גלר: בבתי הספר ששם יש יכולת השפעה אמיתית ומהותית - שם זה קורה.
יאיר גלר: חלק מהפעילויות נעשות בתוך בתי הספר, מחוץ לבתי הספר.
יאיר גלר: יש כאן הרבה מאוד כלים, אני מניח שאילן שמש ירצה להרחיב וגם ריקי.
יאיר גלר: השינוי הגדול היה בשנה-שנתיים האחרונות כאשר הבנו שלא כל דבר אפשר להביא מלמעלה לצעירים ולכן צירפנו גופים, חשובים מבחינתנו, שהם תנועות הנוער ומועצות התלמידים והש"ש (שנת שירות) שפועלים בקהילה, כמובן היחידה לקידום נוער ממשרד החינוך ובפנימיות שנכנסו למעגל הזה.
יאיר גלר: דרך זה אנחנו משתדלים ועושים מאמץ להגיע לכלל התלמידים ולכלל הלומדים בישראל שאיתם אפשר להגיע למגע.
יאיר גלר: אני מניח שאדוני מיד ישאל אותי, האם אתם מגיעים לכל החרדים, אני כבר אומר שאנחנו לא מגיעים לכל החרדים.
יאיר גלר: אם אתה תשאל אותי אם מגיעים לכל המגזר הערבי – לא מגיעים לכל התלמידים במגזר הערבי.
יאיר גלר: אלו שתי לקונות משמעותיות שהשנה נתנו דעתנו במובן הפרקטי.
יאיר גלר: השנה אנחנו נכנסים להרבה מאוד ישובים מהמגזר הערבי, כשמונה ישובים חדשים וגם לישובים חרדיים אנחנו עושים השנה מאמץ גדול להיכנס.
יאיר גלר: אלה שתי אוכלוסיות יעד שאנחנו יודעים שעד 2011-2010 בהחלט היתה בעיה.
יאיר גלר: השנה למעשה אנחנו מתחילים לצמצם את הפערים.
יאיר גלר: אני כבר אומר שזה ייקח מספר שנים עד שנכסה כפי שאנחנו חושבים שראוי שנכסה.
יאיר גלר: הדבר השני שחשוב להגיד כאן הוא תחום ההסברה.
יאיר גלר: בתחום ההסברה, מאחר ונכנסנו לתחום האלכוהול לפני כשנה וחצי בעקבות התכנית הלאומית, יש היום הרבה כלי הסברה חדשים שכבר השנה התחילו להיכנס לתוך הפעילויות שלנו, הרבה מאוד סרטים, פליירים, ברושורים, סדנאות הורים – יש כאן סט שלם של עשייה.
יאיר גלר: גם כאן אנחנו מעריכים שבשנת 2012-2013 נכסה פחות או יותר את אלה שאנחנו רוצים לכסות.
יאיר גלר: שיתוף הפעולה הזה הוא כמובן לא רק עם משרד החינוך, הוא נעשה גם עם "מצילה" גם עם "עיר ללא אלימות", כלומר עם אותם גופים שעובדים במשרד לביטחון פנים, זה מרמז על מה שאני רוצה לומר בהמשך.
יאיר גלר: יש לנו היום 68 מתאמים ועוד כ-30 ופלוס רכזים לנושא השוני התרבותי שיש אצל המגזר האתיופי והמגזר הרוסי והערבי.
יאיר גלר: במדינת ישראל יש 253 רשויות, אם אני מתעורר בבוקר ואתה שואל אותי מה הכי מטריד אותי, מטריד אותי שאני לא נמצא בכל ה- 253 הרשויות האלה.
יאיר גלר: לא רק במגזר החרדי והערבי, גם במגזר היהודי יש עדיין הרבה מאוד מקומות שאנחנו לא מגיעים אליהם ואנחנו משתדלים בעזרת כל מיני היערכויות שונות ומשונות להגיע לכמה שיותר אוכלוסייה, אבל בשיא המאמץ אני אוכל להגיע ל- 65%- 70% מהאוכלוסייה מתוך 253 רשויות.
יאיר גלר: אני מגיע ל- 68 רשויות ישיר, זה קצת פחות משליש.
יאיר גלר: אין ספק שכאן אנחנו צריכים לעשות מאמץ גדול מאוד שהוא מותנה תקציב.
יאיר גלר: כלומר, את היכולת המקצועית יש לי, יש את המטה החזק, הטוב והמקצועי יש לי, חסרים אותם נציגים ברשויות - - -
טלב אלסאנע: זה קיים בתור יעד?
יאיר גלר: היעד הוא להגיע לרשויות האלה.
טלב אלסאנע: מה העלות התקציבית שבמסגרתה תגיע לפריסה כלל ארצית בכל הרשויות המקומיות?
יאיר גלר: אני מניח שאני יכול לכמת את זה בכמה עשרות מיליוני שקלים.
טלב אלסאנע: חמש שנים, עשר שנים, אבל אתה יודע שבסוף התקופה הזאת אתה מגיע לכל הרשויות.
יאיר גלר: ההערכה שלי שתוך עשור מהיום אני אוכל לכסות.
יאיר גלר: כלומר, בקצב הגידול הנוכחי, כאשר אני מקצה הרבה מאוד תקציבים והרבה מאוד משאבים לטובת העניין של גידול ברשויות, בכעשור אני אוכל להגיע לכלל הרשויות במדינת ישראל, עשור מהיום אם אני נוקט באותה שיטת גידול.
יאיר גלר: כלומר, אם היום בעזרת תכנית "ברוורמן" ומשאבים אחרים אני מגיע לעוד שמונה רשויות במגזר הערבי, או אם הסימון שלי להגיע למגזר החרדי לעוד כמה רשויות, אז בהיערכויות תקציביות שלי אני אוכל להגיע לעוד כמה.
יאיר גלר: לפריצת דרך אמיתית אני צריך כמה שנים טובות על מנת להגיע לכלל מדינת ישראל.
טלב אלסאנע: בישובים אליהם שאתם מגיעים או לא מגיעים, האם סוגיית ה- matching ממלאת תפקיד משמעותי?
יאיר גלר: השיטה היום שנהוגה כבר לאורך הרבה מאוד שנים, היא שהפעילות וגם המימון של כוח אדם שלנו יהיה חלק בכיסוי של הרשות/מדינה וחלק ככיסוי של הרשות המקומית, בתחילה זה הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, כשאני מדבר על הרשות השנייה מדובר ברשות המקומית.
יאיר גלר: כאן בהחלט אני חסר וזה יעד אסטרטגי מבחינתי.
טלב אלסאנע: היה מקרה שלמרות שאתה שמת בסדר העדיפויות שחשוב להיות ברשות מקומית מסוימת, בגלל ה- matching הגעת לרשות אחרת שאתה לא צריך להיות שם, אבל הגעת רק בגלל שהיא יכלה להעמיד לרשותך את ה- 25%?
יאיר גלר: ברגע שמקצועית מסומנת רשות ככזאת שאנחנו חייבים לפעול בה ולהיכנס אליה, אנחנו עושים את זה.
יאיר גלר: השנה השר לביטחון פנים קיבל החלטה לגבי רשות מסוימת, המקרה הזה היה ברשות ערבית, להיכנס ללא ה- matching, כלומר הוא זיהה שם בעיה מאוד מרכזית וזה עלה גם לכותרות, לא חשוב כרגע באיזו רשות מדובר, הוא קיבל את ההחלטה ואנחנו כמובן מבצעים אותה.
יאיר גלר: זה אפשרי.
טלב אלסאנע: לגבי שיתוף הפעולה עם משרד החינוך בתחום ההסברה.
טלב אלסאנע: הרי אתם צריכים להגיע לכל קהילה ולפנות באופן שמתאים לה, שפה, תרבות וכדומה.
טלב אלסאנע: האם כדי להשיג תוצאות אתם נעזרים או משתפים גורמים אחרים שבאים מהרקע שלהם כדי להעביר את המסר בצורה הנכונה?
טלב אלסאנע: האם יש לכם סרטים או תיאטרון בשפה הערבית כדי להעביר את המסר?
יאיר גלר: כלי ההסברה מנותבים על פי שוני תרבותי.
יאיר גלר: לרוסים יש ערוץ פעילות מאוד מאוד מסודר, לאתיופים יש ערוץ פעילות מסודר, למגזר הערבי יש ערוץ מסודר.
יאיר גלר: כל אחד מכלי ההסברה מותאם גם בשפה, החל מהאינטרנט - - -
טלב אלסאנע: אתם מתקשרים עם גורמים אחרים כדי להסביר לקהל היעד או שאתם מפעילים ברשות עצמה אנשים?
יאיר גלר: התשובה היא בהחלט כן.
יאיר גלר: ניתן לעמיתיי את הבמה.
אורנה שביט: במטה שלנו יש מנחים שלנו שהם אחראים על המגזרים שהם גם דוברי השפה – מנחה למגזר הערבי, לאתיופים ולרוסים, מנחים שבאים מהרקע התרבותי של קהל היעד אליו הם הולכים.
אורנה שביט: בשטח אנחנו נעזרים קודם כל במתאמים שנמצאים באותו מקום וגם ברכזים שהם דוברי השפה ומאותה תרבות, גם בכלי הסברה וגם בפעילות השוטפת - - -
טלב אלסאנע: הפעילות היומיומית היא בראייה כוללת שממנה נגזרת הפעילות השוטפת?
אורנה שביט: אם מדברים גם על כלים, הכלים הם מותאמים, הצגות בשפה, יש לנו בערבית וכעת אנחנו בתהליך הפקה באמהרית, הכלים מותאמים תרבותיים והם ארציים ולאו דווקא מקומיים.
ריקי צימר: אני רוצה לדבר על דרך העבודה הרב מערכתית שאתה שואל.
ריקי צימר: ראשית אנחנו לא עובדים לבד, אנחנו עובדים בשיתוף עם כל המשרדים.
ריקי צימר: זיהינו את הצורך לעבוד, מעבר לחינוך הפורמאלי, בחינוך הלא פורמאלי כי הקשר בין בית הספר לבית הוא קשר מאוד הדוק, יש חשיבות לעבודה משותפת והקשר עם הילדים נעשה אחר הצהריים.
ריקי צימר: זאת אומרת עבודה מול החינוך הבלתי פורמאלי.
ריקי צימר: הייתי מחלקת את אוכלוסיית היעד שאנחנו עובדים ברמה הארצית לשלוש רמות, מכאן גם תסיקו שאנחנו עובדים עם אנשי המקצוע הרלוונטיים, למשל למגזר הערבי, למגזר האתיופי וכמובן למגזר יוצאי ברית המועצות לשעבר ואחרים.
ריקי צימר: כשאנחנו מדברים על אוכלוסיות היעד המרכזיות הם למשל המפקחים ממינהל חברה ונוער במשרד החינוך שהיא אוכלוסייה מתווכת מאוד חשובה.
ריקי צימר: אנחנו מכניסים את תכנית ההשתלמות כתכנית חובה במסגרת התכניות שלהם, תכנית במסגרת הסמים והאלכוהול.
ריקי צימר: אנחנו מתייחסים לבני הנוער במסלולי המנהיגות הצעירה.
ריקי צימר: חשוב לנו להגיע לבני הנוער ולהגיע לאותם מנהיגים צעירים שיש להם השפעה ומשמעות, מיד אתן מספרים על כך.
ריקי צימר: פרחי חינוך בקהילה שיש להם משמעות מאוד רצינית, מדובר במתנדבי שירות שיאיר גלר הזכיר אותם, אלו גרעיני נח"ל בקהילה ומורות חיילות.
ריקי צימר: תפיסת התפקיד של מדריך בתנועה למשל, זאת יכולה להיות התנועה הדרוזית, יכולה להיות "מכב"י צעיר" או כל תנועה אחרת.
ריקי צימר: כשאנחנו מדברים על פורום רכזים של שנת שירות, מדובר על כ 500-600 איש, כאשר אנחנו מדברים על סמינרי מנהיגות אנחנו מדברים על בערך על כ- 1,000 בני נוער.
ריקי צימר: בסופו של דבר התפיסה הארצית היא להטמיע אותה בישובים.
ריקי צימר: הרכז מפרסם את המדיניות הזאת, היום אנחנו עובדים בשתי רמות: הקהילה וברמה הארצית.
ריקי צימר: אין ספק שדרך ההטמעה לוקחת זמן, היום אנחנו בשלבי הטמעה ואני מניחה שתוך שנתיים-שלוש שנים בוודאי זה יוטמע בכל ישוב.
ריקי צימר: כשאני מדברת למשל על העבודה מול "קידום נוער" אנחנו עובדים בשיתוף ולא לבד, אנחנו עובדים יחד איתם ובונים את התכנית איתם ברמה הארצית.
ריקי צימר: לשאלתך, אם חיפשנו כלים יצירתיים כדי לעבוד עם בני הנוער, יחד ישבנו עם "קידום נוער" ועם החינוך הלא פורמאלי ויצרנו חוברת שכוללת סרטון וכולי.
ריקי צימר: אם חשבנו שפרויקט של ספורט למשל "כן לספורט לא לסמים" מתאים גם למגזר הערבי, גם למגזרים העולים האחרים, גם לאוכלוסיות בסיכון וגם לאוכלוסיות הרגילות, התאמנו את ערכת העבודה שלנו לעבודה.
ריקי צימר: היום אנחנו פועלים גם עם משרד הרווחה, עם נוער וצעירים בעשרה ישובים ואנחנו מקווים להרחיב אותה.
ריקי צימר: ככל שיהיו יותר תקציבים נוכל להרחיב.
ריקי צימר: אני מוכרחה לומר שכאן זה עם matching , גם של משרד הרווחה, ואותו דבר גם עם הפנימיות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה ברמות שונות.
ריקי צימר: אנחנו יודעים ומכירים שככל שנטמיע את התכנית והיא תהיה חלק מהערכים, הדברים יושגו טוב יותר.
ריקי צימר: אני רוצה לציין שבשנה וחצי האחרונות התחלנו עבודה עם האוניברסיטאות והמכללות.
ריקי צימר: שוב, אנחנו עובדים שם עם הדיקנים ועם הסטודנטים עצמם כי אנחנו יודעים שצריך להגיע אליהם בדרך יצירתית אחרת, אנחנו לא יכולים לעשות להם את העבודה.
ריקי צימר: אחד הדברים שזיהינו במכללת הגליל המערבי הוא שהיה צורך בקורס למגזר הערבי בנושא מניעת שימוש בסמים ובאלכוהול.
ריקי צימר: הסתיים עכשיו הקורס ואני מקווה שהוא גם ימשיך.
טלב אלסאנע: באיזו דרך נעשית הפעילות שלכם באותן מכללות ואוניברסיטאות?
ריקי צימר: היא נעשית על ידי רכזים שאנחנו בוחרים יחד עם הדיקנים של האוניברסיטאות, כי מאוד חשוב לנו שהאוניברסיטה או המכללה תהיה מחויבת לעניין.
ריקי צימר: אנחנו בוחרים יחד איתם את האנשים ויש לנו ברשות, דוקטור חגית בוני נוח, שבאה מתחום האקדמיה ועוסקת בזה.
ריקי צימר: אנחנו עובדים יחד איתם, נפגשים איתם אחת לחודש והם רואים את המכללה או האוניברסיטה כמו קהילה.
ריקי צימר: הם עושים קודם כל את המיפוי, הם בודקים למי הם יכולים להגיע וכדומה.
ריקי צימר: אני לא ארחיב ואעצור כאן, אם יש לכם שאלות אשמח לענות עליהן.
טלב אלסאנע: תודה רבה גברתי.
טלב אלסאנע: נפנה לדוקטור נתן גלעד ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
גלעד נתן: כמה דברים על נתונים, טווח הנתונים, טבלה 7, בסופו של דבר כולם יודעים, אבל מה עושים עם זה?
גלעד נתן: לקחתי כמה תכניות שכמה מהן הן בכלל לא תכניות מניעה וחינוך, אבל הן יכולות לתת אפקט מניעתי, כמו למשל קיומה של יחידת סמים במחלקת הרווחה.
גלעד נתן: ב- 67 רשויות אין אף תכנית, זה כולל אתכם, משרד החינוך, משרד הרווחה.
גלעד נתן: תכנית אחת יש ב- 52 רשויות, שתי תכניות יש ב- 41 רשויות.
גלעד נתן: זאת אומרת שהסבירות, אם אין תכנית או שתי תכניות, שיהיה טיפול ברשות, היא מאוד נמוכה.
גלעד נתן: שוב, התכנית לא חייבת להיות תכנית חינוך, מדובר על 60% מהרשויות.
גלעד נתן: אנחנו מגיעים לכך שב- 94 רשויות יש שלוש תכניות ומעלה, גם אז זה לא מחייב שזה סמים, כי התכנית יכולה להיות משהו על מניעה, אבל לא באופן ישיר, או שזו זכאות של הישוב ושב- matching בחרו לקחת תכניות אחרות, או שבתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון גם בחרו תכניות אחרות ולא סמים, אבל נניח שבשליש מהרשויות יש באמת מענה הולם, אנחנו עדיין נשארים עם 60% מהרשויות שהמענה בהן הוא לא יהיה הולם.
גלעד נתן: כשיושב ראש הועדה ביקש ממני להכין את המסמכים לדיון הוא אמר "שמענו שחשוב קודם כל לעסוק במניעה, בחינוך ובהסברה כדי שלא ייכנסו סמים עוד לפני שאנחנו באים לשנות את המדיניות".
גלעד נתן: התמונה שעלתה ממה שאני מצאתי, בדומה לתמונות שעסקתי בעבר, לא היה שינוי.
גלעד נתן: זה חשוב, אומנם אני רואה בכמה מקומות שינויים קטנים, משרד הרווחה עם תכנית הילדים והנוער בסיכון, זה שיפור משמעותי איפה שהיא נכנסת ועם מה שהיא עושה.
גלעד נתן: החוסר הבולט, בין אם זה בתחום האכיפה לפני שהסמים נכנסים, ואם בתחום הפעילות החינוכית, זה לא השתנה.
גלעד נתן: זה יופי שיש כעת תכניות באוניברסיטאות, אוניברסיטאות זה כבר אוכלוסייה חזקה, אין נוער מנותק באוניברסיטאות, אין צעירים בסיכון קיצוני שנמצאים ברחובות שנמצאים באוניברסיטאות.
יאיר גלר: אבל השימוש שם מאוד מאוד גבוה, מאוד גבוה והוא הכי גבוה במדינת ישראל.
יאיר גלר: אנחנו יודעים שקרוב ל -40% מהסטודנטים הם צרכני סמים ויותר מזה אלכוהול.
ריקי צימר: אני גם חושבת שהם יוצרי תרבות, הם אנשים שבסופו דבר יהיו אנשי מקצוע והורים.
ריקי צימר: אולי באמת צריך לעדכן את הנתונים.
יוסי הראל פיש: אני המדען הראשי של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
יוסי הראל פיש: ברשות
יוסי הראל פיש: כם אני רוצה לפתוח למשהו יותר כללי ולהכניס את זה קצת יותר לקונטקסט.
יוסי הראל פיש: קודם כל אחת מהמטרות המרכזיות שלנו ברשות, יחד עם השותפים שלנו מהמשרדים האחרים, היא לבסס את כל התחום של הסמים והאלכוהול על מה שנקרא השפה המדעית, כלומר שכל המדיניות וההחלטות והאסטרטגיות של ההתערבות תהיינה מלוות במידע מדעי גם כדי לכוון אותו לכיוון המקומות שיש בהם את הצורך וגם למפות את מה שקורה בשטח, בוודאי ובוודאי לעשות את אותן הערכות מדעיות כדי שיהיה ניתן להציב יעדים להשגה, יעדים מדידים שניתן לראות במה אנחנו מצליחים ולכוון את ההתערבות בהתאם.
יוסי הראל פיש: יאיר גלר הזכיר קודם את אוכלוסיית הנוער כיעד מרכזי, אנחנו עוקבים אחרי אוכלוסיית הנוער בישראל כבר עשרים שנה בהשוואה לנוער בכ- 40 מדינות באירופה ובארצות הברית.
יוסי הראל פיש: כאן אני רוצה להכניס דברים לפרופורציות.
יוסי הראל פיש: משנת 1994 ועד היום ישראל נמצאת בתחתית הטבלה של אירופה וצפון אמריקה בצריכת סמים לכל רוחב הסמים באוכלוסיות נוער ותלמידים עד סוף התיכון.
יוסי הראל פיש: אם אתה מסתכל לאורך העשרים השנה האלה בסך הכול צריכת הסמים היתה מאוד יציבה.
יוסי הראל פיש: אפשר בפירוש לדבר על כך שבמדינות אחרות השיעורים הלכו וגדלו בתקופות מסוימות, אצלנו הפעילויות שנעשו בשטח, גם אם הם המצב לא השתנה, הובילו למצב שיכולנו להשאיר את המצב כמו שהוא ולא להיגרר אחרי העליות שאנחנו רואים במדינות אחרות.