GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה כהן: יושב כאן יושב ראש ההתאחדות שאתמול היה אצלו אירוע עם 300 איש באירוע, יש בר באולם משופע במשקאות, תגברו אותו בעוד 60 בקבוקי וודקה ל- 300 איש, 60 בקבוקי וודקה שנגמרו, מדובר בכמות אדירה.
יהודה כהן: במקרה הזה זה לא היה בר אקטיבי, נכנס בעל האירוע והוסיף את המשקאות.
יהודה כהן: אנחנו מדברים על הברים האקטיביים.
יהודה כהן: ברגע זה אנחנו פונים ומבקשים מכל גורמי האכיפה בנושא הזה ליצור מודעות.
יהודה כהן: היום פניתי לעשרות ברים אקטיביים, להגיע להשתתף איתנו בדיון, כולם תפסו רגליים קרות.
יהודה כהן: נוח להם לברוח מהנושא כי "מה רוצים ממני".
יהודה כהן: ביקשו ממני רישיון עסק, פיקוח משטרה, אנחנו נבקש בפיקוח של לבדוק את הנושא ובאיזו מקום ליצור בלימת התופעה הזאת כדי שהציבור ידע שבר אקטיבי זה משהו שרירותי, זה לא מים.
יהודה כהן: לא מוצאים את החוק שאומר לבר האקטיבי לא.
טלב אלסאנע: נשמע את נציג המשרד לבטחון פנים בעניין, תודה.
טלב אלסאנע: מר אייל זילברמן, בבקשה.
אייל זילברמן: צהריים טובים לכולם.
אייל זילברמן: בואו ונתחיל מההתחלה.
אייל זילברמן: אנחנו יחד עם בעלי אולמות התחלנו לדון בנושא לפני כמה חודשים, זה לא מהיום.
אייל זילברמן: איגוד בעלי האולמות ביקש כמה הבהרות.
אייל זילברמן: אחת ההבהרות הייתה שגם בר אקטיבי הוא עם רישוי.
אייל זילברמן: זאת אומרת שבעל אולם שמקבל אליו בר אקטיבי לאירוע, לא משנה מי מזמין אותו בין אם מזמין אותו בעל השמחה או בעל האולם, מחויב אותו בר אקטיבי להיות בעל רישיון עסק.
אייל זילברמן: כבעל עסק חלות עליו ההגבלות של החוק, ההגבלות בחוק איסור מכירה או הגשה משקאות למי שטרם מלאו לו 18 שנה.
טלב אלסאנע: זאת אומרת שמבחינת החוק, הנושא הזה מוסדר?
אייל זילברמן: ברור.
אייל זילברמן: אם בר אקטיבי הוא עסק עם רישוי הוא אמור לעמוד בסעיפים 4.8 של מכירה או הגשה של משקאות אלכוהוליים, זה אומר שהוא אמור לעמוד בכל החוקים של מדינת ישראל, זה החוק שאומר איסור הגשה ומכירה של משקאות אלכוהוליים למי שטרם מלאו לו 18 שנים.
אייל זילברמן: חובתו של בעל האולם לראות את הרישיון, לא יהיה רישיון לאותו בר אקטיבי לא יהיה ניתן לו להיכנס לאולם גם אם הזמין אותו משה.
אייל זילברמן: צריך להבהיר גם לבעל האירוע שאם הוא מביא זרים לנהל את האירוע הזה הם צריכים לעמוד בכל הדרישות.
אייל זילברמן: אם הוא מביא בר אקטיבי הוא צריך להיות עם רישיון עסק, אם אין לו רישיון הוא לא יכנס.
אייל זילברמן: הנקודה פה היא איך מצליחים לאכוף את החוק, איך אוכפים שהוא לא ייתן לילד בן 13 ברחבה של האולם שתייה חריפה.
אייל זילברמן: לשים שוטר בכל אולם זה לא רציונאלי וגם לא יהיה דבר כזה שיעלו פתאום ארבעה שוטרים כדי להסתכל ולסגור אירוע, אף אחד לא יסגור חתונה כי כולנו יודעים מה התוצאה ומהי ההשלכה שתבוא רגע אחרי.
אייל זילברמן: צריך להיות גם הגיוני בדברים האלה.
אייל זילברמן: אני לא נכנס לתחום הכלכלי של בעל האולם, את מה להכניס ואיך להכניס.
אייל זילברמן: אני אומר בצורה הכי פשוטה, כל בעל עסק שנכנס לאולם חייב לעמוד בכל חוקי הרישוי.
אייל זילברמן: האחריות היא של בעל העסק, בעל האולם.
אייל זילברמן: אם אתה משכיר את המקום שלך לצד אחר המקום הוא שלך ואתה אחראי עליו ודאג בבקשה שיעמדו בכל התנאים.
אייל זילברמן: הרישיון שלך בדיוק כמו של הבר האקטיבי.
טלב אלסאנע: מה המשטרה עושה בעניין, מהי מידת המעורבות שלכם, מה מידת המקרים שהתערבתם בעניינים האלה?
אייל זילברמן: לאירוע חריג בתוך האולם בוודאי שתגיע משטרה לטפל באירוע.
אייל זילברמן: יש בכל מקומות הבילוי ואתרי הבילוי, שזה בדרך כלל בימי חמישי או באירועים הגדולים, תמיד תהייה בדיקה של ניידות מעבר לבדיקות שיכרות, אבל לא יעמוד שוטר באולם שמחה מתחת לחופה ואחר כך ברחבת הריקודים לראות למי מוכרים ולמי לא.
אייל זילברמן: זה גם לא הגיוני.
טלב אלסאנע: יש לכם בקרה?
טלב אלסאנע: האם אתם מגישים דוח לבעל האולם או לבר האקטיבי?
טלב אלסאנע: אתם לא צריכים להתעסק עם הקטינים ולהפוך את השמחה לצרה צרורה.
אייל זילברמן: זו בדיוק המטרה, בדיוק.
אייל זילברמן: אני חושב שהאינטרס של בעל האולם הוא כמו שלנו והוא שהאירוע יעבור בשלום.
טלב אלסאנע: וגם שאחרי האירוע יחזרו הביתה בשלום.
אייל זילברמן: אולמות שמחה הם חלק מהמקומות שבתוספת תיקון 26 שאומר שמותר להגיש אלכוהול אחרי השעה 23:00.
אייל זילברמן: כמו שיש בפאבים או בכל מקום אחר.
אייל זילברמן: נעשות בקרות על ידי ניידות במרכזים כאלה בשעות 24:00 או אחת בלילה, יש אנשים שיוצאים לבדוק דגימות של אלכוהול, אבל אין בקרה על כל אולם ואולם לראות מי יצא משם שיכור כי אין אפשרות כזאת, מדובר על 600-700-800 אולמות ואולי יותר, זה בלתי אפשרי.
טלב אלסאנע: למשטרה יש תכנית הפגנת נוכחות.
טלב אלסאנע: לא להיכנס לאירוע, אלא עצם העובדה שהמשטרה נמצאת - - -
אייל זילברמן: בסופי שבוע, יש הפגנת נוכחות.
טלב אלסאנע: איפה שאין נוכחות החוק לא נמצא.
אייל זילברמן: יש שני דברים, אנחנו צריכים לקחת בחשבון שקודם כל המשטרה כן עושה את העבודה שלה ובעיקר בעיקר, בעיקר בסופו שבוע, שישי-שבת שאלו הימים העיקריים לבילויים ולאו דווקא באולמות שמחה, אם נצא לרגע מהעניין של אולמות שמחה.
אייל זילברמן: קיים דבר נוסף והוא לדעתי חובתו של בעל האולם לדווח במקרה כזה, היה ו- .
אייל זילברמן: כלומר אם אתה רואה, אם אתה כבעל אולם לא רוצה לפגוע במוניטין, לדעתי מחובתו של בעל האולם לדווח כשהוא רואה שיש הגשה לקטינים באולם שלו.
אייל זילברמן: ברגע שהוא ידווח נדע ואז נוכל לפעול, אבל אי אפשר להגיע לכל אולם.
טלב אלסאנע: מר דוד אסרף בבקשה.
דוד אסרף: כנראה שאנשים לא יודעים האם יש מישהו מהברים האקטיביים שיודע שהוא צריך להוציא רישיון?
דוד אסרף: יש אלפי ברים אקטיביים ואף אחד לא יודע שהוא צריך להוציא רישיון עסק לבר הזה.
דוד אסרף: ילד בן 15 שיש לו כמה גרושים מהאבא הולך לפתוח בר אקטיבי ללא שום התראות, ללא שום אישורים, ללא שום דבר, הם ניגשים, פותחים בר וקונים שתייה, זה מה שהם עושים.
דוד אסרף: איך אפשר לעקוב כדי שהבר האקטיבי יוציא רישיון?
טלב אלסאנע: ישנה אפשרות בפועל שעסקים למכירת אלכוהול יפעלו ללא רישיון.
אייל זילברמן: נותני הרישיון במדינת ישראל הם הרשויות המקומיות.
אייל זילברמן: משטרת ישראל כמו גופים אחרים נותנת רק אישור.
טלב אלסאנע: יש אפשרות להפעיל עסק למכירת אלכוהול ללא רישיון?
גרנר: אני ראש אגף רישוי עסקים במשרד הפנים.
גרנר: אין רישיון למכירת אלכוהול כמו במקומות אחרים בעולם.
גרנר: יש רק רישיון לאלה שמוכרים לצריכה במקום, פריט 4,8 זה מה שמופיע בצו רישום עסקים.
טלב אלסאנע: אולי תרחיב בעניין הזה כי לדעתי הוא חשוב.
גרנר: איפה העגלה כאן, אפשר להגיד שזה בר אקטיבי אבל מדובר במשקאות רגילים.
גרנר: חולקו לכולם כאן משקאות תוססים, נחשוב לרגע שקיבלנו משקאות משכרים, האם יעלה על הדעת שאתה תרשה להיכנס לאולם הזה מבלי לקבל את אישורך או אישורה של הכנסת?
גרנר: –זאת בדיוק הנקודה, ועל זה אני רוצה להצביע.
גרנר: לצורך העניין ולפחות בראיה ולאו דווקא רק בר אקטיבי בתוך האולמות.
גרנר: ישנם עוד הרבה בעלי עסקים שנכנסים לאולמות אירועים, החל מתקליטן וגם מנהלת האירוע שמניחה את המפה ועושה את כל התפאורה, כל אלה מקבלים את אישורו של בעל האולם ואפילו מחתימים אותם על טופס חובה שאומר "אדוני אתה חייב לעבוד לפי הכללים".
גרנר: את זה אני בדיוק בא לומר.
גרנר: אני לא רוצה להיכנס לעסקו של בעל האולם.
גרנר: אגב, יש בעלי אולמות שבאופן יזום שמים ינשופים ביציאה כדי לראות אם שתו או לא.
גרנר: לגבי השאלה שלך למשטרה, אני יצאתי מחתונה והמשטרה חיכתה לי בחוץ לא רחוק ובדקה אותי, מזל שלא נהגתי אלא אשתי ולא מצאו שום דבר.
גרנר: לצורך העניין כן יש ביקורות אקראיות.
גרנר: נכון שלפי הרגולציה בפריט 4.8 מופיע שכל מי שמוכר או שנותן לצריכה במקום טעון אישור לרבות הנושא של בר אקטיבי.
גרנר: אבל לא יעלה על הדעת שאתה מכניס מישהו לבית שלך ולא תבדוק מי נכנס, את זה בדיוק אני אומר לבעלי האולמות.
גרנר: אני לא בודק אותם בציציות כי זה תפקידם לבדוק מי נכנס.
גרנר: אני מכיר בעלי אולמות שלא יאפשרו לאף בעל קייטרינג להיכנס אם זה לא שלו.
טלב אלסאנע: הם לא יכולים לפטור את עצמם מהאחריות.
גרנר: אני בא לומר שאני לא מפיל את האחריות עליהם.
טלב אלסאנע: האחריות היא גם של בעלי הברים האקטיביים.
טלב אלסאנע: יש כאן אחריות כפולה, כלומר גם של בעלי האולמות וגם לאלה שמספקים לאותם קטינים באופן ישיר.
גרנר: אלו שני דברים נפרדים.
טלב אלסאנע: את האחריות של בעלי האולמות אנחנו כבר יודעים, אנחנו דורשים לעמוד באחריות שלהם ולא להכניס לאולמות אנשים שפועלים בניגוד לחוק, גם הם נושאים באחריות.
טלב אלסאנע: השאלה מהי מידת האחריות, המחויבות והפיקוח על בעלי הברים האקטיביים.
גרנר: החוק אומר שאסור להגיש למי שמתחת לגיל 18 וזה חל על כל אחד.
גרנר: אסור וזה מה שכתוב ולכן לא משנה אם יש לו רישיון או לא.
גרנר: אסור לאנשים מתחת גיל 18 להגיש משקה משכר, אחד שמספק הוא עבריין לצורך העניין, וזו עבירה פלילית.
רות דיין מדר: אין מי שיאכוף את זה, אז מה זה עוזר?
גרנר: בדיוק אמר אייל זילבמן, "אני אשים שוטר בכל מקום?
גרנר: " זו בדיוק הנקודה.
רות דיין מדר: אולי ניתן לעשות מבצע אכיפה.
גרנר: זה משהו אחר ובואו נחשוב, זה עניין של מודעות, הדרכה, הסברה וכל הדברים האלה.
גרנר: אני מזכיר לנושא הזה צריך יותר מודעות של הציבור הרחב.
טלב אלסאנע: אמרת שאין דרישה לרישיון עסק למכירת משקאות?
גרנר: למשל במדינת ישראל השיטה שונה מארצות הברית.
גרנר: בארצות הברית כל מי שיש לו משקאות משכרים חייב לקבל רישיון, אם יש לו בתוך החנות שלו משקאות חריפים הוא חייב לקבל רישיון מטעם המדינה.
גרנר: במדינת ישראל זה שונה, אתה יכול להיות יבואן של משקאות משכרים ויש לך מחסן גדול של משקאות משכרים, אתה מקבל אישור כמרכול ולא למשקה המשכר אתה צריך רישיון.
גרנר: זאת אומרת שמותר לך לסחור במשקאות משכרים, לא קיים בישראל חוק שמגביל אותך.
טלב אלסאנע: נשמע את רעיה שטנר, בבקשה.
רעיה שטנר: מבחינתי, חשוב להבהיר בנוסף לדבריו של אייל זילברמן, שפרס בצורה יפה וברורה לדעתי.
רעיה שטנר: האיסור למכירת אלכוהול לקטינים הוא עבירה פלילית, הוא קיים בחוק מקדמת דנא וזה לא משהו חדש וזה אפילו לא במסגרת החקיקה האחרונה שהמשרד לבטחון פנים הוביל.
רעיה שטנר: מעבר לזה הנושא הספציפי של רישוי עסקים כפי שהובא היום בצורה מאוד מאוד ברורה, כאן אני חושבת שנדרש גם שיתוף פעולה, ולכן נראה לנו מאוד נכון לזמן את הדיון דווקא לכאן, שלא רק נשמע.
רעיה שטנר: כמובן שהתכתבנו ושוחחנו טלפונית, חשוב היה להביא את זה כאן לפתחה של הכנסת, לשבת עם הגופים האחרים הנוגעים בדבר ולראות איך כן ניתן ליצור את הגשר הזה גם בין בעלי האולמות שיבינו את דבר החוק, יבינו שזה דבר חקיקה במדינת ישראל, ומעבר לכך שצריך לאכוף אותו, שזה תפקידה של המשטרה, צריך לכבד ולקיים אותו.
רעיה שטנר: זו בעצם האמירה שלנו אליכם.
יהודה כהן: ציינתם כאן דבר מעניין והוא 'חוק שמירת זכויות יוצרים' וכל שאר הדברים הדומים.
יהודה כהן: יש לנו את הדילמה הקשה בין התקליטן שמשמיע מוסיקה לבין מי שאמור לאכוף וזה נפל עלינו.
יהודה כהן: באנו בדברים עם אקו"ם, בקשר לנושא הזה ואכן אמרו לנו "בסדר, אתם פטורים מתשלום, אין לכם חובת תשלום כי אתם לא משתמשים ישירים".
יהודה כהן: אבל, הם העמידו לרשותנו את השובר שאומר לבעל האירוע שללא השובר הזה לא נכנס תקליטן, כך בעצם אנחנו שומרים על החוק, לא מבטלים את החוק ושומרים על החוק.
יהודה כהן: באותה מידה אני אומר שכאן אין לנו את הכלי להגיד את אותו דבר לבר האקטיבי, שהודיעו לו רישום העסקים, השלטון המקומי והאחרים.
יהודה כהן: תנו לנו את זה ואנחנו נעמוד בזה.
איתן גורני: סליחה שאני מפריע לך, אני לא מסכים איתך.
טלב אלסאנע: תענה לו בהמשך.
איתן גורני: כמו שאם אתה שומר כשרות, ויבוא אליך מישהו שיביא את הקייטרינג שלו ואתה רוצה שהאולם שלך יהיה כשר, אתה תבקש ממנו תעודת כשרות.
אייל זילברמן: לא יכניסו אותו בכלל.
איתן גורני: תוריד את האקטיבי מהבר, וזה לא הופך אותו ללא בר.
איתן גורני: זה בר וכל הכללים והחוקים חלים עליו, אתה בתור בעל אולם יכול לבוא ולדרוש ממנו שיהיה לו רישיון עסק, אם אין לו רישיון עסק או רישיון עבודה הוא לא נכנס.
יהודה כהן: אבל מי היום בשלטון המקומי יפעל.
יהודה כהן: הוא יגיע היום לעירייה ויאמר שהוא רוצה רישיון עסק לבר אקטיבי, יש דבר כזה?
יהודה כהן: אין דבר כזה.
יהודה כהן: רישוי העסקים כאן תשאל אותו, תבדוק.
דוד אסרף: יש לנו היום אלפי ברים, תגיד לי על אדם אחד שפנה לעירייה ונתנו לו רישיון, למה?
דוד אסרף: – כל בר יכול לעבור לעיר אחרת.
דוד אסרף: אני אדאג לכך שבעל בר אקטיבי לא יכנס בלי רישיון, אבל צריך לדאוג שלבר הזה יהיה רישיון, איך הוא יוצא רישיון?
דוד אסרף: מישהו צריך לפרסם את זה.
דוד אסרף: להיום הזמנו עשרים בעלי ברים שאמרו שהם בלי רישיון.
דוד אסרף: צריך מישהו שיודיע לבר האקטיבי שייגש להוציא רישיון, מישהו יודע מזה?
רות דיין מדר: צריך להחתים אותו על איזה נייר, שאומר שלא ימכור למי שמתחת לגיל 18.
דוד אסרף: לא לתת לו היכנס ללא כשרות וללא רישיון בר אקטיבי.
טלב אלסאנע: אתם נציגי משרד הפנים, מבקשים מכם רישיונות לבר אקטיבי?
טלב אלסאנע: אם הם ניגשים לרשות המקומית הם יכולים לקבל כן או לא?
טלב אלסאנע: בדקת את זה או לא?
גרנר: לא הובא לשולחני שרשות סירבה להוציא רישיון עסק, ולכן אני לא יודע.
טלב אלסאנע: אתם הוצאתם הנחייה מסודרת?
גרנר: זאת לא הנחייה, זה בחוק.
טלב אלסאנע: אנחנו שומעים כאן שברים אקטיביים לא מקבלים.
גרנר: אמרו את זה בעלי האולמות, אני אמרתי לך שמבחינתי זה לא הונח על שולחני, אני לא יכול לבדוק אם לא באים אלי בתלונות.
איתן גורני: השאלה היא, האם בר אקטיבי צריך רישיון או לא?
אייל זילברמן: נאמר כאן חד וחלק, שחייב שעל פי פריט 4.8, התשובה היא כן.
טלב אלסאנע: הוא אומר לך דבר שני, הם לא יכולים לקבל כי אין מי שייתן להם.
יהודה כהן: זה מה שאני אומר.
רעיה שטנר: בר אקטיבי טעון רישיון, אתה טוען על פי דברייך, שבעל הבר האקטיבי לא יודע שהוא צריך רישיון.
דוד אסרף: אף אחד לא יודע שהוא צריך להוציא רישיון.
גרנר: בוא נאמר שאי ידיעת החוק אינה פוטרת מעונש.
גרנר: לכן זו לא חובה מהבחינה הזאת ולכן חוק פלילי מחויב על פי החוק.
גרנר: יש גם חוק לחבישת קסדה לאופניים, בוא תראה בתל אביב שיודעים מהחוק, אם מישהו אכף את החוק הזה.
גרנר: את זה אני אומר בדיוק.
גרנר: כולם תמימים ומיתממים, הם יודעים בדיוק שצריך אבל נוח להם לומר "אני לא יודע, לא רוצים לתת" וכל זה.
גרנר: היה ואני אדע שרשות מסרבת להוציא אני מצהיר כאן בקול רם שאני אתערב.
דוד אסרף: בנוגע לרישיון שהבר האקטיבי צריך להוציא, אם הוא פונה לעירייה ומישהו יודע שהוא צריך לקבל רישיון, שיתנה לו את כל התנאים כדי לקבל רישיון עסק כזה.
דוד אסרף: לפני חמש שנים לא היו ברים אקטיביים ולכן הם לא יודעים את זה, לפני חמש-שש שנים האולם הגיש את השתייה.
דוד אסרף: זו הסיבה שאין להם רישיון.
רות דיין מדר: אני נציגת המרכז השלטון המקומי.
רות דיין מדר: גם אני לא שמעתי, אם יפנו אלו בעלי ברים אקטיביים ויבקשו את הרישיון או שיגידו שיש בעיה להוציא רישיון באיזו רשות מקומית, אנחנו נשמח לטפל בנושא.
רות דיין מדר: שנית, אולי כדאי שבעלי האולמות יוציאו איזה מסמך כתוב למי שמפעיל את הברים האקטיביים ויוודאו שהם אכן עומדים בקריטריונים של רישוי עסק, לפעול על פי חוק כלומר לא לתת מתחת לגיל 18, אולי זו האפשרות בינתיים.
רות דיין מדר: לדעתי זה גם אינטרס שלכם זה לא לאפשר כניסה של בר אקטיבי, אפילו אינטרס כלכלי שלכם לא לאשר כניסה של בר אקטיבי למי שאין רישיון עסק.
גרנר: אגב יש להם ביטאון שהם שמוציאים, לדעתי בביטאון הזה אפשר להפיץ ולציין את הדרישות שלכם כבעלי האולמות.
יהודה כהן: אנחנו נציגי החוק?
יהודה כהן: החקיקה קיימת אבל הבעיה היא אחרת.
איתן גורני: אולי הבעיה היא, שרשויות הפיקוח של הרשויות המקומיות, צריכות לדרוש מבעלי האולמות, לדרוש מבעלי הברים האקטיביים רישיון עסק.
איתן גורני: אם הם לא מציגים רישיון עסק, אז בעל אולם השמחות שלקח כזה אדם שאין לו רישיון עסק, יהיה אחראי על כך.
איתן גורני: החובה על בעלי האולמות, לוודא שלבעל הבר האקטיבי יש רישיון ואז לא תהייה להם בררה.
גרנר: אמרתי כבר שזה אותו דבר לגבי הקייטרינג, אותו דבר לגבי תקליטן.
טלב אלסאנע: הסוגיה ברורה, אנחנו מסתובבים סביב עצמנו.
יהודה כהן: הפעלה בלי רישיון יש מי שאוכף, רק השאלה אם יש לך רישיון או אין לך.
יהודה כהן: לא אני הבודק, המשטרה צריכה לבדוק באותה מידה, לא לבדוק את התוצאה אלא להתעסק במניעה.
רות דיין מדר: מילה לגבי האכיפה.
רות דיין מדר: היום יש אכיפה על ידי פקחי הרשות המקומית, למשל בנושא עישון, אבל אין אכיפה לעניין של אלכוהול, אולי יש מקום לחשוב בעניין.
קריאה: יש שיטור, זה המדינה.
רות דיין מדר: מניעת עישון במקומות ציבוריים, יכול להיות שניתן ללכת על אותו מודל אכיפה למניעת אספקת אלכוהול.
יהודה כהן: דוגמה ממש לא טובה לצורך העניין.
יהודה כהן: אני חוזר מסריח כולי מעישון באולמות, על מה את מדברת?
יהודה כהן: מישהו עושה אכיפה?
יהודה כהן: התשובה היא לא.
רות דיין מדר: אני אומרת שצריך לעשות גם וגם.
יהודה כהן: צריך גם.
טלב אלסאנע: הרשויות המקומיות עושות אכיפה על עישון?
רות דיין מדר: מניעת עישון במקומות כמו בפאבים וכאלה, זה מכוח החקיקה.
גלעד נתן: הפקחים אוכפים גם דברים אחרים והם יכולים לאכוף גם רישיון עסק.
רות דיין מדר: המשטרה אומרת שהיא לא יכולה לפקח ואין לה תקציבים ואין לה יכולת, יכול להיות שצריך להעביר את האכיפה, יכול להיות שאת האכיפה לנושא הזה צריך להעביר את הסמכות לרשות המקומית ושתפעל כמו שהיא עושה היום בתחום העישון.
גלעד נתן: יש לך את הסמכות היום.
רות דיין מדר: לעניין מניעת עישון.
גלעד נתן: פקח יכול לעשות את זה היום.
רות דיין מדר: לבעל האולם?
רות דיין מדר: זה לבעל האולם ולא לבר האקטיבי כי לבר האקטיבי אין בכלל רישוי.
תמר ליברטי: אז תעמידי אותו לדין על הפעלה ללא רישוי.
טלב אלסאנע: מי שמפעיל עסק ללא רישיון של הרשות המקומית מה דינו?
אייל זילברמן: החוק אומר דבר מאוד פשוט, לא יכול להתקיים עסק ללא רישיון עסק.
טלב אלסאנע: רבותיי אני חושב שמיצנו את הדיון בנושא.
איתן גורני: סליחה, רות דיין, אנחנו נבוא איתכם בדברים, אנחנו כבר איתכם בדברים והיו לנו כבר ישיבות, גם עם אשר, נבוא איתכם בדברים ונראה איך אנחנו מתקדמים.
טלב אלסאנע: הוועדה רואה בחומרה את פעילות הברים האקטיביים שפועלים בניסיון לעקוף את האיסור על פי חוק איסור מכירת משקאות חריפים לקטינים.
טלב אלסאנע: הוועדה מדגישה חובת קבלת רישיון עסק גם להפעלת הברים האקטיביים.
טלב אלסאנע: כל מי שאינו פועל על פי רישיון פועל בניגוד לחוק.
טלב אלסאנע: הוועדה רואה שקיימת אחריות משפטית של בעלי האולמות.
טלב אלסאנע: בעלי האולמות צריכים לדרוש מבעלי הברים האקטיביים הצהרה שהם פועלים על פי חוק וגם נושאים ומחזקים רישיון הפעלת עסק.
טלב אלסאנע: הרשויות המקומיות חייבות לפעול כדי שכל בעל בר אקטיבי יקבל רישיון עסק ויפעל בהתאם לחוק.
טלב אלסאנע: בנוגע לחקיקה לרישיון מכירת משקאות חריפים נבקש מהרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול שתודיע לוועדה אם היא יוזמת חקיקה להסדרת הנושא.
טלב אלסאנע: אם כן איפה זה עומד.
טלב אלסאנע: היה ולא הוועדה תיזום חקיקה ספציפית לאחזקה ומכירת של משקאות חריפים.
טלב אלסאנע: הישיבה נעולה.
טלב אלסאנע: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
טלב אלסאנע: נושא הדיון היום, הוא כשלון מדיניות המלחמה בסמים בעולם – ממצאי דוח הוועדה הבינלאומית למדיניות סמים.
טלב אלסאנע: בהזדמנות זו אני רוצה לברך על השתתפותו של חבר יקר שמלווה אותנו מזמן, חבר הכנסת לשעבר צבי הנדל, שלום רב, מכבד אותנו בנוכחותו פרופסור רפאל משולם שערך את הדוח אותו קיבלתי.
טלב אלסאנע: אני אציין מספר דברים שעלו מתהיות ושאלות שהגיעו.
טלב אלסאנע: ראשית אני רוצה לומר שעצם קיום הדיון אינו מפחית את ההערכה למאמצי כל הגורמים הרלוונטיים שמשקיעים בנושא.
טלב אלסאנע: אנחנו מאמינים שהעולם יראה הרבה הרבה יותר ללא נגע הסמים.
טלב אלסאנע: מטרת הדיון היום לבחון את המדיניות הקיימת באופן פתוח והכי גלוי ללא שום דעות קדומות.
טלב אלסאנע: המטרה איננה להכריז שהמדיניות הקודמת נכשלה או לאשר מגמה חדשה, המטרה היא לבחון את הנושא באופן רציני, אחראי ומעמיק כאשר כל האופציות פתוחות, אין נושא שנגיד שיש עליו טאבו ושלא נקיים עליו דיון, גם אין כוונה להתבצר בדעות קיימות ולפסול אפשרויות חדשות.
טלב אלסאנע: הדוח של הוועדה הבינלאומיות למדינות סמים שמוצג בפנינו הוא דוח מאוד רציני שלא ניתן להתייחס אליו כלאחר יד במיוחד כשאנחנו רואים מי שותף לדוח:, נשיא מקסיקו לשעבר, מזכיר ארצות הברית, ראש ממשלת יוון לשעבר ועוד אנשים משמכם ומעלה בעשייה הציבורית, באחריות בתחום חוק ומשפט, בתחום הבריאות וגם בתחום זכויות האדם.
טלב אלסאנע: לכן לדעתי יש מקום לקיים דיון כשהממצאים הם הגורם שמנחה את הדיון היום וגם את הדיונים הבאים.
טלב אלסאנע: לפי רשימת המשתתפים לדעתי היום אין סיכוי שנוכל למצות את הנושא בישיבה אחת.
טלב אלסאנע: שמתי לב שמהדוח עולה שההכרזה שהמלחמה העולמית בסמים נכשלה.
טלב אלסאנע: אני אקריא מהמלצות הוועדה "מדיניות ההכללה והטלת הדופי נגד אנשים המשתמשים בסמים אשר אינם מזיקים לאחרים להתמודד עם תפיסות שגויות במקום להעצימן.
טלב אלסאנע: לבחון מודלים של רגולציה מתחום הסמים כדי לערער את כוחה של הפשיעה המאורגנת ולהבטיח את בריאותם ובטחונם של האזרחים".
טלב אלסאנע: הם מתייחסים במיוחד לעניין "ההמלצות תקפות במיוחד ביחס לקנאביס אולם גם מעודדים ניסיונות אחרים לבחינת המעבר למדיניות של אי הפללה ורגולציה כדי להבטיח מטרות אלה וליצור מודלים נוספים.
טלב אלסאנע: הגדלת ההיצע של שירותי בריאות וטיפול לנזקקים".
טלב אלסאנע: אלו ההמלצות שתנחנה אותנו.
טלב אלסאנע: שמתי לב שבהמשך הם התייחסו למדינות הקיימת של אפס סובלנות ובצורך לאכיפה ביתר שאת כלפי ארגוני הפשיעה, להתייחס למשתמשים כקורבן ולא בענישה.
טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת אני רוצה לעלות מספר שאלות לגבי המדיניות הקיימת, האם המדיניות הנוכחית בישראל הצליחה לצמצם את השימוש בסמים, האם יש מקום לבחון את המשך הפעילות במסגרת המדיניות הקיימת?
טלב אלסאנע: האם התעקשותם של הגורמים המקצועיים, או חלק מהגורמים המקצועיים לכך שאין הבדל בין סמים קשים לסמים קלים, האם היא עולה בקנה אחד עם המציאות הקיימת?
טלב אלסאנע: האם מכורים לסמים, הנרקומנים הספציפיים ונזקי הסמים הם שונים?
טלב אלסאנע: האם יש מקום לבחון בחיוב את הפסקת הענישה ואת ההפללה של הצריכה האישית?
טלב אלסאנע: האם יש מקום לבחון טיפולים חלופיים למכורי הרואין כולל מתן הרואין למכורים במרכזי טיפול?
טלב אלסאנע: האם יש להגביר את ההשקעה במאבק בסוחרי הסמים, כולל דגש על סוחרי סמים קשים?
טלב אלסאנע: נשמע את ההתייחסות של משרד האוצר בנוגע להשקעה, מהי גודל ההשקעה מבחינה תקציבית, בגמילה, במניעה ובטיפול לעומת האכיפה.
טלב אלסאנע: נבקש התייחסות ממשרד המשפטים על מספר התיקים שנפתחים נגד משתמשים וסוחרי סמים, האם קיימת התייחסות לארגוני הפשע השונים?
טלב אלסאנע: בנוסף אני אבקש התייחסות בנוגע לדוח של הוועדה למלחמה בנגע הסמים שנעשה בראשותו של פרופסור רפאל משולם.
טלב אלסאנע: באחת ההמלצות של הדוח הייתה התייחסות "בסוף יחד עם זאת נמצא שמשרדי הממשלה הנוגעים בדבר יקימו ועדת קבע שרשאית להמליץ לתביעה בטרם יוגש כתב אישום בגין שימוש לרעה בסם הקנאביס או אחזקת סם כאמור, לשימוש עצמי, להפנות את החשוד לטיפול שיקומי במקום להפנותו למסלול פלילי – האם הדבר הזה נעשה?
טלב אלסאנע: נבקש תחילה את התייחסות משרדי הממשלה, הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.
טלב אלסאנע: מי שמבקש לקבל זכות דיבר יעביר את הבקשה למנהלת הוועדה בת שבע פנחסוב ויקבל את זכות הדיבור.
צבי הנדל: מילה אחת, אני נמצא כאן כיושב ראש הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.
צבי הנדל: אני נמצא בתפקיד של יושב ראש הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול אם מישהו מכיר אותי בכובעים אחרים.
צבי הנדל: אני לא ארחיב את הדיבור, אני אומר במספר משפטים קצרים, חלק גדול ממסקנות הוועדה של האו"ם, ראשית יש לי יתרון שם באו"ם, הוועדה מורכבת מאנשים שהם לשעבר וגם אני לשעבר וזה יתרון גדול, אני מבין אותם והם בעניינים.
טלב אלסאנע: מבין אותם לגופו של עניין או את הסיבות מאחורי הדוח?
צבי הנדל: אני סומך עליך שאתה תסביר את זה יותר טוב.
צבי הנדל: לעצם העניין, ההמלצות שהם ממליצים אדוני היושב ראש, אם נעזוב לרגע את הסמנטיקה, כמעט כולן מתקיימות בישראל.
צבי הנדל: זאת אומרת, שהיחס בין שתי הקצוות של המניעה מצד אחד והטיפול בכאלה שכבר נפלו ומכורים, רובם הולכים לשם, משתמש בודד, בוודאי לא ילדים וכולי, הם מטופלים גם אם יש אפשרות חוקית הם לא הולכים ישר לכלא.
צבי הנדל: תמצא כמעט אפס כאלה בכלא, כן תמצא שם סוחרי סמים.
צבי הנדל: אני לא רוצה להיכנס לכל הפרטים האלה אבל כן צריך לדעת שהמשאבים אצלנו והמאמץ העיקרי מושקעים בשלב החינוך והמניעה ובשלב מתן טיפול למכורים.
צבי הנדל: דבר אחרון שאני רוצה לומר וכדאי שנדע אותו, זה רחוק, רחוק מלהיות משהו שמשביע את רצוננו.
צבי הנדל: לא את רצוני ולא את רצון אף אחד.
צבי הנדל: בישראל תופעת הסמים בניגוד לעולם כולו לא הולכת וגוברת אלה הולכת ופוחתת, בקצב קטן מדי, בקצב לא מספיק לצערי, צריכת האלכוהול והולכת וגוברת ועדיין לא מצאנו עדיין את הטכניקות המתאימות, אני מקווה שנתגבר גם על זה, זה למצב בו אנחנו יכולים לשבת ולנוח.
צבי הנדל: כדאי שנדע שאנחנו קצת שונים מהעולם בעניין הסמים.
צבי הנדל: אנחנו עדיין רחוקים מלהיות שבעי רצון אבל חלק גדול מהדברים שנאמרים כאן חוץ מלעשות הקשר כללי בנוגע לסמים שנקראים קלים, יש כאן מספיק בעלי מקצוע שיוכלו להיכנס לתחום הזה וביניהם גם בעלי מקצוע רפואיים וגם נפשיים שיוכלו להביע את הדעה המקצועית למה זה גורם וכמה וכחמה זה מאוד מאוד מזיק לסביבה.
צבי הנדל: שלא יחשוב מישהו שמשתמש פרטי בשימוש לבד שאינו מזיק לסביבה יכול לעשות מה שהוא רוצה.
צבי הנדל: זה הרבה הרבה יותר מזיק ממה שמזיקים מעשני הסיגריות לסביבה שפתחו עליהם מלחמת עולם עכשיו.
יאיר גלר: ברשותך כמה היבטים של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.
טלב אלסאנע: סליחה מנכ"ל הרשות, האם אנחנו באמת שונים מהעולם בתחום הזה?
יאיר גלר: אנחנו שונים מהותית מהעולם, ועוד שנים הרבה יותר מהתמונה שהוצגה על ידי שלושה נשיאים לשעבר מדרום אמריקה בוועדה.
יאיר גלר: אני כמובן אגיע לזה בצורה מסודרת.
יאיר גלר: פתח ואמר יושב ראש הרשות, שמצבנו שונה לחלוטין.
יאיר גלר: אני חושב שהייתי מנתח את הדוח הזה כמו את המדיניות שלנו בשלושה היבטים.
יאיר גלר: אני רוצה שהדיון הזה יהיה מנוף להשקעה הרבה יותר גדולה מבחינה לאומית - מבחינה מדינת ישראל, לחינוך, למניעה, להסברה, במחקר, בנהיגה, בטיפול ושיקום והרבה פחות באכיפה כפי שמתבצעת היום.
יאיר גלר: אני חושב שאם אנחנו נצליח כקריאה ראשונה, וזו היא למעשה המלצתי העיקרית ואני חושב שגם אתה כיושב ראש הבעת יותר מפעם אחת את דעתך גם בוועדה וגם בשיחות אחרות, על כך שאנחנו זקוקים להרבה יותר תקציבים משום שמדובר בתרבות ושינוי של תרבות מחויב השקעה מאסיבית של משאבים.
יאיר גלר: זה דבר אחד, שאני אומר שהוא המנוף.
יאיר גלר: הדבר השני, הוא הנושא של לחשוב אחרת.
יאיר גלר: במדינת ישראל, אני מודיע ומצהיר תחת כל עץ רענן ומעל כל גבעה רמה, החדשנות והיצירתיות מובילים היום את הרשות ואנחנו חושבים שאנחנו עושים את זה בהצלחה לא מועטה.
יאיר גלר: אני מדבר למשל על הקנאביס לצרכים רפואיים - ישראל היא אחת מהמדינות הראשונות בעולם שמובילה בעניין הזה, לתת מזור והקלה בכאבים לאותם אלה שזקוקים.
יאיר גלר: עכשיו נחשפנו לנושא הרואין סינטטי וגם כשהוא יהיה בפיקוח רפואי וכאשר זה יהיה בפיקוח אחר הולם וראוי אין שום סיבה למנוע את זה ממכור כאשר אנחנו יודעים שהוא אדם חולה ואין שום יכולת להחזיר אותו למסלול נורמטיבי, וגם אין כאן טיפול כפיתי.
יאיר גלר: אני רוצה לומר בעניין הזה שגם כאן אנחנו נהייה פתוחים.
יאיר גלר: הדבר השלישי, הוא "מתכונים" שונים לגמילה ונחתמו חוזים עם בתי חולים לגבי שינוי בצורת הגמילה, גמילה מהירה.
יאיר גלר: אני מניח שהמושגים האלה ברורים.
יאיר גלר: כלומר כל הנושאים האלה וגם דרך דה-קרימינליזציה אותה אי הפלייה שעולה, היום היא קיימת הלכה למעשה במדינת ישראל.
יאיר גלר: נער או נערה כשהם נתפסים לראשונה אינם מובאים למשפט, לא נפחת רישום פלילי, אני מניח שחבריי מהמשטרה יעידו על כך וגם אנשי משרד המשפטים והפרקליטות.
יאיר גלר: הדבר הנוסף שחייבים להגיד, מעבר לחדשנות והיצירתיות ולמנוף, רבותיי הנזקים - - -
טלב אלסאנע: סליחה, יש נתונים לגבי מספר התיקים על שימוש בסמים למבוגרים או לצעירים?
טלב אלסאנע: שמים אותם בתוך בתי הסוהר עם עבריינים ופושעים רציניים?
טלב אלסאנע: יש נתונים, לגבי הקצאת תקציבים לאכיפה, לעומת מניעה וחינוך וכל מה שציינת, איך מחלקים את התקציב ואשמח לשמוע נתונים על כך.