GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוריס כהן: שכל אחד ירגיש מחויב כלפיה, להיות חבר, לתמוך בחבריו בצורה יפה ונכונה.
מוריס כהן: ואז הקנאה, התאווה, הכבוד, התחרותיות, כל התכונות הטבעיות שלנו, רק יקדמו אותם, מפני שהם יפתחו רגישות כלפי החברה ועל-ידיה יתפתחו לכיוון הנכון.
מוריס כהן: אני מזמין את שר החינוך, חבר הכנסת גדעון סער, לשאת דברים.
גדעון סער: מכובדי וידידי, יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת רובי ריבלין, מכובדי, יושב-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים, חבר הכנסת מוחמד ברכה, אני רוצה להצטרף לדברי יושב-ראש הכנסת, לברך אותך ולשבח אותך לא רק, גם, על כינוס האירוע המכובד הזה, אלא על עבודתך בראשות הוועדה במהלך השנתיים האחרונות, יישר כוח.
גדעון סער: חבר הכנסת טלב אלסאנע, יאיר גלר, מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, מנהלת שפ"י, הגברת חנה שדמי, הגב' גליה שחם, גבירותיי ורבותיי, מכובדיי כולם.
גדעון סער: אני חושב שבשנה האחרונה המאבק בנושא צריכת יתר של אלכוהול, אני רואה גם את יו"ר מועצת התלמידים הארצית, שלום לך, אשר אלון, המאבק בצריכת יתר של אלכוהול בקרב בני נוער וגם ילדים, מכיוון שגיל הצריכה הולך ויורד, עלה מדרגה והיום, בראייה של כל המערכות, העבודה שמתבצעת היא ברמה יותר טובה ממה שהיה בעבר.
גדעון סער: אני מתייחס בעיקר לנושא האלכוהול, כי אני חושב שמבלי לפגוע בחומרה שאנחנו מייחסים לתופעה של המאבק בנגע הסמים, כשמסתכלים על הגרפים רואים גרף אחד שפחות או יותר מתנהג ככה וגרף אחד שמתנהג ככה.
גדעון סער: וצריך להבין את המשמעויות.
גדעון סער: האלכוהול הוא תופעה עמוקה שהולכת ומעמיקה, בקרב בני הנוער, ובעצם המונחים הסטנדרטיים של אוכלוסייה בסיכון לא תופשים לגביה, כולם בסיכון.
גדעון סער: והפעילות מאוד הורחבה, גם במישור של החינוך הפורמאלי, גם במישור של החינוך הבלתי פורמאלי, ונושא אופ"י יידון כאן בהמשך, אבל נעשות הרבה מאוד פעולות ואנחנו מרחיבים אותן ונרחיב אותן, אבל אני רוצה לתת מספר דגשים שגם מאפיינים את הגישה שלנו היום וגם הם לפי דעתי הכלים הנכונים להתמודד עם הנושא הזה.
גדעון סער: מכיוון שזה לא נושא שרק מערכת החינוך הפורמאלית, מורים במסגרת שעת מחנך או מסגרת כישורי חיים או במסגרת אחרת, יכולים לתת מענה לדבר שהוא חברתי תרבותי עמוק.
גדעון סער: נקודה ראשונה היא שילוב הנוער עצמו.
גדעון סער: וראיתי כאן את יושב-ראש מועצת התלמידים הארצית, אשר ביוזמתם הקימונו אוהלי הידברות שהראשון שבהם בירושלים התמקד בנושא הזה של אלכוהול ואנחנו רתמנו את תנועות הנוער, את מועצות התלמידים, את ארגוני הנוער, להתמודדות עם הנושא הזה, מכיוון שזה לא נושא שהוא יכול להיות המבוגרים צריכים להתעסק אתו, אלא האפקטיביות היא לא פחותה כאשר המדריך בתנועת הנוער או החבר.
גדעון סער: אני רוצה לכבד את חבר הכנסת אמסלם שהצטרף אלינו, ברוך הבא.
גדעון סער: כאשר יוצאים לבילוי וכל אחד מהחברים או החברות יודעים שיש להם אחריות, קודם כל מודעות ואחר-כך אחריות, גם על החבר או החברה שיוצאים אתם, לשמור עליו, אז זה בוודאי דברים שהאפקטיביות שלהם היא לאין שיעור, זה חייב להיות דבר שמנהיגות הנוער ונוער שאיכפת לו משולבים בו באופן אינטגראלי.
גדעון סער: הנקודה השנייה היא שילוב ההורים.
גדעון סער: אנחנו חיים בעידן, מותר לי לצטט כאן את חברתי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ' שאומרת שמתאפיין בזה שמצד אחד, מחלישים את רשויות המדינה בכל התחומים, אבל מצד שני, מעצימים את הטענות כלפיהם.
גדעון סער: זאת אומרת, וזה בסדר גם לבוא בטענות והרשויות חייבות להיות רתומות למאמץ הזה בצורה טוטאלית, אבל זה לא יכול לבוא במקום הדברים היסודיים של אחריות הורית, של סמכות הורית, של נוכחות הורית בחיים של הילד, של הצבת גבולות וכולנו הורים, לכולנו, אני לפחות אדבר בשם רובנו, לא כולנו, זה לא קל.
גדעון סער: אבל אתה לא יכול להיות מנותק ממה שקורה עם הילד או הילדה בשעות הפנאי, ואתה לא יכול להיעלם מהזירה הזאת ולצפות שרשויות הרווחה, רשויות החינוך, המשטרה, מישהו אחר יהיה שם במקומך.
גדעון סער: צריך לשים את הדברים האלה על השולחן.
גדעון סער: כי פה אנחנו נאבקים בהתניות תרבותיות שנוצרות דרך כל תוכנית טלוויזיה שרואים, שאתה רואה בה שתייה של אלכוהול, באופן הלגיטימי, זה לא אותו סוג וטו שיש על הסמים של החברה המאורגנת, אלא זה משהו הרבה יותר אמביוולנטי, שהופך להיות מצב שאין בילוי בלי שתייה של אלכוהול.
גדעון סער: יש התניה טוטאלית בין הדברים.
גדעון סער: חייבים להבין שמאבק חברתי מקיף מצד החברה המאורגנת, ומצד החברה בכלל, הוא היחידי שיכול להתמודד עם תופעה שאנחנו יודעים שהחברות המערביות כולן מתמודדות אתה, אבל אנחנו נמצאים, כשאנחנו מסתכלים על תהליכים, אנחנו נמצאים במקום מאוד לא טוב מבחינת הפער בין מה שהיה למה שהווה.
גדעון סער: הנקודה השלישית היא פעילות בלתי פורמאלית.
גדעון סער: אני מעריך מאוד, איך אני יכול שלא, השפעה של קמפיינים.
גדעון סער: קמפיינים זה דבר חשוב.
גדעון סער: חוקים שהכנסת מחוקקת זה גם דבר חשוב.
גדעון סער: אבל אני אומר, אמרתי לפחות עשר פעמים בישיבות ממשלה, שיותר מחוקים ויותר מקמפיינים, חשובה פעילות חינוך בלתי פורמאלית, יצירת תרבות פנאי אלטרנטיבית, איך לבלות את הזמן הפנוי, מה החברה מציעה, וכאן היו תהליכים מאוד בעייתיים ואם יהיו לנו יותר, אם אנחנו נדע ליצור יותר מסגרות ולהרחיב מסגרות לפעילות פנאי של בני נוער, וכמה שאנחנו מדברים על שכבות יותר חלשות זה יותר חשוב, כי שם ההורים פחות יכולים להרשות לעצמם את החוגים, זאת אומרת ההיצע של זה בשכבות החלשות הוא עוד יותר קריטי, יש לנו סיכוי יותר טוב להתמודד עם שורה של בעיות – אלכוהול, אלימות, הרבה מאוד דברים שמטרידים אותנו וחבר הכנסת ברכה נגע בנקודה מאוד נכונה שאנחנו היום מתמודדים אתה במישורים אחרים, עכשיו למשל לגבי הנושא של מתנ"סים, אנחנו הולכים עכשיו לפתוח מתנ"סים במגזר הערבי, איך אנחנו מבטלים את ההתניה בין פתיחת מתנ"ס לבין מי שיכול לתחזק את המתנ"ס.
גדעון סער: כי בזה אנחנו גוזרים גזירה מסוימת על רשויות חלשות והרשויות החלשות בדרך-כלל משקפות אוכלוסיות חלשות.
גדעון סער: לא בצורה טוטאלית, אבל במידה רבה מאוד.
גדעון סער: ואני חייב להגיד שהיום באגף התקציבים מתחילים להבין את הטיעון הזה.
גדעון סער: אז הבשורה הקטנה שקשורה באופן עקיף לזה, זה שאני חוזר מישיבת ועדת שרים לחקיקה, שאישרה הצעה שלנו לחוק חינוך בלתי פורמאלי, שנביא לכנסת בקריאה ראשונה בקרוב, שכוללת מנהלי יחידות נוער בכל הרשויות המקומיות, מתוקצבות על-ידי משרדנו על-פי תקצוב דיפרנציאלי לפי מדד טיפוח ההשתתפות שלנו ומעגנת נושא של מועצות נוער רשותיות ואני חושב שזה נדבך במהלכים לחיזוק החינוך הבלתי פורמאלי, שבאופן לא עקיף אלא לדעתי מאוד ישיר, יש להם השפעה על המאבק גם בנושא של אלכוהול וסמים.
גדעון סער: בקשה אחת אני לא יכול למלא באמת, וזה להתייחס למשא ומתן שמתקיים עם ארגון המורים כי בנקודות האלה, שהשיחות הן גם בעיצומן, אבל בעיצומן זה לא אומר שהן באמצע, אנחנו מקווים שהן יותר קרובות לסוף מאשר לאמצע, אבל הן עדיין לא הסתיימו באופן שאני אוכל לדבר באופן חופשי.
גדעון סער: אני יכול לומר שאנחנו מקווים לסכם אותן בקרוב, המטרות שלנו ידועות לעשות מהלך רחב שמשנה את שבוע העבודה של המורים ומעלה משמעותית את שכר המורים ואם נצליח להגיע לדבר הזה אחרי שקיבלתי החלטה, אחרי שנכנסתי לתפקיד, חריגה, אני יודע, כי בדרך-כלל שרים בכלל ושרי חינוך בפרט לא עושים את זה, להמשיך את התוכנית שנקראת אופק חדש שהתחילה בה הממשלה הקודמת ואנחנו כבר בה נמצאים בשלב מאוד מתקדם, 93% מבתי-הספר היסודיים בפנים, חטיבות ביניים וגני ילדים קצת פחות, יש הרבה מאוד תהליכים חיוביים שמתקיימים היום וצריך להשלים אותם, אני חושב שאנחנו בכיוונים נכונים אבל לברך צריך על המוגמר ואת זה אני מקווה שנוכל לעשות בעזרת השם, אבל לא היום.
מוריס כהן: תודה לך, אדוני השר.
מוריס כהן: וכעת אני מזמין את מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול, מר יאיר גלר.
יאיר גלר: בוקר טוב לכם, תודה לחבריי שהגיעו, אני מודה לכל מארגני הכנס, ליוזמי הכנס, בראש ובראשונה יושב-ראש הכנסת מר ריבלין שנתן את חסותו לאירוע המאוד חשוב והמכובד הזה, לשר החינוך, שהצהיר פה הצהרות שמבחינתנו הן חשובות, הן מכריעות והן אסטרטגיות להמשך התהליך, ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת ברכה, שעליו אומרים את מילות הפרידה אני עוד משאיר לסוף דבריי אבל אין ספק שבמנהיגותך יצרת תשתית יוצאת מן הכלל להמשך המלחמה הזאת, במלחמה החשובה כל-כך בנגע הסמים והאלכוהול.
יאיר גלר: רבותיי, אנחנו דנים הבוקר באירוע הזה במשחק מוחות, משחק מוחות בין לאומי שהוא מאוד אינטליגנטי, והרבה מאוד מוחות חברים לטובת המלחמה הזאת, לטובת מלחמה בצורך מאוד לא אינטליגנטי, שהוא שימוש בסמים וגם באלכוהול, שלצורך העניין כרגע, בדיון הזה, נבין שמדובר בסם, סם לכל דבר ועניין, משום שהוא חומר שאנחנו מכניסים אותו מבחירה אל גופנו, והוא משנה את התנהגותנו ודי אם אגיד שהוא גורם מספר 1 בעולם לאלימות, מספר 1. הוא מחולל האלימות הכי משמעותי בעולם המערבי ואין על כך חולק היום, אנחנו יודעים את זה ונזקיו – הן החברתיים, הן הכלכליים, המשפחתיים, הבית-ספריים, מקומות העבודה, הם קשים מנשוא וטוב עשה מי שעשה שקיבל את ההחלטה לפני שנתיים שישראל תצטרף לאותם אלו שנלחמים בעניין הזה.
יאיר גלר: המערכה הזאת היא מערכה בינלאומית, העולם כולו מתמודד בסמים, בשימוש בסמים, בצריכת סמים, והוא מתמודד גם בצריכת אלכוהול בלתי מבוקרת בעיקר, משום שהוא לא יכול לבטל את זה לחלוטין, כמו שאנחנו עושים עם הסמים, משום שמדובר בכל-זאת באיזה שהוא סממן תרבותי עמוק, סממן דתי, חשוב מאוד להרבה מאוד פעילויות והרבה מאוד חלקים בתרבות האנושית בכלל ובתרבות היהודית בפרט.
יאיר גלר: אבל אנחנו, משהבנו את הבעיה, שילבנו כוחות ובשנה האחרונה כנסת ישראל עשתה פה מספר מהלכים חשובים ביותר.
יאיר גלר: החקיקה הזאת איננה רק חקיקה לצורך אכיפה, כלומר המכירה מ- 23 עד שש בבוקר אסורה, או השימוש בגנים, בפארקים, בחופי הים, השימוש באלכוהול אסור, אלא הלכנו פה ואני חושב שהכנסת, בהובלתה מסרים חברתיים חשובים ביותר, אמרה למדינה בכלל, אמרה לחברה הישראלית ואמרה לנוער בפרט, לנוער היושב פה – עד כאן.
יאיר גלר: המשחק הזה איננו יכול להימשך בצורה שהוא שוחק עד עכשיו.
יאיר גלר: המערכת הזאת איננה יכולה להתנהל בהפקרות כפי שהיא נוהלה עד עכשיו.
יאיר גלר: לפני שנה, שנה בלבד, שני חוקים היו קיימים על המדף, אחד – נהיגה, כמובן בשכרות, והדבר השני – מכירה מתחת לגיל 18, אותם שלטים מוצנעים ברוב המקרים, שבעצם לא יצרו שום שינוי התנהגותי.
יאיר גלר: ואנחנו מדברים ודנים על שינוי התנהגות.
יאיר גלר: וכאשר אנחנו מדברים על שינוי התנהגות, אנחנו פונים לכל המרכיבים, כל המרכיבים שתורמים לטובת העניין הזה של מלחמה בנגע הסמים והאלכוהול.
יאיר גלר: בראש ובראשונה, אדוני שר החינוך, אנחנו מדברים על משרד החינוך.
יאיר גלר: משרד החינוך הוא השחקן המרכזי, הן כחלוץ מרכזי והן כשוער והן כמגן והן כמתקיף, מקשר וכו'.
יאיר גלר: אי-אפשר בלי משרד החינוך כמוביל, כמנהיג וכיוזם.
יאיר גלר: ובעניין הזה, אני יכול רק להודות ולהוקיר.
יאיר גלר: אין ספק ואני חוזר על כך פעם שנייה, משרד החינוך, הפעילויות הפורמאליות והבלתי פורמאליות, הם השחקן המרכזי.
יאיר גלר: והיום, כאשר אנחנו מתחילים את הפעילות בגיל שלוש-ארבע, כאשר אנחנו מחנכים את הילד בגן הילדים להבדיל בין טוב ורע, אנחנו, כל אלה שנלחמים בצריכת סמים ואלכוהול, קשורים למהלך הזה.
יאיר גלר: והמהלכים האלה הם כאלה שאמורים לתת את ביטויים החל מגיל עשר, 11 ו- 12, משום שאז מתחילה הצריכה הבלתי מבוקרת של האלכוהול ואז גם מתבצעת אותה היכרות עם הסמים ואני אומר לכם את זה בוודאות וצודק אדוני, שר החינוך, ההורים בבית יש להם תפקיד מכריע.
יאיר גלר: תפקיד חשוב ביותר, משום שהילד יוצא מהבית והולך לפיצוצייה וקונה שם את אותם סמים שהכנסת ביוזמה מבורכת הצליחה כבר למנוע חלק גדול מהשיווק ומהשימוש ומהצריכה שלהם, על-ידי חוק הנגזרות שנכנס באוגוסט, הכנסנו כזכור ארבע משפחות כבדות מאוד לטובת המלחמה הזאת ועכשיו, בימים הקרובים, גם ייכנסו הסמים הסינתטיים, אותם מבסוטון, נייס-גיי וכל הרעות החולות מכל הדוגמאות האלה.
יאיר גלר: את הדברים האלה אנחנו מונעים בכל הספקטרום האפשרי, אם על-ידי הסברה ואם על-ידי חינוך ואם על-ידי מניעה ואם על-ידי אכיפה ואם על-ידי טיפול ואם על-ידי שיקום, אבל בראש ובראשונה, חינוך למניעה ועל כן אופ"י, כמו גם הרבה מאוד תוכניות מניעה אחרות, שמועברות היום בבתי-ספר, ומצליחות לדעתנו, להוריד משמעותית את אותם אלה שהתכוונו להשתמש וגם הכוונה להשתמש, אנחנו יודעים שהיא רבה.
יאיר גלר: הגרף הוא גרף יציב ואפילו יורד קלות, כאשר אנחנו מדברים על סמים וכאשר אנחנו מתמקדים לבני נוער ונכון, צודק, כאשר אנחנו מדברים על גרף עולה באלכוהול.
יאיר גלר: אני חושב שגם כאן אפשר ונעשו כבר הרבה מאוד מהלכים בשנה האחרונה, אפשר להוריד משמעותית את צריכת האלכוהול.
יאיר גלר: אין ספק שכל השילוב כוחות הזה בין משרד החינוך, הבריאות, הרווחה, ביטחון הפנים, המשפטים, ועוד כמובן משטרת ישראל וגופים חשובים אחרים, יוצרים כולם תוצאה הרבה יותר טובה והרבה יותר משמעותית לעתיד.
יאיר גלר: אנחנו רוצים להגיד לכם עוד דבר.
יאיר גלר: הקהילות שבהן מתפקדים ההורים ודובר על חשיבותם, גם הן צריכות לתת את דעתן.
יאיר גלר: סיירות הורים, פעילויות הוריות אחרות, כל הפורומים שמתכנסים ויוצרים בעצם את אותו מארג מאוד מאוד חשוב של שילוב ידיים שאומר בסופו של יום לנער הצעיר, לנערה הצעירה – עד כאן.
יאיר גלר: אל תיגשו לפיצוצייה, אל תרמו אותי כהורה, משום שהמדובר בחומר אסור, חומר מסוכן, שמזיק לחלק מהאנשים בטווח הביניים והמיידי, ואני רוצה להגיד לכם שכבר היום מאושפזים נערים ונערות צעירים, כתוצאה משימוש באותו נייס-גיי או אותו מבסוטון, שאני מקווה שבימים הקרובים הכנסת כאמור תזרוק אותו אל מחוץ לחוק, מבחינת השיווק, הייצור וההפצה שלו, ואותם ילדים שכבר היום מאושפזים משום שהחומר הפעיל בהם הוא מרוכז פי חמש, שש ושמונה, מאשר מריחואנה.
יאיר גלר: הנזקים האלה הם כבדים והם נזקים משמעותיים ולחלק מהאנשים הם גם נזקים בלתי הפיכים בעתיד, כאשר הם מתבגרים.
יאיר גלר: אותו שילוב שאנחנו מדברים עליו, אנחנו מחייבים עוד מספר גופים משום שעל-פי כל מחקרי המניעה, הגורם המשמעותי ביותר במניעה, הוא החבר.
יאיר גלר: החבר שמשפיע ויש היום למעלה מ- 80%, 85%, מהנערים שאומרים – סליחה, לא בבית ספרנו ולא רק במובן של הפראזה, לא בבית-ספרנו, לא במשפחתנו ולא במקומות שאליהם אנחנו הולכים.
יאיר גלר: ואליכם אני מסתכל ויושבים פה תלמידים מהצפון, מהדרום, מכל המקומות ומכל המגזרים.
יאיר גלר: לכם יש את התפקיד הכי חשוב, לכם יש את יכולת ההשפעה הכי דרמטית על כך שהחבר שלכם לא ייגע בזבל הזה, בחומר הזה, ולכם יש לא רק את היכולת, אלא גם את החובה, הן המוסרית והן הערכית, ליצור את אותה תמונה, את אותו מצב שהם לא ייגעו.
יאיר גלר: משום שלכם הוא מקשיב.
יאיר גלר: הוא מקשיב למועצת תלמידים ארצית שיושב הראש שלה יושב פה, הוא מקשיב לתנועות הנוער שחלק חברים וחלק גם משפיעים בבתי-הספר במסגרות אחרות ואנחנו יודעים שהיכולות אכן מאוד מאוד משמעותיות ואתם חייבים לנצל את זה.
יאיר גלר: הגורם השני זה ההורים וחסרה לנו פה המשבצת השלישית, אדוני שר החינוך, וזה המורים.
יאיר גלר: המורים חסרים לנו היום בתהליכי המניעה ואנחנו מתחילים עכשיו להיכנס הן לאוניברסיטאות, הן למכללות להכשרת מורים על-מנת שהם ישמשו השגרירים במשבצת השלישית כדי שישמשו באותם תהליכי מניעה.
יאיר גלר: אני רוצה עוד לסיים, יש עוד הרבה מה להגיד על העניין הזה.
יאיר גלר: המלחמה הזאת היא מלחמה נחושה, היא מלחמה שאינה נפסקת לדקה אחת.
יאיר גלר: יום ולילה, כולם חברים בה.
יאיר גלר: אין אחד שיכול להתחמק מהעניין הזה, משום שזה פוגע בכולם, בכל האוכלוסיות.
יאיר גלר: דתיים וחילוניים וערבים ויהודים ודרוזים וצ'רקסים, מבוגרים וצעירים, כולם, אבל אנחנו מתמקדים בנוער.
יאיר גלר: ואני רוצה באמת במילים אלה לסיים.
יאיר גלר: אני חושב שהמסר המרכזי ביותר הוא שנבין כולנו שזה התפקיד הכי חשוב שיש לנו, זה חלק משמעותי בחינוך, זה חלק משמעותי בהוויה החברתית, זו סוגיה שהפכה להיות בעיה בינלאומית שישראל יודעת להתמודד אתה.
יאיר גלר: יש פה את הכלים המקצועיים הכי טובים וישראל גם משקיעה משאבים רחבים מאוד בהרבה מאוד פעילויות ומצליחה גם בהרבה מאוד מקרים אבל עדיין יש לנו קרוב ל- 50,000 נערים ונערות שמשתמשים בסמים, יש לנו את אלה שמשתמשים בנדיפים וכל אחד ואחד מהם, הוא עולם שלם וכל המערכת הבינלאומית אומרת – אני רוצה להיכנס לתובנה של אותו נער, של אותה נערה, על-מנת שהוא לא ישתמש באותו חומר, סם, אלכוהול, כולם באותה משפחה וכולם רעים ומזיקים.
יאיר גלר: במעבר חד, אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת ברכה, אין לי אלא להודות מעומק הלב על מנהיגות, על נחישות, על מקצוענות, על בקרה ומעקב, ועל כך שירדת לנו לחיים אבל במובן הכי אינטליגנטי של המילה.
יאיר גלר: אני חושב שעשית את תפקידך לטובת מדינת ישראל, פשוט בצורה מושלמת והנחת תשתית הכי טובה לכל אלו שעוסקים במלאכה הזאת, להמשיך ולעשות את העבודה ואני תקווה שנצליח לעשות את הדברים הרבה יותר טוב.
יאיר גלר: אנו נהיה שגריריך הנאמנים, את זה אני מבטיח, התווית לנו דרך במנהיגות הזאת ואנחנו נלך לאורה.
יאיר גלר: אני יכול לברך גם את היו"ר הנכנס, הצפוי להיכנס בימים אלה, אני יודע שכבר בעבר כיהנת בתפקיד, שיתוף הפעולה, המקצוענות, כל אלה יעמדו לרשותך ואני בטוח שבידיים שלובות נצליח.
יאיר גלר: תודה רבה לכם ויום טוב.
מוריס כהן: תודה רבה למר יאיר גלר, מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
מוריס כהן: ברשותכם, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על שכיבד אותנו בנוכחותו, ונאלץ לעזוב אותנו בשלב זה ושוב, תודה תודה תודה, שאפשר לנו את קיומו של כנס חשוב זה.
מוריס כהן: באמת להמשיך בקטנה, קצת בקצרה, אולי לגעת בדברים של יאיר גלר, ברשותך, יאיר.
מוריס כהן: לאחרונה מופץ באינטרנט סרטון, יש לאחרונה את שערוריית סמים של אחת מהשחקניות המפורסמות בהוליווד, היא השתמשה בסם פיצוציות, כרגע בחו"ל יש איזה שהיא סערה, שכוכבת הוליוודית, ככה שמזוהה עם הציבור, השתמשה באחד מסמי הפיצוציות המוכרים לנו כיום, והיא צילמה את עצמה בווידיאו ובעצם העניין הזה עלה ליוטיוב ועלה לשידורים וככה נכנס לבלגאן, אבל מה שחשוב שאני רוצה לציין, מה שקרה בעקבות זה, זה שאחד השדרנים הבכירים בניו-יורק, הם החליטו לעשות בעצם ניסוי על עצמם, מה הסם הזה בעצם עושה.
מוריס כהן: אז הם צילמו את עצמם בזמן שהם משתמשים בסם ופשוט התופעות היו מזעזעות.
מוריס כהן: הוא פשוט נכנס לעוויתות ולחוסר שליטה בכלל בעצמו, הוא פשוט רשם ותיעד כל מה שקרה, באיזה שהוא שלב הוא הפסיק לתעד.
מוריס כהן: מה שבאמת אני רוצה להגיד לכם פה, נכון שאנחנו אתכם כאן במאבק על הסמים והדרך עוד ככה ארוכה, אל תשתמשו בסמי הפיצוציות בכלל, בשום אופן, זה רעל.
מוריס כהן: באמת, אני מדבר אליכם בתור שחקן, בתור אדם שהדברים האלה חשופים, וגם אנחנו השחקנים אומרים לא, זה שאתם רואים אותנו בטלוויזיה משתמשים בזה, אנחנו משחקים.
מוריס כהן: אנחנו מוכרים לכם את מה שרוצים שאנחנו נמכור.
מוריס כהן: אבל באמת, שכל אחד מכם יהיה לו באמת בחירה אישית משלו, בדרך משלו וגם להגיד את ה-לא, זה בסדר.
מוריס כהן: ברשותכם, אני רוצה להזמין את ד"ר רחל שגיא, ממכללת לווינסקי, להציג כאן לראשונה מעל במת הכנסת את מחקר ההערכה על תכנית אופ"י.
מוריס כהן: תוכנית אופ"י: אימון ופיתוח יכולות התמודדות.
מוריס כהן: מחקר עבור משרד החינוך והרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
ד"ר רחל שגיא: מכובדיי, תלמידים יקרים.
ד"ר רחל שגיא: אני מתכבדת להציג תוצאות של מחקר הערכה של תוכנית אופ"י, שנעשתה בשנה האחרונה על-ידי רשות המחקר והפיתוח של מכללת לווינסקי לחינוך, בתמיכה של הרשות למלחמה בסמים ומשרד החינוך.
ד"ר רחל שגיא: תוכנית אופ"י, כמו ששמענו, תוכנית אימון ופיתוח יכולות התמודדות, זו תוכנית התערבות בית ספרית, לתלמידים שנמצאים בסיכון לשימוש באלכוהול ובסמים.
ד"ר רחל שגיא: התוכנית הזאת פועלת בשש השנים האחרונות במגוון בתי-ספר במדינת ישראל – דתיים, חילוניים, זאת אומרת החינוך הממלכתי, החינוך הממלכתי דתי והחינוך הערבי.
ד"ר רחל שגיא: בעיקר משתתפים בתוכנית הזאת תלמידים בכיתות ט', י' ו- י"א, אבל כמובן יש גם תלמידים קצת יותר צעירים וגם תלמידים בכיתות י"ב.
ד"ר רחל שגיא: מטרות התוכנית הן בעיקר להפחית את השימוש בחומרים מסוכנים, זה מצד אחד, ומצד שני, לשפר את היכולת של התלמידים להגיד לא, להתמודד עם מצבי חיים שונים, קשים, שהם לא נקלעו אליהם קודם, בדרכים מסתגלות ודרכים בונות אותם ולא על-ידי שימוש בסמים.
ד"ר רחל שגיא: המחקר שלנו נערך בבתי-ספר בשנת תש"ע שבהם היתה קבוצת אופ"י, בתי-הספר היו מכל המגזרים, כלומר ממלכתי, ממלכתי דתי וערבי.
ד"ר רחל שגיא: העברנו שאלונים ל- 89 מנחים של קבוצת אופ"י שהם היו יועצות חינוכיות ועובדים סוציאליים או עובדות סוציאליות, בעיקר זה נשים.
ד"ר רחל שגיא: 19 יועצות רואיינו בראיונות עמוקים, שחלקן יושבות כאן, ראיתי אותן כאן, 468 תלמידים מ- 26 בתי-ספר ברחבי הארץ, שבהן הופעלה התוכנית, השתתפו במחקר שלנו, הם מילאו שאלונים, חלקם תלמידים שהיו בקבוצת אופ"י ומכל בית-ספר שבו היתה קבוצת אופ"י לקחנו גם קבוצה של תלמידים שהם לא היו באותה קבוצת אופ"י כקבוצת ביקורת.
ד"ר רחל שגיא: כלומר, כדי להשוות את מה שאומרים התלמידים מקבוצת אופ"י לתלמידים מקבוצה שהם לא בקבוצה הזו, לתלמידים שלומדים אתם בבית-הספר והם חברים שלהם.
ד"ר רחל שגיא: אני מציגה ממצאים, מאוד מאוד בקצרה, את הממצאים העיקריים וכל הממצאים שאני עומדת להציג, בעצם נאמרו כבר על-ידי קודמיי בהרצאות שלהם, כהמלצות לפעילות בעתיד והנה מה שאומרים האנשים שאותם בדקנו, הם ממש אותו דבר.
ד"ר רחל שגיא: אז קודם כל, המנחות של קבוצת אופ"י אומרות שהתרומה החשובה ביותר של קבוצת אופ"י לבתי-הספר זה העלאה של המודעות של הצוות החינוכי לבעיה של הסמים והאלכוהול ואם לא תהיה מודעות של הצוות החינוכי לבעיה הזאת, אי-אפשר יהיה לפעול, כי אם בית-הספר או הצוות אומר שהבעיה הזו לא קיימת בבית-ספרנו וחלקם אומרים את זה, אי-אפשר להכניס לשם את קבוצת אופ"י.
ד"ר רחל שגיא: אז קודם כל, התרומה הגדולה בהעלאת המודעות של הצוות החינוכי לעניין, לבעיה.
ד"ר רחל שגיא: הדבר השני, המנחות אומרות שבעצם זאת הפעם הראשונה שקבוצת אופ"י באמת עובדת עם תלמידים שזקוקים לפעילות הזאת.
ד"ר רחל שגיא: היא בוחרת את התלמידים בקפידה לתוך הקבוצה ואלה תלמידים שבאמת צריכים את החיזוק ואת התמיכה כדי לעזוב את הסמים והאלכוהול, בעיקר אלכוהול וגם להתחזק בהתחזקות אישית.
ד"ר רחל שגיא: הדבר השלישי, התוכנית הזאת אומרת לתלמידים – אנחנו דואגים לכם, המערכת דואגת לכם, אנחנו לא משאירים אתכם סתם בצד, אנחנו דואגים לכם, אנחנו רוצים שאתם תתקדמו, אנחנו לא רוצים שאתם תיפלו לתוך הבור הזה שכבר התחלתם להידרדר אליו.
ד"ר רחל שגיא: מה אומרים התלמידים?
ד"ר רחל שגיא: אנחנו שאלנו אותם לגבי מוכנות לשינוי, האם הם היו מוכנים לעשות איזה שהם שינויים בהרגלים שלהם, גם בהרגלי השתייה והעישון, אבל גם בהרגלים כלליים, שינויים שהולכים לקראת בריאות נפשית תקינה.
ד"ר רחל שגיא: האם הם רוצים להשקיע מאמצים, מוכנים להשקיע מאמצים בשינוי הזה, האם הם מוכנים לקבל עזרה, כדי לבצע את השינוי הזה?
ד"ר רחל שגיא: והאם הם, אם הם עושים את השינוי, אם הם יירצו לשמר אותו.
ד"ר רחל שגיא: אלו היו שאלות שאנחנו שאלנו גם את התלמידים מקבוצת הניסוי, כלומר מקבוצת אופ"י וגם תלמידים מקבוצת הביקורת, תלמידים שלא משתתפים באופ"י והנה אנחנו רואים לאורך כל הדרך, שהתלמידים של קבוצת אופ"י שהצבע שלהם הוא הכחול, הם רוצים במידה רבה יותר, מובהקת סטטיסטית, גם לעשות שינוי, הם גם מוכנים לעשות שינוי, הם גם מוכנים להשקיע מאמצים בשינוי, הם גם מוכנים לקבל עזרה כדי לעשות את השינוי וגם לשמר אותו הם מוכנים יותר מאשר התלמידים בקבוצת הביקורת.
ד"ר רחל שגיא: הממצא הזה הוא ממצא מאוד מאוד חשוב, ובעצם הוא אומר שהתלמידים והמנחות שלהם, עשו דרך מאוד מאוד חשובה, לצאת מאותו מצב ואנחנו צריכים לקחת בחשבון שחלק מהתלמידים שהיו בקבוצת אופ"י הם תלמידים שבית-הספר כפה עליהם אולי במידה זו או אחרת, להיות בתוך הקבוצה והנה, אלה תלמידים שבעצם אומרים – אנחנו רוצים ללכת לקראת שינוי ולעשות עם זה משהו, ולעשות עם החיים שלנו משהו.
ד"ר רחל שגיא: אחרת ממה שעשינו עד כה.
ד"ר רחל שגיא: שאלנו את התלמידים האם הם היו נכונים לקבל, לפנות לעזרה, ואל מי הם היו נכונים לפנות לעזרה.
ד"ר רחל שגיא: אחד הגורמים או אחד ממקורות העזרה החשובים ביותר שבכל המחקרים שאנחנו עשינו וגם על זה דיברו כאן, זה החבר.
ד"ר רחל שגיא: אין הבדל בנכונות לפנות לעזרה של החבר, בין קבוצת האופ"י לבין קבוצת הביקורת.
ד"ר רחל שגיא: כל הילדים מוכנים לפנות לעזרה לחבר וזה נושא שדיברו כאן, כמה חשוב לקדם את החברים, כתומכים בחברים אחרים.
ד"ר רחל שגיא: להפתעתנו הרבה ולשמחתנו הגדולה, אנחנו ראינו שהתלמידים בקבוצת אופ"י מוכנים יותר לפנות למורה, ליועצת ולמנחת אופ"י, מאשר התלמידים בקבוצת הביקורת.
ד"ר רחל שגיא: הממצאים האלה הם ממצאים מאוד מאוד חשובים, הם חשובים לצוות המנחות שנמצא כאן, לשפ"י, לגליה, שמובילים מהלך כזה שעל-ידי הקשרים הכל-כך טובים בין המנחות ובין התלמידים, התלמידים משנים את העמדה שלהם כלפי מקורות העזרה הפורמאליים של בית-הספר ומוכנים לפנות יותר מאשר התלמידים בקבוצת הביקורת.
ד"ר רחל שגיא: זה ממצא מאוד מאוד חשוב, שהאנשים שעוסקים במלאכה, יכולים לטפוח לעצמם על השכם – הנה, שברנו איזה שהיא גדר בינינו, הצוות החינוכי ובין התלמידים, והתלמידים של קבוצת אופ"י רוצים לפנות אליהם לעזרה.
ד"ר רחל שגיא: שאלנו את התלמידים בשאלות פתוחות מה הם חושבים שהתרומה של קבוצת אופי ואתם רואים שיש לנו כאן ציטוטים מדברי התלמידים.
ד"ר רחל שגיא: אז התלמידים אומרים שהקבוצה עוזרת להם לפתח אחריות, הקבוצה עוזרת להם לבקש עזרה, אלה תלמידים שלא ביקשו עזרה עד עכשיו, כמעט מאף גורם ולכן הם היו שם, בתוך האלכוהול והסמים.
ד"ר רחל שגיא: הקבוצה מאפשרת להם פתיחות מאוד מאוד גדולה ואתם קוראים את הציטוטים של דברי התלמידים לכל הדברים האלה.
ד"ר רחל שגיא: והמטרה החשובה אולי של קבוצת אופי, הקבוצה עוזרת להם להפחית את העישון ורובם זה עישון של נרגילות או של סיגריות ואת שתיית האלכוהול.
ד"ר רחל שגיא: גם בזה הקבוצה מאוד מאוד עוזרת להם, אם לא להפסיק לגמרי, לפחות להפחית בהפחתה מאוד משמעותית את הצריכה שלהם.
ד"ר רחל שגיא: מה ההמלצות שלנו?
ד"ר רחל שגיא: ותראו שההמלצות שלנו מהמחקר הן המלצות של דברים שאמרו כאן לפניי.
ד"ר רחל שגיא: קודם כל, מומלץ על-ידי כל מנחי אופ"י והתלמידים, להפעיל אותה בכל בתי-הספר, בכל המגזרים בארץ.
ד"ר רחל שגיא: דבר שני, זאת צריכה להיות הנחיה של משרד החינוך וחובה על-פי חוזר מנכ"ל, אדוני השר, ולא התנדבות של מנהל בית-ספר זה או אחר, אלא חוזר מנכ"ל, חובה של משרד החינוך, להפעיל את זה בכל בתי-הספר.
ד"ר רחל שגיא: דבר שלישי, לפעול להטמיע את התוכנית בתוך הצוותים החינוכיים, זאת אומרת לרתום לעזרה גם את המורים, גם אלה דברים שדיברו עליהם קודם.
ד"ר רחל שגיא: לפתוח את הקבוצה, לא רק לתלמידים שהם נחשבים לכאלה שצריכים את קבוצת אופ"י מבחינת השתייה שלהם, או עישון, אלא לתלמידים נוספים שיירצו להיות בה ואני יודעת על בתי-ספר מתוך המחקר שלנו, שתלמידים רוצים להיכנס לתוך הקבוצה הזו ובגלל תקציבים, אי-אפשר להכניס אותם, לפתוח את הקבוצה הזאת לתלמידים נוספים.
ד"ר רחל שגיא: להמשיך ולפעול בקרב התלמידים שסיימו, עכשיו יש לנו פרק זמן מסוים שהקבוצה פועלת ולאחר מכן, אין המשכיות.
ד"ר רחל שגיא: התלמידים מבקשים את ההמשכיות הזו, גם זאת בקשה מאוד מאוד חשובה והיא לפתחו של שר החינוך.
ד"ר רחל שגיא: להקים קבוצת הורים, גם על זה דיברו כאן, על ההורים ועל התפקיד שלהם, שגם תמיכה להורים, שהילדים שלהם פתאום נמצאים בקבוצת אופ"י ואולי זה עומד כמראה מולם, לעזור להם מספר מפגשים מצומצם ואולי לרתום אותם אפילו לעבודה.
ד"ר רחל שגיא: לתקצב את הקבוצה מעבר לתקציב המינימאלי שיש לה, כדי שאפשר יהיה לעשות פעילויות נוספות עם התלמידים, לשלב את הקבוצה הזאת, בהערכת התלמיד ואולי אפילו לאפשר שתהיה להם עבודת סיום שהיא תיחשב כאחד מהציונים שלהם בתעודה, על השתתפותם בתוך התוכנית.
ד"ר רחל שגיא: והדבר החשוב ביותר ואחרון, זה לשלב את בוגרי התוכנית לתמוך בחברים שלהם מקודם, וגם לתרגם את הדברים שצריך לערבית, זאת גם היתה בקשה של המנחות ותלמידים במגזר הערבי, שצריך יותר חומרים בערבית לתוכנית הזאת.
ד"ר רחל שגיא: אז זה גם ליושב-ראש הישן והחדש, וגם לשר החינוך.
ד"ר רחל שגיא: תודה רבה לכם.
מוריס כהן: תודה לך, ד"ר רחל שגיא, על המצגת המעניינת.
מוריס כהן: תודה רבה.