GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי גובר: זה הרבה הרבה לפני דברים אחרים שאנחנו מדברים עליהם כשמדברים על הטיפול.
יוסי גובר: כמובן שתעסוקה מבודדת צרכים אחרים, שימוש בסמים, חשיבה עבריינית ועוד דברים, ושמענו כאן.
יוסי גובר: לכן אני חושב שהכשרה מקצועית צריכה להיות בהחלט איזה נושא שיעמוד כאן במוקד.
יוסי גובר: אני אומר שוב תעסוקה היא בדרך כלל תעסוקה מזדמנת והיא לא תעסוקה מקצועית.
יוסי גובר: אנחנו פוגשים כאן סיפורים כמו של אבי גדליה שעבד באיזה מקום עבודה, לא קידמו אותו ולא שום דבר אחר.
יוסי גובר: אני מניח שלא הכל זה בגלל העבר הפלילי ואולי היה חלק של מיומנויות מקצועיות שלא היו לו.
יוסי גובר: לכן אני חושב שהכשרה מקצועית צריכה להיות היום הדבר המרכזי בכל העניין הזה.
חיים איילון-אילוז: הייתי רוצה שעוד מדריך ידבר, הוא היום גם יועץ תעסוקה שלנו במחוז הדרום.
אריה אלדד: אני יועץ תעסוקה ברשות לשיקום האסיר בבאר שבע.
אריה אלדד: אני כל הזמן אומר שבלי התעסוקה אין שיקום.
אריה אלדד: אני יודע את זה מעצמי.
אריה אלדד: אני עשרים שנה משוחרר מהכלא, 20 שנה נקי מסמים, היום אני בעל משפחה ועובד במקום קבוע.
אריה אלדד: יש לי בית משלי עם משכנתא ואני חי כמו כל אדם רגיל.
אריה אלדד: אני רוצה לומר שמה שעזר לי בתהליך הייתה רק התעסוקה.
אריה אלדד: כולם דיברו כאן על הכשרה אינדיבידואלית שהייתה, כשאני התחלתי לעבוד ברשות לשיקום האסיר היה את המענק הזה.
אריה אלדד: כשאני הייתי מגיע למעסיק ואומר לו "קח את הבחור הזה לעבודה, אתה תקבל מהמדינה סכום של 1,000 או 1,5000 שקל" הוא היה עושה את החשבון שלו שאם הוא משלם לו 4,000 שקל הוא מקבל 1,500 אז השתלם לו להעסיק אותו.
אריה אלדד: הוא היה מקבל את הסכום הזה במשך חצי שנה.
אריה אלדד: אם אחרי חצי שנה הוא לא היה ממשיך להעסיק את אותו בחור הבחור היה חוזר אלי אבל הוא עבד חצי  שנה ורכש מקצוע ובהמשך יכולתי להגיד שהוא יודע.
מוחמד ברכה: והיום?
אריה אלדד: זה לא קיים.
מוחמד ברכה: באילו בעיות אתה נתקל באיתור מקום עבודה?
אריה אלדד: אני מגיע למעסיק ומציג את עצמי כעובד של הרשות לשיקום האסיר ואני מציע לו להעסיק אסיר משוחרר, אם אני לא מפתה אותו ונותן לו משהו הוא אומר לי "בשביל מה אני צריך לקחת אותו, הוא נרקומן לשעבר, הוא גנב לשעבר, יש לו חתכים על הידיים, יש לו חתכים על הפנים, הוא לא נראה טוב, מהו האינטרס שאקח אותו".
אריה אלדד: יש להם רבים אחרים נורמטיביים שנשלחים משירות התעסוקה והם מקבלים אותם.
אריה אלדד: אני חושב שאם יתנו מענק למעסיקים זה יעזור הרבה ונוכל לגייס הרבה מאוד מעסיקים.
אריה אלדד: אני אומר ואני אומר הרבה פעמים "אסיר משוחרר נשפט פעמיים, פעם הוא נשפט בבית המשפט שמכניס אותו לבית הסוהר, ובפעם נוספת כשהוא יוצא החוצה החברה שופטת אותו" אף אחד לא מוכן לקבל אותו לעבודה.
אריה אלדד: אסיר משוחרר הוא כמו חבית מלאה בחומר נפץ.
אריה אלדד: אם הוא לא עובד זה רק עניין של זמן שהיא תתפוצץ.
מוחמד ברכה: אני יודע שהתאחדות התעשיינים הוא לא גוף פילנתרופי, אבל הייתי רוצה לשמוע את עמדתכם.
ישראל חזקיה: נציגה של התאחדות התעשיינים יושב ברשות לשיקום האסיר, אבי ברק, ראש אגף משאבי אנוש בהתאחדות התעשיינים והוא גם מרכז את נושא של משאבי אנוש גם בלשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.
ישראל חזקיה: ניתן להיעזר בו ואיני יודע באיזו מידה נעזרים בו או לא נעזרים בו, מבחינתנו הוא הכתובת שעוסקת במשאבי אנוש.
חיים איילון-אילוז: לצערנו הרב הוא לא הגיע בשנים האחרונות לאף ישיבה של המועצה.
ישראל חזקיה: בתקופה של הופמן ישיבתי ברשות לשיקום האסיר.
חיים איילון-אילוז: נשמח אם תחזור.
ישראל חזקיה: ממה שאנחנו מכירים, ונתחיל שישנה גם בפעילות של מפעלים מול שירת בתי הסוהר גם באתרים וגם כשהם היו יוצאים מהכלא לעבודה וחוזרים אליו.
ישראל חזקיה: יחד עם זאת ראוי לציין שקיימת רתיעה, אי אפשר להסתיר ולהכחיש אותה ולמרוח את העניין, קיימת רתיעה של מעסיקים לקליטת אסירים משוחררים, צריך לשים את זה על השולחן.
ישראל חזקיה: אני חושב שהיו הצלחות בתחום והפתרון הוא 'שאין הצלחה כהצלחה'.
ישראל חזקיה: כלומר, אם אתה לוקח מקרים ומקרים רבים של אסירים משוחררים שהשתלבו בעבודה ומצליחים בעבודה.
ישראל חזקיה: מי שמכיר את ארגוני המעסיקים ואת המעסיקים עצמם מעבר להסברה ולתדמיות, הם אומרים לצורך יחסי ציבור שהם מוכנים לשתף פעולה אבל כשמגיע רגע האמת כשמבקשים לקלוט אסיר משוחרר זה לא בדיוק.
ישראל חזקיה: מבחינה אידיאולוגית אין ויכוח על חשיבות קליטתם, גם כלכלית וגם חברתית, אבל שמגיעים לרגע האמת כשיושבים מול המעסיק זה אחרת.
ישראל חזקיה: הניסיון שלי בתחומים כאלה ואחרים זה להראות לו שחברו קלט אסיר משוחרר והוא מרוצה.
ישראל חזקיה: לדעתי הדרך הזו היא קלה ומהירה יותר בכל שאתה מביא דוגמה של מעסיק אחר.
ישראל חזקיה: בתחומים אחרים שאני עוסק אנחנו פועלים בדרך הזאת עם מעסיקים שאנחנו קוראים להם "מעסיקים ידידים".
ישראל חזקיה: אנחנו מזמינים נציגי מעסיקים שקלטו עובדים שהיינו מעוניינים שהם יקלטו.
ישראל חזקיה: כאשר חבר שומע שאצל החבר האחר יש הצלחה הוא מוכן להתנסות בעניין.
ישראל חזקיה: כשהוא שומע שחברו קולט אז זה מצליח.
ישראל חזקיה: בנוגע לסוגי המקצועות יש לנו רשימת מקצועות שהם מקצועות נדרשים.
ישראל חזקיה: אני מציע להשתמש ברשימה ולהיות איתנו בקשר בנושא הזה.
ישראל חזקיה: נמצאת אצלנו דוקטור טל שיושבת אצלנו בהתאחדות התעשיינים.
ישראל חזקיה: אנחנו עושים סקרים במפעלים כדי ללמוד מהם המקצועות הנדרשים.
ישראל חזקיה: זה דורש הכשרה מקצועית, רוב המעסיקים רוצים לקלוט אנשי מקצוע וגם אנחנו היינו לא רוצים שאסירים יקלטו רק בעבודות שאין בהם אפשרות קידום.
ישראל חזקיה: אם אתם רוצים שהאסירים לא רק יקלטו במקום עבודה אלא יתקדמו, יש להם ציפיות כמו לכל אחד מאיתנו, צריך להכשיר אותם.
ישראל חזקיה: יש לנו את הרשימות והן ניתנות למסירה.
ישראל חזקיה: על פי השקפתי צריך להשקיע בהכשרתם המקצועית עוד בטרם שהם יוצאים החוצה, ורק במקצועות שיש בהם אופק תעסוקתי.
קריאה: אתם תהיו חלק מההכשרה מקצועית.
ישראל חזקיה: אנחנו עושים פרויקטים כאלה ואחרים גם עם צבא ההגנה לישראל וגם עם קבוצות אחרות.
ישראל חזקיה: הפעילות הזאת נעשית, אמנם לא בקבוצות גדולות.
ישראל חזקיה: אגב אישית אני לא חושב שלאור הדברים של הגברת ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שצריך לרכז קבוצה של אסירים כי אז אתה מתייג אותם.
ישראל חזקיה: אחת המטרות היא לא לתייג את האנשים אלא לשלב אותם במידת האפשר בקבוצה שהמשרד מרכז, בין אם זה בהפעלת CNC, ריתוך או במקצועות אחרים, לשלב אותם.
ישראל חזקיה: לפעמים חסרים  מועמדים להשלמת קבוצה.
ישראל חזקיה: המשרד מחליט למשל שאצלו קבוצה לקורס היא של עשרה איש אז אפשר לפנות לרשות לקידום האסיר כדי לשלב את האסירים על מנת לא לתייג אותם.
ישראל חזקיה: כשאתה מתייג אותם אתה יוצר בעיה עתידית.
ישראל חזקיה: אני רואה בעיה נוספת, לא רק בתעשייה ניתן לקלוט אנשים.
ישראל חזקיה: יש הרבה מקצועות עצמאיים.
ישראל חזקיה: בזמנו עסקנו בפעילות הכשרת אנשים במקצועות עצמאיים והיתרון הוא שהוא לא יהיה תלוי במעסיק.
ישראל חזקיה: הוא יכול ללמוד מקצועות ששכרם בצדם.
ישראל חזקיה: בזמנו עשינו את זה עם הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, ערכנו קורסים.
ישראל חזקיה: במשך חמש עשרה שנה עסקתי בשיקום נכים ומוגבלים וערכנו קורסים עם הרשות לקידום עסקים קטנים ובינוניים לנשים ולגברים.
מוחמד ברכה: המגמה של סגירת עסקים קטנים שהייתה לפני שנתיים שלוש נבלמה?
ישראל חזקיה: היא קיימת.
ישראל חזקיה: נפתחים ונסגרים, נפתחים ונסגרים.
מוחמד ברכה: ובסך הכל מה קורה?
מוחמד ברכה: לפני שלוש שנים כשישבנו בוועדת הכספים דווח על 20,000, הייתה תקופה קשה.
ישראל חזקיה: הייתה תקופה קשה.
ישראל חזקיה: במשבר הגדול הם נפגעו קשות.
ישראל חזקיה: זו מן תופעה ויש סטטיסטיקה שהם נפתחים ונסגרים, צריך למצוא את האיזון גם לאסירים וגם לאסירות.
ישראל חזקיה: אני רוצה לומר משהו כללי מידע אישי.
ישראל חזקיה: ישבתי בשנים האחרונות בוועדות ציבוריות כאלה ואחרות והיו גם תקציבים אחרים.
ישראל חזקיה: בזמנו הייתה הקרן לאבטלה, החליטו לסגור אותה ואני התנגדתי אבל סגרו אותה, היא לא קיימת.
ישראל חזקיה: יחד עם זאת שווה עדיין לעשות מאמצעים גם מול המוסד לביטוח לאומי – הקרן למפעלים מיוחדים.
ישראל חזקיה: בזמנו עשינו פרויקטים איתם בנושא של ליווי אסירים, נשות אסירים, ילדי אסירים, כדי לעזור להם להמשיך להשתלב.
ישראל חזקיה: בזמן האחרון, לפחות אני שיושב בוועדות כאלה, לא נתקלתי בפרויקטים כאלה, יתכן שזה מקרי אבל אני לא נתקלתי בהם.
ישראל חזקיה: אני מביא לידיעתכם.
ישראל חזקיה: ניתן להיעזר ושווה להיעזר.
מוחמד ברכה: אני לא אסכם את הישיבה בסיכום כולל.
מוחמד ברכה: מדי פעם אני אסכם סיכום ביניים.
מוחמד ברכה: אני שואל אותך אם הרשות לשיקום האסיר ושירות בתי הסוהר יעבדו על תכנית שתכול את העשייה שלכם,  בעיניי וגם בעיניהם זה גם עניין חברתי אבל בשבילכם זה עסקי, האם תהיו מוכנים לבחון איך אתם משתלבים למתן פתרונות תעסוקה והכשרה?
ישראל חזקיה: עשינו את זה ואין סיבה שלא.
מוחמד ברכה: משהו כתוב ולא הצהרת כוונות.
מוחמד ברכה: אני רוצה שהם יכינו משהו.
ישראל חזקיה: אני מדבר על דבר אמיתי ואני ולא על הצהרת כוונות.
ישראל חזקיה: יש לנו מי שמטפל בזה ואני אחבר ביניכם.
חיים איילון-אילוז: ברשותך אני רוצה מילה אחת בנושא נשים.
מוחמד ברכה: בהחלט, אבל הייתי מבקש כעת לשמוע את המרכז לשלטון מקומי, פיני קבלו בבקשה.
פיני קבלו: לדעתי כן הכשרה לא הכשרה, אבל הבעיה המרכזית כאן בסופו של דבר היא התעסוקה.
פיני קבלו: גם לשיקום מגמילה וגם מדברים אחרים.
פיני קבלו: אני מכיר את זה מהמקומות הקטנים כי כולם מכירים את כולם ומספיק שהוא מנסה להסתיר את זהותו ואת העובדה שהוא מגיע מהכלא, הוא רוצה לבוא כאדם לעבודה, יום אחרי שהוא אומר לו "תבוא למחרת לעבודה".
פיני קבלו: בבוקר עם התיק בכניסה לעבודה מתקשרים כי אחד העובדים הכיר אותו, אומרים לו "קח את התיק ולך הביתה".
פיני קבלו: זה קורה לעיתים קרובות.
פיני קבלו: לדעתי אנחנו חייבים לתת לאוכלוסייה הזאת מענה, בין אם באמצעות התאחדות התעשיינים בין באמצעות חקיקה שאולי תחייב  להעסיק אחוז מסוים של אסירים משוחררים, שכל אחד ייקח על עצמו שיקום.
פיני קבלו: אנחנו חברה שעוזרת ומסייעת לזולת אז שכל אחד יישא בנטל של שיקום האסיר.
פיני קבלו: זה חשוב לחברה וחשוב ליישוב.
פיני קבלו: ההתאחדות יכולה לדבר אבל כשאתה מגיע אליה בפועל זה לא קורה.
פיני קבלו: הוא יכול לעזור אולי בטיפול אחד או שניים נקודתי במקום מסוים.
פיני קבלו: באופן כללי לא מקבלים אותם וחשוב למצוא מנגנון שיחייב לקבל.
מוחמד ברכה: חשיבה מערכתית, זו הכוונה.
אלי בנטאטה: אני רוצה כמה נקודות שיש להציף אותן - - -
מוחמד ברכה: אתם ממלאים תפקידים שהמדינה צריכה למלא אותם, כל הכבוד.
אלי בנטאטה: לגבי נושא של העסקים קטנים, חשוב לדעת שיש מגבלה לאנשים שמשתחררים מהכלא.
אלי בנטאטה: וצריך לזכור שלמרות שזה נשמע טוב "אם אף אחד לא רוצה להעסיק אותך אז תעסיק את עצמך" אבל יש כאן בעיה מאוד מורכבת.
אלי בנטאטה: יש צורך במשמעת עצמית גבוהה מאוד, עמידה בלחצים חזקים, רמת ניהול שהיא מחויבת כדי לקיים עסק.
אלי בנטאטה: דיברת על הניסיון בעבר, עשיתם את זה איתנו כשאני הייתי תחת כובע אחר, הנושא הזה מאוד בעייתי, הוא לא פתרון כולל אלא פתרון למעטים.
אלי בנטאטה: אני אתייחס לדברים שעלו כאן, אנחנו מטפלים בנושא התעסוקה  בשלוש רמות.
אלי בנטאטה: ראשית  זו ההשמה עצמה, כלומר שילוב בעולם העבודה, טיפול בהתמדה של המשוחרר, ונושא הקידום.
אלי בנטאטה: מבחינתנו אם שלושת השלבים האלה לא מתקיימים ובמיוחד עם האוכלוסייה של אסירים משוחררים, סביר להניח שנמצא הרבה מהם בדלת המסתובבת.
אלי בנטאטה: להרוויח 4,000 או 4,500 שקל בחודש זה נחמד ואפשר להתאמץ חודש חודשיים, אבל הפיתוי של האלטרנטיבות די קורץ.
אלי בנטאטה: אנחנו צריכים לבנות מסלול, שמענו שבאגף להכשרה מקצועית יש הרבה מאוד מסלולים עם כל הגופים שרוצים לעזור.
אלי בנטאטה: אבל בסופו של יום אנחנו לא רואים, לפחות מהזוית שלנו, שיש משהו שהוא מותאם ספציפית לאסיר המשוחרר.
אלי בנטאטה: יש את המסלולים לנורמטיביים שאפשר להשתלב בהם.
אלי בנטאטה: למשל האדון שרוצה ללמוד חשמל ולמד רק עד כיתה ח', הוא אפילו לא עובר את סף הכניסה כי אין לו 10, 12 שנות לימוד.
אלי בנטאטה: כלומר הוא לא יכול להשתלב בקורס.
אלי בנטאטה: הרעיון שחייבים להיות שני שלבים מקדימים, האחד מה שנקרא כישורים רכים – הכנה לעולם העבודה, ללמד להתלבש נכון, איך לדבר עם מעסיק ולהתנסות בראיונות.
אלי בנטאטה: יש את החלק השני שהוא מעין מכינה ללימודים להשלמת הדרישות.
אלי בנטאטה: הדבר הנוסף זה לייצר פלטפורמה כדי שאותו אדם יוכל להיכנס ולהשתלב בקורסים גם אם על פי הספר הוא לא עומד בדרישות.
אלי בנטאטה: כלומר לפתח מסלול מיוחד שיאפשר לו להשתלב בין אם זה במסלול יותר מעובה או מסלול משלים.
אלי בנטאטה: בלי הקידום אנחנו יוצרים מעגל שלדעתי הוא אינו פתיר בתוך התהליכים שמתחוללים כרגע.
אלי בנטאטה: בנושא המעסיקים- אי אפשר להתעלם מהמעסיקים, זה צד ההיצע כלומר צידו השני של המטבע.
אלי בנטאטה: הרעיון לתת הטבות למעסיק הוא רעיון אבל  הייתי מנסה לחשוב על הרעיון לתת הטבה למועסק.
אלי בנטאטה: יש מספיק שדות תעסוקתיים שמחפשים בהם עובדים.
אלי בנטאטה: הלחץ על המעסיק בא מעצם העובדה שהוא לא מוצא עובדים - צריכים לעבוד על הנושא הזה.
אלי בנטאטה: אנחנו עושים את זה עם אוכלוסיות אחרות כמו עם אנשים עם מוגבלות, היום אנחנו פועלים רק מול מעסיקים שאינם מקבלים שקל מאיתנו אלא בגלל שיש להם מחסור ואנחנו מביאים להם פתרון.
אלי בנטאטה: הפתרון הוא עם אנשים שאנחנו מכשירים אותם להיות למקצועיים ומותאמים למקום העבודה.
אלי בנטאטה: אם אנחנו נבוא דווקא אל האסיר המשוחרר ונאמר לו שהוא יקבל תוספת של 1,000 כדי לא לעמוד רק על הפת הלחם אלא על משהו שייתן לו אפשרויות, יתכן שההטבה הזאת לא פחותה מאשר ההטבה למעסיק.
מוחמד ברכה: עד כמה זה מדרבן את המעסיק?
מוחמד ברכה: אתה אומר שבלאו הכי יש לו צורך.
אלי בנטאטה: אני אספר מניסיון מעולם תוכן אחר של אנשים עם מוגבלות.
אלי בנטאטה: למדנו שהעניין של "תעשה לי טובה" זה נחמד אבל זה עובד על מעט מאוד וזה לא נותן פתרון מערכתי.
אלי בנטאטה: כשאתה מזהה מעסיק שיש לו מחסור ואתה עובד ומשכנע אותו שכדאי לו לנסות, אתה תלווה אותו ולא תשאיר אותו לבד במערכה, אתה מלווה גם את המועסקים, אתה מפגיש אינטרס ואז נוצר משהו הרבה יותר  חזק.
אלי בנטאטה: אי אפשר להגיד שזה קל, זה מאוד קשה ומאוד מסובך ודורש הרבה הרבה עבודה.
אלי בנטאטה: זה ניתן לביצוע והעובדה שזה עובד.
דני בודובסקי: בעצם בעזרה שלך אתה מאפשר לו לעבוד בשכר מינימום בעוד שעבור עובד אחר שהמעסיק יקלוט הוא יצטרך לשלם יותר.
אלי בנטאטה: לא. אנחנו אומרים שהוא יקבל שכר, זה נכון שהאוכלוסיות האלה מתחילות עם שכר מינימום, אצל אנשים עם מוגבלות יש מנגנון של שכר מותאם, אני לא הייתי ממליץ עליו לאוכלוסיית האסירים המשוחררים כי אין להם מגבלה לעבוד.
אלי בנטאטה: הנושא הזה קיים ואנחנו לא מתפשרים מול המעסיק ואומרים לו שאת ההטבה שאנחנו נותנים לאותו עובד הוא יוכל לקזז.
אלי בנטאטה: את זה אנחנו לא מאפשרים לו.
אלי בנטאטה: אסור לנו לעשות את זה.
גלעד נתן: כבוד היושב הראש, הנושא שצריך להתייחס אליו הוא נושא ההתאמה בין המקצועות הנדרשים לבין המקצועות לאסירים.
גלעד נתן: כשהיינו בביקור בכלא צלמון שאלתי "איזה קורס מעבירים כאן מהכשרה מקצועית", דיברו איתי שם על קורס בנושא של איך לפתוח עסק קטן.
גלעד נתן: זה יפה, נחמד וחשוב.
גלעד נתן: הולכים לפתוח קורס מסעדות גורמה, אני שואל "למה מסעדות גורמה אם במדינת ישראל יש לנו 1,000 עובדים זרים במסעדות אתניות, למשרד התעשייה והתעסוקה יש קורס למסעדות אתניות ויש מחסור בעובדים במסעדות אתניות?"
גלעד נתן: אנחנו יודעים שיש מחסור בענף הבניין, יש כאן נציג של התאחדות הקבלנים?
גלעד נתן: – זה מוזר כי בכל פעם שיש דיון על עובדים זרים הם מגיעים, אבל כשמדברים על עובדים ישראלים הם אינם.
גלעד נתן: מאיגוד החקלאים יש?
גלעד נתן: העברתי להם את זה גם אתמול, אני אגיד את זה גלוי על השולחן שהם לא התלהבו לבוא, זה מוזר כי בכל פעם אני שומע שאין עובדים אלא רק זרים.
גלעד נתן: יש מקצועות שהם נדרשים והופיעו בהחלטת הממשלה במדינות הכלכלית הקודמת.
גלעד נתן: יש רשימה של 20 מקצועות נדרשים ועוד לפני שנכנסים למקצועות הבניין.
גלעד נתן: כדאי שהחיבור הזה ייעשה עוד בשלב של שירות בתי הסוהר.
גלעד נתן: שההכשרה תתחיל שם ואם אפשר לתת לאנשים האלה בקורס של חצי שנה 1,000 שקל לחודש זה גם יעודד אותם בתוך בית הסוהר לקבל.
גלעד נתן: זה נראה נכון להכשיר את האנשים האלה עוד לפני הכל, עוד לפני שהם נותנים כסף למעסיקים.
גלעד נתן: לראות שאנשים מתחילים לעבוד במקצועות הנדרשים.
גלעד נתן: כאן המדינה יכולה לתת דחיפה.
גלעד נתן: יש בבנק ישראל דוחות על איך לעודד ישראלים לעבוד, יושב כאן נציג מהאוצר, הם אומרים כל הזמן לקצץ ולהכשיר.
גלעד נתן: יש כאן אוכלוסייה שצריכה את זה.
גלעד נתן: נמצאים כאן האגף להכשרה מקצועית, שירות בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר שידחפו לכיוונים האלה.
גלעד נתן: נמצאת כאן גם חני נחמני שיודעת באילו מקצועות חסרים כל הזמן עובדים.
גלעד נתן: אלי בנטאטה זה נכון מה שאמרת שצריך לדעת קודם כל מה צריך עוד לפני שנותנים צדקה, עוד 1,000 שקל ואז אחרי שמסתיימת תקופת ה- 1,000 שקל מפטרים את כולם.
גלעד נתן: בנאדם שירכוש מקצוע נדרש יעסיקו אותו והמעסיקים ייקחו אותו.
מוחמד ברכה: כנראה נשמע עוד הרבה ממשרדי הממשלה על הדג והחכה ונישאר באותו מקום.
חני נחמני: הכל נכון.
חני נחמני: עולם התעסוקה מורכב  מאוד ועל אחת כמה וכמה כשמדובר באוכלוסייה מיוחדת או ייחודית.
חני נחמני: נכון ישראל חזקיה, ואני גם מסכימה עם זה, שמעסיק רוצה להרוויח וקשה לו עם השכר והוא מתחרה בעולם וזה לגיטימי ונכון.
חני נחמני: אני מתחברת קצת לסוף הדיון הקודם ולסיכום שלך.
חני נחמני: אני אומרת כדי לסבר את האוזן שיש היום בכל נקודת זמן כ- 200,000 מובטלים ומתוכם כ- 100,000 מקבלי הבטחת הכנסה.
חני נחמני: הבעיה היא לא פשוטה ולא שהיא לא פתירה.
חני נחמני: כשיש גוף שיש לו מומחיות או שיש מאחוריו מי שעומד, לאסירים המשוחררים הגוף המקצועי ביותר זו באמת הרשות לשיקום האסיר שלא ברור איך היא עושה את זה בין אם בעצמה או באמצעות רכישת שירותים.
חני נחמני: , כן צריך לתת את המעטפת וצריך לעגן חלק מהדברים גם בחקיקה וגם בתכנית אחת שלמה.
חני נחמני: תכנית אחת שלמה שתיתן את המענה.
חני נחמני: אם נתייחס לפער כשאלי בנטאטה דיבר על הבחור שאמר שהוא רוצה להיות חשמלאי, זה יופי שיש קורס הכשרה לחשמל, יש שובר או ואצ'ר שאני יכולה לתת לו אבל אז מסתבר שהוא לא עומד בדרישות הסף.
חני נחמני: בשביל זה צריך לעשות תכנית אחת כוללת עם חקיקה ותקציבים שרואה את כל הרצף - - -
מוחמד ברכה: הרי את הכללים אתם קובעים.
מוחמד ברכה: ללכת לחוקק חוק כדי להיות חשמלאי?
חני נחמני: אני אומר שלא כל דבר יהיה מותנה בתקציב שיקבע אם היום אני כן יכולה לתת סדנה ומחר אני לא יכולה לתת כי אין תקציב.
חני נחמני: כן לתת תכנית אחת שלמה שאומרת למה אותו אסיר משוחרר זכאי כדי להגיע בסופו של דבר לתעסוקה.
חני נחמני: היא צריכה לכלול את כל הכלים, כלומר תמרוץ מעסיקים, הכשרות של התנסות בעבודה.
חני נחמני: כשאני מגיעה היום למעסיק עם שני מובטלים המעסיק ייקח את מי שטוב לו והכי נוח.
חני נחמני: אלי בנטאטה דיבר על ליווי של המעסיק והמועסק.
חני נחמני: זאת אומרת שיש אלמנטים מאוד ברורים בשירות התעסוקה.
מוחמד ברכה: בשבוע שעבר עסקנו בהצעת חוק שמבטיחה סל שיקום.
מוחמד ברכה: אני מקווה שנתקדם בה ושהיא תוכל לתת מענה גם בנושא הזה.
חני נחמני: נושא השתלבות בעבודה כולל גם ההכשרה לכולם ולאו דווקא לאוכלוסייה הזאת, יש את עניין הגיל.
חני נחמני: היום יש הרבה חסמים.
חני נחמני: פעם דיברו על גיל 50 שזה גיל מבוגר והיום מדברים על 45, יש כאן בעיות.
חני נחמני: אלי בנטאטה ציין שיש כאן המון דברים שאפשר.
חני נחמני: כשאני מדברת על תכנית כוללת אני מתכוונת שיש לראות את הקשיים, לראות את הנושא הלווי וגם של ההשמה הפרטנית.
חני נחמני: יש בעיה ואנחנו צריכים למכור נכון את מה שיש לנו.
חני נחמני: נכון לעשות תכנית של כל המשרדים יחד, תכנית מתוקצבת עם זמנים ולא שמחר האגף לא יכול כי אין לו את התקציב שלו.
חני נחמני: תכנית אחת שלמה עם רצף שמתאימה לכל אחד ונותנת את המענה והפתרון לכל אחד.
חני נחמני: למשל יזמות עסקית מתאימה לשניים והכשרה מתאימה לעשרה.
חני נחמני: צריך לכלול את כל הפרמטרים יחד.
מוחמד ברכה: אני מעריך מאוד שהעלית את השאלות הנכונות, אם אני הייתי מעלה אותן הייתי מצפה לקבל ממך את התשובות.
חני נחמני: אני אתן לך, אבל אני לא רוצה לחזור על מה שדיברתי.
חני נחמני: לשירות התעסוקה, לא ניכנס לבעיה ולא נבכה על תקציבים שאין ולא נחזור על הצלחות יותר מדי, מתוך המובטלים אנחנו כן משלבים את דורשי העבודה וגם לאסירים המשוחררים מיננו רפרנטית מיוחדת.
חני נחמני: אם הזכיר אבי דיאמנט את כל התכניות אז אין בעיה.
חני נחמני: שירות התעסוקה בנה תכנית ונוהל ספציפי לעבודה מול הרשות לשיקום האסיר.
חני נחמני: עשינו כנסים, מינינו רפרנטים בכל לשכה, יש לנו 71 לשכות בארץ, בכל לשכה יש רפרנט כדי שאותו רכז של הרשות יעבוד באופן אישי מול העובד שלנו כדי למצוא את התעסוקה.
חני נחמני: נהניתי קודם לשמוע מרבקה אונרייך על הקשר המצוין שיש בלשכת חיפה ושהצליחו לעשות עשר השמות בחודש, זה הרבה מאוד.
חני נחמני: יש לי הרבה ביקורת על העבודה שלי, שלנו בשירות התעסוקה, אבל אני רוצה להגיד דווקא שעם הרשות נעשית עבודה.
אבי דיאמנט: הבעיה היא עם ההכשרה המקצועית, היו דברים ונעלמו.
אבי דיאמנט: זאת הבעיה.
לימור אבר'גיל: אני יועצת תעסוקה אשקלון - קריית גת, ראשית רציתי לחבר את הקצוות, את מה שהגברת אמרה והיושב כאן ולחזור לדברים שנאמרו.
לימור אבר'גיל: כל האוריינטציה התעסוקתית והמגמות שרוצים לראות את האנשים בעבודה, כל החיבורים האלה הם נכונים עוד בשלב שהם נמצאים בין כותלי הכלא.
לימור אבר'גיל: גם העניין של סדנאות לתעסוקה.
לימור אבר'גיל: אנחנו יועצי התעסוקה בארץ קיבלנו מנדט לא פורמאלי, אבל מנדט להיכנס לכותלי הכלא ולהעביר שם סדנאות בנושא התעסוקה, בכל מה שדובר כאן על כישורי חיים, המגמות וכל החיבורים כדי שתהייה להם נחיתה רכה באזרחות.
לימור אבר'גיל: אני יכולה לספר לכם מה שנקרא היום בחיי, אני מהכובע שלי ועל האנשים שמגיעים אלינו.
לימור אבר'גיל: רשות שיקום האסיר לדעתי זו הדוגמה הקלאסית של 'נאה דורש נאה מקיים'.
לימור אבר'גיל: יש כאן שלוש דוגמאות וגם המקבילה שלי בבאר שבע תאמר שאכן הם נותנים את התעסוקה, הם מגיעים ומשתלבים יפה.
לימור אבר'גיל: כשאני הגעתי לתפקיד הגעתי עם איזו גאוות יחידה, אמרתי "אני עכשיו נכנסת לרשות לשיקום האסיר עם הדגל הזה ועם כל האידיאולוגיה שצריך לשקם אסירים משוחררים.
לימור אבר'גיל: אם אני חושבת כך אחרי כל הדעות הקדומות וכל המנגנונים שהסרתי אז בטח יהיו שותפים".
לימור אבר'גיל: והנה אני חמישה חודשים בתפקיד ונכנסת ורואה מעסיקים, לא בכדי הם צריכים להיקרא ידידים, אין חיה כזאת, הם שומעים שאני מהרשות לשיקום האסיר, זה מסגיר, אבל אין יותר מדי סיוע ולא משנה תמריצים ולא באיזה צלופן או הברושורים היפיפיים האלה, כלום.
לימור אבר'גיל: יש דעה מאוד מאוד חזקה בנוגע לאסירים ונאמר כאן "החברה שופטת".
לימור אבר'גיל: אני מגיע בהרבה פעמים, וכאן אני אומרת שאני כבר לא מניפה את הדגל, אני כבר לא אומרת שאני מהרשות לשיקום האסיר, באמת.
לימור אבר'גיל: אני אומרת שאני יועצת תעסוקה, משהו ערטילאי כזה.
לימור אבר'גיל: זה איזשהו פרדוקס שהעליתי אותו גם בפני פורומים.
לימור אבר'גיל: כדי להבטיח שאותו אסיר משוחרר שאני מלווה יקבל את האופציה התעסוקתית הזאת אני לא יכולה להגיד שאני מהרשות לשיקום האסיר.
לימור אבר'גיל: ראשית אני פוגעת בצנעת הפרט שלו, הוא לא רוצה ללכת עם התווית הזאת, יש לו זכות לגיטימית שאני לא אגיד מאיפה אני.
לימור אבר'גיל: דבר נוסף, רוב ההשמות שהיו לי בחמישה חודשים הם היו כשלא אמרתי שאני מהרשות לשיקום האסיר.
לימור אבר'גיל: המקום היחידי שבו כן אמרתי שאני מהרשות לשיקום האסיר, כאן אני טרמפיסטית על פרויקטים וזה לחבור לחברת "תות" חברה של אלון גל שהיום יוצאת למכרז כדי לעזור לרשות לשיקום האסיר עם פרויקטים כי הם קאוצ'רים של הרבה עסקים.
לימור אבר'גיל: אני מתחברת כאן לנושא הרשויות המקומיות ולדבריו של פיני קבלו, ראש עיריית קריית גת אמר לי "את פותרת לי המון בלגן" חברנו לחברת המשקם והחלטנו על פיילוט, הוא נותן להם לעבוד אצלו בצביעת מוסדות חינוך, הוא לקח חמישה חבר'ה כפיילוט.
לימור אבר'גיל: כאן יש את win win, אבל כמה כאלה יש?
לימור אבר'גיל: אין.
לימור אבר'גיל: אבל אם באמת תהייה איזה מדיניות על שיהיה מקום משוריין בכל רשות שתוכל לתת מענה, כשיהיו מקומות משוריינים גם לאנשים כאלה זה יכול לתת מענה.
לימור אבר'גיל: אני אומרת כאן להרים את הכפפה ושזה לא יתקע באיזה צוואר בקבוק שנקרא אוצר.
לימור אבר'גיל: להביא את זה באמת למשהו שייסגר הרמטי.
לימור אבר'גיל: תודה.
חיים איילון-אילוז: אני רוצה שנדבר קצת על תעסוקת נשים.
יעל שושני רום: אני רוצה לדבר על שילובן של נשים בתעסוקה שזה דבר יותר מורכב משילובם של הגברים מכל מיני סיבות ידועות, הן אמהות, רובן אמהות חד הוריות, הסטיגמה על נשים עברייניות היא יותר חזקה.
יעל שושני רום: בתל  אביב יש לנו מרכז יום תעסוקתי לנשים, מכרז "עלם" שהוקם על ידי המוסד לביטוח לאומי ונחנך על יד המוסד הביטוח הלאומי בשנת 2002 והוכח כמוצלח מאוד.
יעל שושני רום: המודל הזה קיים רק בתל אביב.
יעל שושני רום: היה אפשר לפתח מודל כזה גם בצפון וגם בדרום אבל כרגע אין תקציבים לכך.
יעל שושני רום: אני רוצה לציין בקצרה את פרויקט הדגל שלנו כדי להמחיש עד כמה גבוה אפשר להגיע עם אסירים ואסירות.
יעל שושני רום: פנינו לקרן אריסון וקיבלנו תרומה חד פעמית, חברנו לרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול שהקצתה לנו מענקים ומלגות לנשים.
יעל שושני רום: יצאנו עם פרויקט של מכינה קדם אקדמית באוניברסיטת חיפה.
יעל שושני רום: מתוך 26 נשים סיימו 20 אסירות משוחררות משוקמות.
יעל שושני רום: מתוך ה-20 חמש נכנסות באוקטובר ללימודי תואר אקדמי במכללות.
יעל שושני רום: כולן אסירות לשעבר.
דני בודובסקי: בהמשך לדיון הקודם שהיה.
דני בודובסקי: הנתון שנמסר ששיעור הרצדביזם בקרב אלה שהם עם עבר של סמים או אלכוהול הוא גבוה ביותר – 75%.
דני בודובסקי: הוא גבוה משמעותית משיעור הרצדביזם של כלל האסירים.
דני בודובסקי: נתון שני – 50% מהמשוחררים הם נגמלים לשעבר שמטופלים על ידי הרשות לשיקום האסיר.
דני בודובסקי: היה פה דגש שהתנאי לקבלתם הוא חצי שנה של ניקיון טוטאלי.
דני בודובסקי: כאן השאלה האם מקבלים מקבלי מתדון, כאלה שהיו מטופלים בשירות בתי הסוהר באמצעות מתדון ומיוצבים עם מתדון?
מנחם לקסר: יש בעיה עם זה.
מנחם לקסר: זה מהניסיון שלנו ולא סטיגמה.
דני בודובסקי: אני רק רוצה להעיר שזו אוכלוסייה שאנחנו מקבלים אותה ישירות ולנו אין שום מערך שיקומי עבורם חוץ מאשר באתר אחד בבאר שבע שעובד מצוין אבל אפס קצהו של מה שנדרש.
דני בודובסקי: הקריאה שצריכה לצאת מכאן היא אם אפשר למצוא מענה גם לאוכלוסייה הזאת, ברור שהיא אוכלוסייה שנזקקת לשירות.
דני בודובסקי: הערה שלישית, במכרז החדש של משרד הבריאות של מרכזי מתדון, במרכזים לטיפול תרופתי ממושך, יועסקו מכורים לשעבר שהם מיוצבים או על ניקיון טוטאלי או על טיפול תרופתי ממושך שישמשו כמדריכי גמילה בתוך המרכזים לטיפול תרופתי ממושך.
דני בודובסקי: זה אומנם מענה חלקי ביותר.
דני בודובסקי: ברור שלכל אחד כזה יש עבר בבית הכלא.
דני בודובסקי: הערה אחרונה שקשורה לנושא והיא משלבת.
דני בודובסקי: הזכיר היושב ראש דיון שהיה בשבוע שעבר על חוק עתידי שנמצא בגיבוש לשיקום נפגעי סמים ואלכוהול.
דני בודובסקי: רובם עם עבר של בתי כלא.
דני בודובסקי: לדעתי יהיה חשוב להעביר אותה גם לנוכחים לצורך התייחסויות כי בהצעה מדובר על סל מאוד מאוד רחב עתיר תקציב, לכן אולי הסיכוי שלה להתקבל יהיה קלוש, אבל כן לפחות לעלות לסדר היום את הנושא ואת הצורך.
דני בודובסקי: הערה מקצועית, החשיבות של שיקום תעסוקתי במיוחד עם האוכלוסייה של אסירים משוחררים היא דבר שאני קורא לה ח.ל – זה משהו שחייב להצליח.
דני בודובסקי: חייב להצליח במובן שאותו אסיר שחווה כל הרבה כישלונות בחייו לא יחווה עוד פעם כישלון.
דני בודובסקי: הסיפור של האבחון וההתאמה כדי למצוא גם את הקורס ואת מדרג ההצלחה שאלי בנטאטה תיאר כל כך יפה, וגם את אותו מעסיק ומסגרת כי היא כל כך קרדינאלית ואולי חוליה חלשה מבחינת האפשרויות שקיימות היום בידי הרשות.
חיים אמסלם: אני מבקש לעלות כאן עוד שתי נקודות.
חיים אמסלם: האחת – אני מצטרף לדבריו של פיני קבלו וללימור אברג'יל, לדעתי צריך כאן חקיקה.