GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי הראל פיש: המקום בו כן היתה החמרה מאוד משמעותית הוא נושא השתייה של האלכוהול.
יוסי הראל פיש: את זה אנחנו רואים כבר יותר מעשור בצורה מאוד עקבית, שהשיעורים הולכים וגדלים ובעיקר בגילאים המבוגרים יותר.
יוסי הראל פיש: גם כאן למרות העלייה המאוד משמעותית בשיעורי השתייה הבעייתית של האלכוהול עדיין אנחנו נמצאים בשתייה מופרזת של שתיית אלכוהול והשתכרות, עם השתכרות בשיעורים הכי נמוכים.
יוסי הראל פיש: זה לא מוריד ממני אחריות, להיפך מאחר ואנחנו אחת המדינות היחידות שנמצאות במצב של החמרה, אנחנו חייבים להתמודד עם זה כמה שיותר מהר, וזו אחת הסיבות שגם הוועדה הזאת וראש הממשלה וכמובן הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול לקחו את נושא האלכוהול בצורה מאוד חשובה בשנים האחרונות.
יוסי הראל פיש: אני כן רוצה להסביר ארבע או חמש תובנות שהצטברו בספרות המדעית של האנשים שעוסקים בתחום בעולם, לגבי אילו אסטרטגיות התערבות של מניעה באמת עובדות.
יוסי הראל פיש: זה לא סוד שמשך עשרים שנות איסוף מידע מדעי עד תחילת שנות האלפיים, אנחנו עמדנו מול ממצאים ולא רק בישראל אלא גם במדינות אחרות, שבעצם לא הצלחנו לחולל שינוי משמעותי בתבניות ההתנהגות של אותן אוכלוסיות יעד.
יוסי הראל פיש: התובנות שצמחו בעשור האחרון הובילו אותנו לכיוונים הרבה יותר אפקטיביים מבחינת תכניות המניעה.
יוסי הראל פיש: אולי התובנה היא שאין אף תכנית בעולם שיכולה לעשות את העבודה לבד, לא תכנית מניעה, לא חקיקה מסוימת ולא איזה קמפיין הסברה ולא כל תכנית אחרת.
יוסי הראל פיש: גם פרסמנו מאמר ממש בתחילת השנה הזאת, שלוקח ארבעים ומשהו מדינות באירופה ומסתכל על אותן מדינות שכן הצליחו בשנים האחרונות להראות שינוי לטובה בתופעות הללו לעומת המדינות שלא הצליחו והתופעות הולכות ומחמירות אצלן.
יוסי הראל פיש: המדינות שהוכיחו הצלחה הן מדינות שעשו פעילות מערכתית, שתקפו את הנושא מכל הכיוונים האפשריים, שעבדו עם מסרים אחידים גם ברמה של התחיקה, גם ברמה של הקמפיינים ההסברתיים ברמה הארצית, גם בעבודה המאוד מאוד אינטנסיבית בתוך הקהילות, בתוך הרשויות המקומיות.
יוסי הראל פיש: זה לא סוד היום שהרשות המקומית היא הרמה הכי הכי רלוונטית כדי לעשות את עבודת השטח כי יש שם המשכיות של מנהיגות, שם יש אפשרות לעבוד עם השטח בצורה ישירה עם גיבוי כמובן של המנהיגות ברמה הארצית.
יוסי הראל פיש: הנושא של המסרים האחידים זה אולי אחד הדברים החשובים ביותר.
יוסי הראל פיש: לא יתכן שילד או בן נוער צעיר פונה לצד אחד ומקבל מסר אחד, פונה לצד השני באותו מקום ומקבל מסר הפוך.
יוסי הראל פיש: לא יתכן שילדים רוצים לעשות מסיבת סיום של השמינית ובית הספר אוסר להכניס אלכוהול וההורים מאשרים.
יוסי הראל פיש: לא יתכן שאתה רוצה לצאת עם קמפיין נגד אלכוהול בעיר מסוימת ואתה מפוצץ את העיר בקמפיין חוצות נגד אלכוהול או נגד שתייה מפורזת של אלכוהול ובאותה נשימה אתה עושה פסטיבל שמי שמשלם את הפסטיבל, אני לא רוצה להזכיר שמות, אלו הן תעשיות של אלכוהול וזה גם שמו של הפסטיבל.
יוסי הראל פיש: הדברים הללו חוסמים את היכולת לחולל שינוי.
יוסי הראל פיש: הנקודה שכולנו צריכים להבין היא שהתופעות של סמים ואלכוהול הן מורכבות מאוד, שיש מטריצה של גורמים שגורמים אותן ולכן הדרך היחידה לחולל שינוי זה לעבוד על כל המטריצה הזאת, לעבוד בגישה שהיא גישה ארוכת טווח עם יעדים מדידים לטווח קצר, בינוני וארוך ולעבוד בקואליציה של שותפים.
יוסי הראל פיש: אין אף ארגון, אדם, מקצוע או רמה מסוימת ממשלתית או מקומית שיכולים לעשות את העבודה לבד.
יוסי הראל פיש: צריך לחבור יחד.
יוסי הראל פיש: במדינת ישראל בשנה-שנתיים-שלוש אחרונות אנחנו מתחילים לעבוד נכון.
יוסי הראל פיש: במקומות שעובדים נכון אנחנו מתחילים לראות שינוי.
יוסי הראל פיש: את השינוי עדיין לא רואים ברמה הארצית, אבל באותם מקומות שמתחילים לעבוד נכון אנחנו מתחילים לראות שינוי.
יוסי הראל פיש: גם אנחנו התחלנו ללמוד את זה.
יוסי הראל פיש: אולי אחד הדברים החשובים מאותה למידה מהספרות המדעית, אין כמעט אף מחקר הערכה שהצליח להראות שאסטרטגיה של התערבות שהתמקדה אך ורק במצוות לא תעשה, בין אם זה במשמעת ואכיפה או בקמפיין שאומרים לא לזה ולא לזה, הצליחה, בטח לא לטווח הארוך, היא לא החזיקה מים כי אתה לא מחולל שינוי.
יוסי הראל פיש: הדרך היחידה שאתה מחולל שינוי, זה כמו עם ילד שאתה אומר לו אל תעשה ואל תעשה ואתה נותן לו את האלטרנטיבה מה כן לעשות.
יוסי הראל פיש: בני הנוער צורכים סמים וצורכים אלכוהול בגלל סיבה מסוימת.
יוסי הראל פיש: אם אתה מצליח לחולל אלטרנטיבות של פעילויות שהן אטרקטיביות, שנותנות להם את התחושה של המחוברות החברתית ואת אותה תחושה שהם מנסים לחפש על ידי צריכת אלכוהול למשל - - -
טלב אלסאנע: הדברים נהדרים, אבל השאלה איך זה מתממש?
יוסי הראל פיש: אם אתם תסכלו על סוג התכניות שאנחנו עושים ברשות עם השותפים שלנו ממשרד החינוך ואחרים - - -
טלב אלסאנע: למשל בתכניות בחינוך הבלתי פורמאלי, גם בפעילות הבית ספרית, כשאתה אומר שאנחנו צריכים לתת להם את האופציה הלגיטימית הראויה, האם זה מתממש, ובאיזה מידה, האם זה בגדר תיאוריה או בפועל?
יוסי הראל פיש: כמו שאתה יודע הרבה שנים, עמיתיי ואני באקדמיה דיברנו תיאוריות ואולי השטח עוד לא היה מוכן להפוך את זה מהלכה למעשה, אבל האור בקצה המנהרה בעשור האחרון ובעיקר בחמש-שש שנים האחרונות הוא שהשטח מתחיל.
יוסי הראל פיש: השטח זה החל מהמסדרונות הללו וכלה ברשויות המקומיות, השטח מתחיל להפוך את התיאוריה הזאת מהלכה למעשה.
יוסי הראל פיש: אם תסתכל על מגוון התכניות שאנחנו מעורבים עם השותפים, כמו תכנית "אופי", תכנית "כן לספורט ולא לסמים" ואת אותן פעילויות - - -
טלב אלסאנע: ראיתי את רשימת התכניות.
יוסי הראל פיש: רובן הולכות לכיוון הזה.
טלב אלסאנע: כדי שנבין את המצב, מה שאתה אומר נהדר, הקשבתי בקשב רב, הדברים משכנעים, הגיוניים.
טלב אלסאנע: כשעוברים מהשלב של תיאוריה לביצוע כאן הנפילה.
טלב אלסאנע: אנחנו רואים שהתכניות האלה בראייה המערכתית, המשולבת והרחבה מתבצעות רק בשליש מהרשויות המקומיות.
טלב אלסאנע: אתה ציינת את חשיבות הרשויות המקומיות שהן נמצאות בחוד החנית בקשר עם הקהילה, יש לנו רק שליש עד היום וכאן הבעיה של הנושא.
יוסי הראל פיש: אני גם חייב לומר, כמישהו שהוא די שועל ותיק בתחום הזה, כבר שלושים שנה, אני יודע שכדי לרוץ ריצת מרתון אתה מתחיל מהצעד הראשון.
יוסי הראל פיש: אני חושב שמה שכבר הושג, אני נכנסתי לתפקיד המדען הראשי רק בשנה האחרונה, כשאני רואה מה כבר הושג ואת הדרך שמתחילים ללכת בה ואת התכניות שהולכות לגדול בשנים הקרובות, אני בפירוש יכול לומר שיש לי אופטימיות זהירה.
יוסי הראל פיש: אני דווקא הייתי מתמקד באותם מקומות שאנחנו רואים את ההצלחה ומשם ללמוד על ההצלחה ולהפיץ הלאה, במקום להגיד על אותם מקומות שהכוס היתה ריקה למה אנחנו במקום הזה.
היו: התפקיד שלנו הוא גם להתייחס לכוס הריקה.
היו: לא נתייחס רק למה שיש, אלא חשוב שבאותו מקום הריק שזקוק לכך, שכן נהיה שם.
היו: חשוב להגיע לשם.
יוסי הראל פיש: משפט אחרון, הדוגמה של התכנית הלאומית בנושא האלכוהול, אנחנו, יחד עם המשרדים השותפים לנו, בחרנו ארבעה ישובים בהם נלך לעשות את הפיילוט, איך צריכה להיראות תכנית מלאה שעושה את כל אותן פעילויות מכל כיווני המטריצה ובכיוונים הנכונים.
יוסי הראל פיש: אנחנו משקיעים מעל מיליון שקל לעשות תכנית מחקר הערכה כדי להעריך את זה בשנה הקרובה.
טלב אלסאנע: אלה ישובים של מדגם מייצג?
יוסי הראל פיש: כן כן, זה לקח המון חודשים לבחור יחד עם השותפים.
יוסי הראל פיש: ארבעה ישובים שייתנו לנו בצורה מדעית, ממש עם היד על הדופק, לראות מה עובד ומה מצליח ואת זה נוכל אחר כך לתרגם ולהעתיק לאותם מקומות בצורה נכונה.
טלב אלסאנע: אני רוצה לשאול אותך ואולי מר יאיר גלר יוכל לענות, איך אפשר להתמודד כאשר המשימות גדלות והתקציב לא משתנה?
טלב אלסאנע: הוא הולך וקטן.
טלב אלסאנע: אתה קיבלת על עצמך גם את ההתמודדות עם האלכוהול בנוסף.
טלב אלסאנע: אני מסתכל על המסמך, בשנת 2008 בסיס התקציב הוא בערך 12 מיליון שקל, בשנת 2009 עשרה מיליון שקל, ב-2010 - 12 מיליון שקל, בשנת 2011 – 11 מיליון שקל בערך.
יאיר גלר: קודם כל אני יכול לומר שיש הבדל משמעותי - - -
טלב אלסאנע: המשימות גדולות, השאיפות רבות והבסיס התקציבי בעייתי.
יאיר גלר: אני חושב שזו אחת הבעיות המרכזיות ואולי המרכזית שבהן.
יאיר גלר: הנושא של בסיס התקציב והקשר לתקציב הסופי של הרשות למלחמה בסמים שונה לחלוטין, אין אפילו שום דמיון.
יאיר גלר: התקציב האמיתי גדל בין פי שניים וחצי לבין פי שלוש, אבל הוא נעצר בגובה של כ- 30 מיליון שקל.
יאיר גלר: אני לא רוצה להתחיל להשוות למדינות אחרות, אנחנו מול מדינות אחרות, ולמרות ההצלחות הרבות שיש במדינת ישראל - זה אחד מהניסים שקורים כאן.
יאיר גלר: אנחנו זקוקים להרבה יותר תקציבים, הרבה יותר ייצוג ברשות המקומית ברמה הפרסונאלית וברמת הפעילות.
יאיר גלר: אנחנו רוצים ואנחנו יודעים לעשות את העבודה הזאת, אין ספק שהסכומים חסרים וחסרים הרבה.
יאיר גלר: בעניין הזה אני יכול להגיד שלפחות המשרד לביטחון פנים עשה מהלך מאוד מאוד משמעותי בשנתיים האחרונות ודאג שהתקציב יישמר, כמובן בעזרתם של תקציבים קואליציוניים שמגיעים ממספר מקורות נוספים.
יאיר גלר: בהחלט סייעו לנו, מפלגת ישראל ביתנו סייעה הרבה.
יאיר גלר: אני אומר שברמה של האוצר, בסיס התקציב לא השתנה וזו בהחלט תקלה חמורה ואני מקווה, לפחות על פי ההבטחות בעל פה, שבשנת 2013 הבסיס ישתנה ולפחות יהיה איזה בסיס למשא ומתן ולא נישאר על ה- 10-11 וה- 12 השלמות ותוספות.
יאיר גלר: דבר נוסף שאני רוצה להגיד בעניין הזה, המשרד לביטחון פנים, מאחר והוא זיהה את אותם דברים שאנחנו מדברים עליהם, שבין 50% או 60% של רשויות שאנחנו מגיעים אליהן, מבחינת האוכלוסייה אם לא ברמה הפרסונאלית, הרי יש לפחות שני מיזמים גדולים מאוד, האחד מהם "עיר ללא אלימות" שאני מניח שאתה תדבר עליהם, והשני "מצילה", שמנסים לתת כיסוי הרבה יותר משמעותי.
יאיר גלר: שוב, אלו היערכויות התקציביות של הפעילויות שמאחר והן לא נמצאות אצלנו מצאו איזה מיזמים נוספים שיכולים להיכנס לאותן רשויות והם פועלים בהן.
טלב אלסאנע: אולי ניתן למשרד החינוך להתייחס קודם.
גונן ירום: מהתכנית "עיר ללא אלימות" של המשרד לביטחון פנים.
גונן ירום: כמו שיאיר אמר יש במשרד לביטחון פנים תכניות נוספות - - -
טלב אלסאנע: בכמה ישובים בארץ פועלת היום "עיר ללא אלימות"?
גונן ירום: גם התכנית "עיר ללא אלימות" וגם אגף "מצילה" הם בעצם לא תחליף לרשות במלחמה בסמים, אבל יש הרבה מאוד תכניות גם ב"עיר ללא אלימות" וגם "מצילה" שמיד נשמע, שכן נותנות סוג של פתרון, כן נותנות אלטרנטיביות.
גונן ירום: יאיר גלר דיבר על תכניות בתחום החינוך הבלתי פורמאלי שנותנות תעסוקה לנוער, יש לנו הרבה מאוד תכניות שנותנות אלטרנטיבות לנוער ולא רק לנוער.
גונן ירום: בכל רשויות "עיר ללא אלימות" וגם בכאלה שהרשות למלחמה בסמים פועלת וגם כאלה שהרשות לא פועלת, נושא האלכוהול וגם נושא הסמים נמצאים על סדר היום.
גונן ירום: אנחנו מנסים לתת מענה בתחום האלטרנטיבות ובתחומים נוספים.
גונן ירום: ב"עיר ללא אלימות" יש היום 86 רשויות, גדלנו רק בשבוע שעבר בשתי רשויות נוספות, במקרה במגזר.
גונן ירום: לאור מדיניות השר לביטחון פנים לתת מעמד לחיזוק למגזר הבדואי.
טלב אלסאנע: אני שם לב שבתקופה האחרונה מתחילים לדבר על "עיר ללא אלימות" והאלימות הולכת וגואה, אלימות של בני נוער.
טלב אלסאנע: היה מקרה קשה ברהט.
גונן ירום: לפעמים יש לנו תחושות מסוימות.
גונן ירום: אני מציע שנסתכל על הנתונים, הנתונים לאו דווקא מצביעים על עלייה בהיקף האלימות.
גונן ירום: נניח את הנושא של המחקר וזה לא לעכשיו.
טלב אלסאנע: אתם עורכים מחקר לגבי הפרויקט?
גונן ירום: יש לנו שלושה מהלכים שקשורים למדידה, אחד הוא מחקר מלווה, מחקר הערכה שעושה חברת מט"ח (מרכז טכנולוגי חינוכי) - - -
טלב אלסאנע: גורם פנימי או חיצוני?
גונן ירום: גורם חיצוני, חברת מט"ח זכתה אצלנו במכרז, היא עושה מחקר חיצוני לתכנית.
גונן ירום: בשבוע הבא אנחנו אמורים לקבל תוצאות חלקיות, אבל המחקר כולו יסתיים בשנת 2012.
גונן ירום: יש לנו מדדים ותהליכי מדידה ספציפיים לתכניות שונות של התכנית, התכנית הרי מכסה מכלול רחב של גורמים, חינוך, רווחה, אכיפה, החינוך הבלתי פורמאלי, שלכל אחד מהתחומים - - -
טלב אלסאנע: מי מבצע את התכנית בפועל?
טלב אלסאנע: זו חברה, יזם או מישהו אחר?
גונן ירום: תכנית "עיר ללא אלימות" בנויה כך שיש ועדת היגוי לאומית בראשות מנכ"ל המשרד לביטחון פנים, זה ברמה הניהולית וקבלת ההחלטות של התכנית.
גונן ירום: הנהלת התכנית יושבת במשרד לביטחון פנים ותחת ההנהלה יש לנו מטה של אנשי שטח, מנהלי אזורים שמפעילים.
גונן ירום: יש לנו חמישה מנהלי אזורים שמפעילים את השטח - - -
טלב אלסאנע: יכול להיות שאם מקצים הרבה תקציבים לכוח אדם במקום שהכסף הזה ילך לפעילות בפועל שתשרת את התכלית.
טלב אלסאנע: יש לכם אנשים בשטח, לרשות יש אנשים בשטח, למשרד החינוך יש ויש את הגורמים שפעילים.
טלב אלסאנע: צריך לתקצב את הפעילות במקום אנשים.
גונן ירום: ראשית נכון מאוד, מה שאתה אומר, מנהל התכנית עובד בחצי משרה גם כמתאם הרשות למלחמה בסמים, יש כאן בהחלט סוג של איגום משאבים.
גונן ירום: 90% מהתקציב של "עיר ללא אלימות" מופנה לפעילות ישירה והולך לרשויות המקומיות לצורך תכניות התערבות ותכניות מניעה.
גונן ירום: היום "עיר ללא אלימות" פרוסה על 86 רשויות.
גונן ירום: אגב, נקודה למחשבה ליועץ הוועדה.
גונן ירום: עשיתי בדיקה, נכון שאנחנו נמצאים רק ב- 86 רשויות, אבל מבחינת האוכלוסייה שאנחנו מכסים, 86 הרשויות האלה מכסות כמעט 4.5 מיליון תושבים במדינת ישראל, זה נכון לפחות ל"עיר ללא אלימות".
גונן ירום: נכון שאנחנו מכסים רק שליש מהרשויות רק ב"עיר ללא אלימות", אני לא מדבר על דברים אחרים, מבחינת התושבים אנחנו בלמעלה מ- 60% מהתושבים במדינה.
גונן ירום: אם אתה לוקח את "מצילה" במשרד לביטחון פנים שנוגעת ב- 76 רשויות, אתה מגיע כבר לפריסה - - -
טלב אלסאנע: יש חפיפה בין שני הפרויקטים?
גונן ירום: איפה שיש "מצילה" אין "עיר ללא אלימות" וההיפך, כלומר אם אתה לוקח ביחד את התכניות של המשרד לביטחון פנים "מצילה" ו"עיר ללא אלימות", 76 רשויות ב"מצילה" ו- 86 רשויות "בעיר ללא אלימות" זה בערך למעלה מ- 160 רשויות.
גונן ירום: ראשית מדובר על רוב הרשויות במדינת ישראל, למעלה משני שליש ומכסה את רוב האוכלוסייה.
גלעד נתן: בעמוד הראשון אני מסתכל, אני יכול להמשיך, הנתונים האלה מופיעים באתרים שלכם ונמסרים על ידי המשרד.
גונן ירום: אלו נתונים לא מדויקים, אנחנו נבדוק אצלנו.
גונן ירום: חד משמעית אני יכול להגיד, "עיר ללא אלימות" נכנסה והורחבה ב- 2010 מ- 12 רשויות ל- 88 רשויות, בשנת 2011 הוספנו שמונה רשויות נוספות.
גונן ירום: נכון ש"עיר ללא אלימות" נכנסה לרשויות שבהן בעבר הייתה "מצילה", כמו למשל בית שמש, אבל בכל מקום ש"עיר ללא אלימות" נכנסה, הפעילות של "מצילה" לא המשיכה במסגרת "מצילה" אלא עברה להיות חלק מהתכנית של "עיר ללא אלימות".
גונן ירום: המטרה היא להשיג פריסה כמה שיותר רחבה.
מימי אקרמן: אני מנהלת את ההכשרה וההדרכה בתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון מטעם משרד הרווחה, החינוך, הבריאות, ביטחון פנים.
טלב אלסאנע: סליחה, נשמע קודם את נציגי משרד החינוך.
אילן שמש: אני מפקח ארצי ב"קידום נוער", אבל אני מייצג כאן גם את החינוך הפורמאלי וגם את הלא פורמאלי.
אילן שמש: אני אתחבר לדבריו של יאיר גלר דווקא.
אילן שמש: בשלוש השנים האחרונות שיתוף הפעולה הניב לפחות שני דברים טובים במשרד.
אילן שמש: אחר כך אני גם אתייחס ללא טוב.
אילן שמש: שני הדברים בגדול: אחד - תכניות חדשות שנכנסו, הרשות הלאומית למלחמה בסמים סייעה רבות בהבניית התכניות.
אילן שמש: היום בחינוך הפורמאלי מכיתה ב' ועד יב' יש לכל שכבת גיל תכנית קונקרטית ברורה שחובה להעביר.
אילן שמש: מהבחינה הזאת זה שינוי מאוד משמעותי.
אילן שמש: הדבר השני, הארגון - משרד החינוך בעקבות השותפות הזאת הבין שהוא צריך לנהל את העסק הזה בעיקר בחטיבות העליונות, יש 1,390 בתי ספר של החטיבות העליונות בארץ שמתוכם ב- 980 יש מב"ס, מורה איש מקצוע להחדיר ולתאם.
אילן שמש: יש מי שיגיד זה פנטאסטי ויש מי שיגיד שזה לא מספיק, אבל זאת התמונה.
אילן שמש: מעבר לכך יש מערכת שלמה של מדריכים מחוזיים שמסייעים כל הזמן בהחדרת ידע חדש, הכשרות חדשות ותכניות חדשות.
אילן שמש: זאת פחות או יותר התמונה בחינוך הפורמאלי.
אילן שמש: גם בחינוך הבלתי פורמאלי אני רואה כאן שני דברים מעניינים.
אילן שמש: בשנה הראשונה - - -
טלב אלסאנע: אתה יכול לתת לנו תמונת מצב, אתה המפקח הארצי, כמה מפקחים ואיך מתבצע הפיקוח על הביצוע בבתי הספר?
טלב אלסאנע: אומרים שיש מובילים בית ספריים וזה לא אומר שיש פעילות לכל הכיתות שמגיעה לכלל התלמידים.
טלב אלסאנע: נרצה לשמוע יותר פרטים.
אילן שמש: הפירמידה היא של תשעה מפקחים ארציים שמתחלקים במחוזות.
אילן שמש: 46 מדריכים מחוזיים שהם אנשי מקצוע שתפקידם לסייע למורים הספציפיים בתוך בית הספר.
אילן שמש: אל לנו לשכוח שכל העסק הזה נתמך בשירות הפסיכולוגי ייעוצי שלמעשה מופעל באמצעות היועצות.
אילן שמש: ליועצות יש תפקיד נוסף מאוד מעניין בכל המשחק הזה.
אילן שמש: בבתי הספר בהם מאותרים קבוצות של בני נוער שכבר השתמשו, שכבר נתפסו, שנודע שהשתמשו או כל דבר אחר, יש תכנית שנקראת "אופי" שגם היא משותפת.
אילן שמש: זו תכנית שהיועצת מובילה כי זאת תכנית שעובדת על קבוצת בני נוער שכבר השתמשו, שכבר נתפסו, זו תכנית שמתקיימת ב-100 בתי ספר בהתאם למציאויות שקורות בבתי הספר.
אילן שמש: היא מועברת רק בבתי ספר שנתפסה בהם קבוצה של נערים.
טלב אלסאנע: יש יותר מ- 800 בתי ספר שאתם כמעט ולא נמצאים.
אילן שמש: מתוך 1,390 אנחנו נמצאים ב- 980.
אילן שמש: ב- 400 בתי ספר בערך אנחנו לא נמצאים.
אילן שמש: רק תקציב, אלו שעות.
טלב אלסאנע: אבל בתי הספר קיימים, מורים קיימים.
אילן שמש: זה תקציב נוסף של שעות.
טלב אלסאנע: אי אפשר לקיים פעילות הסברה בבתי הספר האלה?
אילן שמש: בוודאי שכן.
אילן שמש: הפעילות ההסברה מכיתה ב' מתקיימת באמצעות תכנית "כישורי חיים" שבתוכה יש התייחסות הולמת - - -
טלב אלסאנע: כך אמור להיות, אבל אתה לא יכול לדעת.
אילן שמש: זה על ידי היועצת, זה לא על ידי איש מקצוע של הסמים.
טלב אלסאנע: אתה יודע איפה בתי הספר אליהם שאליהם אתם לא מגיעים?
אילן שמש: לצערי לא.
טלב אלסאנע: יש לך את הרשימה של בתי הספר בהם אתם פעילים?
אילן שמש: אני אברר את זה ואני אעביר לוועדה.
אילן שמש: כרגע אין את זה מולי כי אני לא אחראי על בתי הספר.
טלב אלסאנע: מהו תקציב משרד החינוך להסברה ומניעה בתחום הסמים והאלכוהול?
אילן שמש: אני יודע שהוא קרוב לתשעה מיליון, שוב, צריך להיזהר מזה.
טלב אלסאנע: הפעילות מכסה את בתי הספר היסודיים, תיכוניים?
אילן שמש: הפעילות של המב"סים ממוקדת סמים נכנסה לבתי הספר העל יסודיים, בבתי הספר היסודיים הכול מנוהל באמצעות שפ"י (השירות הפסיכולוגי ייעוצי), על ידי יועצות בתי הספר.
אילן שמש: במסגרת התכנית "כישורי חיים" נכנסו תכניות שעוסקות בנושאי פעילות גופנית נכונה, איך חומרים משפיעים על הגוף ודברים כאלה, כל זה בהתאם לגיל, כמובן שמכיתה ד' אלו נושאי העישון ודברים דומים.
אילן שמש: מחטיבת הביניים - - -
טלב אלסאנע: אתה יכול לומר שמבחינת הפעילות שלכם אתם משיגים את המטרה שלכם, אתם ממלאים את תפקידכם?
אילן שמש: זה תמיד חצי הכוס המלאה וחצי הכוס הלא מלאה.
אילן שמש: התקדמנו המון בשלוש השנים האחרונות, כלומר זה שמנסים להגיע למצב שבכל בית ספר יהיה איש מקצוע שיוכשר ושתהיינה תכניות מתאימות, זו התקדמות אדירה, אנחנו לא מכסים מספיק ועדיין אתה יכול לראות את השליש החסר, זה נכון - - -
טלב אלסאנע: למשל היה מקרה בבית ספר בחיפה, היה שימוש וסחר בתוך בית הספר, מה אתם עושים ובמה אתם נכנסים במקרים כאלה?
טלב אלסאנע: איך מתבטאת המעורבות שלכם במקרים כאלה?
אילן שמש: התופעה של סחר בבתי הספר קיבלה מכה קשה משיתוף הפעולה שנוצר בין משרד החינוך למשטרה.
אילן שמש: יש נהלים, חוזרי מנכ"ל, סדר ברור של העברת מידע - - -
טלב אלסאנע: הם שותפים בהסברה, השוטרים נכנסים ומסבירים?
אילן שמש: המשטרה עוזרת לנו בגדול.
אילן שמש: הרשות למלחמה בסמים מתכללת, זה לא שיתוף הפעולה עם הרשות למלחמה בסמים זה שיתוף פעולה שמשפיע גם על השותפים הנוספים שנמצאים באותן ישיבות.
אילן שמש: עם המשטרה יש לנו נהלים וסדר יום.
אילן שמש: מה שיפה בזה הוא שאם פעם נאמר "אל תכנסו לבית ספרי אתם רק מפריעים לי" וכדומה, היום זה הפוך.
אילן שמש: המשטרה מסייעת, תומכת, היא מעבירה מידע, אנחנו מעבירים מידע, יש נוהל ברור של התייחסות.
אילן שמש: מהבחינה הזאת חל שיפור עצום לא רק בתוך בית הספר אלא גם על שער בית הספר.
אילן שמש: זה לא אומר שהתופעה נעלמה, אבל ללא ספק השתפרה.
אילן שמש: אני מבקש לומר מילה על החינוך הבלתי פורמאלי.
אילן שמש: בשנה האחרונה הרשות נכנסה לשיתוף פעולה עם מינהל חברה ונוער בנושא של איך לעבוד עם תנועות הנוער.
אילן שמש: תבינו, החינוך הבלתי פורמאלי זה עסק לא פשוט, אתה נכנס לתוך גופים שהם לא פורמאליים ומסודרים ושיש לך שליטה ברורה על האנשים שלהם וכדומה, אבל זו מאסה גדולה של בני נוער.
אילן שמש: המעניין הוא איך אתה מצליח בתוך הפירמידות האלה שהן מאוד מגוונות להחדיר את התפיסה, את הסכנה שבעניין, את ההבנה.
אילן שמש: השיטה היא מאוד פשוטה והיא ללכת עם אלה שמובילים את התהליכים.
אילן שמש: זאת אומרת בהכשרות, כל ההכשרות שעוסקות במדריכים, כל ההכשרות שעוסקות במנהיגות צעירה, כל ההכשרות האלה עובדות חזק בנושא.
אילן שמש: לשמחתי ראיתי את זה דווקא מהצד של הבן שלי שבמקרה בצופים, הצופים בלי עין הרע היו מפורסמים באינפורמציות הלא טובות בנושא הזה, כשהוא הלך למחנה כבוגר, שאלתי אותו "אלכוהול כבר הכנת כדי להריח", אמר לי "אל תשאל כמה טחנו אותנו".
אילן שמש: כלומר מכאן יכולתי לראות שבאמת יש לזה איזו התחלה של השפעה.
אילן שמש: הדבר האחרון הוא לגבי "קידום נוער".
אילן שמש: כאן אני ניכנס לביצה של הרשויות המקומיות.
אילן שמש: "קידום נוער" קיים ב- 151 רשויות מקומיות וב- 45 מוסדות, מבתי סוהר ועד בתי מעצר ובתי חסות נוער וכדומה.
אילן שמש: "קידום נוער" עובד פחות או יותר לפי התפיסה שיוסי הראל הסביר אותה.
אילן שמש: עיקר התקציב של "קידום נוער" הוא לא למניעת שימוש בסמים, 99% לפחות מהתקציב שלנו זה כדי לתת לילד אלטרנטיבה.
אילן שמש: אצלנו ב"קידום נוער" ההצלחה שלך זה אם לנער יש הצלחה ראשונה.
אילן שמש: הצלחה ראשונה יכולה להיות קורס צלילה, מסע לפולין.
אילן שמש: הבעיה היא שבכל תכנית שלנו ב"קידום נוער", כשאתה עובד עם קבוצה אתה נתקל בתופעה.
אילן שמש: לקחנו בני נוער יוצאי אתיופיה ועשינו איתם תכנית מדהימה בנושא מורשת, אגב כולם נולדו בישראל, ההורים שלהם יוצאי אתיופיה, כולם צברים.
אילן שמש: ערכנו תכנית מורשת בשם "מסע" ובסופה של תכנית הם גם יצאו לאתיופיה, אבל במחנה הראשון שעשינו לקבוצה הזאת כמעט כולם השתכרו והיינו צריכים לסגור מחנה.
אילן שמש: אתה בא עם תכנית כדי לקדם אותם, לחזק אותם, לתת להם חוויית חיים, משהו מאוד מקדם ומאוד משמעותי, ואתה נתקל תמיד...
אילן שמש: אתם יודעים עם כמה נערים הייתי בפולין שהייתי צריך לטפל?
אילן שמש: הפטנט הגדול יהיה אם נהיה מסוגלים להכניס לכל התכניות המחזקות שלנו והמוצלחות שלנו את הנושא, לכן אנחנו נעזרים ב"כן לספורט לא לסמים" כי אלו תכניות ספורט נהדרות, אבל אתה לא תכניס לתכניות האלה את ההבנה, את התפיסה, את שינוי הגישה, כל תכנית שלנו זקוקה לתכנית.
אילן שמש: לכן אני כל הזמן מגיע לרשות למלחמה בסמים ומבקש עוד תכנית ועוד תכנית.
אילן שמש: אנחנו לא גאוני עולם בתכניות, אנחנו כל הזמן מנסים לבנות תכניות שתהיינה תואמות.
טלב אלסאנע: גברת מימי אקרמן בבקשה.
מימי אקרמן: משרד הרווחה מתכלל את התכנית הלאומית אבל זו שותפות של הרווחה, בריאות, חינוך, ביטחון פנים וקליטת העלייה וברמה הארצית ה"גוינט" והשלטון המקומי.
מימי אקרמן: אני רוצה להגיד כמה מילים על החיבור של נושא הסמים והתכנית הלאומית ועל תרומתנו הצנועה בעניין הזה.
מימי אקרמן: אני חושבת שאחד מהדברים החשובים זה שאנחנו צריכים לדעת מי הם הילדים - אם אנחנו רוצים לטפל בהם.
מימי אקרמן: בתחילת הדרך נערך מיפוי ויש לנו נתונים שנותנים אומדים ברמת ישוב ישוב, מה אחוז הילדים שהם בסיכון שמישהו סימן שהם משתמשים באלכוהול וסמים.
מימי אקרמן: המיפוי בעצם מאפשר לשים את זה על סדר היום היישובי.
מימי אקרמן: כשכל ישוב קיבל את הדוח שתיאר את המצב של הילדים בסיכון ברשות שלו הם היו חייבים להתייחס לנתון הזה, אחר כך גם בתהליכי התכנון.
מימי אקרמן: היום כשאנחנו בשלב יישום התכניות אנחנו חוזרים על אותו תהליך, הקמנו תשתיות מידע יישוביות לכל ילד, נער, נערה המשולבים בתוך אחד מתכני התכנית, ממלאים על אותו ילד שוב את אותו נתון וכך אנחנו יכולים לדעת על הילדים המשולבים בתכניות, לא רק בתכנית של סמים אלא כל תכנית וכל גיל שיש שם שימוש באלכוהול וסמים.
מימי אקרמן: זה חוזר גם לאותם קבוצת אנשים בין אם זה ברמה סביב התכנית או בוועדת גיל , כל אחד יכול לראות כמה ילדים מקרב הילדים המטופלים בתוך התכניות משתמשים – אי אפשר להתעלם מזה.
מימי אקרמן: אם אנחנו נראה שיש אחוזים מאוד גבוהים וגם אם נראה שיש אחד אנחנו נדע שצריך להתמודד עם זה.
מימי אקרמן: ברמה של ההתארגנות היישובית אנחנו עובדים עם כולם.
מימי אקרמן: בכל יישוב שהתכנית הלאומית קיימת, אנחנו עובדים ב- 70 יישובים בהם חיים שם ילדים בסיכון, יש ועדה יישובית ויש ועדות גיל.
מימי אקרמן: איפה שיש "עיר ללא אלימות" אנחנו משתדלים - - -
טלב אלסאנע: הפעילות שלכם מתקיימת דרך הנציג שלכם ברשות המקומית.
מימי אקרמן: הפעילות שלנו מתקיימת דרך הרשות המקומית.
מימי אקרמן: יש בנאדם ביישוב שמנהל את התכנית הלאומית ביישוב והוא אחראי שהתהליכים - - -
טלב אלסאנע: זה קשור למחלקת הרווחה ברשות?
מימי אקרמן: זה קשור לממונה שמקבל את המינוי מראש העיר.
מימי אקרמן: כל מה שאנחנו עושים זה בשותפות של המשרדים.
מימי אקרמן: אנחנו גם לא מייצגים, התכנית הלאומית זה הרשויות המקומיות, התכניות שמופעלות ברשויות המקומיות הן של משרדי הממשלה.
מימי אקרמן: אנחנו לא מפעילים תכניות, הרשות המקומית מפעילה את התכניות בבחירה מתוך מאגר תכניות שמורכב מתכניות שהמשרדים הכניסו בפנים, המשרדים הם אלה שמקבלים את הכסף מהתקנה התקציבית של התכנית הלאומית במשרד הרווחה, הם מעבירים את זה לרשויות, הם מפקחים על הפעילות, הם קובעים את הסטנדרטים.
מימי אקרמן: אנחנו נמצאים היום בתהליכים של קביעת סטנדרטים יותר ברורים לכל התכניות.
מימי אקרמן: אני תכף אגיע איך זה פוגש את הנושא הזה.
מימי אקרמן: בכל מקום שיש תכניות לאומיות אחרות, אנחנו משתדלים לייצר פלטפורמה משותפת, לא כל דבר ש"עיר ללא אלימות" עושה פוגש אותנו, לא כל הילדים משתמשים באלכוהול ובסמים, אבל בוודאי כשתהיה ישיבה שנוגעת לנושא הזה אנחנו נעשה את זה יחד.
מימי אקרמן: אנחנו לא נקיים שתי וועדות נפרדות.
מימי אקרמן: זה לא עובד במאת האחוזים בכל הישובים, אבל זו בהחלט המגמה שלא תהיה חפיפה.
מימי אקרמן: אנחנו מדברים גם על ישובים קטנים שאין בהם כל כך הרבה אנשי מקצוע.
מימי אקרמן: כולם צריכים להגיע לאותן ישיבות ואין סיבה שכל יום בשבוע תתקיים ועדה של תכנית אחרת.
מימי אקרמן: אנחנו באמת מנסים לעשות את השילוב.
מימי אקרמן: מבחינת מיקוד העבודה שלנו על סמים ואלכוהול, יש שני דברים מובהקים שנוגעים בזה והם שותפות בתוך משרד הרווחה עם היחידה להתמכרויות והקמת יחידת האיתור.
מימי אקרמן: ראיתי שזה נמצא בתוך הטבלה של התכניות, זה במאה אחוז מימון של התכנית הלאומית, מופעל ומפוקח על ידי משרד הרווחה.
מימי אקרמן: יש פרויקט נוסף שבו שותפים גם כולם והוא נוכחות באילת ובחופים של הכנרת בחופשות מבתי הספר כדי להיות בדיוק שם, שיהיו מבוגרים אחראים גם אם המבוגרים האחראים הם בני תשע עשרה, שישמו לב מה קורה שם בחופים, לאתר את הילדים שמסתבכים עם אלכוהול וסמים, לנהל איתם שיחות ולראות אם הם מחוברים לאיזו תכנית בתוך הישובים ולנסות לעשות הפניות הלאה כדי שהם יקבלו טיפול.
מימי אקרמן: במסגרת התכנית הלאומית נבחרו בהרבה מאוד ישובים תכניות "מרכז נוער ישובי" שזו תכנית שמפוקחת על ידי אגף שחר, בתוך התכנית הזאת ישנן הרבה אפשרויות לפעילות תנאי, לאיתור נוסף, לאיתור של נושא של האלכוהול והסמים.
מימי אקרמן: עם הזמן מתכוונים - - -
טלב אלסאנע: בכמה ישובים התכנית מתקיימת?
מימי אקרמן: אני חושבת שבסביבות 25 ישובים.
מימי אקרמן: אין לי בדיוק את הרשימה.
מימי אקרמן: ישנה השקעה של כ- 20 מיליון שקל במרכזי נוער, יש עוד 10 מיליון שקלים שמושקעים בתכנית - - -
טלב אלסאנע: העברת אלינו את רשימת הישובים בהם מתקיימת התכנית?
מימי אקרמן: של מרכזי הנוער לא.
טלב אלסאנע: איך אתם בוחרים את הישובים בהם פועלים?
מימי אקרמן: זה בהחלטת ממשלה.
מימי אקרמן: אנחנו עובדים בכל הישובים שבאשכול 1 עד 4, זו החלטת ממשלה איפה אנחנו פועלים.