GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פיני קבלו: זו בעיה שקיימת הרבה מאוד שנים ומהיום שהוא נכנס לתפקיד הוא עובר את כל הוועדות.
פיני קבלו: גם אני כחבר בעמותה משתדל לסייע בקשר עם הרשויות המקומיות כדי שבמקומות שהרכזים לא מקבלים את החלק של המשרד הם לא יזרקו החוצה וימשיכו להחזיק אותם.
פיני קבלו: הוא עושה מאמצעים רבים כדי שבכל מקום יהיה רכז מתאם.
פיני קבלו: לדעתי הבעיה היא שלנו, אצל ראשי הרשויות, אני מכיר אותה גם כראש רשות.
פיני קבלו: החבר'ה האלה כשהם משתחררים הם מגיעים לראש הרשות והוא צריך להתמודד איתם ולנסות לשקם אותם.
פיני קבלו: לדעתי הגיע הזמן לעשות בעניין הזה.
פיני קבלו: אלו אנשים שאין להם תקשורת, הם לא זועקים, הם לא יוצאים לרחובות ומפגינים.
פיני קבלו: אנחנו בוועדה הזאת צריכים לעשות את המלאכה שבה רואים בה עבודת קודש לטובת החברה בישראל ולאותן משפחות.
פיני קבלו: לא מדובר רק באסיר המשוחרר כי אם במשפחה ובילדים.
פיני קבלו: הילדים צריכים להיות מטופלים על ידי שירותי הרווחה וההוצאות הן לא קטנות.
פיני קבלו: לדעתי הגיע הזמן, כמו בכל דבר, שהמדינה תקבע ותעמיד תקן לטובת העניין הזה.
פיני קבלו: ישנה חשיבות לעשות תכנית אזורית ובכל מקום שיש בו יותר אסירים, כמו שיש עובד סוציאלי בכל רשות כך שיהיה רכז מתאם שיטפל בנושא.
פיני קבלו: שהמדינה תקצה.
פיני קבלו: לרשויות יש את החלוקה של 75% ו- 25%, לא צריך לחפש את חלקו כי אין לו את זה.
פיני קבלו: השר הממונה יצחק הרצוג הופיע רק לפני שבועיים בנושא בכל חומרתו.
פיני קבלו: נעשים מאמצים אבל אני חושב שבעניין הזה צריכה להיות חקיקה שיוקצב  תקציב בבסיס התקציב - - -
מוחמד ברכה: נכון לומר שהנושא הוא לא בראש דאגת ראשי הרשויות?
מוחמד ברכה: אין בנושא ערך פוליטי.
פיני קבלו: לא. לדעתי כל ראש רשות משתדל גם לסייע בתעסוקה.
פיני קבלו: ראיתי כעת מכתב שהגיע מהמנהל הכללי של משרד הרווחה ליושב ראש המרכז לשלטון המקומי בו הוא מציע שכל האסירים יקבלו עבודה בתוך הרשויות המקומיות.
פיני קבלו: כולם מנסים לזרוק לפתחה של הרשות ושאנחנו אלה  שנתמודד עם הבעיה.
פיני קבלו: האחריות היא אחריות של המדינה.
פיני קבלו: נכון שיש היום רשויות שלמרות שהן לא מקבלות את החלק במימון הן ממשיכות לקיים את העניין כי הן רואות בזה חשיבות, אחרת אולי לא היה מתאם בשום מקום כי הכסף לא מגיע לאותן רשויות.
פיני קבלו: צריך להסדיר את זה באופן מסודר ולא להיות תלויים בעמותה או ברשות שמעבירה או לא מעבירה בזמן את הכסף.
פיני קבלו: זה צריך להיות חלק אינטגראלי מתפקוד הרשות.
פיני קבלו: שיהיה עובד עם תלוש שכר שתפקידו יהיה לפעול מול הרשות לקידום האסיר.
פיני קבלו: שהמדינה - - -
מוחמד ברכה: היום זה תקן מוניציפאלי?
קריאה: תקן מוניציפאלי.
מוחמד ברכה: מה שאתה פיני קבלו מציע, זה שזה יהיה תקן מוניציפאלי?
פיני קבלו: מוניציפאלי.
מוחמד ברכה: לא של הרשות לקידום האסיר, לא של משרד הרווחה והשירותים החברתיים, אתה מציע שזה יהיה במסגרת הרשות המקומית.
פיני קבלו: יועסק עובד במסגרת הרשות המקומית כאשר המדינה מממנת 72%.
קריאה: כמו עובד רווחה בנושא הסמים.
פיני קבלו: אנחנו יושבים כאן ונמצאים אסירים - - -
מוחמד ברכה: אני צריך להודות, לפחות לפרוטוקול, שחלק מהעיסוק שלנו בעניין זה מחוץ להגדרתה של הוועדה.
מוחמד ברכה: אני מעלה את זה בגלל הקשר בין גמילה לתעסוקה לבין שיקום.
מוחמד ברכה: אבל אנחנו לא עוסקים בנושא באופן מיוחד.
פיני קבלו: נושא השיקום וההסבה המקצועית מאוד חשובים לשיקום.
פיני קבלו: אנחנו יודעים שיש הרבה אסירים שמגיע להם שליש והם לא מקבלים את השליש כי אין מתאם שיכין להם תכנית עבודה, אין מי שיקלוט אותם, אין מתאם שיקלוט אותם.
פיני קבלו: זאת אומרת שיושבים אסירים בעלות של 12,000 שקל לחודש כשאפשר עם מתאם בשכר של 6,000 שקל לשקם אותו בתוך הקהילה ולעזור לו להשתלב במשפחה.
פיני קבלו: הוא יוצא מהכלא ללא השליש ומגיע לפתחו של ראש העיר.
פיני קבלו: החבר'ה האלה לא מחפשים עבודה ליד מכונות ייצור הם מחפשים את הדוכן.
פיני קבלו: אני מכיר את הסוג הזה והם היו אצלי, כאלה שהשתחררו אחרי מאסר עולם ואחרים, קשה מאוד להתמודד איתם.
פיני קבלו: טוב שאתה מציף את העניין.
פיני קבלו: הבעיה היא גם שלנו הרשויות המקומיות.
פיני קבלו: מישהו כאן צריך להרים את הכפפה ולפתור את הנושא גם תקציבית וגם לדאוג שיהיה אדם שילווה אותם ויפעל מול ראש העיר כדי לשקם את האסירים המשתחררים.
מוחמד ברכה: איריס פלורנטין ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים בבקשה.
מוחמד ברכה: אחריה משרד הבריאות, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, וכבוד המנהל הכללי של המשרד לענייני מיעוטים.
מוחמד ברכה: נסיים עם משרד האוצר ואחרים.
איריס פלורנטין: אני כמובן מצטרפת למה שנאמר כאן.
איריס פלורנטין: אני לא ארחיב את התמונה ולא אחזור על מה שנאמר כאן, אני מסכימה עם הדברים שנאמרו כאן.
איריס פלורנטין: החוסר בכוח אדם ובמשאבים לשיקום האסיר.
איריס פלורנטין: רוב האסירים מכורים לסמים והאסירים האלה כן מגיעים לצרוך טיפול ברשויות המקומיות.
איריס פלורנטין: הם כן מתקבלים על ידי העובדים הסוציאליים שמטפלים בהתמכרויות, והם כן מלווים בתכנית משולבת עם בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר.
איריס פלורנטין: מהכלא הם מגיעים ישירות לעובד הסוציאלי ונתפרת עבורו תכנית.
איריס פלורנטין: זה בנוגע לרשויות המקומיות ואני לא אציין כרגע מספרים אבל לפחות בכ- 100 רשויות אנחנו יושבים, ובהן כן יש מענה לאסירים משוחררים שיכולים - - -
מוחמד ברכה: איך הקשר של הרווחה והרשות המקומית?
איריס פלורנטין: הוא נעשה בשני אופנים.
איריס פלורנטין: אסיר שנמצא בכלא ושירות בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר הגיעו למסקנה שהוא מתאים לצאת בשליש, נשלחת הפניה לעובד הסוציאלי המטפל ברשות להכנת תכנית .
איריס פלורנטין: האסיר יוצא שלוש פעמים לפגוש את העובד הסוציאלי ונתפרת לו תכנית טיפול, היא נכתבת ומועברת לוועדת השחרורים והאסיר מגיע לטיפול כשהוא יוצא מהכלא.
איריס פלורנטין: זו דרך אחת.
איריס פלורנטין: הדרך השנייה שפתוחה לאסירים הוא כשהאסיר צורך סמים והשתחרר מהכלא, הוא יכול להגיע לעובד הסוציאלי ולקבל טיפול בבעיית הסמים.
איריס פלורנטין: הדרך השלישית היא כמובן טיפול בקהילות טיפוליות.
איריס פלורנטין: כל הקהילות הטיפוליות פתוחות בפני אסירים משוחררים.
איריס פלורנטין: זה קצת מרחיב את היריעה הטיפולית בהתמכרויות.
דני בודובסקי: יש שלוש שאלות ואני אמשיך את הדברים.
דני בודובסקי: השאלה מהו אחוז המשתחררים מדי שנה, אם יש נתונים, של אסירים עם רקע של סמים בין אם הוא פעיל או בעבר?
אבי דיאמנט: 50%.
אבי דיאמנט: כי יש אוכלוסייה גדולה על רקע אלימות במשפחה, עברייני מין ואוכלוסייה אחרת.
אבי דיאמנט: היום זה בערך 48%.
מוחמד ברכה: סמים ואלכוהול.
אבי דיאמנט: סמים ואלכוהול.
דני בודובסקי: השאלה השנייה, מה יוצר רצדביזם אצל אלה על רקע בשימוש בסמים ואלכוהול האם נתונים כאלה קיימים?
מוחמד ברכה: אלה שמטופלים ברשות.
דני בודובסקי: לאו דווקא מטופלים.
דני בודובסקי: זו בעצם שאלה לשירות בתי הסוהר.
חיים איילון-אילוז: אני חושב שזה אותו נתון שיש לנו לגבי הרצדביזם במדינת ישראל שהוא מעל 60%.
דני בודובסקי: אני מתכוון על כאלה עם רקע בשימוש בסמים ואלכוהול.
אבי דיאמנט: מה שאיריס פלורנטין אמרה הוא דבר נכון, יש לנו יותר מענים מבחינה שיש יותר מענים ברשות.
אבי דיאמנט: אבל לרוב האוכלוסייה האחרת לא מטופלת, אבל לאוכלוסייה של הסמים יש לנו יותר מענים ואז אחוז הרצדביזם יורד בזכות זה.
מוחמד ברכה: אני חושב שבעקבות הניסיון כאן הרצדביזם בממוצע באלכוהול ובסמים הוא ממוצע יותר גבוה מאשר בסוגי העבירות השונות.
חיים איילון-אילוז: אתה צודק לחלוטין, עדכנו אותי כעת ששירות בתי הסוהר הציג בכנס אילת שזה 175%.
מוחמד ברכה: זאת אומרת שאם זה עובד על 62% אז עם סמים זה יותר.
דני בודובסקי: השאלה השלישית והאחרונה, מהו אחוז המכורים שנמצאים בטיפול רשות השיקום האסיר בהוסטלים?
דני בודובסקי: אני מתייחס במקרה הזה להוסטל במגזר הערבי.
אבי דיאמנט: אם אני מדבר על ההוסטל במגזר הערבי כל האוכלוסייה מכורה לסמים, גם ביחידה של נפגעי סמים במשרד הרווחה והשירותים החברתיים ובשיתוף הפעולה שלנו, אני יכול להגיד שאיפה שיש לנו מענים זה בעיקר באוכלוסייה של המכורים לסמים.
אבי דיאמנט: יש אוכלוסייה גודלה אחרת שאין לנו בכלל מענים בגלל שאין לנו רכזים.
חיים איילון-אילוז: אבי דיאמנט, אני חושב שדווקא צוותו של משרד הבריאות שאנחנו מכירים אותו טוב והוא עוזר לנו הרבה, דווקא תציין את האוכלוסייה שקשורה אליו ואנחנו לא נותנים להם מענה.
חיים איילון-אילוז: כמו למשל תחלואה כפולה שאנחנו בכלל לא נותנים לה מענה והיא כוללת.
דני בודובסקי: למשרד הבריאות יש כמה נקודות מפגש בקטע של העבודה עם האסירים.
דני בודובסקי: נקודת המפגש העיקרית היא עם אלה שכבר מטופלים בכלא בטיפול תרופתי ממושך בין באמצעות מתדון ובין אם זה באמצעות סובוטקס.
דני בודובסקי: בעצם יש תהליך של קליטה ישירה עם מתן עדיפות לאותם אלה שמטופלים.
דני בודובסקי: נקודה שנייה מתייחסת לאלה שזקוקים לגמילה, למעשה מי שנמצא בכלא יש לו את המסלולים ואת האפשרויות לעבור להיות במסלול.
דני בודובסקי: בעצם הם לא נמצאים בטיפול אצלנו אלא לאחר שהם משתחררים ומתברר שהם חזרו או משתמשים ומבקשים לגמילה, הם יכנסו לכל אחת מהאשפוזיות, שוב לפי יכולות הקליטה, גם לנו יש רשימות המתנה.
דני בודובסקי: נקודה שלישית מתייחסת לאוכלוסייה מורכבת לאלה עם תחלואה כפולה נפשית, אלה שסובלים מבעיות נפשיות קשות ורקע בשימוש בסמים.
דני בודובסקי: המענים שיש למדינת ישראל הם מצומצמים ביותר.
דני בודובסקי: על כך התקיימו דיונים בוועדה הזאת.
דני בודובסקי: יושב כאן דוקטור חיים מהל שהיה יושב ראש וועדה שעסקה בדיוק בנושא הזה.
דני בודובסקי: המענים שלנו להם הם מאוד מצומצמים וכמובן מי שיכול להיכנס, בין אם זה לאשפוזית לתחלואה כפולה ובין אם לקהילה טיפולית לתחלואה כפולה בשיתוף עם איריס פלורנטין ומערכת הרווחה,  הם יכנסו אבל מספר המענים מאוד מצומצם.
דני בודובסקי: אין כאן העדפה מתקנת או העדפה מפלה לעניין להיות אסיר או לא להיות אסיר.
מוחמד ברכה: אתה הייתה בפגישה עם סגן השר.
מוחמד ברכה: ההערכה שהתקדמנו קצת.
דני בודובסקי: ההערכה שהתקדמנו מעט אבל הכל כפוף למשאבים.
מוחמד ברכה: לפני שמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ידבר אני אומר במה לדעתי צריך להמשך.
מוחמד ברכה: אולי תחשבו במסגרת המשרד לבוא בתכנית משותפת עם הרשות לשיקום האסיר.
מוחמד ברכה: אחרי הביקור בכלא חרמון הייתי המום מהקלות בא אנחנו לא מאפשרים טיפול יסודי הכולל קליטה חברתית ותעסוקתית.
מוחמד ברכה: באיזו מידה משרד התעשייה, מסחר והתעסוקה יכול להכין תכנית שנדון עליה כאן עם כל הגורמים הרלוונטיים, כולל הרשות לשיקום האסיר והרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול וגם עם המשרדים הרלוונטיים.
מוחמד ברכה: נקדיש לזה דיון מיוחד אם תהיו מוכנים להכין אותה.
ניקול מור: אני יכולה לענות לגבי ההצעה שלך.
ניקול מור: אני מייצגת את האגף להכשרה מקצועית במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
ניקול מור: במענה להצעה שהעלית כרגע.
ניקול מור: למעשה יש תכנית.
ניקול מור: מדי שנה אנחנו עובדים מול שירות בתי הסוהר ומדי שנה מוגשת לנו תכנית להסבה והכשרה מקצועית בתוך כותלי בתי הסוהר בכל הארץ.
ניקול מור: אנחנו מקבלים את התכנית ומשתדלים מאוד, כי אנחנו רואים חשיבות רבה בהפעלתה ובקיום קורסים להכשרה מקצועית לאסירים.
ניקול מור: דוקטור חיים איילון-אילוז היה אצלנו לפני מספר חודשים.
ניקול מור: אנחנו מציעים תיאום בין שתי הרשויות, שירות בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר שייגשו  תכנית מתואמת על ידיהם  על הדרישות ועל הצרכים שלהם ואנחנו נשמח לבצע אותה ככל שניתן.
ניקול מור: מעבר לפעילות בתוך כותלי בתי הסוהר במרכזי גמילה, במיוחד בצפון במלכישוע, מוגשת לנו תכנית רחבה ואנחנו משתדלים לאשר אותה ולהפעיל את הפעילות.
ניקול מור: הפעילות מגוונת ומורכבת בתחומים שונים כמו למשל בבניין, ריצוף, תחום המתכת, אלקטרוניקה, היה וניתן לקיים את ההכשרה בתוך בתי הסוהר.
ניקול מור: כשמדובר במגזר היהודי גם בתחום היהדות ולנשים בתחום טיפוח החן ובעוד תחומים.
ניקול מור: אנחנו לא בונים את התכנית אלא מקבלים אותה על פי דרישות שירות בתי הסוהר ומבצעים אותה במסגרת הזכיינים שלנו שזכו במכרז.
מוחמד ברכה: אחד הרעיונות שעלו בזמנו אחרי הסיור בחרמון היה לא רק לשתף את משרדי הממשלה אלא גם לנסות לשתף את התעשיינים, לשכות המסחר, את ההסתדרות, לחשוב באופן רחב.
מוחמד ברכה: הרי כל העניין של רצדיבזם הוא הפסד מכופל במספר פעמים, משלמים כסף כדי לטפל ולגמול ועוד ועוד ואחר כך משלמים יותר וחוזרים לנקודת ההתחלה.
מוחמד ברכה: את החזרת את הכדור לדוקטור חיים איילון-אילוז.
ניקול מור: לא את הכדור.
ניקול מור: הרצון להפגיש בין שתי הרשויות ולבצע את הדרישות שלהם.
ניקול מור: אנחנו כאן כדי לשרת אתכם ונשמח לעשות את זה.
חיים איילון-אילוז: במילה אחת.
חיים איילון-אילוז: נכון שזה אחד הדברים המרכזיים והוא לבנות ביחד עם שירות בתי הסוהר את הרצף הטיפולי מהרגע שהאסיר נכנס לכלא עד שהוא יוצא.
חיים איילון-אילוז: זה לא סוד שהיו מעבירים שם קורסים מאוד מאוד לא אפקטיביים כשהם היו יוצאים מהכלא.
חיים איילון-אילוז: אדם היה יוצא מהכלא עם קורס שאף אחד לא צריך אותו.
חיים איילון-אילוז: לכן אנחנו באנו עם הדרישה הזאת ואני שמח שהנציב קיבל את זה, אנחנו בונים יחד איתו את האמנה.
חיים איילון-אילוז: לדעתי זה לא נותן לנו את המענה כי בזמנו כשיצאו האסירים מחוץ לכלא, זה מתקשר לדיון הבא, היינו מקבלים סיוע מכם כי לתת למעסיק תוספת מסוימת כדי שתהייה לו מוטיבציה לקלוט את האסיר המשוחרר, אבל הדברים האלה הופסקו.
מוחמד ברכה: אני מסתכל על אותם מקצועות שהומלצו.
חיים איילון-אילוז: כעת אנחנו בונים את זה יחד, דבר שלא היה בעבר.
חיים איילון-אילוז: אנחנו בונים יחד אתם את התכנית כדי שאותם קורסים והשתלמויות שיתקיימו בכלא יהיו בעלי יישום כשהם יצאו מבתי הכלא, ולא קורס שאין מה לעשות איתו בישוב שלו אחר כך.
ניקול מור: זה לא היה שלנו.
ניקול מור: אם יש דרישה בשוק אנחנו נשמח להקשיב.
ניקול מור: אנחנו מכווני תעסוקה.
ניקול מור: אנחנו לא נפעיל שום קורס שאין לו שום תוחלת תעסוקתית בחוץ.
ניקול מור: המטרה בעריכת הכשרה בתוך כותלי הכלא  - - -
מוחמד ברכה: היות ואנחנו נקיים דיון בשעה 12:30 בנושא התעסוקה אני מבקש שנתמקד בעניין של המגזר הערבי, זה נושא הדיון.
חני נחמני: אני אשלים.
חני נחמני: אנחנו משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, האגף הוא שירות התעסוקה.
ברק דרור ונדרמן: סליחה, כמה אסירים עוברים הכשרה בשנה?
ניקול מור: כ- 80, 90 אסירים.
ניקול מור: שוב זה על פי דרישות שירות בתי הסוהר.
ניקול מור: אנחנו מסוגלים להפעיל יותר אבל אלו הדרישות שאנחנו מקבלים ומפעילים בהתאם.
חני נחמני: אני אנסה לא לגלוש לנושא הדיון הבא ואנסה להתמקד במגזר הערבי.
חני נחמני: אנחנו כן בנינו והיו שנים שהיה בהן יותר שיתוף פעולה ושנים עם פחות.
חני נחמני: יש לנו נוהל מסודר שמתייחס לאסירים משוחררים ועל שיתופי פעולה וגם של הרכזים.
חני נחמני: צריך כנראה לרענן אותו מדי פעם ברמות המטה.
חני נחמני: ברמת השטח יש מקומות שזה עובד הרבה יותר טוב ויש מקום שעובד פחות טוב.
חני נחמני: אפשר להיות קצת אופטימיים כי ניסנו כמה פעולות  בהיבט התעסוקתי  גם מול אסירים לפני שהם משתחררים מהכלא כדי שלא יוכשרו במשהו שאינו מתאים ושיהיה צורך לחפש להם תעסוקה.
חני נחמני: יש שיתוף פעולה של הלשכות מול בתי הסוהר כדי למצוא להם מקום עבודה לפני שהם משתחררים.
חני נחמני: לאחרונה יש ארבעה מנחי סדנאות מהמגזר הערבי, אפשר לעשות פעולות ולרכז תקציבים משותפים.
חני נחמני: בשבת הייתה תכנית על 17 אסירים מרמלה ערבים ולא ערבים שעוברים סדנאות קבוצתיות ואישיות ומקבלים קורס ייחודי להכרת המחשב.
חני נחמני: אפשר לעשות פעולות משותפות וייחודיות למגזר הערבי שנזהה.
חני נחמני: כמובן שאנחנו צריכים לקבל יותר מידע.
חני נחמני: צריך לזכור שבשירות התעסוקה בכל נקודת זמן יש למעלה מ- 200,000 מובטלים.
חני נחמני: אנחנו מכירים כ- 860 אסירים בכולל, ואני לא יודעת להפריד את המגזר הערבי.
חני נחמני: אם יש גוף שעומד אחרי אוכלוסייה מסוימת שרוצה לקדם אותה אפשר למוצא ולתפור את החליפה הנכונה.
חני נחמני: אני בהחלט מזמינה את הרשות לשיקום האסיר ברמת המטה, ברמת הנהלה לבוא ולבנות תכנית יפה וייחודית.
חני נחמני: אנחנו מדברים על תפירת חליפה לצרכי הקבוצות.
חני נחמני: אפשר כן לעשות את ההשלמה וההכשרות.
חני נחמני: יש השלמה של הכשרות קבוצתיות והכשרות ואוצ'רים.
חני נחמני: כאן חייב להיות גוף מקצועי שילווה את עובדי השירות כי עובדי השירות הם פקידי התאמת השמה.
חני נחמני: הם יודעים לרוץ לחפש משרות והם פחות בעניין האבחון מה שעבודה סוציאלית או איש רשות מקצועי יוכל לעזור לנו בהתאמה הנכונה ברמה הפרטנית.
אבי דיאמנט: אני רוצה להתייחס לדבריה של איריס פלורנטין.
אבי דיאמנט: יש אסירים שאומנם יש עבורם פתרונות בקהילה ביחידות לנפגעי סמים שאובחנו ועוברים תהליכי טיפול אינטנסיביים כולל בכלא חרמון.
אבי דיאמנט: כאלה שלא יכולים להגיע ליחידות לנפגעי סמים להכנת תכניות שיקום, למרות שהם מתאימים לדעת העובדים הסוציאליים ולדעת העובדים הסוציאליים של הרשות לשיקום האסיר, בגלל שהם משוללי חופשות מכל מיני סיבות, בגלל שפעם הם ברחו, בגלל קטגוריה משטרתית, בגלל סוג העבירה ועוד סיבות.
אבי דיאמנט: מעל 60% מהאסירים הם משוללי חופשות.
אבי דיאמנט: כתוצאה מכך יש אסירים רבים כולל מהמגזר הערבי שלמרות שיש יחידה לנפגעי סמים בישוב אבל בגלל שהם משוללי חופשות ולמרות שהם עברו טיפול אינטנסיבי בכלא חרמון לדוגמה, הם לא יכולים להגיע לישוב בגלל שהן משוללי חופשות.
אבי דיאמנט: כשהן משתחררים אחרי ריצוי התקופה המלאה, ה ם יוצאים כועסים על כל העולם ובעצם חוזרים לסמים ולעבריינות.
אבי דיאמנט: אני מדבר על למעלה מ- 60% מהאסירים.
אבי דיאמנט: אי אפשר לבצע את זה למרות שיש פתרון.
חיים איילון-אילוז: מה שאנחנו מנסים לעשות זה שיגיעו אליו.
חיים איילון-אילוז: לאור המצוקה הקשה ולאור העובדה שאותו עובד כמו למשל בנצרת שהיא מטפלת במקרים רבים, ואם אני עוד אבקש ממנה לבוא לכלא לעשות את אותם ראיונות, למען האמת זה לא הוגן.
חיים איילון-אילוז: אבל אין ספק שזה חלק מהתפקיד שלה.
מוחמד ברכה: אפשר להקים מרכז ארצי לבחינת מקרים כאלה ולהגיש לרשות הרלוונטית.
אבי דיאמנט: אם היה רכז שהיה עובד בצורה נורמאלית הוא היה יכול להגיע לכלא ולבנות תכנית, הבעיה שאין רכז ויש יחידה לנפגעי סמים בישוב שמוכנה לתת פתרון  ואנחנו לא יכולים לתת דבר כי היחידה לנפגעי לא תגיע לקיים ראיונות בכלא.
אבי דיאמנט: צריך להגיע לאבחון ביחידה לנפגעי סמים ואם הוא לא בסבב חופשות והוא משולל חופשות אין.
אבי דיאמנט: למרות שהוא עבר תהליכי טיפול בכלא והוא מתאים אין פתרון.
ענבל זינו: אני יועצת תעסוקה במחוז ירושלים, אני חושבת שאני רואה הכי הרבה אסירים מהמגזר הערבי.
ענבל זינו: לפחות 50%  מהכלל ואם לא יותר.
ענבל זינו: אני לא אחזור ואציין את המצוקה שחזרה ועלתה כאן, אבל רציתי להתייחס למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ולתעסוקה.
ענבל זינו: אני בקשר מאוד מאוד הדוק איתם.
ענבל זינו: יש הקפאה של קורסים וזה נוראי.
ענבל זינו: ניסינו לערוך סדנאות אבל זה לא הסתדר.
ענבל זינו: היו מפגשים והיו מגעים אבל בפועל זה לא הולך.
ענבל זינו: בפועל יש לי רשימה של 100 מעסיקים אבל לא קורה דבר מעבר לכך.
ענבל זינו: אם האסיר הוא גם ממוצא ערבי והוא גם עבריין מין, אין לי מה לעשות איתו, ואני אומרת את זה באופן אמיתי.
ענבל זינו: 50% לא מכונים לשמוע על עברייני מין, ה- 50% האחרים לא ממש מתייחסים לאוכלוסייה הערבית כך שבפועל המצוקה היא יותר ממה שנשמעה כאן.
ענבל זינו: בפועל בנושא הזה אני עם  דבר בעייתי ביותר.
ענבל זינו: ערבי ועבריין מין זה קטלני ויש לא מעט כאלה.
מוחמד ברכה: דוקטור חיים מהל בבקשה.
חיים אמסלם: אני רוצה להגיד שמסביב לשולחן זה נשמע יופי של שיתוף פעולה, אבל בשטח זה אחרת.
חיים אמסלם: על קורס הריצוף במלכישוע שהיא דיברה עליו הייתי צריך כל הזמן להגיע למנהל הכללי של המשרד, את לא יודעת אבל אני יודע, כי להשיג את הכיתה, הדברים האלה לא קלים.
חיים אמסלם: אני רוצה להגיד שבין הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול לבין הרשות לשיקום האסיר יש בשנה האחרונה שיתוף פעולה ואנחנו מנסים לפתח דרכים.
חיים אמסלם: הולכים לכיוון של פיתוח פרויקט ייחודי למגזר הערבי שישלב הוסטל ושיקום של כל המשפחה מסביב ושל הקהילה.
חיים אמסלם: כולל חשיבה לסיוע גם לרכישת מקצוע לאישה וגם לילדים, מדובר על משהו יותר כוללני שלא נעשה עדיין בארץ.
חיים אמסלם: אני לא בטוח שזה יצא לפועל כי אין לנו כסף, הרעיון פנטסטי.
חיים אמסלם: יש כאן בעיה עקרונית במדינה.
חיים אמסלם: מדינת ישראל שמה בראש שירות בתי הסוהר תמיד איש בטחון, היא לא שמה איש טיפול.
חיים אמסלם: יש כאן אמירה, גם כל המדינות עושות את זה, יש כאן אמירה שאנחנו לא רוצים שיברחו שני אסירים בשנה.
חיים אמסלם: נושא הטיפול והשיקום הוא לא בראש סדרי העדיפויות ואני אומר את לצערי.
חיים אמסלם: אני בדרך כלל לא אוהב לדבר על כסף אבל בנושא הזה הסכומים היו צריכים להיות בסדר גודל אחר לגמרי כי החסכון הוא אדיר.
חיים אמסלם: לצערי אני לא רואה שהפתרון מגיע.
לימור אברג'יל: אני יועצת תעסוקה במחוז דרום ויותר בנגב הצפוני.
לימור אברג'יל: העניין שהמקבילה שלי ענבל זינו ציינה פה שזה לא נורא סקסי שווה אסירים בכלל ומיעוט ערבי בפרט במיוחד כזה יושב בקפל.
לימור אברג'יל: אני נתקלת בזה אומנם בבאר שבע וברהט שלא באים כאן לידי ביטוי כי אין כאן נציג שחולש על האוכלוסייה הזאת.
לימור אברג'יל: אזור הדרום לא ממש מקבל כאן ייצוג.
לימור אברג'יל: אני לא רוצה להיכנס לרזולוציות מספריות אבל כן האזור הזה אמור להיכנס.
לימור אברג'יל: יש כאן את ראש עיריית נצרת אבל לא נמצא כאן ראש עיריית רהט.
ראמז ג'ארייסי: אני מייצג את כולם.
מוחמד ברכה: הוא ראש וועד ראשי הרשויות הערביות כולם.
לימור אברג'יל: מצוין.
לימור אברג'יל: אני מתקנת את ההערה שלי.
ברק דרור ונדרמן: אדוני היושב ראש תודה על ההזמנה, אני בפעם הראשונה נמצא בוועדה הזאת.
ברק דרור ונדרמן: לדעתי הנתון די מדהים ש- 48% מהאסירים הם בני מיעוטים.
ברק דרור ונדרמן: אבל אני חושב שזה מראה של החברה ושל הפערים.
מוחמד ברכה: נשתמש במילה ערבים ולא מיעוטים, כי יש כל מיני מיעוטים במדינת ישראל, החרדים הם מיעוט ורוסים מיעוט ויש עוד.
ברק דרור ונדרמן: זו בעצם מראה שמראה לנו את הפערים בתעסוקה, בחינוך ובשילוב בכל הדברים.
ברק דרור ונדרמן: כמו שראמז ג'ארייסי אמר הטיפול צריך להיות קודם באפשרויות התעסוקה.
ברק דרור ונדרמן: צריך  ליצור מצב שימנע כניסה למעגל של כניסה ויציאה לבתי הכלא.
ברק דרור ונדרמן: יש עוד נתון שמעניין אותי לשמוע והוא כמה מהאסירים הערביים חוזרים לכלא לעומת אסירים יהודים.
ברק דרור ונדרמן: זה נראה לי נתון מעניין.
אבי דיאמנט: יותר.
אבי דיאמנט: שוב בגלל השאלה של המענים.
אבי דיאמנט: יש לך פחות מענים.
מוחמד ברכה: האחוז הכללי הוא 75% של משתמשי סמים, יכול להיות גם 80%.
מוחמד ברכה: האחוז הכללי מספיק חמור כדי לזעזע את אמות הסיפים.
ברק דרור ונדרמן: אנחנו מדברים על הבעיה של האסיר ושל משפחתו, בעצם הבעיה היא בעיה חברתית מאוד גדולה.
ברק דרור ונדרמן: כמו שזה כבר עלה כאן כל טיפול נכון באסיר הוא win win אבל בעצם זה רווח למדינה וכאן יש מקום למשרד האוצר ולאגף התקציבים באמת מקום להסביר.
ברק דרור ונדרמן: כל השקעה כאן תחסוך הרבה כסף לקופת המדינה.
ברק דרור ונדרמן: מאוד משמח לשמוע מה שעושים בהוסטלים ושבעצם באחוזים מאוד גבוהים מונעים את הישנות התופעה.
ברק דרור ונדרמן: לי זה נשמע חסכון נקי לקופת המדינה.
מוחמד ברכה: אשאל שאלה לא קונקרטית.
מוחמד ברכה: זה לא סוד שאני לא אוהב את הקמת המשרד שעליו אתה מופקד.
ברק דרור ונדרמן: גם אנחנו לא אוהבים אבל אנחנו מבינים כמה זה חשוב.
מוחמד ברכה: זה משרד שקיים ויש לו פונקציה ברורה.
מוחמד ברכה: מדובר על תקציב של 14 מיליון של הרשות לשיקום האסיר.
מוחמד ברכה: אומר דוקטור חיים איילון-אילוז שהם מגייסים עוד 6 מיליון והסכום מגיע ל- 20 מיליון.
חיים איילון-אילוז: לא. יש גרעון של 6 מיליון.
חיים איילון-אילוז: מנסים לגייס את הסכום.
מוחמד ברכה: אתם פועלים במסגרת של 20 מיליון ולא ניכנס איך אתם עושים את זה.
מוחמד ברכה: היות ואתה ציינת שזה חמור וכולנו אכן חושבים שזה חמור.
מוחמד ברכה: אחוז האסירים הערביים קרוב ל- 50%.
מוחמד ברכה: איך המשרד שלכם יכול לתרום כדי להשתתף בשיקום האסיר שאתם מופקדים עליו?
מוחמד ברכה: אני מתכוון לכסף ולא על הכוונות.
ברק דרור ונדרמן: אני אגיד שני דברים, ואתחיל בהערה כי התחלת איתה, אני כמו כל אחד הייתי שמח אם לא היה צריך להיות משרד לענייני מיעוטים.
ברק דרור ונדרמן: אבל מהרגע שקמנו, אני חצי שנה בתפקיד, ראיתי את הדברים שעשינו ואמרתי איזה מזל שיש והלוואי שנגיע ליום שלא נצטרך מישהו שיהיה מכוון כל היום לנושא הובלת שוויון ושילוב.
ברק דרור ונדרמן: בנוגע לשאלה שלך.
ברק דרור ונדרמן: התקציב של המשרד הוא תקציב די נמוך וקרוב לתקציב שציינת.
ברק דרור ונדרמן: בשנת 2009 הוא היה פחות ובשנת 2010 הוא דומה.
ברק דרור ונדרמן: היכולות שלנו הן לאו דווקא בתקציב הספציפי של המשרד שלנו, אנחנו העברנו כעת בממשלה תכנית חומש של 800 מיליון שקל.
ברק דרור ונדרמן: זה מתחבר לסיכום שלי - - -
ראמז ג'ארייסי: אבל אין בה נושאים שמתחברים לנושא הדיון.
ברק דרור ונדרמן: לא בטוח, יש קצת.
ברק דרור ונדרמן: כמו "בעיר ללא אלימות" ופיתוח מנועי צמיחה כלכליים שכן קשורים.
ברק דרור ונדרמן: אני רוצה להתייחס באופן הכי ספציפי.
ברק דרור ונדרמן: הייתי רוצה ואני גם צריך לחשוב כי הנושא הזה מקיף כל כך הרבה משרדי ממשלה.
ברק דרור ונדרמן: אם הייתה יכולה להיות תכנית אחת שמוצגת וכוללת את הצרכים כמו כמה הוסטלים דרושים, כמה רכזים דרושים, אם תהייה תכנית אחת גדולה אנחנו נעשה מאמץ כמו שעשינו בתכנית החומש להעביר לכל המשרדים.
ברק דרור ונדרמן: אני חושב שכל המשרדים שנמצאים כאן יש אינטרס להצליח בדבר הזה.
ברק דרור ונדרמן: עם כל אסיר שנצליח לשקם נחסוך לעצמנו הרבה עבודה בעתיד.
ברק דרור ונדרמן: אנחנו נערוך בדיקה, אני לא יודע מי יכתוב ואני מניח שיש כאן הרבה אנשים שיכולים לכתוב, נשמח לקבל ואני מבטיח שכשנקבל את התכנית הזאת נאסוף את הגורמים ונלך לממשלה, נלך לאגף התקציבים ולאוצר ונעשה את המקסימום שלא רק אנחנו נוכל לתרום כסף, אני יכול לומר שלא זה יעשה את השינוי.
ברק דרור ונדרמן: אבל לעשות תכנית גדולה שתעשה קפיצת מדרגה בנושא הזה.
דב בארי: אני חושב שאין ספק שהבעיות שהוצגו כאן הן בעיות אמיתיות וגם בנושא הכלכלי שהוצג כאן שיש חסכון בצד הטיפול שאולי עולה מעט כסף.
דב בארי: לצערי במרבית הדיונים שאני נמצא בהם בכנסת ויכול להיות שגם אצל אנשים אחרים שהיו כאן.
דב בארי: הנושא הזה חוזר על עצמו פעם אחר פעם.
דב בארי: נכון מאוד שיש הרבה תחומים ובטח בשירותי הרווחה בין אם מדובר בנוער בסיכון ובין אם מדובר על אסירים משוחררים, שאם נשים טיפה כסף נצליח לחסוך הרבה.
דב בארי: לא מזמן לפני כמעט שנה נכנס לרשות השיקום האסיר מנהל כללי חדש, חיים איילון-אילוז שעושה באמת את העבודה שמוטלת עליו ומעלה את הנושא על סדר היום.
דב בארי: זה מה שהוא צריך לעשות.
דב בארי: הנושא חשוב וצריך להציג למה הוא חשוב ומה עושה את זה נאמנה.
דב בארי: אם נהייה קצת יותר ממוקדים בבעיות התקציביות ובפתרונות, לדעתי יש כאן שתי דרכים לפתרון.
דב בארי: דבר ראשון צריך לזכור שהרשות בסופו של רשות סטטוטורית מתוקף חוק, היא פועלת באופן עצמאי מבחינה תקציבית ואיך היא מוצאת לנכון להקצות את התקציב שלה, בין אם זה הרבה ובין אם זה מעט - - -
מוחמד ברכה: בהתאם למה שהוגדר על ידי הממשלה והמדינה.
דב בארי: נגיע לזה, אבל יש לה את הגמישות התקציבית שלה והיא יכולה להחליט אם היא רוצה להקציב סכום מסוים לאסירים משוחררים שהם עברייני מין או לאוכלוסיות דתיות או לערבים  - - -
מוחמד ברכה: אתה מודע שתקציב הרשות לא עלה בשקל אחד במשך עשר שנים ועד היום.
מוחמד ברכה: 14 מיליון בשנת 2000 ו- 14 מיליון בשנת 2010.
דב בארי: אני אגיע לזה מיד.
דב בארי: זה נושא חשוב שצריך להבין.
דב בארי: אי אפשר להסיר את האחריות מהנושא הזה.
דב בארי: לעניין הגדלת העוגה התקציבית כפי שזה הוגדר כאן, אי אפשר להגדיל את העוגה כי היא עוגה אחת ואפשר לחתוך את העוגה בצורה אחרת.
דב בארי: מדינת ישראל וממשלת ישראל הולכת בימים הקרובים להחליט על המסגרת התקציבית.
דב בארי: כמו כל נושא בין אם זה הרשות לשיקום האסיר ובין אם זה בנושאי בטחון, בנושאי תיירות הנושאים האלה נסגרים במסגרת דיוני התקציב.
דב בארי: אין מאיפה להביא תקציב, אין יש מאין.
דב בארי: בסופו של דבר - - -
קריאה: שרוצים להגדיל את תקציב הבטחון הוא עושה כתבות על יציאה למלחמה.
קריאה: כאן אי אפשר לעשות שום דבר בעניין.
דב בארי: עמדת משרד האוצר בנושא תקציב הבטחון ידועה ולא צריך להוסיף על כך.
דב בארי: בנושא הספציפי של שיקום האסיר יש שר ממונה.
דב בארי: השר הממונה יודע לדרוש תוספות תקציביות והמשרד שלו קיבל תוספות תקציביות מכובדות בשנים האחרונות.