GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני בודובסקי: אנחנו מעלים את זה לסדר היום, ונעשית פעולה.
דני בודובסקי: פעולה אחרת היא איך מביאים למצב שבו כל בן נוער שמגיע לרופא משפחה יתושאל, בין שאר הדברים, גם לגבי הרגלי השתייה, והרופא יידע להתייחס להעלות לנושא את הסיכונים שיש בהיבטים הבריאותיים.
דני בודובסקי: זה עוד נושא, שעם העומס העצום שיש גם בבתי חולים וגם במרפאות, מאוד קשה, הוא דבר שגם ידרוש תקצוב בהתאם.
דני בודובסקי: תודה.
זהבה ספיר: אני מייצגת את משרד התמ"ת, האגף להכשרה מקצועית – בתי ספר להכשרה מקצועית של בני נוער בגילאי 15 עד 18 שנמצאים במסגרות של הכשרה מקצועית בשילוב לימודים ועבודה, נושא הסמים והאלכוהול רלוונטי גם לעולם העבודה, שילדים בכיתות י"א-י"ב נמצאים בחלק מהשבוע בעבודה ובלימודים.
זהבה ספיר: אני חושבת שהאגף שלנו קיבל החלטה להקדיש הרבה מאוד משאבים לנושא הזה.
זהבה ספיר: כל כיתה בבית ספר מכיתה ט' עד י"ב מקבלת תקציב ייעודי של 2,000 שקלים, ובתקציב הזה, פלוס שיתופי פעולה של רשתות – יש שיתופי פעולה - למשל, אני באה מחיפה, יש לנו שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם הרשות החיפאית, אבל בכל מקום שיש רשות אנחנו מתחברים אליה, ונבנית תוכנית, בנינו מתווים לסמים, לאלכוהול, עם הייחודיות לאלכוהול, אנחנו יודעים שהייחודיות עם האלכוהול שונה מהסמים, ולאלימות, ונבנית מט' עד י"ב תוכנית התפתחותית.
זהבה ספיר: מי שמוביל אותה במערכת שלנו הם היועצים, שעוברים כל הזמן הכשרות והדרכות להוביל את הנושא.
זהבה ספיר: יש ועדה בית ספרית שבונה את זה, ועדה מחוזית, הליכי בקרה ומשוב.
זהבה ספיר: אנחנו מתעדים את זה כל שנה, כלומר אני חושבת שההחלטה היא גם של מערכת להקדיש משאבים לנושא.
זהבה ספיר: אם אנחנו רוצים לחשוף את הילדים גם למידע וגם לחוויות וגם לידע וגם לעבודה פנימית של חיזוק עצמי, כי זה לא רק ידע וזה לא רק הפחדה וזה לא רק חיזוק עצמי; אנחנו עושים תוכנית אינטגרטיבית, וילד מקבל מט' עד י"ב הרבה מאוד מגע עם הנושאים האלה.
זהבה ספיר: בסופו של דבר אני מאמינה שנחזק את היכולת שלו, כשהוא בפאב ומוצע לו אלכוהול, לא להשתמש.
זהבה ספיר: הקצאת משאבים יחד עם עבודה מקצועית שיטתית ומסודרת עם מעקב, אני מרגישה שהמערכת שלנו עושה עבודה מאוד משמעותית עם בני הנוער.
רעות בן-יעקב: אני מפתח תקווה.
רעות בן-יעקב: מה שנאמר פה, שצריך לעשות קמפיין גדול ורציני, זה גם לדעתי, הדבר היחיד שישפיע, כי בבית הספר שלי מדי פעם עושים לנו הרצאות ופעילויות, אבל אף אחד לא באמת מתייחס אליהן ברצינות, כי זה על חשבון שיעורים, אז אפשר להיות בפלאפון, אפשר להיות בזה.
רעות בן-יעקב: גם אנחנו מעבירים שיעורים בכיתות – נאמר, לפני הסילבסטר המנהלת ניגשה למורים, וביקשה שיעבירו שיעור בנושא האלכוהול, כי הם יודעים מה קורה בסילבסטר.
רעות בן-יעקב: לקחתי את זה על אחריותי, ואני מעבירה עכשיו שיעור בנושא סמים ואלכוהול.
רעות בן-יעקב: משתתפים, שיעור טוב, מבינים על מה מדברים, ובערב שותים כאילו כלום.
רעות בן-יעקב: זה כאילו נכנס מאוזן אחת ויוצא מהשנייה.
רעות בן-יעקב: זה לא באמת עוזר, שבן נוער מסביר לבן נוער אחר מה קורה.
רעות בן-יעקב: אם נעשה קמפיין גדול, באמת משהו שיחלחל, משהו שכולם יבינו, זה הדבר היחיד שיכול להשפיע, לדעתי.
שיר סמסון: אני מרמלה, כיתה י'.
שיר סמסון: משהו שהציק לי, לשמוע – דיברתם על עניין המודעות, שהיא מאוד חשובה, אבל יש חוקים, יש כל מיני דברים שעושים, אבל הנוער לא מקשיב לזה, והתופעה ממשיכה.
שיר סמסון: גם אם תמנעו את זה ממנו פעם אחת, הוא ימשיך ויעשה את זה.
שיר סמסון: לדעתי, יש להתרכז גם בעניין השיקום, באלה שחווים את התופעה, וקודם כל לתקן את מה שמקולקל, כי מי שעושה את זה - צריך קודם לטפל בו, ואז להסתכל בכלל.
שיר סמסון: כי צריך להוכיח לאדם למה אסור, ואם תוכיחו לו את זה לפי תופעות של אחרים, שהולכים לפעילויות שיקום, של אנשים שחוו את התופעה, והם יסבירו את זה לבני נוער, זה יותר ישפיע עליהם מבחינה רגשית, וזה יראה את האדם המתוקן, וכך ישפיע על כל החברה.
גל אילוז: אפשר להתייחס בשם המועצה, כי יש לנו עוד משהו קטן לומר?
טלב אלסאנע: התייחסת בהתחלה.
טלב אלסאנע: בהזדמנות אחרת, אתם תשתתפו בדיונים בעתיד.
טלב אלסאנע: לצורך הסיכום, אני חושב שכל מה שנאמר פה, מה שראינו, דברים חשובים.
טלב אלסאנע: העיקר, להתחיל בהעצמת השוטר הפנימי של בני הנוער, שזה מלווה אותו בכל מקום – בבית, בבית הספר, במוקדי הבילוי, ולהסביר לו את ההשלכות הקשות של  שתיית האלכוהול והשימוש בסמים.
טלב אלסאנע: שמעתי כאן הערות לגבי הצורך באזהרות.
יאיר גלר: זה כבר קורה.
טלב אלסאנע: אני חושב שצריך להוסיף את האזהרות והמסוכנות של השימוש באלכוהול, מה גם שהאלכוהול אינו אסור, על-פי חוק, אבל זה נשאר אישי, וולנטרי, התייחסות כל אחד ואחד לגבי החסרונות והיתרונות, לכן גורם ההסברה כאן הוא מאוד חשוב.
טלב אלסאנע: הוועדה רואה צורך בקמפיין ארצי חשוב, שיעביר מסר חד-משמעי לגבי השלכות האלכוהול והשימוש בסמים.
טלב אלסאנע: אנחנו עדים להתמודדות של כל משרד ומשרד בנפרד.
טלב אלסאנע: יש לעשות הירתמות מערכתית וגם קמפיין של הסברה משולב משותף.
טלב אלסאנע: הוועדה קוראת למשטרה לאכוף את החוקים בכל מקום ומקום.
טלב אלסאנע: שמענו כאן דברים קצת מקוממים, שהמשטרה לא קיימת במגזר הערבי.
טלב אלסאנע: נבקש התייחסות במשך החודש הקרוב לגבי הפעילות שאתם עושים לאכיפת החוקים האלה, גם פיצוציות, במגזר הערבי.
טלב אלסאנע: אני סבור שמשרד החינוך יכול לפעול יותר.
טלב אלסאנע: שמענו שנותנים לשעת מחנך או שעת כישורי חיים – את התוכן הפנימי משאירים לבית הספר.
טלב אלסאנע: צריך לדרוש מבית הספר שתהיה התייחסות לנושא הזה, כך שכל תלמיד, כולנו נדע שהיה מודע לפעילות זו או אחרת, שמציגה את ההשלכות הקשות של השימוש בסמים ובאלכוהול.
טלב אלסאנע: חוזר המנכ"ל צריך לוודא שהוא מיושם, אם יש הוראות בהקשר הזה.
טלב אלסאנע: אני מודה לכל המשתתפים, ומקווה שנמשיך להתמודד, כך שבעוד כמה שנים נראה שהמעשים שאתם עושים מניבים פרי, במובן החיובי של המילה.
טלב אלסאנע: תודה רבה, הישיבה נעולה.
מוחמד ברכה: תמונת המצב בקרב האוכלוסייה הערבית בישראל.
מוחמד ברכה: לפני שאני מתחיל בסדר היום, אני רוצה להודות לכבוד ראש העיר שפרעם, מר נאהד חאזם, שהואיל לארח את הוועדה ואת אורחיה כאן בעירייה.
מוחמד ברכה: אנחנו רואים בזה חשיבות רבה, להעתיק את הישיבה ממשכן הכנסת בעניין הזה לאחד היישובים החשובים יותר באוכלוסייה הערבית.
מוחמד ברכה: כמובן שזה חשוב לי, כי זו העיר שלי והמקום שלי, אבל גם מעבר לזה חשוב שוועדות הכנסת באופן כללי, כעיקרון, ייצאו מדי פעם ממגדל השן בירושלים וללכת לאיפה שהדברים מתרחשים.
מוחמד ברכה: כפי שאמרתי, לפני שאני מתחיל בסדר היום, אני מבקש מכבוד ראש העיר שיגיד כמה מלים לפתיחת הישיבה.
מוחמד ברכה: מי שרוצה לדבר בערבית, יכול לדבר בערבית אבל לתרגם.
מוחמד ברכה: אנחנו נדבר בעברית, כי כך זה נהוג בוועדת הכנסת.
נאהד חאזם: בוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים לשפרעם.
נאהד חאזם: כמובן שזה כבוד לנו לארח אתכם, מוחמד ברכה הוא בן העיר שפרעם, הוא חבר ואיש שכולנו מוקירים ואנחנו שמחים מאוד שהוועדה הזו מתקיימת בשפרעם ואני חושב שזה חשוב מאוד שוועדות הכנסת לא יישארו במשכן הכנסת אלא ייצאו לשטח.
נאהד חאזם: אני חושב שכאן בשטח יכולים לחוש את האווירה האמיתית למה שמתרחש בהרבה מקרים, ועל כן ברוכים הבאים, גם דר' סוייד וכל המכובדים והמכובדות.
נאהד חאזם: בשבילנו זו גם הזדמנות להגיד מספר דברים על שפרעם, לאלה שלא מכירים את העיר.
נאהד חאזם: שפרעם ממוקמת בלב הגליל באזור הצפון, במרחק של 20 קילומטרים מהמשולש של נצרת-חיפה-עכו.
נאהד חאזם: עיר אסטרטגית במיקום גיאוגרפי מצוין, שיושבת על שני צירים מרכזיים, 79 ו-70, שמקשרים אותה לכל אזור הקריות בחיפה ואזור המרכז, בפחות משעה אתה נמצא במרכז ובשעה ורבע אוטוטו, עם ההתחברות לכביש מספר 6, אתם נמצאים בירושלים.
נאהד חאזם: שפרעם היא עיר מיוחדת במינה בכך שחיים בה בשלווה וסבלנות ואיכות חיים מוסלמים, נוצרים ודרוזים, מאות ואלפי שנים, והיא דוגמה באמת לדו קיום אמיתי ולהבנה.
נאהד חאזם: מבחינת הנושא שאתם מתעסקים בו, הסמים; בעיריית שפרעם אנחנו קבענו סדר יום עם קצין תחנת שפרעם, שבכל שלושה חודשים אנחנו נפגשים, הוא עם הצוות שלו ואני, כראש עיר, עם הצוות שלי, והוא מגיש דוח מה נעשה במשך שלושת החודשים האחרונים.
נאהד חאזם: אתמול, רק לידיעה, כי רצינו להתמקד גם בראייה שלנו לעתיד בנושא של סמים, אז בשנת 2009 היתה לנו ירידה כללית בניגוד למגמה הקיימת במדינה, בכל העניין של האלימות, קרוב ל-30%.
נאהד חאזם: בשנת 2009 המגמה החיובית המשיכה, אבל מבחינת סמים, נפתחו יותר תיקים מאשר בשנה שעברה כי ההתמקדות היתה יותר לעניין של סמים.
נאהד חאזם: זאת אומרת היתה עלייה של 20%.
נאהד חאזם: בשנת 2009 נפתחו 255 תיקים על סמים, בשנת 2010 - 326, וזה בהתאם למדיניות שאנחנו רוצים שהדבר הזה יהיה במוקד העניינים.
מוחמד ברכה: אני מודה לראש העיר, מר נאהד חאזם, גם על הדברים וגם על האירוח.
מוחמד ברכה: (סבב נוכחות).
מוחמד ברכה: אני אתן כמה מלים בהתחלה.
מוחמד ברכה: אחר כך מר וליד חדאד מהרשות למלחמה בסמים ייתן סקירה של פעילות הרשות בתוך הציבור הערבי, אחר כך נשמע אנשים מהשטח, גם עמותות, גם מועצות ורשויות מקומיות.
מוחמד ברכה: לנבחרי ציבור, ראשי ערים או חברי כנסת, תישמר הזכות לדבר מתי שירצו ויבקשו.
מוחמד ברכה: אני אקדים ואומר שהישיבה הזאת היא גם ישיבה מסכמת ברמה האישית.
מוחמד ברכה: בשבוע הבא אני מסיים את עבודתי כיושב ראש הוועדה למלחמה בסמים ויבוא במקומי חבר הכנסת טלב אלסנאע, שגם לו יש ניסיון קודם בעבודה הזו.
מוחמד ברכה: אני מקווה ואני בטוח שחבר הכנסת טלב אלסנאע ימשיך להוביל את הוועדה בצורה מוצלחת.
מוחמד ברכה: אני ניסיתי כמובן ככל יכולתי, אני מקווה שהצלחנו למקד תשומת לב בכמה עניינים.
מוחמד ברכה: הישיבה הזו לא במקרה לקראת סוף כהונתי, כי אני באמת רוצה שאנחנו נעשה לא רק תיאור מצב של מצב המלחמה בסמים, לא רק של מצב הסמים בקרב הציבור הערבי, אלא גם לקבוע מסקנות קונקרטיות, מה צריך לעשות ולאן צריך ללכת בהמשך הדרך, ואני מקווה שהדברים האלה והסיכומים של הוועדה יהיו כמכשיר לגורמים השונים, אם זה ברמה של משרדי הממשלה, אם זה ברמה של המועצות המקומיות והרשויות המקומיות, אם זה ברמה של הרשות ואם זה ברמה של הגופים האזרחיים, העמותות האזרחיות שפועלות בתוך העניין הזה.
מוחמד ברכה: בידיכם נמצא דוח שהוכן על ידי דוקטור גלעד נתן, החוקר של הוועדה, על פי בקשת הוועדה וגם אם אי אפשר לעיין בכל פרטיו עכשיו, התמונה שמצטיירת בתוך המחקר הזה והסקירה הזו היא תמונה מאוד עגומה בכל מה שקשור למצב של מלחמה בסמים בקרב הציבור הערבי במדינת ישראל.
מוחמד ברכה: אני לא יכולתי למצוא שום תחום ושום גוף ממלכתי או מוניציפלי שעושה את מלוא המלאכה שמתבקשת ממנו בעניין של המלחמה בסמים, ואני אומר את זה באחריות מלאה, למעט אולי משרד הבריאות, אבל היתרון של משרד הבריאות, שיש לו בעיה בכל התחומים ולכן האוכלוסייה הערבית נכללת בעניין הזה.
מוחמד ברכה: במשרד הרווחה התמונה זועקת לשמים בכל מה שקשור לפריסת הגופים השונים.
מוחמד ברכה: יחידות סמים במחלקות רווחה פועלות ב-15 רשויות ערביות.
מוחמד ברכה: גלעד, אני לא אוהב את המושג 'לא יהודיות'.
מוחמד ברכה: כיושב ראש הוועדה, עד היום, אני מבקש לא להשתמש במושג הזה, יש יהודיות ויש ערביות.
מוחמד ברכה: יחידות סמים במחלקות רווחה פועלות ב-15 רשויות ערביות, שזה 19%, לעומת 44% ברשויות היהודיות.
מוחמד ברכה: למשל תחום של אנשים שאני באמת מוקיר אותם, גם דר' אילוז וגם מר פרחאת פרחאת מהרשות לשיקום האסיר, 45% מהאסירים במדינת ישראל הם ערביים, 45%, שזה כשלעצמו מצביע על בעיה חברתית קשה ביותר בקרב הציבור הערבי.
מוחמד ברכה: אבל כשאנחנו מדברים חלוקת המשאבים של הרשות לשיקום האסיר, הדברים לא מתקרבים, לא מתקרבים, למה שצריך.
מוחמד ברכה: ואני לא רוצה לסקור את המספרים, המספרים נמצאים בידיכם, מול העיניים שלכם.
מוחמד ברכה: אנחנו אולי נתייחס לכך בסוף.
מוחמד ברכה: גם הרשות למלחמה בסמים, מר שמאי גולן ומר וליד חדאד, שהיא אמורה להוביל את העניין הזה ולהוות דוגמה איך נלחמים בסמים, אנחנו מוצאים שרק בשמונה רשויות ערביות, מתוך שמונים רשויות, מעסיקה הרשות הלאומית למלחמה בסמים נציג.
מוחמד ברכה: אתם שומעים?
מוחמד ברכה: רק בשמונה רשויות, מתוך שמונים, מעסיקים נציג.
מוחמד ברכה: זה דבר שלא מתקבל על הדעת.
מוחמד ברכה: זו לא טובה שעושים לציבור הערבי.
מוחמד ברכה: אני חושב שאתם יודעים את האמת הזו, ששיתוף הפעולה הפורה ביותר בין יהודים לערבים זה בעולם הפשע, למרבה הצער.
מוחמד ברכה: הפורה ביותר.
מוחמד ברכה: שם לא מהססים לקרוא אחד לשני 'אחי', כולם אחים שם.
מוחמד ברכה: מי שחושב שאם יהיה אפשר לעצום עין על התפשטות נגע הסמים בטייבה ושזה לא יגיע לנתניה, הוא טועה.
מוחמד ברכה: מי שחושב שאפשר שהדברים האלה יתקיימו ביפו ולא יגיעו לתל אביב, הוא טועה.
מוחמד ברכה: ומי שחושב שאפשר לעצום עין על מה שקורה בשפרעם ולא יגיע לקרית אתא ולחיפה, הוא טועה.
מוחמד ברכה: המכה הזו היא מכה כלל ארצית שיש להילחם בה בכלים הרציניים והשוויוניים.
מוחמד ברכה: 45% מהאסירים במדינת ישראל הם ערבים, אבל כשאנחנו מדברים על רכזים של הרשות לשיקום האסיר, יש רק שישה רכזים ברשויות הערביות מתוך שמונים ויש 36, שהם 25%, כרבע, במגזר היהודי.
מוחמד ברכה: לקראת הסיום אנחנו נגיד מה אנחנו חושבים, אבל אני רוצה כבר עכשיו להגיד, לאוזניהם של ראשי המועצות וראשי הערים שנוכחים כאן, ואלה שלא נמצאים כאן, אנחנו יכולים להלין מפה ועד להודעה חדשה על מה שקורה מטעם הרשויות הממלכתיות, אם זה משרדי הממשלה או הרשות, אבל אני חושב שיש גם כשל בשלטון המקומי במגזר הערבי בעניין הזה.
מוחמד ברכה: אני לא רוצה להכליל, יש מי שיותר, יש מי שפחות, אבל הנושא הזה הוא בן חורג לטיפול הרשויות הערביות.
מוחמד ברכה: אפשר לבוא ולטעון שיש סיבות אובייקטיביות וזה נכון, לבוא ולהגיד שחלק גדול או רוב המשרות של רכזים וכולי, בנויים על בסיס של מאטצ'ינג, שהרשות המקומית אמורה לממן חלק מהעלות של העובדים...
מוחמד ברכה: הרשויות המקומיות הערביות הן חלשות, למשל שפרעם היא לא החלשה ביותר, אבל היא נמצאת באשכול השלישי, מתוך עשרה, וזה עוד יישוב מוצלח יחסית.
מוחמד ברכה: יתקן אותי חבר הכנסת סוייד אם אני טועה, נדמה לי שהיישוב הערבי שנמצא במקום הגבוה ביותר נמצא באשכול 5. אשכול 5 הוא הגבוה ביותר בקרב הציבור הערבי.
מוחמד ברכה: האמירה הזו נכונה, שהרשויות הן חלשות והן לא יכולות לממן את הרכזים ואת המטפלים ואת המרכזים וכולי וכולי, שבנויים על מאטצ'ינג.
מוחמד ברכה: אני חושש שחלק מהרשויות והעומדים בראשם אינם מודעים לזכויות שלהם במשרדי הממשלה השונים.
מוחמד ברכה: אם יהיה צורך, ואני חושב שיהיה צורך, כבר בימים הקרובים אנחנו נוציא חוזר לכל הרשויות המקומיות לסמן איפה נמצא מה ואיך הרשויות צריכות לפעול מול משרדי הממשלה והגופים הממלכתיים השונים, שהדברים לא יישארו באוויר ויגידו 'לא ידעתי', 'לא שמעתי'.
מוחמד ברכה: אני יודע שחלק גדול מראשי הערים עוסקים באיך לסיים את החודש ולשלם משכורות, זו אחת הבעיות הקשות ביותר של האוכלוסייה הערבית בכלל, אבל כשרוצים לנקות את היישוב, לא מנקים את הנקי, אלא מנקים את מה שלא נקי, וצריך לתת תשומת לב.
מוחמד ברכה: אסור להתייחס למלחמה בנגע הסמים כבן חורג בסולם העדיפויות שלנו, כחברה וכמנהיגי חברה, אם זה חברי כנסת ואם זה ראשי רשויות, כי הנגע הזה יכול רק להתפשט אם הוא לא יטופל וזה יהפוך לאסון חברתי כללי.
מוחמד ברכה: על כן אני מקווה שנשמע גם דברים שיעשירו את הדברים וייתנו כיוונים שיעזרו לדיון ויעזרו למה שיהיה לאחר הדיון.
מוחמד ברכה: אני מציע שנעשה את זה קצר ככל האפשר, כי יש משתתפים רבים מצד אחד וזמן מוגבל מצד שני.
שמאי גולן: אני רוצה ראשית להודות לך על ההזדמנות להוציא אותי באמת מהביצה התל אביבית ולהביא אותי לכאן, זה כבר רווח של כולנו.
שמאי גולן: סיפור קטן.
שמאי גולן: לפני שלוש שנים יצאנו למסע הסברה גדול בתחום הסמים והאלכוהול, המגזר הערבי לא היה בכלל.
שמאי גולן: לפני שנתיים אתה כינסת אותנו ואכן לפני שנתיים, בזכותך, צלחנו את המגזר הערבי עם משרד הפרסום של מוסא אסדי מפורדיס.
מוחמד ברכה: אל תייחס לי שאני שלחתי אתכם למוסא אסדי, כי אני לא מתערב בשיקולים מסחריים.
שמאי גולן: לא, לא, אי הבנת הנקרא, אתה באמת לא יכול להיות שותף וזה בסדר, אני אשם בעניין הזה.
שמאי גולן: השנה והשנה הבאה, צלחנו את המגזר הערבי וזה לא פשוט.
שמאי גולן: וצריך להסתכל על חצי הכוס המלאה גם בעניין הזה במגזר הערבי.
שמאי גולן: כן, זה נכון, הנתונים פה קשים.
שמאי גולן: כשהנתונים מראים שיש 80 יישובים ערביים, ואנחנו, כמדינה, כרשות שמובילה את העניין הזה, נמצאים רק בשמונה יישובים, האנשים המצוינים שיושבים כאן, זאת תמונה לא טובה.
שמאי גולן: אבל צריך לזכור פה דבר אחד, כשאנחנו מדברים על שמונים יישובים, יש הרבה מאוד יישובים קטנים, של 2,000 או 3,000 אנשים.
שמאי גולן: נכון שאפילו במגזר היהודי זה אשכול של יישובים.
שמאי גולן: לקחת שלושה, ארבעה, חמישה יישובים לתת להם רכז או מתאם אחד, שהוא פועל על אותו אשכול יישובים.
שמאי גולן: אני יודע את הקשיים שיש במגזר הערבי.
שמאי גולן: סינו פעם לייצר מצב של כמה יישובים שמתאגדים ואז הנטל נופל, כל יישוב 10% שכר ואנחנו נותנים את ה-50%, אותו מאטצ'ינג שהזכרת.
שמאי גולן: אני יודע את הקשיים, זה אחרת מאשר אצלנו, אבל אני כן מציע לכם לנסות לחשוב על זה.
שמאי גולן: ועוד משפט אחד, ואני לא אעשה שיחת סיכום, אני אעשה את זה בהזדמנות אחרת, אבל בכל זאת משפט אחד כי הרמת פה להנחתה.
שמאי גולן: עצה שלי, כי אני כבר מלווה את העניין הזה 15 שנים, המגזר הערבי חזק הרבה יותר מכפי שהוא בא לידי ביטוי אל מול מוסדות המדינה, ורמזת על זה קודם; אני מציע לכם להקים מעין לובי של ראשי רשויות, ויושבים פה ראשי רשויות, ושל חברי כנסת, מבלי להתייחס מאיזה מפלגה הוא בא, מאיזה זרם הוא בא, מאין הוא מגיע, כי הסמים, ואתה חוזר ואומר את זה, חוצים כל גבול וכל עדה וכל התייחסות, תקימו לובי כזה, תאמין לי שהזכויות והכספים יגיעו.
שמאי גולן: ודי לחכימא ברמיזה.
וליד חדאד: בוקר טוב לכולם.
וליד חדאד: ברשות ראש העיר, גם אני רוצה לברך את הנוכחים בשפרעם, כי אני גם תושב שפרעם, תושב שפרעם ועובד הרשות למלחמה בסמים.
וליד חדאד: תודה רבה לאבו סעיד על ההזדמנות הזאת, זו ההזדמנות השנייה, פעם ראשונה זה היה בנצרת, לעשות את ועדת הסמים.
וליד חדאד: אני חושב שזה ניסיון יצירתי, חדש מאוד, חשוב שיאמצו את זה גם אנשים אחרים, לפחות בתחום שאני מבין בו, שזה תחום הסמים.
וליד חדאד: מאוד חשוב שהוועדה הזו תגיע לשטח, כי אני מרגיש שיש נתק אדיר בין השטח לבין קובעי המדיניות ומקבלי ההחלטות, וזה באמת מקרב את מקבלי ההחלטות לאנשי השטח.
וליד חדאד: רק לחבר'ה שהם אורחים בוועדה, כמה נקודות על החברה הערבית.
וליד חדאד: אנחנו משתמשים בהרבה מושגים, ציבור ערבי, מגזר ערבי, אני אימצתי מה שבעיריית נצרת משתמשים בשפה הערבית ואומרים חברה ערבית, ולפי דעתי הכי מתאים לתרגם את זה לעברית זה להשתמש ב'חברה הערבית'.
וליד חדאד: היום במוסדות המדינה משתמשים בכל מיני מושגים כמו מגזר, ציבור, או הלא-יהודים, כמו שאמרת, שגם עליי לא מקובל.
וליד חדאד: ברגע שאנחנו עוסקים בסוגיה כזו חשובה שהיא בתחום הרווחה החברתית, תחום המאבק בנגע הסמים והאלכוהול, מבנה החברה שונה מאוד מהחברה היהודית, החברה המקבילה, בוא נגיד, מבחינת דת, מבנה משפחה וכולי.
וליד חדאד: הדברים האלה גם משפיעים על האנשים שנכנסים לעולם הזה.
וליד חדאד: חשוב לי מאוד לדבר על העניין של השינויים.
וליד חדאד: החברה הערבית עוברת ממש שינוי, מעבר מחברה מסורתית לחברה מודרנית.
וליד חדאד: אנחנו מרגישים את זה, בין הדור שלקראת 40 ומעלה לבין הצעירים.
וליד חדאד: מי שהיום חווה את החוויה הזו, רואה כמה הבדלים.
וליד חדאד: הצעירים היום יכולים לסובב את המבוגר הכי חכם, מבחינת כל הדברים שהם מכירים.
וליד חדאד: אנחנו רואים שאין שפה.
וליד חדאד: חבר שלי הראה לי נייד של הבן שלו, אס.אמ.אסים, הוא חשב שהבן שלו משתמש בסמים או משהו כזה.
וליד חדאד: לפי האס.אמ.אסים הוא לא מבין כלום.
וליד חדאד: אם הוא שומע את החבר שלו, יש לו מיצ'ובישי, אופניים, דר' הופמן, כל מיני מושגים כאלה, הוא מדבר על סמים.
וליד חדאד: כמובן המשטרה יודעת, אבל הם מדברים בקודים האלה שאנחנו, שמכירים את זה, אני לא יכול לדעת אם הבן שלי משתמש בסמים.
וליד חדאד: אלה דברים מאוד חשובים לשים לב.
וליד חדאד: הפער הזה בין הדורות, במגזר הערבי זה יותר בולט.
וליד חדאד: בפער אתה יכול לראות ילד שכל היום במחשב, פייסבוק וזה, והאבא לא יודע להיכנס לאתר.
וליד חדאד: חלק מהבעיה שאנחנו מתמודדים איתה, דובר עליה רבות, זה שהרשויות במגזר הערבי נמצאות במצוקה כלכלית ותעסוקתית.
וליד חדאד: היום בתחום המינהל הציבורי במדינה, אתה רוצה לקבל כל פרויקט, במיוחד בתחומי הרווחה, אני יודע שזה גם בתחומים אחרים, אבל בתחומי הרווחה הכל מבוסס על מאטצ'ינג, משרד הרווחה מבקש 25%, הרשות למלחמה בסמים מבקשת 50%.
וליד חדאד: הנוסחה הזאת היא טובה, אבל היא טובה לראשון לציון, היא טובה לחיפה, היא טובה להרבה מקומות, אבל במגזר הערבי, שאתה רואה שאין ארנונה, אין מוסדות שישלמו ארנונה, אין כל מיני מקומות שיכולים לתת מנוף לתקציב העירייה ואז העיריות נמצאות בגירעון, דבר ראשון זה משפיע על הפרויקטים האלה.
וליד חדאד: מתי הבעיה מחריפה?
וליד חדאד: ברגע שנכנס חשב מלווה.
וליד חדאד: אני מלווה את המגזר הערבי 18 שנים בתחומים של סמים, עבריינות נוער, כל הדברים האלה.
וליד חדאד: כשמגיע חשב מלווה, אני ראיתי, הוא מתחיל לקצץ בדברים האלה ואתה רואה את הפגיעה הישירה.
וליד חדאד: ואם מגיעה ועדה קרואה, המצב יותר אנוש.
וליד חדאד: אני ישבתי עם החשב המלווה וראש הוועדה הקרואה, הוא אמר, 'תשמע, זו פונקציה לא רווחית, אני משלם 150,000 שקל'.
וליד חדאד: אני לא מבין בעלות-תועלת, לדבר עם ראש מועצה ולהגיד לו עלות-תועלת, רווח והפסד, אבל היום, תדעו לכם, כל המועצות המקומיות בארץ והעיריות מתנהלות על בסיס עלות-תועלת, כמה אני מרוויח מזה.
וליד חדאד: אבל ברגע שהוא בן המקום, אפשר קצת לדבר איתו, לבוא לראש עיריית טמרה ולהגיד לו 'תשמע, זה מאוד חשוב שלא יהיו אלכוהוליסטים, שלא יהיו מכורים לסמים', זה לא כמו ועדה קרואה, שזה מישהו מחוץ ליישוב.
וליד חדאד: השימוש מושפע מהמצוקה.
וליד חדאד: חשוב לי להגיד שיש צורך להתאים את תכניות ההתערבות.
וליד חדאד: אני רוצה להגיע למה שחסר לנו.
וליד חדאד: אלה הנתונים שאבו סעיד דיבר עליהם.
וליד חדאד: רק האדום הכי חשוב.
וליד חדאד: זה חלק ממצגת של קורס שאני מלמד באוניברסיטה, אבל אני תמיד מראה לסטודנטים את השקף: משקה אלכוהול.
וליד חדאד: במגזר היהודי, 61% מהנוער, תלמידי בתי ספר, שותים אלכוהול, אצלנו 16%, אבל זה נתון מאוד מבלבל, כי ברגע שמתקרבים לקראת הסמים הלא חוקיים, התמונה מתהפכת, אנחנו יותר מהמגזר היהודי, זה 12% בחברה הערבית, ובסמים הקשים אנחנו כפול, במגזר היהודי 4.5 ואנחנו 9.3.
וליד חדאד: למה אני אומר את זה?
וליד חדאד: כי במגזר היהודי, שתיית אלכוהול זה משהו בנורמה.
וליד חדאד: בבסיס זו חברה שבטקסים, בדת, זה לא אסור.
וליד חדאד: אצלנו הנער מתחיל לפתח קריירה עבריינית ברגע שהוא מתחיל לשתות אלכוהול.
וליד חדאד: הרבה הורים מתעמתים עם הילדים שלהם, כי בשבילם הוא שבר את המוסכמות החברתיות, זו חברה ש-90% ממנה היא חברה מוסלמית ואלכוהול אסור על פי דת.
וליד חדאד: אז הנער, מבחינתו, מבחינת המשפחה, מתחיל לפתח קריירה עבריינית ברגע שהוא נוגע באלכוהול ולכן  רובם ממשיכים לשימוש בסמים.
וליד חדאד: אני מקווה שהמשטרה מסכימה עם הטיעון הזה.
וליד חדאד: בתחום הקהילה.
וליד חדאד: תחום שדיברנו עליו, המתאם לסמים.
וליד חדאד: למי שלא יודע, המדיניות הארצית במאבק בסמים, הרשות עוסקת בבניית המדיניות, מחקרים, טיפול ושיקום, וכל הדברים האלה, המתאם, ברמה היישובית הוא המיישם את המדיניות הארצית, ולכן אנחנו פועלים, נכון, רק בשמונה יישובים,אבל זה חוזר לסיפור של המאטצ'ינג.
וליד חדאד: מונחות על השולחן שלי עוד עשרים בקשות, אבל ברהט יש אותה בעיה, עראבה, היינו ביישובים האלה.
וליד חדאד: יש בעיה.
וליד חדאד: ראש הרשות אומר, 'תביאו מתאם, אני לא יכול לשלם'.
וליד חדאד: 'אני מסכים', אבל משרד הפנים לא מאשר לו.
וליד חדאד: הבעיה שמשרד הפנים לא מאשר לכם, זה לא שאתם לא רוצים.
וליד חדאד: אז זה חלק מהבעיה, להכניס מתאם.
וליד חדאד: כתוב באיזו יישובים אנחנו נמצאים, שפרעם, טמרה, נצרת, כאבול, אום אל פחם, עוספיה, מועצה אזורית בוסתן אל מרג' וריינה.
שמאי גולן: כמה זה באוכלוסייה הערבית בכלל?
שמאי גולן: היישובים שאמרת, יכול להיות שזה 60% מהאוכלוסייה הערבית בישראל.
וליד חדאד: לא. אם תסתכל על ערים, זה טמרה, שפרעם, נצרת, אום אל פחם.
וליד חדאד: אלה ערים.
וליד חדאד: ביחד זה בוא נגיד 150,000, אפילו פחות.
וליד חדאד: אלה ארבע הערים, השאר יישובים, בריינה זה 10,000, בוסתן אל מרג' 9,000, עוספיה 9,000, כאבול, 9,000.
וליד חדאד: זה בגדול.
וליד חדאד: אלה יישובים קטנים.
וליד חדאד: ואף אחד לא שם לב שאנחנו לא נמצאים במקום שיש את מוקד הבעיה הרצינית, זה במשולש.
קריאה: המשולש לא מופיע פה.
וליד חדאד: לא מופיע, אמרתי.
וליד חדאד: היינו בטייבה, היינו בטירה, אבל לא נמצאים שם.
וליד חדאד: בשבוע שעבר הייתי עם ראש העיר של טירה, הוא אומר לי 'תכניס'.
וליד חדאד: הוא שלח מכתב לרשות למלחמה בסמים, 'אני מבקש להכניס מתאם, אני לא יכול להשתתף במימון'.
וליד חדאד: אני מעלה את המצוקה, כי אני מרגיש את המצוקה, אני לא עובד ממסד שמציג את העמדה של מקום העבודה שלי.
וליד חדאד: אני אומר גם את המצוקה של השטח, כשראש עיר אומר לך, 'אני רוצה, יש לי בעיית סמים'.
וליד חדאד: אם אין בעיית סמים בטייבה וטירה, אז איפה יש בעיות סמים?
וליד חדאד: אם הולכים דרומה, לרהט, לקייה, חורה, תל שבע, שם יש בעיות, אני אומר לכם, ילדים בני 12 עוסקים בבלדרות סמים ובסחר בסמים ומנצלים אותם.
וליד חדאד: זה גם משהו שצריך לתת עליו את הדעת, אבל אי אפשר להיכנס לשם.
וליד חדאד: אני לא יודע איך פותרים את הבעיות האלה, זה תפקיד של פוליטיקאים ושל אנשים שאמורים להיות ההנהגה.
וליד חדאד: יש מושג אחר של תקציב פעילות.
וליד חדאד: יש יישובים שאנחנו נותנים תקציב בלי שנעסיק מתאם, עד שמצב המועצה ישתפר.
וליד חדאד: במועצה אזורית גלבוע, כפרים ערביים בתוך המועצה האזורית גלבוע, נאעורה וסנדלה, אנחנו עובדים שם, אבל אין לנו מתאם, בסמת טבעון, טובה זנגרייה, ברהט יש לנו תקציב, ומועצה אזורית אבו בסמה, שזה בדרום, למי שלא יודע, וגם לאחרונה בכפר קרע.
וליד חדאד: לא רשמתי כפר קרע, כי לא העברנו את התקציב עדיין.
וליד חדאד: אנחנו עובדים עם נוער, סעיד, שיציג בשפרעם, בכל מיני פרויקטים בנוסף להרצאות והצגות, גם בפרויקטים שכאילו מדברים אליהם, כמו 'עוגן לחיים', תיאטרון קהילתי.
וליד חדאד: סעיד, תדבר על הנושא הזה?
וליד חדאד: אז אני לא אתייחס לזה.
וליד חדאד: סדנאות, הרצאות.
וליד חדאד: חלק מהמתאמים שלנו, במיוחד בטמרה ובאום אל פחם, עובדים מול האימאמים.
וליד חדאד: היה לנו פעם כנס לאימאמים במסגדים, כי אנחנו מאמינים שאנשי הדת יכולים להשפיע על הקהילה, זה חלק מהדברים שאנחנו עושים.
וליד חדאד: אנחנו עושים כנסים ארציים.
וליד חדאד: בשבוע הבא יש לנו את הכנס החמישי, כל שנה אנחנו עושים כנס לחברה הערבית בנושא המאבק בסמים, וכל שנה לוקחים נושא.
וליד חדאד: השנה אנחנו לוקחים את נושא המניעה לבני נוער ולתלמידים.
וליד חדאד: זה כנס ביום רביעי הבא, במכללה האקדמית גליל מערבי.
וליד חדאד: יש לנו תמיכה בעמותות.
וליד חדאד: אל הלאל, הנציג נמצא כאן.
וליד חדאד: תכניות מינהל ועמותת אל אופק, שהם עושים הכשרות לאנשי מקצוע.
וליד חדאד: פעילות בתחום הסמים, תחום מניעה.
וליד חדאד: רכשנו ערכה.
וליד חדאד: יש ערכה שפיתח אותה דר' יובל שמשון באמג'ד מוסא.
וליד חדאד: פיתחו ערכה מיוחדת לעבודה עם תלמידים בבתי ספר.
וליד חדאד: אנחנו רכשנו את הערכה הזאת והעברנו אותה לשטח, שישתמשו בתוך בתי הספר.
וליד חדאד: יש לנו קמפיין בשפה הערבית באינטרנט ובעיתונות הכתובה ודברים כאלה.
וליד חדאד: מחקרים.
וליד חדאד: כמובן אלה חלק מהמחקרים שדיברתי עליהם עכשיו.
וליד חדאד: אנחנו מריצים אחרים באופן שוטף.
וליד חדאד: מחקר לבדוק היקף תופעה בחברה מסוימת, מספיק פעם בארבע שנים.
וליד חדאד: כך עושים בכל העולם.
וליד חדאד: טיפול ושיקום.
וליד חדאד: אנחנו נותנים תקציבים.
וליד חדאד: נגיד בנצרת, בשפרעם, נתנו תקציבים לשיקום נפגעי סמים, לא לטיפול.
וליד חדאד: זו אחריות של משרד הרווחה, אנחנו נותנים תקציבים לשיקום נפגעי סמים, שיקום תעסוקתי לאחר הגמילה.
וליד חדאד: אני תמיד אומר, לא צריך להגיד מה שיש, תגיד מה שחסר ומה שצריך.
וליד חדאד: אם אנחנו רוצים להתגבר על זה, שמאי דיבר על זה, אבו סעיד וכל חברי הוועדה, צריך להעסיק מתאמים אזוריים.
וליד חדאד: לבוא לקחת אזור מסוים, אבל אני לא יודע איך להתגבר על הבעיה הזאת.