GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ברוך לבקוביץ: אז אנחנו צריכים לבוא ולהתחנן אחרי ראשי הרשויות שזורקים אותנו מהדלת ואומרים: לנו אין בכלל מסוממים.
ברוך לבקוביץ: בוודאי שאין לו כי כולם מקבלים טיפול בתל אביב וביפו.
ברוך לבקוביץ: אני לא מחפש רק את הפתרון של העיר שלנו, למרות שאני חושב שהעיר תל-אביב יפו נתנה את חלקה במשך שנים וצריכה לצאת קריאה מהוועדה, קריאה מהוועדה המשותפת המקצועית, לעשות סדר בענין, לעשות פה חריש עמוק ולתת, סוף סוף, למטופלים האלה את מה שמגיע להם.
ברוך לבקוביץ: בחינה יסודית, לא להחריש את הנושא, ולדאוג שברשויות האחרות יקומו מרכזים.
נסים זאב: אתה בעצם אומר שגם ההשתתפות התקציבית צריכה להיות מכל אותן ערים - -
ברוך לבקוביץ: בוודאי.
נסים זאב: ובעצם יש את הנתונים, כל אחד במקום מגוריו.
נסים זאב: זאת אומרת, אין בעיה לדעת מהיכן כל אחד הגיע.
ברוך לבקוביץ: אתה מאוד צודק.
ברוך לבקוביץ: היום יש בעיה בטיפול פסיכו-סוציאלי - -
נסים זאב: אז מספיק שהעיר סופגת את זה ומטפלת - -
מוחמד ברכה: פה היתה המחלוקת במרכז לשלטון המקומי וזה מה שטעון תיקון.
ברוך לבקוביץ: עוד משפט בענין שלך: לתת את התרופה, הוא יחסית החלק הקל, וסליחה שאני אומר את זה.
ברוך לבקוביץ: מביאים את התקציב ונותנים את התרופה.
ברוך לבקוביץ: הנושא של הטיפול הפסיכו-סוציאלי המלווה, מטופלים שמנודים מהמשפחות שלהם, שזרוקים ברחוב – מי מטפל בהם?
ברוך לבקוביץ: ואז מה קורה?
ברוך לבקוביץ: הרשויות בכלל לא מכירות אותם וזה מטופלים שלהן.
ברוך לבקוביץ: אז אחד מהשניים - -
רות מדר: זה לא מטופלים שלהם, זה מטופלים של משרד הבריאות ושל קופות החולים.
רות מדר: בא לא נבלבל מי אחראי פה.
ברוך לבקוביץ: סליחה גברתי, תני לסיים את דבריי ואת תגידי מה שאת רוצה.
ברוך לבקוביץ: או שהרשויות יתנו את העובדים הסוציאליים שלהן, שיבואו ויטפלו במטופלים שלהם גם במרכזים הקיימים כרגע, או שיתנו כסף כדי ליצור מצב שהאנשים האלה יחזרו לחיים נורמאליים עד כמה שניתן.
מוחמד ברכה: הנקודה ברורה.
מוחמד ברכה: אנחנו נחזור לנושא הזה אבל לפני כן נשמע את מר לוי.
עופר לוי: המכרז, כפי שאמרתי, תהיה התחייבות של היזם לקלוט 50% מכוח האדם הנוכחי, ואנחנו ניתן יתרון של עוד 20% לספק שיקלוט כוח אדם עד 70% - -
מוחמד ברכה: עוד 20%?
עופר לוי: עוד 20%.
עופר לוי: אנחנו ניתן את זה יתרון למי שיקלוט כוח אדם כך שאנחנו מחליפים את הרצף התפעולי מבחינת העובדים ושימור הידע.
עופר לוי: נכנס נושא של הצגת תכנית עבודה ותכנית עסקית.
עופר לוי: אנחנו רוצים לראות איך הוא מתכוון להפעיל את השירות, באיזו דרך פועלת תכנית העבודה שלו ואנחנו נבחן את זה.
עופר לוי: הגדרתי את מסמך המדיניות שמגדיר את תפקידי הצוות, את פירוט הנהלים של האגף לבריאות הנפש וכל מה שקשור לפעילות של המפעיל.
עופר לוי: אלה עיקר - -
יחזקאל שרפקי: מהם תנאי הסף - -
עופר לוי: תנאי הסף לא שונו.
יחזקאל שרפקי: והקריטריונים להוספת - -
עופר לוי: פירטתי.
עופר לוי: אמרתי מה נוסף.
יחזקאל שרפקי: זאת אומרת שתנאי הסף לא שונו.
עופר לוי: לא שונו.
מוחמד ברכה: רמת התמחור שאתם קבעתם, האם היא טובה לקופות החולים על מנת שיפעילו את הענין?
עופר לוי: לדעתנו כן.
עופר לוי: קופות החולים אומרות שהן לא יכולות לספק שירות נאות למטופל.
עופר לוי: אני לא יודע על בסיס מה שהם אומרים את זה.
עופר לוי: אצלנו ישב אגף התקציבים שלנו במשרד, בהתאם לרמות כוח האדם ורמות השכר הנלוות במשרד הבריאות שהן פחות או יותר גם בקופות, והם יכולים לתת את השירות הזה יחד עם כל האמצעים ושכירות המבנה וכל מה שנדרש.
עופר לוי: אני לא רואה בעיה עם זה.
יחזקאל שרפקי: אני מנהל מרכז "סלע" בבאר שבע, לא בשם האגודה.
יחזקאל שרפקי: אני לא מבין את ה"דאבל סטנדרטים".
יחזקאל שרפקי: יש שני מרכזים של המדינה שלא היו עוברים שום תנאי סף, לא מבחינת מבנה, לא מבחינת כוח אדם וזאת פשוט בדיחה.
יחזקאל שרפקי: לא יכול להיות שיהיו שני תנאי סף או שני קריטריונים גם למדינה וגם למכרז לאדם פרטי.
שבתאי לויט: הוא מדבר על דוקטור ממן ודוקטור - -
יחזקאל שרפקי: בסדר, הוא מכיר את זה.
יחזקאל שרפקי: לא יתכן שביפו יעבדו בבנין מאסבסט, בבאר שבע הבנין קטן מדי.
יחזקאל שרפקי: לא ברור לי, חצי רופא עובד וכאן אתה דורש מאתנו 4 רופאים.
יחזקאל שרפקי: התמחור, אני לא מבין איך הוא מתאים עם השכר דירה, וראיתי את השכר דירה ולא נוכל לעמוד בזה לדעתי, ואני מדבר בשם עצמי, ובדקתי את זה.
מוחמד ברכה: אתם בהחלט יכולים לעמוד בזה אבל עם רמת שירותים הרבה יותר נמוכה.
עופר לוי: להיפך, הוא אומר שהדרישות שלנו במכרז הרבה יותר גבוהות מזו של המדינה.
יחזקאל שרפקי: לא, לא.
יחזקאל שרפקי: מהמדינה אתה לא דורש - -
עופר לוי: אז ברור שזה מעלה את הסטנדרטים.
עופר לוי: לגבי באר שבע, והזכרנו את ההחלטה האסטרטגית הזאת גם בדיונים הקודמים, וזה המהלך שגם עשינו בתל-אביב יפו, השכירות של המבנה היא באמצעות משרד הבריאות.
עופר לוי: אנחנו רוצים לשמר את המקום ולהבטיח שיש מקום מתאים לסוג השירות הזה.
עופר לוי: יחד אתך רצתי במשך שנתיים לבאר שבע כדי להשיג את כל האישורים, והשכירות בוצעה משירות המדינה.
עופר לוי: אותו דבר יחד עם ברוך, ביצענו את המהלך להעברת התחנה משדרות ירושלים ביפו לרחוב הרכבת, ושדרגנו את השירות למודל הזה, שברוך דיבר עליו עכשיו.
מוחמד ברכה: מה שאתה אומר מוכיח שוב עד כמה נחוץ שהענין הזה יישאר בידי המדינה ובאחריות המדינה.
מוחמד ברכה: אתה נותן את ההוכחה לדבר ההפוך של המכרז.
מוחמד ברכה: אם רצת אתה, כנציג של המשרד, לפה ולשם מתוך אחריות למצוא מקום הולם כולל לעמוד בתנאי התשלום וכולי, זה מוכיח שוב עד כמה חשובה אחריות המדינה בענין הזה, ולא להוציא את זה לגופים פרטיים.
מוחמד ברכה: או אחריות המדינה או קופות חולים אבל קופות החולים לא יקבלו את זה ברמת התמחור הנוכחית.
מוחמד ברכה: גלעד, תגיד מה שרצית להגיד.
גלעד נתן: זה נאמר לנו כששאלנו למה לא קופות החולים?
גלעד נתן: קופות החולים לא יקבלו את זה בתמחור הקיים.
גלעד נתן: קופות החולים יגידו שאם הן לוקחות על זה אחריות, ואת זה אמרנו בישיבה פה, אצל סגן השר, הן לא תיקחנה את זה בתמחיר הזה.
גלעד נתן: ואם קופות החולים לא תיקחנה את זה בתמחיר הזה כנראה שהתמחיר הזה לא מספיק טוב - -
מוחמד ברכה: קופות החולים שזה גוף ממוסד וגדול, שיש לו תשתית וכולי.
רמי אדוט: קופות החולים עובדות בקפיטציה, בהנחה שהתמחור שנכנס אן-בלוק לקפיטציה, - -
גלעד נתן: שאלנו למה לא קופות החולים.
גלעד נתן: נאמר לנו שקופות החולים ידרשו תמחור אחר שהמשרד מסוגל להציע היום.
שבתאי לויט: אנחנו נמצאים במצב של חוסר ודאות מתמשך מיוני 2009.
שבתאי לויט: ביוני 2009 היה צריך לצאת מכרז ועד ה-1 בינואר 2010 היה צריך לדעת מי הספק וכולי.
דוד אזולאי: מ-2006...
שבתאי לויט: לא, מ-2006 היה חוזה פטור ממכרז עד 2009.
שבתאי לויט: אנחנו כבר שנה וחצי במצב הזה.
שבתאי לויט: יש מצב כרגע שלאגודה יש חוזה עם משרד הבריאות עד ה-31 בדצמבר.
שבתאי לויט: אני לא יודע מתי אתם הולכים לצאת עם המכרז החדש, אבל אני לא רואה שזה ייקח פחות מ-5 חודשים עד שיתייצב ספק חדש.
שבתאי לויט: אתם נותנים לו 90 יום עד שתוציאו, עד שישאלו שאלות, עד שיקבלו תשובות בכתב.
שבתאי לויט: אני מבקש, כדי להקטין את הזעזועים שבין כה וכה קיימים, לשבת עם יהודה לפני שמוציאים מכתבי שימוע ב-15 בנובמבר, ולפני שמוציאים מכתבי פיטורין ב-1 בדצמבר, לשבת אתו ולהגיד שעד ה-1 ביוני זה ממשיך ככה.
שבתאי לויט: במהלך חצי השנה האחרונה עזבו 4 עובדים ואנחנו צריכים לקבל 4 עובדים אחרים.
שבתאי לויט: זו לא אטרקציה גדולה לקבל עובד כשאתה אומר שיחתמו אתך עד ה-31 בדצמבר ואחר כך יחתמו אתך עד ה-31 בינואר.
שבתאי לויט: ישבנו פה בנובמבר שנה שעברה ויהודה אמר: בואו תחתמו אתנו, יש לי עד יוני.
שבתאי לויט: ישבו נציגים - -
מוחמד ברכה: רצו לתת 3 ו-6 חודשים וכל הסיפור.
שבתאי לויט: אני מציע שנלמד מהסיפור הזה, וקודם כל, תפתרו את הבעיה אם אתם רוצים שיהיה רצף של עובדים והם ימשיכו אצל הספק החדש, אז צריך לשמר אותם.
שבתאי לויט: זה לגבי נושא הרצף.
שבתאי לויט: הנושא השני - אני שואל את משרד הבריאות: האם השוויתם כמה עולה מרפאה במשרד הבריאות מול מרפאה של יהודה?
שבתאי לויט: יש להם שתי מרפאות כאלה שאתם מפעילים.
שבתאי לויט: .. לא, 3 בעצם, גם דוקטור שופרא.
שבתאי לויט: אני שואל אם השוויתם איזו מרפאה יותר יקרה, נותנת יותר שירות, מקיימת יותר מגעים.
שבתאי לויט: יש כל מיני דרכים לבדוק את זה.
שבתאי לויט: יש עכשיו הזדמנות, יש שני סוגים של מרפאות ואפשר לבדוק.
שבתאי לויט: יכול להיות שאתם משלמים במשרד הבריאות הרבה יותר יקר על המרפאות שלכם ויכול להיות גם ההיפך.
שבתאי לויט: אני לא יודע.
שבתאי לויט: אני שואל אם זה נבדק?
מוחמד ברכה: אני רוצה לשמוע את תגובת ועדת העובדים לגבי מה שנאמר עכשיו.
נעם כץ: קודם כל, אני מצטרף לתיאור של שבתאי בנוגע לחוסר הוודאות המתמשך שאנחנו מצויים בו.
נעם כץ: זה כמובן מצב שמשפיע גם על המטופלים.
נעם כץ: מטופלים, כדרך העולם, מחפשים איזה שהוא ביטחון מינימאלי.
נעם כץ: רצות שמועות לכל הכיוונים.
נעם כץ: מטופלים שואלים אותי בכל בוקר: שמענו שהאריכו בעוד שנה, אחרים שמעו שמחר אנחנו עוזבים.
נעם כץ: אני לא יודע להגיד להם בעצמי ולתת להם תשובות יותר מדי טובות כי אנחנו, בעצמנו, לא כל כך יודעים מה קורה.
נעם כץ: המצב הזה הוא מצב שמעורר חרדה גם בקרב מטופלים וגם בקרב עובדים.
נעם כץ: אפשר להגיד שהוא מצב משתק.
נעם כץ: לצערי, למרות כל הניסיונות אני חייב להגיד שדוקטור לובין פגש אותנו פעמיים והקשיב לנו לפחות.
נעם כץ: לא קיבלנו ממנו שום תשובה אבל אני חייב להגיד שהוא לפחות הקשיב, וזה כבר היה שינוי חיובי כל שהוא.
נעם כץ: לצערנו, למרות שביקשנו תשובות - -
מוחמד ברכה: אבל קיבלת עכשיו תשובה.
נעם כץ: לא קיבלנו.
נעם כץ: .. התשובה הזאת, אני לא כל כך יודע איך להתייחס אליה.
נעם כץ: יש 50% מהעובדים, כך אני מבין, שאמורים להמשיך.
נעם כץ: השאלה היא האם מובטח שהם ימשיכו באותם תנאים?
מוחמד ברכה: כדי שאני אבין: אמרת 50 ועוד 20?
עופר לוי: לא, 20 נקודות במכרז תמורת התחייבות להעסיק 50% - -
דובר: 50% כתנאי סף ועוד 20% מתוספת - -
נעם כץ: כמה נקודות?
עופר לוי: 10%.
משה בלומנפלד: אני מעדיף להתייחס לנושא של ה-50, אני לא בטוח כמה הניקוד ישפיע על הענין של עוד 20.
משה בלומנפלד: ראשית, יש פה שאלה האם מובטחים התנאים, האם חייבים להמשיך להעסיק באותם תנאים?
משה בלומנפלד: דבר נוסף שאני יכול להגיד בהקשר הזה הוא שבמקרה כזה, אני מניח שדי ברור איזה עובדים יוצע להם להמשיך ואיזה לא.
משה בלומנפלד: העובדים המנוסים יותר, שעולים יותר למעסיק, אני מניח שהמעסיק פחות ירצה לשמר אותם במערכת.
משה בלומנפלד: אני עדין חושב שהתמחור שמוצע, כמו שגם שמענו שכנראה יש עוד שותפים לדעה הזאת, הוא לא ריאלי.
משה בלומנפלד: לכן, במצב כזה, כמו שאמרנו בעבר, כשיש תמחור שהוא לא ריאלי ויש גוף של מטרת רווח, ברור מה יפגע וברור איך זה יעבוד.
משה בלומנפלד: בעיניי זו לא תשובה מספקת.
נעם כץ: חשוב לי להוסיף על זה מילה, שאנחנו ערים למה שקורה עם אחיות בתי הספר, בריאות התלמיד.
נעם כץ: למרות שאנחנו לא הארגון היציג שלהם, כוח לעובדים לא מייצג אותם אלא ההסתדרות, הן פונות בעשרות להתייעץ מה לעשות מול החוזה הפוגעני של חברת "נטלי".
נעם כץ: זה חוזה פוגעני, שיש לי פה דוגמה, אם מישהו ירצה לראות, מול הנחיית ההסתדרות שלא לחתום על החוזה הזה בגלל שלא נוהל אתם משא ומתן על ידי "נטלי", וזאת למרות ש"נטלי" קיבלה את המכרז בתנאי התחייבות מחמירים מאלה שכרגע מציג לנו המשרד במכרז הזה.
נעם כץ: לכן, יש בעיה אמיתית ביישום של תנאי כזה.
נעם כץ: אני חושש שאין למשרד מנגנון, ואנחנו רואים את זה במקרה שלב ריאות התלמיד, לאכוף את ההתחייבות הזאת.
נעם כץ: ההתחייבות הזאת כרגע לא מקוימת בצורה שמגנה על העובדות, במקרה של בריאות התלמיד.
נעם כץ: יש לי פה מספר פניות כתובות, אם מישהו ירצה לראות אותן, על מה מדובר כשאני אומר "חוזה פוגעני" בחברת "נטלי", וכשאני אומר שאין כלי למשרד לאכוף את ההתחייבות הזאת שהיתה במכרז.
חיים מהל: אני רוצה להגיד כמה דברים מנקודת מבטי, ברשות למלחמה בסמים: א.
חיים מהל: ההצעה שברוך העלה פה בנושא ניהול כל המערכת על ידי הרשות למלחמה בסמים או גוף אחר, אני בהחלט חושב שזה היה צריך להישאר בידי הממשלה, והטיפול היה צריך להיות על ידי גוף שמפעיל את זה.
חיים מהל: הרשות למלחמה בסמים יכולה על פי חוק אבל היא לא מחויבת על פי חוק, ואני אומר דוגרי שאני לא רואה את מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים הנוכחי לוקח את זה על עצמו, הוא לא מעוניין בזה וצריך לדעת את זה.
חיים מהל: אז יש פה איזו הסתייגות וצריך להבין את זה.
חיים מהל: כיום זה לא עומד על הפרק.
חיים מהל: אגב, גם מבחינה חוקית זה בעייתי כי אין לנו תקנים לזה, אין לנו מנגנון לזה וזה לא דבר של "מהיום למחר".
חיים מהל: נקודה שנייה – אני רוצה להגיד למשרד הבריאות שאם כבר נושא עומד על הפרק, יש איזו שהיא בעיה גדולה בנושא הטיפול הרפואי במכורים לסמים.
חיים מהל: אם אנחנו בודקים מה מצבנו בעולם מבחינת הסטנדרטים הקיימים, אז אם אנחנו בודקים כמה מיטות יש לנו לאשפוז או טיפוליות ל-100 אלף איש במדינת ישראל, אנחנו עומדים כמעט בשיא עולמי.
חיים מהל: השיא הוא של מערב אירופה, עם 10.4 מיטות ל-100 אלף איש ופה, בארץ ישראל הקטנה אנחנו עם 10.2 מיטות, וזה הרבה מעבר לרוב העולם.
חיים מהל: אם אנחנו הולכים על הטיפול התרופתי, בעוד שבמערב אירופה 70% מהמכורים מקבלים טיפול תרופתי, פה, בארץ, אנחנו על כמה עשרות אחוזים פחות וצריך לדעת את זה.
חיים מהל: הנקודה הזאת מאוד מהותית כיוון שבערך 20% מהמכורים מצליחים להיגמל לחלוטין.
חיים מהל: זאת אומרת, 80% האחרים הם אלה שאתה רוצה להביא לטיפול תרופתי, וכשאומרים לך באירופה 70%, זה שבע שמיניות מתוכם וזה המון.
חיים מהל: אנחנו הרבה הרבה למטה.
חיים מהל: גם היום במכרז אין מספיק מכסות לענין הזה.
חיים מהל: לא יכולה להיות סיטואציה שאדם אומר שהוא לא רוצה להזריק הרואין, הוא רוצה לקחת מתדון ואומרים לו: חכה בתור חודשיים או שלושה.
חיים מהל: זה פשוט לא יתכן ואין דבר כזה.
חיים מהל: זה אומר שעדין לא מתייחסים לזה כחלק ממערך הרפואה.
חיים מהל: יש פה בעיה.
חיים מהל: לגבי העובדים – אני מוכרח להגיד, ואני אומר את זה כאזרח, שיש לי פה בעיה.
חיים מהל: אני חושב שהמכרז הוגן בענין הזה, שדורש 50% 20% , הוא דורש בעצם ש-70% יקלטו.
חיים מהל: אבל לו אני זוכה במכרז, ואני אדם פרטי, הייתי אומר: טוב, אם זה 70% אני אקח את אלה שעולים לי הכי פחות שם ולא את הכי טובים אלא את הכי זולים.
חיים מהל: ואז, מה שקורה הוא שבעצם אנשים טובים יפלטו מהמערכת.
חיים מהל: אין לי תשובה לזה אבל - -
עופר לוי: אתה חייב לקחת את הרופא ואת הפסיכולוג ואת העובד הסוציאלי.
עופר לוי: אתה חייב - -
חיים מהל: אבל יש עובד סוציאלי עם תואר שני וותק, ויש עובד סוציאלי שאתמול סיים ללמוד, יש אחד עם ניסיון ויש אחד בלי.
דוד אזולאי: בסדר, אז אחרי חצי שנה ישלח אותם הביתה.
קריאה: לא, הדרישה היא למשך שנתיים.
חיים מהל: רק אסיים: לדעתי יש פה בעיה, ולטעמי, ואני אומר שוב, כאזרח, מעמד העובד במדינת ישראל נשחק בצורה מאוד רצינית, ופה אנחנו רואים עוד שחיקה, וחבל שזה קורה דווקא על ידי הממשלה.
רמי אדוט: אני מהאגודה לזכויות האזרח.
רמי אדוט: שתי הערות ושאלה.
רמי אדוט: הערה אחת: ניתנה דוגמה של "נטלי", שזכתה בשני מכרזים ואני חושב שבאמת שווה להסתכל על זה.
רמי אדוט: רק לאחרונה זה קרה, בשנים האחרונות.
רמי אדוט: אותה חברה זכתה בשני מכרזים ואני שואל את עצמי אם הם לא יזכו גם במכרז הזה, מי ייגש לזה?
רמי אדוט: בכל אופן, כדאי לבדוק את ענין "נטלי".
רמי אדוט: לענין העברה לקופות החולים – לפעמים אני מרגיש שאני שומע מהדרג המקצועי במשרד הבריאות איזו שהיא הבנה, אולי מתוך ייאוש, שכל הניסיונות האלה, הגיע הזמן להפסיק אותם.
רמי אדוט: אני חושב שאם הדרג המקצועי ילך ויגיש הצעה מקצועית של איך אפשר להעביר את זה לקופות, ניתן להגיע עם הקופות להרבה מאוד הבנות, כמו שעושים מהרפורמה לבריאות הנפש ענין לא פחות מסובך.
רמי אדוט: בסך הכל זה שירות קטן יחסית לכל הרפורמה.
רמי אדוט: אני מקווה שאפשר יהיה לקדם את זה לכיוון דיון בוועדת העבודה ולראות מה העמדות בענין הזה.
רמי אדוט: שאלה: בדיון הקודם עלה ענין המכסות הנוכחיות.
רמי אדוט: אני יודע שהיו שינויים בענין הזה.
רמי אדוט: הבנתי שהאסירים המשוחררים, אין להם יותר הגבלה והם יכולים להיכנס.
רמי אדוט: האם את יכולה לתת לנו תמונת מצב, כמה אנשים קיבלו אישורים, מה המדיניות כרגע לגבי האישורים של המכסות וכמה ממתינים כרגע.
רמי אדוט: כמה אנשים, מבחינה מקצועית, צריכים לקבל טיפול ולא מקבלים כרגע טיפול.
מוחמד ברכה: כמה או מה אורך רשימת ההמתנה?
רמי אדוט: זה אותו דבר.
פאולה רושקה: יש לי נתונים, אני לא הבאתי את זה לכאן אבל אני יכולה להעביר לכם בימים הקרובים כי הכל ממוחשב ואני יכולה לתת לכם משהו מאוד מדויק.
פאולה רושקה: אני יכולה לומר שרשימות ההמתנה בהחלט התקצרו ולא רק האנשים שמשתחררים מבית הכלא אנחנו מקבלים מיד אלא גם את אלה שמשתחררים מבתי החולים, שהגיעו במצב קשה לבית החולים ונשים בהיריון אנחנו מקבלים מיידית.
פאולה רושקה: עדין יש רשימות המתנה במרכזים בתל-אביב או באזור הזה, כמו שאמר דוקטור מהל הזכיר, שיש בעיה של מכסות שלא מספיקות.
פאולה רושקה: אמרנו שכבר הוספנו 150 מיטות אבל זה עד סוף השנה, וכפי שאמרתי קודם ואני לא יודעת אם שמת לב, שבשנה הבאה גם מובטח מהמשרד שתהיה הגדלה של המכסות ללא קשר למכרז.
פאולה רושקה: זה נושא שאנחנו הולכים לפתח מול המכרז סביב התקציב החדש, רק אין לי עדין תשובה כמה מכסות בעצם יוגדרו לשנה הבאה.
פאולה רושקה: אני מאוד מקווה שהמשרד ייקח את הנושא הזה לתשומת לבו.
מוחמד ברכה: שאלה נוספת, הענין של מרכיב הרווח.
מוחמד ברכה: האם נקבע בתוך התמחור מאיפה יבוא מרכיב הרווח?
ברוך לבקוביץ: זה נדון בדיון הקודם.
ברוך לבקוביץ: ברור שבתוך התמחור יש את מרכיב הרווח.
ברוך לבקוביץ: זה לא יכול לבוא על חשבון תשלום שכר או על ציוד.
ברוך לבקוביץ: זה נלקח כמרכיב.
מוחמד ברכה: זה יבוא על חשבון שני סעיפים, גם מרכיב שכר וגם שירות למטופל והתארכות רשימת ההמתנה.
מוחמד ברכה: זה בלתי נמנע.
מוחמד ברכה: אם המדינה משלמת את הכסף הזה, אני מציע לכם לבחון את כל הסוגיה הזאת מחדש.
מוחמד ברכה: אנחנו נצטרך לדון בה בכנסת עם ועדת העבודה וגם לראות אם אפשר לשלב את זה ברפורמה לבריאות הנפש, ושזה יהיה באחריות המדינה.
מוחמד ברכה: אני באמת מייעץ לכם, אם אני יכול לייעץ, ואת זה אתם רואים, שהעמדה הזאת אינה מקובלת על אף אחד מיושבי השולחן, אפילו אני לא בטוח שהוא מקובלת על כל משרד הבריאות.
מוחמד ברכה: בא נגיד על הדרג המקצועי של משרד הבריאות.
מוחמד ברכה: צריך להשתחרר מהתפיסה של הביזנס הזה.
מוחמד ברכה: זה לא ביזנס.
מוחמד ברכה: מדובר על חייהם של אנשים, אם זה כמטופלים, אם זה כעובדים, אם זה כמערכת.
עופר לוי: לענין זה רק מילה אחת:
עופר לוי: אני רוצה להזכיר לכולם פה שהמכרז הזה הוא לא מכרז על מחיר, זה לא ביזנס.
עופר לוי: אנחנו הולכים פה 100% על איכות.
מוחמד ברכה: מישהו ירוויח בסופו של יום במכרז הזה.
ברוך לבקוביץ: לא.
ברוך לבקוביץ: אני לא רוצה ש - -
מוחמד ברכה: לא כל הכסף שאתה נותן כמשרד בריאות הולך למטרות שלשמן נמצא השירות הזה.
מוחמד ברכה: חלק מהכסף הזה הולך כרווח לאותו גוף שינהל או שיזכה.
דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, לאור ההערות שעלו פה, גם מדבריך האחרונים, אני רוצה לומר כך: לענין שמעלים פה האנשים, אם באמת יש כרגע הסכם עם האגודה לבריאות הציבור עד דצמבר, אי אפשר לשגע את כל המערכת, זה לא "פוטו פרג'" שנותנים לחיצה ומחר עוד פעם פיטורין והפגנות - -
מוחמד ברכה: בדיון הזה אנחנו נמצאים יותר משנה.
דוד אזולאי: אני יודע אבל כרגע, לדעתי, על ציר הזמן יש פה בעיה.
דוד אזולאי: לענין המכרז בפועל: מה אנחנו למעשה הולכים לעשות?
דוד אזולאי: הולכים לקחת את המצב הקיים ולהחליף ספק בספק.
דוד אזולאי: במהות לא טיפלנו, המהות שהזכרתי קודם.
מוחמד ברכה: לא רק מחליפים ספק בספק.
דוד אזולאי: לא משנים את מודל ההפעלה, לא משנים את השירות ואומר גם דוקטור חיים מהל, ברוב הגינותו המקצועית, שבראייה כוללת צריך לעשות את הדברים אחרת.
דוד אזולאי: הצעתי היא לא מה שהיה.
דוד אזולאי: הוועדה שאתה מדבר עליה, אני חושב שזה מבורך להגיד אבל הפעם, למרות שמשרד הבריאות בהנחה שבסוף יוציא מכרז, צריך להביא לשולחן המקצועי את הגופים הנוספים שיש להם אחריות.
דוד אזולאי: את משרד הרווחה והגופים הנוספים, גם את הרשות וגם את הביטוח הלאומי מתוך הסתכלות על המטופל.
דוד אזולאי: מה קורה אתו ברגע שהוא מקבל את הטיפול.
דוד אזולאי: האם הוא מקבל את הטיפול המתאים והוא יורד במדרגות – לאן הוא הולך?
דוד אזולאי: זה לתפור חבילה אחת כוללת.
מוחמד ברכה: ולבוא עם נכונות לבחון את התמחור.
מוחמד ברכה: אם התמחור יהיה סביר, גופים כמו קופות החולים יהיו - -
דוד אזולאי: לענין קופות החולים, וזה הדבר האחרון שאני רוצה לומר: תראו, רבותי, כשאומרים "קופת חולים", אנחנו מסתכלים באוריינטציה של בריאות.
דוד אזולאי: אני רוצה להזכיר לכולנו שמדובר פה במודל שלא נותן רק טיפול תרופתי.
דוד אזולאי: אנחנו רוצים לקחת את המטופל ולתת לו חבילה אמיתית, שעושים לו תכנית אישית שאנחנו יודעים עם מה הוא נכנס, מה הטיפול שהוא מקבל מעבר לטיפול התרופתי, איך עוקבים אחריו במהלך הזמן ולאן מביאים אותו, חזרה לקהילה.
דוד אזולאי: אז לא לדבר רק על קופת חולים אם כי יש מקום לבחון אתם מבחינה מקצועית, אם יש להם נכונות להיכנס בכלל לחשיבה כדי לראות את כל המכלול ולהגיע לבסוף לאיזה שהוא מודל, מקצועית, שמוסכם על כולם.
דוד אזולאי: לדעתי אין מודל כזה כרגע.
מוחמד ברכה: בבקשה שבתאי.
שבתאי לויט: אני רוצה להמשיך את מה שחיים אמר.
מוחמד ברכה: לאחר דבריך אנחנו נשמע את משרד הבריאות ונסכם את הישיבה.
שבתאי לויט: אני רוצה להמשיך את מה שחיים אמר:
שבתאי לויט: במכרז הזה, לשיטתכם, הוא בעצם מייצר איזה אי של מצוינות על חשבון הרבה מאוד אנשים שיעמדו מסביב ולא יוכלו להיכנס כי אתם משקיעים, אתם מעלים את המחיר, אתם מעלים את האיכות של הצוות אבל אתם מייצרים הרבה מאוד אנשים כי 150 איש בשנה זה בערך כמות המשתחררים מהכלא בשנה.
שבתאי לויט: כמות המשתחררים מהכלא בשנה על מתדון היא בסביבות 200.
שבתאי לויט: זאת אומרת, אתם מראש, מצד אחד מרימים את התקציב במקום אחד ומצד שני, הופכים את זה לאיזה אי של מצוינות, בהנחה ששיטתכם - -
שבתאי לויט: יש היום מדינות, ולכן הם מגיעים לאחוזים יותר גדולים של מקומות למטופלי מתדון, שמקימים מרכזי מתדון עם סף כניסה נמוך.
שבתאי לויט: זאת אומרת, אתה בא, מקבל מתדון והולך, והשלב הבא זה מרכזי מתדון כמו שלנו, עם שירות פסיכו-סוציאלי, מסף כניסה נמוך לסף כניסה יותר גבוה.
שבתאי לויט: במקום להשקיע את התוספת הזאת במכרז שלא מוביל לשום מקום, כמו שאומר היו"ר, ואנחנו מסכימים עם זה, צריך לחשוב על איזו שהיא תפיסה אחרת, כוללנית יותר, כי כל אחד שמתדפק על הדלת ולא מקבלים אותו, ועכשיו המנגנון החדש של הקבלה, יוצר יותר עומס ובלאגן על המערכת ובסוף מתקבל לא מי שצריך אלא מי שצועק יותר ומי שיודע לטלפן יותר.
שבתאי לויט: אולי צריך לעשות איזו חשיבה איפה רוצים להשקיע את התוספת של 10% בתקציב, שאתם מוסיפים למתדון.
שבתאי לויט: במקום 500, 540.
מוחמד ברכה: תודה שבתאי.
מוחמד ברכה: משרד הבריאות, בבקשה.
פאולה רושקה: קודם כל, זה נושא אחר שצריך לדון בו יחד אתכם.
פאולה רושקה: ביחד נחשוב איך לעשות קבלות שונות של אוכלוסיות שונות וסוג טיפול או אינטנסיביות טיפול אינדיבידואלית לקבוצות שונות, בהתאם לחומרת המצב.
פאולה רושקה: אני מסכימה אתך שהגיע הזמן לעשות קצת רביזיה של סוג הטיפול.
פאולה רושקה: בנושא של שיקום ומה שהעלית, אני רוצה להזכיר שיש בפורום של זכויות נפגעי התמכרויות הצעת חוק שאני מקווה שמאוד שתגיע לדיון יום אחד, בנושא שיכלול את כל הטיפול, סל שירותים ושיקום.
פאולה רושקה: אולי משם נוכל לקבל תפיסה שונה לגמרי, שתכניס את השיקום יחד עם הטיפול.
פאולה רושקה: אנחנו חלק מרפורמה, זה כמו שמרד הרווחה והרשות, אבל זה לא רק אנחנו.
פאולה רושקה: צריכים לקדם את זה במקביל אלינו.
פאולה רושקה: לגבי המכרז – בסך הכל מבחינה מקצועית ניסינו להעלות את רמת הטיפול וגם הכנסנו מראש שגם עובד סוציאלי שיקומי, כי הנושא של הטיפול יקר לנו למרות שלא משרד הבריאות לבד יכול לבצע שיקום של המכורים, אפילו למתדון הם צריכים את העזרה של משרד הרווחה ושל ביטוח לאומי, כפי שהוזכר.
פאולה רושקה: אבל כן יש תפיסה קצת שונה, שמתבטאת בתוך המכרז עצמו.
פאולה רושקה: אני לא אומרת שהמכרז זה הדבר האולטימטיבי, בהחלט לא.
פאולה רושקה: צריך לדון בזה ברמה אחרת.
פאולה רושקה: אנחנו בסך הכל מבצעים את מה שהוטל עלינו.
שבתאי לויט: מתי הוא אמור לצאת?
עופר לוי: לסיום וגם אולי זה יענה על השאלה וגם על הסיפור של הרציפות:
עופר לוי: בואו נזכור שהאגודה לבריאות הציבור היא ספק פרטי כמו כל ספק, גם היא מרוויחה, גם לה יש גובה רווח.
עופר לוי: אז בא לא נשכח את הדברים האלה, שכל הזמן נוטים לשכוח אותם.
עופר לוי: זה גם במרכיב של התמחור היום ואנחנו העלינו את התעריף, אני מזכיר לכם.
דוד אזולאי: אבל היא מלכ"ר...
עופר לוי: אבל היא עדין מרוויחה למרות שהיא מלכ"ר.
עופר לוי: התחרות פתוחה.
מוחמד ברכה: המכרז פתוח גם ללא מלכ"ר.
מוחמד ברכה: המכרז, בנוסח הקיים, פתוח לגופים שהם לא מלכ"ר.
חיים מהל: אבל יכול להיות גוף עסקי שמרוויח 5% ויכול להיות מלכ"ר ששם 10% - -
מוחמד ברכה: תמצא לי איפה זה נמצא.
חיים מהל: האגודה לא מפסיקה מזה.
קריאה: בכל זה יש הבדל בין מלכ"ר לגוף פרטי.
עופר לוי: זה לרעת החברה.
עופר לוי: תמיד הגופים העסקיים, החברות, באות ומתלוננות כלפינו, למה אנחנו נותנים עדיפות לעמותות.
עופר לוי: זה לא המקרה.
דוד אזולאי: אז מחקרים מראים בדיוק הפוך.
עופר לוי: לענין לוחות הזמנים – אם לא ניתקל בעתירות של האגודה פעם נוספת, ואנחנו התכוונו לעמוד בלוחות הזמנים, וכדי להוריד את מרכיב אי הוודאות, נתקלנו בבתי המשפט בעתירות ולכן, התכנית שלנו היא לפרסם את זה בשבוע הבא.
עופר לוי: ברור לי שלא נגמור עד סוף השנה את הליך המכרז, אנחנו נפנה עם זה לחשב הכללי, בבקשה להארכת הפטור עד שנסיים את הליך המכרז.
מוחמד ברכה: רבותי, אני לא מחדש אם אומר שעמדתה של הוועדה היא שהשירות הזה לא צריך לצאת למכרז לגופים פרטיים אלא צריך להישאר באחריות המדינה.
מוחמד ברכה: זו לא רק הגישה של הוועדה, לפי מה שאני מתרשם אלא זו הגישה של כל הגורמים המקצועיים, שמתנגדים להוצאת הענין למכרז.
מוחמד ברכה: גם אלה שלא אמרו שהם לא מתנגדים, לא מתלהבים.
מוחמד ברכה: אנחנו יודעים לקרוא בין השורות גם כשאנשים מקצועיים ממשרד הבריאות מדברים, שזה לא הדבר המלהיב ביותר.
מוחמד ברכה: אני מציע למשרד הבריאות לשתף פעולה אתנו בענין הזה וגם עם האחרים, ולבחון את האפשרות לשלב את הענין של הטיפול במכורים ולשלב אותו ברפורמה לבריאות הנפש, ואז אנחנו נבוא בדין ודברים עם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מוחמד ברכה: כנגזר מהדבר הראשון, אני חוזר ופונה למשרד הבריאות שיבחן מחדש את הנחיצות ואת היעילות של המכרז ברמה של רמת הטיפול, היקף הטיפול והיקף שמירת זכויות העובדים.
מוחמד ברכה: בכל מקרה, אנחנו ציפינו שבעקבות העתירות שהמכרז יתייחס לנושא התמחור, שהוא עדין נמוך ולא יכול לענות על הדרישות.
מוחמד ברכה: גם העובדה שגופים למטרות רווח יכולים לגשת למכרז, אני חושב שזה דבר שאפשר לסייג אותו, להוציא אותו מהענין הזה.
מוחמד ברכה: להראות לוועדה את מרכיב המחיר, מאיפה זה אמור לבוא.
מוחמד ברכה: הדבר האחרון הוא זכויות העובדים ושמירתן.
מוחמד ברכה: האמת היא שלא שמעתי מנציגי העובדים עמדה ברורה ונחרצת למשהו שהוא לא ברור, של ה-50 20.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה אחוז נכבד אבל אני רוצה לשמוע את ועד העובדים, אם הם ידונו בענין הזה מחדש ויגידו לנו מה עמדתם המדויקת.
מוחמד ברכה: בימים הקרובים, כפי שאמרתי בהתחלה, ניצור קשר עם יושב ראש ועדת העבודה והרווחה, ונבחן את האפשרות לשלב את השירות הזה ברפורמה לבריאות הנפש.
ברוך לבקוביץ: אדוני היושב ראש, לענין קידום הצעת החוק?
מוחמד ברכה: יש שתי הצעות חוק שמונחות על השולחן.
מוחמד ברכה: האחת היא בנושא של תחנות מתדון בכל יישוב שמונה מעל 50 אלף.
מוחמד ברכה: זה עמד לבוא למליאה להצבעה אבל ברגע האחרון משכנו את זה בגלל עמדת השלטון המקומי, שחשב שזו מעמסה על השלטון המקומי.
מוחמד ברכה: אנחנו רוצים לעשות את האיזון הנכון ואז נגיש את זה מחדש עם התיקון.
מוחמד ברכה: הדבר השני, מה שדוקטור פאולה אמרה על סל השירותים, להתייחס למכורים בתפיסה כוללת של סל שיקום.
מוחמד ברכה: זו הצעה אחרת שקיימת ואני לא זוכר עכשיו איפה זה נמצא, אם זה מונח או רק נוסח.
נסים זאב: אני מתנצל, חבר הכנסת ויושב-ראש הוועדה, מוחמד ברכה, עקב פטירת דודו, לא יכול להגיע הבוקר וביקש בשמי להתנצל לוועדה ואנחנו רק נאחל לו אורך ימים ושנות חיים ויזכה לראות רק בנחמה.
נסים זאב: ובכן, הנושא שלנו היום הוא הטיפול בבני נוער, בצעירים, שמכורים לשימוש בסמים קשים.