GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוסא חסדייה: ננסה לקבל את חוות דעתכם על הדברים ועל הקונצפטים שאנו הכנו לקהל הנוער במגזר.
מוסא חסדייה: (מקרין מצגת.
מוסא חסדייה: ) שיעורי הצריכה בקרב בני-הנוער גדולים מאד בכל נושא שתיית האלכוהול.
מוסא חסדייה: לפי הסקרים, 15% מבני-הנוער הלומדים צורכים אלכוהול באופן קבוע, ואנו מדברים על נוער לומד.
מוסא חסדייה: בקרב הנוער המנותק, שנשר ממסגרות לימודים שונות, האחוז מכפיל את עצמו פי 2.5 - 37.5%.
מוסא חסדייה: אנו רואים שבקרב בני-נוער שנושרים ממערכות הלימודים המצב הרבה יותר חמור ומסוכן.
מוסא חסדייה: מאחר ונושא אלכוהול הוא בגדר טאבו במגזר הערבי, אנו אפילו חושבים שהנתונים האלה לא כל כך אמיתיים.
מוסא חסדייה: למה הכוונה?
מוסא חסדייה: בדרך-כלל, לא מדברים על שתיית אלכוהול, ולא כל כך מעלים אותה בקהילה, בחברה או במסגרות השונות, כי זה איסור במיוחד בקרב האוכלוסייה המוסלמית.
מוסא חסדייה: לכן, אנו מאמינים שהנתונים הם עוד יותר חמורים ממה שאנו מציגים כאן.
מוסא חסדייה: אנו נתאר פה את המאפיינים המיוחדים של הצעיר במגזר הערבי, שמבלה את מרבית זמנו בקרב המשפחה ובתוך גבולות הישוב עצמו.
מוסא חסדייה: אין הרבה מקומות בילוי מחוץ לישוב, וזה מוגבל.
מוסא חסדייה: לרוב יש אירועים משפחתיים, שם תמצא את החבר'ה האלה, וכן יש מפגשים של חברים בבתים, ישיבה בבתי-קפה בכפר - ברוב הכפרים גם אין שתיית אלכוהול בתוך בתי-הקפה - גלישה באינטרנט, צפייה בסרטים והאזנה למוזיקה.
מוסא חסדייה: זה העולם של הצעירים שלנו, שאנו מתארים אותו כל כך בקיצור.
מוסא חסדייה: אלכוהול הוא אלטרנטיבה לבילוי.
מוסא חסדייה: בגלל שמסגרות הבילוי מצומצמות, אנו מוצאים ששתיית אלכוהול מהווה עבור הצעיר הערבי אלטרנטיבה לבילוי, וזה דבר אטרקטיבי במיוחד.
מוסא חסדייה: זה מאפשר לו מפלט מהסביבה החונקת והלוחצת בדרך-כלל, שאנו רואים אותה, ואמצעי לפרוץ גבולות תרבותיים וחברתיים לעתים באופן קיצוני, כלומר מקיצון לקיצון.
מוסא חסדייה: אם יש לכם שאלות או הערות, אני גם מוכן לענות.
מוסא חסדייה: ה-DNA של בני-הנוער - אנו רואים שגורמים נוספים, הדוחפים לצריכת אלכוהול, הם הצורך של הצעיר הערבי להוכיח גבריות לסביבה: "שופוני, אני שותה.
מוסא חסדייה: אני נמצא", וגם המרדף הבלתי פוסק אחרי גירויים.
מוסא חסדייה: הוא רוצה להתגרות בדברים חדשים, בדברים אפילו אסורים.
מוסא חסדייה: יש את הפתגם "אל ממנוּע - מרכ'וּבּ" - "כל אסור הוא בעצם רצוי".
מוסא חסדייה: גם בקטע הזה אנו רואים אותם שהם מתגרים בנושא השתייה.
מוסא חסדייה: חלק זה תחושת המרדנות הטבעית של בני-נוער.
מוסא חסדייה: בדרך-כלל, בני-נוער הם מרדנים, והם מורדים גם בקטע של האיסור.
מוסא חסדייה: הם רוצים לשתות אלכוהול.
מוסא חסדייה: זה מקבל משנה תוקף בחברה הערבית המסורתית והלוחצת.
מוסא חסדייה: המצוקה הכלכלית והחברתית - כולנו חיים בתוך המדינה, החברה והכפרים, כשיש מצב כלכלי וחברתי לא כל כך קל וקשה במיוחד במגזר הערבי.
מוסא חסדייה: יש התרחבות תופעת השימוש באלכוהול כמפלט מפני מצוקה קשה.
מוסא חסדייה: אנו רואים שאנשים במצב קשה מחפשים משהו לברוח מהמציאות, מהאמת שהם חיים בה.
מוסא חסדייה: דפוסי השתייה - במגזר הערבי לא קיימים מועדונים.
מוסא חסדייה: במגזר היהודי יש מועדונים, והצעירים רצים למועדונים, לפאבים, ושם רוב צריכת האלכוהול של בני-הנוער היהודיים.
מוסא חסדייה: במגזר הערבי אין את הדבר הזה.
מוסא חסדייה: בני-נוער רוכשים משקאות בקיוסקים ובמכולות, חלק מתוך הישובים הערבים וחלק מחוץ לישובים הערבים, ונכנסים לחורשות ולמקומות שאף אחד לא רואה, בסתר, ושם השתייה היא בצורה מאד גדולה.
מוסא חסדייה: היעדר מקומות שתייה מוגדרים מקשה על פעילות המטפלים.
מוסא חסדייה: אינך יכול למצוא את האנשים האלה.
מוסא חסדייה: אתה לא יכול לתפוס את בני-הנוער.
מוסא חסדייה: אלה לא פאבים שאתה יכול לעשות פעילות בשטח של מועדונים, ושם לנסות להדריך ולחנך את בני-הנוער.
מוסא חסדייה: כאן יש לנו בעיה.
מוסא חסדייה: אנו לא תופסים אותם, ואנו לא יכולים להגיע למקומות מסויימים שם אנו יכולים לטפל בהם.
מוסא חסדייה: מאפיין נוסף במגזר הוא המעבר המהיר משתייה מתונה לצריכה מופרזת.
מוסא חסדייה: כמובן שכל הסקרים והמחקרים מצביעים על זה.
מוסא חסדייה: זה דומה למעבר המהיר מצריכת סמים קלים לצריכת סמים כבדים.
מוסא חסדייה: גם בנושא של אלכוהול אנו רואים שמתחילים בבירה וגומרים במשקאות חריפים ובצורה כבדה.
מוסא חסדייה: דיברנו על אלמנט הלחץ החברתי, וזה חזק מאד במגזר.
מוסא חסדייה: בני-הנוער מעודדים צריכה מופרזת כאקט של גבריות ואומץ.
מוסא חסדייה: האסטרטגיה - עדיין לא בנינו קמפיין סופי, אבל מדברים על אסטרטגיה.
מוסא חסדייה: מאחר ועד היום לא נעשתה פנייה רחבה לבני-נוער במגזר בסוגיה זו, אנו מאמינים כי יש לצאת בקמפיין נרחב ובוטה, כך שזה יעורר באופן מאד חזק בקרב בני-הנוער מתוך הסביבה שלהם, יוציא את הבעיה אל האור ויעורר שיח ציבורי.
מוסא חסדייה: כלומר, להעלות את זה לסדר-היום הציבורי במגזר הערבי.
מוסא חסדייה: אלה רק כיוונים ראשוניים.
מוסא חסדייה: אנו עדיין לא בנינו: לא קמפיין ולא מודעות.
מוסא חסדייה: זו ממש רק התחלה של חשיבה.
מוסא חסדייה: אנו מעבירים לכם את החשיבה הזאת ביחד.
מוסא חסדייה: כיוון ראשון - פה אנו רוצים לנגוע בכבוד הבן-אדם, שאנו אומרים לו בערבית: "סאקרן?
מוסא חסדייה: שאלה, רִחְתָק טָאלְעָה".
מוסא חסדייה: אנו רואים פה שהאדם השיכור ממש, בדרך-כלל, הריח שלו נודף החוצה.
מוסא חסדייה: יש לנו פה משחק מלים שאנו אומרים לו: "הריח שלך לא טוב".
מוסא חסדייה: זה דו-משמעי: גם הריח של האלכוהול, וגם כאילו אני אומר לו--
מוחמד ברכה: --אתה מסריח.
מוסא חסדייה: --"אתה מסריח".
מוסא חסדייה: בדיוק, משהו כזה.
מוסא חסדייה: זו פגיעה.
מוסא חסדייה: כלומר, זה מתאר מצב של מציאות מסויימת וגם מתאר מצב חברתי.
מוסא חסדייה: "ריחתק טאלעה" זה כאילו אתה מסריח, כלומר אפילו השמועה עליך, התדמית שלך בקרב החברה היא לא טובה.
מוסא חסדייה: הסיסמא הסוגרת היא: "אלכּוּחוּל - חראם על א-שבאבאכ".
מוסא חסדייה: אנו כמובן מדברים על הצעיר, כלומר אתה מאבד את שנות הצעירוּת שלך, אבל מבחינת "חראם" אנו גם רומזים לכך שזה אסור מבחינת הלכה.
מוסא חסדייה: כלומר, יש לזה ויש לזה.
מוסא חסדייה: כלומר, גם פה יש דו-משמעות.
מוסא חסדייה: זה כיוון אחד.
מוסא חסדייה: אנו יודעים שזה כיוון קשה, שפוגע ממש בעמוד השדרה של הכבוד.
מוסא חסדייה: אנו נפתח אותו ונעבוד עליו.
שמאי גולן: כשהוא אומר "נעבוד עליו", הוא מתכוון שעוד עשרה ימים זה כבר יהיה באויר, באינטרנט וגם במודעות ואיפה שצריך.
מוסא חסדייה: נכון.
מוחמד ברכה: הדברים שלך נרשמים.
מוחמד ברכה: עוד עשרה ימים אנו רוצים לראות זאת בשטח.
מוסא חסדייה: באתרי האינטרנט.
שמאי גולן: לא כולל שבתות וחגים.
מוסא חסדייה: הכיוון השני - אנו יודעים שכשאדם משתכר, הוא עלול לפגוע בגופו ולעשות תאונת דרכים.
מוסא חסדייה: אנו מדברים על חלק שגם הרשות למלחמה בתאונות דרכים נלחמת בו.
מוסא חסדייה: כאמור, זה גם כיוון, וזה לא סופי.
מוסא חסדייה: אנו מראים פה נער שמחובר למכשירים בבית-חולים, ואנו אומרים לו: "אֶבְּסַחְתַאכּ" - כשהחבר'ה שותים ביחד, הם אומרים אחד לשני " אֶבְּסַחְתַאכּ", ואז הם שותים ושותים.
מוחמד ברכה: לחיים.
מוסא חסדייה: פה אנו אומרים לו: "זה פגע גם בבריאות שלך.
מוסא חסדייה: זה פגע גם ב"סֶחְתַאכּ".
מוסא חסדייה: כלומר, זה גם וגם.
מסעוד גנאים: זה פוגע בבריאות שלך.
מסעוד גנאים: אתה משלם בבריאות שלך.
מוסא חסדייה: זה עוד כיוון.
מוסא חסדייה: זו התוצאה: לפגוע בגוף שלך.
מוחמד ברכה: אני מבקש מבני-הנוער שיתעמקו בדברים, כי ארצה לשמוע מה אתם חושבים על הדברים האלה ואיך אתם מקבלים את הדברים האלה.
מוחמד ברכה: גם הנציגים, ההנהגה, וגם העם.
דובר: אנחנו אותו דבר.
מוחמד ברכה: התכוונתי לנציגי מועצת התלמידים הארצית.
דוברת: מנהיגים חברתיים.
מוסא חסדייה: זה עוד כיוון שמתאר סיטואציה בה יש פגיעה בגוף של הנוער, וחשוב שנצביע על זה.
מוסא חסדייה: הכיוון השלישי: "בעדכ מאסכ ראס מן אלכוחול?" - אתה עדיין תופש את הראש מאלכוהול?
מוסא חסדייה: תופס ראש זה גם כשבן-אדם תופס את ראשו כי הוא כואב לו, וגם כשהוא ממשיך ושותה.
מוסא חסדייה: לדעתי, זה עוד כיוון שהוא פחות, כלומר הוא קצת עדין, והוא גם מסתיים באותה סיסמא.
מוסא חסדייה: אלה שלושת הכיוונים.
מוסא חסדייה: אשמח אם יש לכם הערות ומה להגיד על כל כיוון.
מוסא חסדייה: חשוב לנו לשמוע אם זה מדבר לבני-נוער.
מוסא חסדייה: לא עשינו עדיין את ה-testing, את המבחנים, בקרבכם.
מוסא חסדייה: זו הזדמנות בשבילי לשמוע את בני-הנוער במיוחד על הכיוונים שהצגנו כאן.
מוחמד ברכה: מר גולן, יש לי שאלה: עשרה ימים - מה תאריך?
מוחמד ברכה: זה כבר איחור של שלושה חודשים מאז הקמפיין עלה לאוויר, ובכל זאת אנו רוצים לרשום לפנינו, וזו תהיה הודעה חגיגית לרגל הישיבה הזאת.
שמאי גולן: אני אומר את הדברים באופן הבא: היום אנו ב-9 בחודש.
שמאי גולן: ב-20 בחודש, אלא אם כן זה נופל על שבת או משהו כזה, ואני לא זוכר בעל-פה, אנו נהיה באוויר.
שמאי גולן: כשאני אומר "אנו נהיה באויר", אני רוצה להיות ברור: מבחינת הכסף, יש לי כרגע את היציאה לדרך, את הפתיחה - גם את הפקת הקמפיין והיציאה לדרך.
שמאי גולן: אני יודע להעמיד סדר-גודל של 150 אלף שקל לטובת העניין הזה.
שמאי גולן: הרצון שלי לתת 500 אלף שקל השנה מותנה בזה - ואני מאמין שזה יקרה - שהכסף שהממשלה קבעה ואישרה לטובת סוגיית האלכוהול אכן יעבור במסדרונות הנכונים ויגיע אלינו.
שמאי גולן: אני לא אעכב אותו בחצי דקה.
שמאי גולן: באמונה שלי, אנו נפתח ונרוץ עם זה.
חנא סוייד: 20 לחודש - זה שבת.
שמאי גולן: אם כך, 21 בחודש.
מוחמד ברכה: השאלה שנייה היא למר חסדייה: כאיש מקצוע, מה אתה עושה עם 500 אלף שקל?
מוסא חסדייה: בינתיים, יש לנו את ה-150 אלף שקל.
שמאי גולן: יש לך 500 אלף שקל.
מוסא חסדייה: נכון שיש לי 500 אלף שקל, אבל, לדעתי, בקמפיין הראשון, הנאגלה הראשון, אנו נהיה רק בעיתונות ובאינטרנט.
מוחמד ברכה: האם זו תהיה הערכה גסה, אם אני אומר שאתם לא תגיעו ליותר מ-10% מהאוכלוסייה של בני-נוער?
מוסא חסדייה: לדעתי, אנו נגיע ליותר.
מוסא חסדייה: אם אנו נשתמש באינטרנט, אנו נגיע לבסביבות 20% מבני-הנוער.
מוחמד ברכה: כבר בתחילת הדיון אנו רואים את מגבלות הקמפיין.
מוחמד ברכה: אני יודע שהממשלה בנובמבר האחרון אישרה 27 מליון שקל לקמפיין הזה בכללותו: גם לרשות וגם למשרדי הממשלה השונים.
מוחמד ברכה: אני מצפה, ואני פונה למשרדי הממשלה וגם לרשות, שבסופו של תהליך מתוך 27 מליון השקל 5.5 מיליוני שקלים, 20%, ילכו, בצורה זו או אחרת, לאוכלוסיה הערבית.
מוחמד ברכה: כל סכום אחר שהוא פחות מזה, אני חושב שהוא פשוט דבר שזועק לשמיים על חוסר רצינות ואפליה.
מוחמד ברכה: גברת גליה שחם, בבקשה.
גליה שחם: אני גליה שחם מהשירות פסיכולוגי ייעוצי במשרד החינוך.
גליה שחם: אני רוצה להודות על הדיון הזה, וגם לציין את היושב-ראש לשבח על ביקוריו בבתי-הספר.
גליה שחם: אני יודעת שהיית בכינוס המב"סים של אנשי המקצוע בכפר מנדה ושהיית ב"עתיד" טייבה, ואתה כמובן מוזמן לעוד בתי-ספר ופעילויות.
גליה שחם: הקמפיין זה רק חלק מהעבודה, ובקרב בני-נוער אני לא בטוחה שזו העבודה העיקרית.
גליה שחם: הקמפיין חשוב מאד, אבל הוא חלק מהעבודה.
גליה שחם: הקו שלנו בעבודה עם התלמידים הוא בדיוק החלק שרואים פה, גם מועצת התלמידים, נציגי מועצת תלמידים ארצית וגם התלמידים שנמצאים כאן - בעצם, חיזוק המנהיגות של התלמידים, וחיזוק היכולת של המנהיגות של התלמידים באמת להוביל לכיוון של בריאות ושל חיים בריאים, ולא אלכוהול, ולא סמים ולא דברים שליליים ומזיקים אחרים.
גליה שחם: הגישה שלנו בכל מערכת החינוך היא של אפס סובלנות.
גליה שחם: אסור שיהיה אלכוהול בתוך בתי-הספר.
גליה שחם: בספטמבר יצא חוזר מנכ"ל חדש בנושא קידום אקלים בטוח וצמצום אלימות, ויש שם כללים מאד ברורים לגבי הענישה בבתי-הספר בתחום הזה.
גליה שחם: אבל, עיקר המאמצים שלנו והאנרגיות הם באמת לכיוון של פיתוח כישורי חיים, פיתוח יכולת התמודדות, פיתוח יכולת של עמידה במצבי חיים שונים וכן להיות מובילים ולא להיות מובלים ע"י הלחץ החברתי.
גליה שחם: בחודש האחרון, במסגרת "יום האינטרנט הבטוח", אנו קיימנו פעילויות ביחד עם הרבה שותפים באשכולות פיס, במרכזי פיס, תפוחי פיס, פעילות לבתי-ספר, כאשר קשרנו את נושא האינטרנט, כזירה בה בני-הנוער נמצאים הרבה מאד, לתפקיד של כל אחד: אחריות על עצמו ואחריות לסביבה הקרובה.
גליה שחם: הנושא של אחריות חברתית הוא הנושא המאד-מאד מרכזי.
גליה שחם: לגבי אלכוהול, אנו מאד-מאד מדגישים את הקשר שבין אלכוהול לבין התנהגויות סיכון אחרות.
גליה שחם: כשאנו מדברים על אחריות, אנו מדברים על היכולת של תלמידים - ופה יושבת מנהיגות שאשמח מאד אם תהיה להם האפשרות להגיד מה הם עושים ואיך הם רואים את הדברים - בחלק הזה של להיות שומרי הסף, להיות אלה שגם מובילים מסר וערכים של משמעות בחיים וגם אלה שמאתרים, כי הם הראשונים שמאתרים, ומפנים לאותם גורמים מקצועיים שיכולים לסייע.
גליה שחם: למעשה, אנו פעילים מאד בכל בתי-הספר העל-יסודיים במגזר הערבי, כשיש לנו מב"סים, אותם אנשים מצוות בית-הספר שאחראים על הנושא בתוך בית-הספר, ועם קבוצת התלמידים נמצא כאן גם מנהל בית-הספר, גם הרכזת החברתית והמב"סית של בית-הספר, ואני חושבת שהם דוגמא טובה מאד.
מוחמד ברכה: איך אתם, כמשרד חינוך, תפעלו או שתשתפו פעולה עם הרשות על מנת שהקמפיין יגיע למכסימום בני-נוער?
מוחמד ברכה: בהערכה האופטימלית, האופטימית, אנו מדברים על 20%.
גליה שחם: יש בינינו שיתוף פעולה ויחסי עבודה מתמשכים.
גליה שחם: את קמפיין בתי-הספר, גם את התוכן שלו וגם את ההפצה שלו, אנו עושים בנפרד; יש את הקמפיין לציבור הרחב, ויש את הקמפיין לתלמידים בתוך בתי-הספר.
גליה שחם: אותם מב"סים, אותם אחראים בתוך בתי-הספר, מקבלים מאתנו את חומרי ההסברה גם לתלמידים, גם למורים וגם לאנשי המקצוע.
גליה שחם: בהשתלמויות ובהדרכות, שהם מקבלים אצלנו, הם מודרכים איך לפעול בבתי-הספר.
גליה שחם: נושא האלכוהול כרגע באמת מוצף בצורה חזקה במגזר הערבי, מה שהיה פחות מקובל לפני כן.
גליה שחם: אני רוצה לומר שיש לנו את קבוצות האופי, קבוצות שאנו מאתרים תלמידים ועובדים אתם.
גליה שחם: יש לנו הרבה קבוצות במגזר הערבי עם הרבה יועצים שהוכשרו בבתי-הספר ועושים עבודה.
מוחמד ברכה: האם אלה יועצים ערבים?
מוחמד ברכה: האם הם מתרגמים או מדברים את השפה?
גליה שחם: מדברים בערבית.
גליה שחם: התכנית בערבית יוצאת בימים אלה.
גליה שחם: הנוסח בערבית לא רק מתורגם אלא מותאם.
גליה שחם: זה לא תרגום אלא התאמה לתרבות בתי-הספר השונים.
גליה שחם: צריך גם להבין, וכולנו יודעים, שגם במגזר הערבי יש שונות גדולה מאד בין בתי-ספר, בין מקומות שונים, בין אוכלוסיות שונות.
גליה שחם: לאנשי המקצוע שלנו בהחלט יש את הנוסח המשותף, ויחד עם זאת הם גם מקבלים הכשרה וגם הדרכה לאורך הדרך בעבודה המתמשכת.
מסעוד גנאים: שאלה - הפרויקטים של משרד החינוך לא קשורים ברשויות, אם הרשות פועלת עם הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, אם היא פועלת עם הכפר או המועצה או לא? זה לא קשור.
מסעוד גנאים: אני לא רואה למשל ברשימת הכפרים והערים הערבים את סכנין.
שמאי גולן: אני אענה לך.
גליה שחם: שמאי, אגיד את החלק שלי.
מסעוד גנאים: הכוונה היא, שהתכניות של משרד החינוך לא קשורות בזה.
גליה שחם: תכניות משרד החינוך מחייבות את כל בתי-הספר בארץ.
גליה שחם: במקום בו פועלים מתאמים או רכזים של הרשות למלחמה בסמים אנו כמובן עובדים ונעזרים בהם.
גליה שחם: אבל, בכל בית-ספר על-יסודי יש בעל תפקיד שמקבל גמול למשכורתו ומקבל הכשרה והדרכה שיטתיות.
מסעוד גנאים: כך צריך להיות.
מסעוד גנאים: הייתי מורה בבית-ספר ורכז חינוך חברתי בתיכון בסכנין.
מסעוד גנאים: בדרך-כלל, נותנים תפקיד זה ליועצת או לרכז החינוך החברתי שיעשו את כל הפעולות האלה עם התלמידים.
מסעוד גנאים: אבל, החוליה שאיננה, the missing link, היא זו שבין התלמידים לבין הבית לבין ההורים שלהם, משום שההשפעה גדולה מאד.
מסעוד גנאים: הילדים לא יכולים לשים אותה באיזו בועה ולנתק אותה משאר החברה או הבית.
מסעוד גנאים: לכן, בכל בית-ספר היינו עושים הרצאות והכל, אבל בטיול השנתי יש איזה 1-3 שרוצים להביא את האלכוהול בבקבוקי סודה או קולה או משהו כזה כדי למרוד בבית-הספר.
מסעוד גנאים: זה מצריך חינוך וחדירה בתודעה.
אמין ספיה: 2-3 - מאיזו כמות של סטודנטים אתה מדבר?
אמין ספיה: מ-10 או מ-100?
מסעוד גנאים: מהרבה.
מסעוד גנאים: הרבה מזה.
מוחמד ברכה: דוקטור ספיה, אנו נעשה זאת מסודר.
מוחמד ברכה: כמובן שלחברי-הכנסת יש קדימות, ומתי שהם רוצים הם יכולים לפנות ויקבלו רשות דיבור.
מוחמד ברכה: אני רוצה שנשמע את הצד של בית-הספר.
מוחמד ברכה: רים מסארווה, בבקשה.
רים מסארווה: אני שמחה להיות שותפה פה יחד עם תלמידיי ועם המנהל לקמפיין או לתחילת הקמפיין הזה.
רים מסארווה: אני שמחה להשתתף בפורום כזה.
רים מסארווה: בפועל, כבר הוחל בקמפיין במסגרת בית-הספר, וזה כבר שנתיים ואנו יצאנו לדרך ואני מקווה שנמשיך.
רים מסארווה: אמנם לא יכולים לממש זאת בבת אחת, אבל התלמידים, שהם במסגרת המגמה לקרימינולוגיה ומדעי משטרה, מתבקשים להכין פרוייקט מניעתי של מניעת סמים ושימוש באלכוהול, ועל זה יש 30% מהציון הסופי.
רים מסארווה: הם מתבקשים להיות שגרירים לכל הקהילה הבית-ספרית וגם להרחיב זאת במסגרת הקהילה הרחבה.
רים מסארווה: עושים זאת בכמה רבדים.
רים מסארווה: הרובד הראשון זה שלב תכנון ויוזמה של תלמידים בגיבוי של ההנהלה והמורה וליווי של המורה לקרימינולוגיה לאורך כל הדרך, כי זה נושא רגיש וצריך כל הזמן להיות צמודים לכל מלה ומלה כי אם מסר חס וחלילה לא יהיה במקומו זה יכול להפיק את התוצאה ההפוכה לגמרי ממה שאנו מצפים לו.
רים מסארווה: השנה - היית גם אצלנו, היושב-ראש מוחמד ברכה - היתה פתיחה של שבוע המלחמה בסמים, שזה כלל שבעה ימים וכל יום היתה פעילות שונה.
רים מסארווה: לזה יש המשך במישור החינוכי יחד עם מחנך כל כיתה, וממשיכים עם זה.
רים מסארווה: ביום השני, למשל, היה נציג הרשות למלחמה בסמים שהעביר סדנאות הפעלה עם התלמידים, והשתתפו רוב כיתות י"א ו-י"ב.
רים מסארווה: ביום אחר הוזמנה חוקרת משטרתית, תגריד אבוסטילה, שהסבירה את כל הפן המשטרתי והחוקתי הקשור לצריכת סמים וניפצה מיתוסים.
רים מסארווה: יש כל מיני דעות קדומות ומוטות לגבי מה זה סם קל וסם קשה, והובהר לתלמידים שאין סם קל והכל סמים קשים - מה שהסביר מר מוסא שזה כמו אלכוהול בדיוק, שזה מתחיל מחשיש ומריחואנה וזה גם מוביל להתמכרויות יותר גסות ויותר הרסניות.
רים מסארווה: בקיצור, אין גמילה.
רים מסארווה: גמילה היא גם 'בלוף' גדול.
רים מסארווה: הגמילה הכי אמיתית היא לא להתחיל ולא לגעת מלכתחילה.
רים מסארווה: לגבי כדורי אקסטזי, יש כל מיני דעות מוטעות.
רים מסארווה: דאגנו שנתחיל במישור המיקרו, המישור הקטן, שזה כאילו מתחבר לתלמידים ולהוויית בני-הנוער, כדי לנפץ כל מיני דברים כאלה מתוך השטח.
רים מסארווה: נעזרנו בחוקרי משטרה ובעורכי-דין.
רים מסארווה: הקטע הכי מעניין והכי נוגע ללב היה - וזו שנה שנייה שאנו עושים זאת - שהזמנו מכורים נקיים שכל אחד מהם הסביר את הטראומה שלו, את ההרס המשפחתי, הבריאותי והכלכלי, וכל הפן שמדגיש את ההרס שהוא עבר.
רים מסארווה: הם נכנסו לכיתות, ודאגנו שזה יהיה נגמל שעבר קורס מסבירנים ולא סתם מכור.
רים מסארווה: אנו מעבירים זאת לכיתות, וזה נעשה יחד בליווי של המחנך, המנהל ואני.
רים מסארווה: הסבירו לתלמידים בדיוק מה זה להתמכר לסמים.
רים מסארווה: אנחנו ממשיכים בכך.
מוחמד ברכה: גברת ג'ומאנה מעיריית נצרת, בבקשה.
ג'ומאנה מועלם: אני עובדת כמתאמת סמים בעיריית נצרת בנושא מניעה והסברה.
מוחמד ברכה: האם זה גם אלכוהול?
ג'ומאנה מועלם: סמים ואלכוהול.
ג'ומאנה מועלם: אתייחס לקמפיין של משרד אל-בוסתאני.
ג'ומאנה מועלם: אני חושבת שיש מקום לחשיבה יותר מעמיקה כך שהקמפיין יהיה מותאם למגזר, וזאת מהנסיון.
ג'ומאנה מועלם: היה קמפיין בנצרת שעשתה עיריית נצרת הרבה זמן שזה מותאם לצרכי התרבות.
ג'ומאנה מועלם: אני חושבת שזה חומר ללמידה.
ג'ומאנה מועלם: שאלה - לגבי הקמפיין, יש את הארצי ויש את המקומי.
ג'ומאנה מועלם: התקציב, 27 מליון שקל, מיועד למשהו ארצי.
ג'ומאנה מועלם: האם יש חשיבה על משהו מקומי?
ג'ומאנה מועלם: בכל מקום אפשר לעשות משהו מותאם לעיר עצמה, לישוב עצמו, לפי צרכי אותו ישוב.
ג'ומאנה מועלם: ראיתי בטבלה שיש מקומות שאין בהם מתאמי סמים, כך שיש ועדות קרואות בעיריות ובישובים הערביים.
ג'ומאנה מועלם: תעסוקת מתאמים היא דבר חשוב על מנת לקדם את ההסברה והמניעה במגזר הערבי.
מוחמד ברכה: ספרי לוועדה ולנוכחים על הנסיון שלכם.
ג'ומאנה מועלם: הנסיון שלי בעבודה.
מוחמד ברכה: ספרי על הנסיון של לעשות משהו מקורי ואותנטי.
מוחמד ברכה: אם רמזי רוצה, גם הוא יכול לדבר.
ג'ומאנה מועלם: אני חושבת שאעביר זאת לרמזי, כי הם בנו את זה.
ג'ומאנה מועלם: אני חדשה בתפקיד, ואני חושבת שהוא יכול לעשות זאת.
נסאר רמזי: אנו בעיר נצרת עובדים על נושא מאבק בסמים עם הרשות ועם הוועדה מאז חוקק החוק כבר 20 שנה.
נסאר רמזי: כפי שאתם יודעים, נצרת היא העיר הערבית הגדולה בישראל שכוללת 75 אלף תושבים.
נסאר רמזי: העבודה, שנעשתה לאורך 20 שנה, מגוונת מאד, ובחלק רב ממנה בחלק הטיפולי גם הרשות למלחמה בסמים נתנה, כיוונה, הדריכה ותמכה בעניין פיתוח משאבים טיפוליים, והיום אנו מטפלים ב-250 איש שזה כולל אלכוהול וסמים כבדים.
נסאר רמזי: אלה אנשים מטופלים שהשתמשו בסמים כבדים, סמים קלים, ואנשים נקיים.
נסאר רמזי: המספר הזה הוא לא רק של נצרת, אלא אנו גם נושאים באחריות כלפי העיר, תושבי העיר והאזור.
נסאר רמזי: אנו גם מקבלים אנשים מטופלים מהאזור.
נסאר רמזי: הבעייתיות שהתחילה היא שהיו עבירות ושימוש בסמים קשים.
נסאר רמזי: היום, יש לנו חרדות לגבי מה שמתפתח גם בנצרת וזה גם בכל האזור הערבי בתוך המדינה, שיש את הנשק הלבן שהפך להיות משהו עם ארגון גדול ויש גם את הנשק השחור שזה נחלת כל האנשים בני-נוער צעירים שיכולים בקלי קלות להשיג.
נסאר רמזי: אנו כל יום שומעים, באינטרנט, ברדיו ובכל מיני מקומות, שיש ממש סכנה לבני-הנוער שנושאים בנשק הלבן ובנשק השחור - שזה אותו נשק.
מוחמד ברכה: הנשק השחור זה הנשק שיורים בו, והנשק הלבן זה הסמים.
נסאר רמזי: אלה אנשים שהם שהפכו את העבירות מעבירות רגילות לממש נושא שמדאיג את החברה שלנו, שזו חברה מסורה ומסורתית שרוצה לחיות בשלווה ובחיים רגילים.
נסאר רמזי: זה לא ענייננו.
נסאר רמזי: זה עניינן של מערכות שיאכפו את החוק כפי שצריך.
נסאר רמזי: אבל, זו דאגה שלנו.
נסאר רמזי: מבחינת המודעות, אנו עבדנו ממש.
נסאר רמזי: 20 שנה אנו מנסים להעלות את רמת המודעות ולהחדיר את העבודה בצורה יותר שורשית.
נסאר רמזי: למשל, העיר העתיקה זועקת לשמיים: "בואו ותאבקו בסמים".
נסאר רמזי: למשורר המנוח שהיה ראש העיר היה שיר בשם "אני קורא לכם".
נסאר רמזי: לקחנו את המלה הזאת ועשינו ממנה קמפיין מסויים, כשהתחלת השיר נמצאת וגם "לא לסמים", וגם בתוך החומר הזה כתובים כל מיני דברים בעניין העלאת מודעות, שזה אומר הרבה לאנשים, לתושבים המקומיים, מאיפה באה הסיסמא.
נסאר רמזי: ניסינו גם לעשות משהו לתלמידים.
נסאר רמזי: זו דוגמא, וכל חודש זה נמצא כאן.
נסאר רמזי: כתוב פה מה על אותו אדם לקרוא, ויש חומרים שהוא יכול לקרוא כל חודש עם תמונה של מאבק בסמים.
נסאר רמזי: יש דברים אחרים כמו יומן, בו נאמר למשל: "אם אתה חי - תחיה חופשי".
נסאר רמזי: זה יומן שמצדו השני נמצא תוכן של דברים שאנו מאמינים בהם ורוצים לקדם אותם.
נסאר רמזי: יש לנו גם "נוער אומר לא לסמים" שזה גם בתמיכה של הרשות למלחמה בסמים, שזה נוער שמהווה קונטרה בכל המועדונים והשכונות בעיר.
נסאר רמזי: בתקציב המניעה אנו רוצים להכפיל את התקציב שלנו, שמגיע ל-90 אלף שקל, ולהגיע לתקציב נוסף כדי שנוכל לפתח את הדברים שאנו מאמינים בהם וגם לתמוך באזור; הסיסמא שהיתה בעברית, "לא לסמים", לא דיברה לאנשים, לתלמידים או לאנשים הרגילים, וזה לא ממש מתוך התרבות שלהם.
נסאר רמזי: אני מבקש וחושב שיש מקום לתת לרשויות המקומיות, באמצעות הרשות למלחמה בסמים, באמצעות המתאמים, כך שגם יגדילו את מספר המתאמים במגזר הערבי וגם יפרישו תקציבים, כדי שנוכל גם לפתח את החומר הזה, ולעשות כפי שאצלנו זה מתאים בתוך העיר וכפי שנמצא ברשויות מקומיות אחרות.
מוחמד ברכה: אם המשטרה רוצה להגיד משהו?
מפקחת לובה סמרי: אני לובה, דוברת התקשורת הערבית בלשכת המפכ"ל.
מפקחת לובה סמרי: באתי כנציגת מערך דובר המשטרה.
מפקחת לובה סמרי: אני מצטרפת לכל ההמלצות - ולמניעה שעדיפה על הגילוי - של חברי, ידידנו, שמאי, שהסביר.
מפקחת לובה סמרי: כולנו מסכימים, וזה ידוע, שהפתרון לבעיית האלכוהול והסמים איננה מסתכמת באכיפה משטרתית.
מוחמד ברכה: את השאר תשאירי לשאר, אבל תדברי על מה שנוגע אליכם.
מפקחת לובה סמרי: יש נורמה במגזר הערבי, לא בכולו אלא בחלקו, אצל הנוער בעיקר, שזו נורמת בילוי חדשה שבבסיסה צריכת אלכוהול וסמים, בטיולים, ואיך שאחד מחברינו אמר: מכניסים אלכוהול בבקבוק מים וכו'.
מפקחת לובה סמרי: הם מחפשים ריגושים, אלימים.
מפקחת לובה סמרי: יש אדישות לחיי בני-אדם מצד אחר, מלבד זה שהם מחפשים ריגושים.
מפקחת לובה סמרי: לצערנו, במגזר שלנו גם ההורים פה ושם חלקם אדישים לתופעה הזאת.
מפקחת לובה סמרי: הם מעדיפים להתעלם מכך שיש אצל בנם תופעה כזו מחשש לשערוריה, לפאדיחה, מכל מיני סיבות שכל בני המגזר יודעים עליהן.
מפקחת לובה סמרי: הם לא מפקחים על האמצעים הכלכליים שהם מספקים לילדים שלהם ולאן הכסף שהם נותנים הולך.
מפקחת לובה סמרי: כולנו מסכימים שיש צורך לשלב מערכות, לשלב ידיים ביחד, ולא כל אחד לחוד.
מפקחת לובה סמרי: אין ספק שהמנהיגות במגזר הערבי עושה.
מפקחת לובה סמרי: אנו רואים, ואני קוראת ורואה את זה, ואני בת המגזר.
מפקחת לובה סמרי: היא עושה, המשטרה עושה, הוועדות עושות והעמותות עושות.
מפקחת לובה סמרי: אבל, לרוב אנו לא ביחד לרוב.
מפקחת לובה סמרי: אני רוצה שכולנו נשלב ידיים ביחד.
מוחמד ברכה: האם את מעריכה שכוח-האדם שלכם והפרישה שלכם, כדי לטפל בבעיות של עבריינות וסמים במיוחד בקרב בני-הנוער, מספקת?
מפקחת לובה סמרי: לחפש אשם - קל להאשים אחרים.
מפקחת לובה סמרי: את זה למדתי.
מוחמד ברכה: זו לא תשובה.
מפקחת לובה סמרי: אבל, זה חלק מהבעיה.
מוחמד ברכה: את צריכה לתת תשובה על התחום שלך.
מוחמד ברכה: אני שואל שאלה מאד קונקרטית.
מוחמד ברכה: תעני על השאלה.
מפקחת לובה סמרי: האם כוח-האדם שלנו מספיק?
מוחמד ברכה: האם אתם חשים סיפוק מהפרישה שלכם, מהטיפול שלכם?
מוחמד ברכה: האם אתם עונים על הצרכים?
לובה סמרי: תמיד בכל מקום יש מקום לשיפור - בכל מקום בחיים, כולל בעבודה שלנו.
לובה סמרי: הכל טעון שיפור תמיד.
עפו אגבאריה: חוץ מאכיפת החוק, האם אתם רואים שיש איזו שהיא אפשרות שיהיה גם מעמד חינוכי למשטרה?
מפקחת לובה סמרי: בטוח.
עפו אגבאריה: כלומר, היא תוכל להיכנס לבתי-הספר ולהסביר את הדברים האלה כאקט חינוכי ולאו דווקא מבחינת איך לאכוף את החוק.
מפקחת לובה סמרי: מבחינה מניעתית, הגברת הנחמדה סיפרה שיש להם חוקרת בשם תגריד שמוכרת לי, שהיא נותנת הרצאות בבתי-ספר על תופעת הסמים ועל סוגיהם.
מפקחת לובה סמרי: אישית, כשהייתי חוקרת ועסקתי בקהילה במזרח-ירושלים, גם הייתי נכנסת לבתי-ספר והייתי מסבירה, עושה סדנאות ומראה להם כל מיני תמונות ופלקטים, וכן היו עושים ימי עיון למנהלים, למורים, לצוות ההנהלה וגם לתלמידים.
מפקחת לובה סמרי: לדעתי, זה צריך להתחיל מגן-הילדים.
מפקחת לובה סמרי: אני לא התחלתי בגן.
מפקחת לובה סמרי: התחלתי ביסוד ובתיכון.
מפקחת לובה סמרי: אבל, אנו צריכים להתחיל להחדיר את זה מהגן, למרות שזו חשיפה לילדים.
עפו אגבאריה: השאלה היא האם יש פרישה ארצית או שזה רק במקומות מסויימים.
מפקחת לובה סמרי: יש לנו את המש"קים שפרושים בכל רחבי הארץ, בכל הכפרים ובכל השכונות.
מפקחת לובה סמרי: תמיד כל דבר טעון שיפור.
מפקחת לובה סמרי: זה דבר בדוק.
מוחמד ברכה: אני אענה במקומךְ משהו.
מפקחת לובה סמרי: לא במקומי.
מוחמד ברכה: במקום מה שאת היית צריכה להגיד.
מוחמד ברכה: קודם כל, הפרישה שלכם הרבה יותר טובה מהפרישה של הרשות.
מפקחת לובה סמרי: אני רואה זאת כמחמאה, אבל אנו עובדים יחד אתם.
מוחמד ברכה: את נגעת בנקודה חשובה של שיתוף פעולה של הגורמים השונים.
מוחמד ברכה: אבל, בעניין האכיפה אין גוף אוכף ומרתיע חוץ מהמשטרה.
מוחמד ברכה: הרושם שלי הוא שיש קלות ראש בכל מה שקשור למה שאמר מר רמזי נסאר להתפשטות של הפצת סמים וסוחרי סמים, גם שכונתיים, וגם הנשק השחור שהוא דיבר עליו.
מוחמד ברכה: אלה כל תופעות האלימות.
מוחמד ברכה: אנו לא רוצים להרחיב את היריעה, אבל זו תופעה מדאיגה מאד.
מוחמד ברכה: היא מדאיגה את כל האוכלוסיה ואת כל הנהגתה.
מוחמד ברכה: אנו נמצא מקום אחר לדבר.
מוחמד ברכה: דוקטור ספיה, בבקשה.
אמין ספיה: אולי נשנה קצת את הכיוון בנושא.
אמין ספיה: הוא דיבר על נצרת.
אמין ספיה: היום, בנצרת יש צריכת אלכוהול - עשיתי השוואה עם פינלנד ורוסיה, מהרקע שלי.
מוחמד ברכה: מה הרקע שלך?