GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון גרוסמן: נפתחו תיקים נגד מוכרים בפיצוציות, החוק מאפשר לנו לפתוח תיקים נגד אותם אנשים בגירים המספקים להם אלכוהול.
אלון גרוסמן: נפתחו בחודשים האחרונים הרבה מאוד תיקים נגד הספקים הללו.
אלון גרוסמן: התופעה כמובן לא תיגמר לחלוטין, עדיין נמכר אלכוהול בפיצוציות ובכל מיני תחנות דלק, אבל אנחנו בהחלט מרגישים שהמאבק יוצר הרתעה ומניעה.
אלון גרוסמן: עצם שפיכת האלכוהול של אותם קטינים מנע מהם לצרוך את האלכוהול, אבל יש הרבה שחוזרים וקונים עוד פעם.
אלון גרוסמן: עם זאת, החוק בכל זאת מנע מכמה לשתות אלכוהול.
אלון גרוסמן: אנחנו כרגע רק בשלב הראשון של יישום החוק, אנחנו נתבקשנו להתייחס לשלב השני ונקדם גם אותו.
אלון גרוסמן: יש נושאים חשובים שלא הוכללו בחוק ואני מקווה שהם עוד ייכנסו.
מוחמד ברכה: מבחינת הפריסה של המשטרה, הרושם הוא שמדובר במרכזי הערים הגדולות וכנראה שבפריפריה הנושא שונה.
אלון גרוסמן: אנחנו הצבנו לעצמנו יעדים, ומודדים גם בתחנות בפריפריה.
אלון גרוסמן: הכול ביחס הגיוני כמובן, אנחנו לא מצפים מאותן יחידות שבפריפריה להגיע לאותן כמויות כמו שמגיעים אליהן במרכז, אבל מבחינה דיפרנציאלית יש התייחסות גם לפריפריה.
אלון גרוסמן: מבחינת הסמים, ניתן לראות שמשנת 2006 ישנה עלייה כל שנה, אם בהשוואה לשנת 2009 מדובר על שמונה מאות עד אלף תיקים יותר שנפתחו בנושא הסמים.
אלון גרוסמן: כבוד השר כבר התייחס ואמר שמדובר בעבירת חשיפה.
אלון גרוסמן: עצם העובדה שפתחנו יותר תיקים זה לא מצביע על עלייה בשימוש אלא על עלייה בחשיפת המקרים.
אלון גרוסמן: זה אומר שאנחנו עשינו עבודה יותר טובה והגענו לאותם אנשים.
אלון גרוסמן: המטרה שלנו היא שכמות התיקים שייפתחו תלך ותגבר, ואנחנו פועלים לכך.
מוחמד ברכה: בשלב מסוים העקומה תתחיל לרדת.
אלון גרוסמן: נכון, זה האידיאל.
אלון גרוסמן: אנחנו רוצים שהיא תרד בגלל שיהיו פחות משתמשים, ואנחנו ננסה לחשוף כמה שיותר.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: המאבק צריך להיות במפיצים ובסוחרים, שם יש צורך במלחמת חורמה.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: כמובן שיש לטפל באנשים אומללים שנגררו לסם, בעיקר הנרקומנים, אבל הסוחרים והמפיצים בהם צריך להתמקד המאמץ.
מוחמד ברכה: אדוני השר, אנחנו כבר בשלב מוקדם לעבודה בוועדה בנושא זה קבענו שאנחנו פרוסים על מגוון הטיפול בענייני סמים ואלכוהול אבל שההתמקדות צריכה להיות במקום בו האדם מתחיל האדם לצרוך סמים או אלכוהול.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, נוער והברחות.
מוחמד ברכה: אם אנחנו חוסמים כניסה של החומרים הללו אנחנו עושים חצי מהעבודה, ואם מטפלים בגיל הצעיר לא נותנים שהם יתחילו בכלל להשתמש.
אלון גרוסמן: אני רוצה לסיים.
אלון גרוסמן: העובדה שיושבים סביב השולחן נציגי המשרדים מצביעה על העבודה המשותפת שאנחנו עובדים, רק עבודה משותפת יכולה לקדם את המאבק בסמים, באלכוהול ובאלימות.
אלון גרוסמן: היד המסיימת היא בתי המשפט, אני מאמין שבנושא ההרתעה הנושא של העונשים הוא חשוב.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: אני מבקש לשמוע מה קורה בתחום החינוך, הטיפול והשיקום.
יוסי גובר: אני דוקטור יוסי גובר, ראש מחלקת חינוך, טיפול ושיקום בשירות בתי הסוהר.
יוסי גובר: אנחנו למעשה פוגשים את האנשים הללו כבר בסוף הדרך ומטפלים בהם.
יוסי גובר: סקר אפידמיולוגי משנת 2007 מגלה שמשנת 2000 יש ירידה של כמעט עשרים אחוזים במספר האסירים שהם צרכני סמים.
יוסי גובר: אם בשנת 2000 שבעים אחוזים מכלל האסירים היו צרכני סמים, נכון להיום חמישים אחוזים מהם הם צרכני סמים, מתוכם חמישים אחוז צרכני סמים פעילים.
יוסי גובר: גם לגבי האלכוהול אני יכול לומר שחמישים ושבעה אחוזים מכלל האסירים הם צרכני אלכוהול, ומקרב האסירים שמכורים לסמים שישים וחמישה אחוזים מהם משתמשים גם באלכוהול.
יוסי גובר: כלומר יש להם שימוש כפול.
יוסי גובר: אנחנו רואים בשהייה בבתי הסוהר הזדמנות לטפל באותם אנשים.
יוסי גובר: אנחנו מעמידים לרשותם מסגרות טיפוליות מקיפות, החל מבית סוהר" חרמון" שהוא בית הסוהר המרכזי בו אנחנו מנהלים מספר מחלקות טיפוליות.
יוסי גובר: אפשר לומר שאחרי מהלך טיפולי כזה אחוז הרצידיביזם בקרב אותם משתמשים שעברו תהליך טיפולי מעמיק עומד על שלושים ואחד אחוזים, לעומת שישים ושניים אחוזים באוכלוסיה הכללית.
יוסי גובר: יש לטיפול בהחלט השפעה ומשמעות.
יוסי גובר: מעבר לבית הסוהר המרכזי "חרמון", אנחנו מנהלים מחלקות טיפוליות בארבעה בתי סוהר נוספים, שהם סגורים ובעלי ביטחון מרבי, וגם שם אנחנו נותנים טיפול עם אוריינטציה קהילתית – "צלמון", "השרון", "נווה תירצה" ובית הסוהר "דקל".
יוסי גובר: מעבר לכך, יש תוכניות טיפוליות שהן לאו דווקא במסגרות מחלקתיות או של כל בית הסוהר, אלא הן אישיות ובתוך התאים.
יוסי גובר: למעשה, אנחנו יורדים מהרמה הרחבה של בית הסוהר הייחודי עד לרמת האגפים לכל מי שמבקש לקבל טיפול.
יוסי גובר: בזמן האחרון אנחנו מעדכנים ונמצאים בקשר רציף עם הרשות למלחמה בסמים ועם הרשות לשיקום האסיר.
יוסי גובר: אנחנו יכולים להשקיע הרבה מאוד זמן ומשאבים בטיפול אבל השאלה היא מה קורה עם האסיר מרגע שהוא משתחרר.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: כמה חוזרים בחזרה לכלא?
יוסי גובר: האחוז הכללי הוא שישים ושניים, אבל מתוך המטופלים עצמם חוזרים שלושים ואחד אחוזים.
יוסי גובר: מתוך אלו שלא מטופלים במחלקות או בכלל, אחוז הרצידיביזם הוא גבוהה הרבה יותר.
יוסי גובר: כלומר צריך לטפל בבעיה, ברמה הלאומית לטפל כבר בנקודה שבה האסיר משתחרר, נקלט ומשובץ בעבודה, מי דואג להישגיו.
מוחמד ברכה: רבותיי אני צריך להודיע שאנחנו בשעה 13:00 נסיים, על כן נקצר בדברים.
מוחמד ברכה: נרצה לשמוע את משרד החינוך, המכס ואת התלמידים.
גליה שחם: אני גליה שחם, מפקחת ארצית מניעת סמים ואלכוהול במשרד החינוך.
גליה שחם: החקיקה שנעשתה יכולה מאוד לעזור בהעברת המסר – מסייע לנו בעבודה שלנו.
גליה שחם: במהלך השנה החולפת עשינו המון דברים בהמון ערוצים, בשיתוף פעולה עם כלל הגורמים הנוכחים כאן ובהובלה על ידי הרשות למלחמה בסמים.
גליה שחם: בימים האלה, יוצא חוזר המנהל הכללי של משרד החינוך לבתי הספר למסע הסברה של החוק החדש.
גליה שחם: אנחנו בנינו סדנא והפצנו אותה לבתי הספר, בעיקר העל-יסודיים.
גליה שחם: רוב הילדים ורוב ההורים לא יודעים על החוק החדש וגם לא מבינים את משמעותו, כלומר עבודת ההסברה צריכה להיות מקיפה מאוד.
גליה שחם: כל תלמיד בעל-יסודי יקבל בעשרים לחודש עלון הסברה על החוק בשפות שונות יחד עם תעודת הסיום של בית הספר.
גליה שחם: בוועידה הארצית של מועצת התלמידים הארצית, שוודאי ידברו בעצמם, נושא האלכוהול היה אחד הנושאים היותר בולטים.
גליה שחם: כיוון העבודה שלנו השנה היה להרחיב את הפעילות גם מעבר לבתי הספר.
גליה שחם: יש עבודה רחבה שנעשית בתוך בתי הספר אבל המטרה שלנו היא להגיע לתלמידים מחוץ לבית הספר, ומועצות התלמידים נרתמו למשימה בצורה יוצאת מן הכלל עם רכזי תנועות הנוער.
גליה שחם: בקרוב יש לנו פגישה עם השר לביטחון פנים בנוגע לתוכנית הזו.
גליה שחם: העבודה שלנו מאוד קשה, כי המסר מחוץ לבית הספר הוא שאלכוהול הוא מותר, כדאי ורצוי.
גליה שחם: אני גרה בתל-אביב, עוברת בחופים השונים ורואה שכל חוף מפרסם חברת משקאות אחרת עם כל מיני קמפיינים שהם הרבה יותר חזקים מהקמפיינים שלנו – ויש לשאול מהו המסר שהילדים מקבלים מכך.
גליה שחם: בשיח עם בני הנוער הם לא מבינים וקשה להם לקבל את המסר שאלכוהול הוא מסוכן ומזיק.
גליה שחם: נכון שקורים המון מקרים שמוכיחים את הטענה שלנו, אבל הם אומרים לעצמם שלהם זה לא יקרה.
גליה שחם: שכבת הגיל שמכתיבה את האופנה זו שכבת הגיל של צעירים אחרי צבא.
גליה שחם: אני חושבת שכדי שהעבודה שלנו תצליח צריך לחזק נדבכים נוספים, אחד בעיני הוא הפרסום.
גליה שחם: אני רוצה שנלמד מההצלחה של המלחמה בנושא העישון של סיגריות ושל נרגילות.
גליה שחם: קיבלנו עכשיו דוח שר הבריאות על נתונים אחרונים של עישון בקרב ילדים ובני נוער, שהם מאוד נמוכים ויש הצלחה בלתי רגילה.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: הכנסנו את נושא הפרסום לקמפיין נגד האלכוהול.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: מדובר בנושא מרכזי בשלב ב'.
גליה שחם: זה מאוד יעזור לשינוי האווירה הקשורה באלכוהול.
גליה שחם: אנחנו מקווים יחד עם כולם להגיע לתוצאות ושינוי בהמשך.
גליה שחם: תודה.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: האם נציג המכס רוצה להוסיף?
זאב ציגלברג: אין לי הרבה מה להוסיף, הנתונים שלנו נמצאים במסגרת הנתונים שהרשות למלחמה בסמים מדווחת.
זאב ציגלברג: אנחנו שותפים פעילים בתיקים, בעיקר הברחות הסמים במעברי הגבול.
זאב ציגלברג: לא נתבקשתי להכין נתונים אבל הם כלולים במה שהציג יאיר גלר.
זאב ציגלברג: חלק מהמלחמה שלנו הייתה להכניס את כלי העישון לפקודת הסמים, באנגים ונרגילות, ועכשיו אסור לייבא אותם.
זאב ציגלברג: פעם לא הייתה לנו דרך להתמודד עם זה, ועכשיו זה בפקודה ואני מקווה שזה תרם את חלקו.
פאולה רושקה: אני דוקטור פאולה רושקה, בריאות הנפש במשרד הבריאות.
פאולה רושקה: אנחנו החודש ארגנו שלושה ימי עיון בבתי החולים הכללים, בצפון, במרכז ובדרום.
פאולה רושקה: באוקטובר יהיה יום עיון נוסף בבית החולים "הדסה" בירושלים עבור העלאת מודעות הרופאים בתחומים הפארה-רפואיים, הפסיכיאטרים, רופאי הקהילה בנושאי אלכוהול וקטינים.
פאולה רושקה: הזמנו לשם גם את "מגן דוד אדום" שיוכלו להסביר מה עושים כשנתקלים בנער שתוי ומה לא עושים.
פאולה רושקה: אני מקווה שזה יפיץ את הנושא.
פאולה רושקה: אנחנו התחלנו לשבת עם משרד הרווחה בנושאי איתור והקמת מרכזי טיפול לפרטי פרטים, כולל התקשרות עם תוכניות קיימות כמו "ערים בריאות", "עיר ללא אלימות" ועוד.
נופר סלמן: אני נופר סלמן, יושבת ראש ועדת נוער וקהילה, מועצת תלמידים ונוער ארצית.
נופר סלמן: אני רוצה לספר קצת על הפעילות שלנו, שחלקה במועצה הארצית קיבלה תקציב ממשרד החינוך.
נופר סלמן: קיבלנו תקציב לעשות "אוהלי איכות", שהראשון בהם יוקם בקרוב בירושלים.
נופר סלמן: זה יכלול את החינוך הפורמאלי והבלתי-פורמאלי, ולא פחות חשוב גם את ההורים.
נופר סלמן: ידברו על נושאי אחריות אישית ואחריות קולקטיבית, מה התגובה הראויה במצבים בהם נתקלים ועוד.
מוחמד ברכה: אולי תספרו לנו מהצד של בני הנוער איך אתם רואים את החוקים החדשים?
תלמיד: אנחנו רואים את החוק כנותן פתרון מאוד זמני.
תלמיד: בני הנוער ששותים את האלכוהול והשוטרים מחרימים אותו, אחרי שבוע יוכלו שוב לקנות ולהמשיך לשתות.
תלמיד: לכן, צריך למצוא לא פתרון חד פעמי אלא אולי לפנות לפתרון הסברתי וחינוכי.
מוחמד ברכה: כלומר החוק לא משמש כתחליף לפתרון הסברתי.
תלמיד: הרבה פעמים בתי הספר מציגים את נושא האלכוהול כאסור, אבל בחברה אנחנו מקבלים מסרים אחרים – למשל בקידוש ביום שישי, בחתונות או בבר מצוות מדובר בדבר מותר.
תלמיד: עצם האיסור גורם לבני הנוער לחפש את האלכוהול, כי הוא אסור.
תלמיד: יש למצוא פתרון של הסברה וביקורת אמיתית על האלכוהול.
מוחמד ברכה: בכל זאת, מי מכם שהיה במגע עם בני נוער ששפכו להם בקבוק, מה ההתייחסות שלהם?
תלמיד: הם פשוט הולכים לשתות במקום אחר.
נופר סלמן: זה ללא ספק יוצר אנטי כלפי השוטרים אבל פותר את הבעיה באופן זמני.
דימה טרשצ'נקו: שלום, אני דימה טרשצ'נקו יושב ראש מועצת התלמידים של העיר נתניה.
דימה טרשצ'נקו: אני רוצה להצטרף למה שאמרו חבריי בעניין החוק.
דימה טרשצ'נקו: אני רוצה לשאול שאלה רטורית – האם חקיקה היא מספקת?
דימה טרשצ'נקו: הרי היא פתרון מיידי וזמני, כמו לקחת סוכרייה מתינוק.
דימה טרשצ'נקו: הפתרון הוא בחינוך נכון, למשל אמרו שהאופנה מכתיבה את שתיית האלכוהול, זה כרגע "מגניב" לשתות, וזה "אין".
דימה טרשצ'נקו: אם אנחנו שואלים למה הנוער שותה, אפשר לתאר תמונה כללית – נער לא יכול לרקוד במסיבה אם הוא לא שתוי, הוא לא יכול לגשת לבחורה אם הוא לא שתוי.
דימה טרשצ'נקו: כלומר חוק לא יעזור פה, יש זעקה לעזרה מצד בני הנוער.
דימה טרשצ'נקו: הפתרון הוא להכתיב את האופנה מחדש.
דימה טרשצ'נקו: כולנו בעלי השפעה, אנחנו יכולים להראות שאפשר להיות מגניב גם בלי לשתות, שאפשר לפתח ביטחון עצמי גם בלי לשתות אלכוהול.
דימה טרשצ'נקו: דרך אגב, אני חושב שהיינו הך גם בנושא הסמים, אנחנו צריכים להבין שהבעיה היא לא האלכוהול אלא היא מתחילה עוד לפני האלכוהול, שכן האלכוהול רק מהווה דרך לברוח מהבעיה האמיתית.
דימה טרשצ'נקו: הפתרון הוא להראות לבני הנוער את הדרך הנכונה, להסביר – אתה יכול ליהנות גם בלי לשתות.
מוחמד ברכה: תודה, האם מישהו רוצה להוסיף משהו?
אירנה לבית: אני מעמותת "אליס" – אמהות למען ילדים בסיכון.
אירנה לבית: אנחנו רוצים להגיד לכן איך שאנחנו רואים את העניין.
אירנה לבית: אנחנו עובדים עם הבעיה כבר שלוש שנים מאז הקמת העמותה, אתם רואים שינוי אבל אנחנו עוד לא רואים שינוי גדול.
אירנה לבית: מה שנאמר, שהנרקומניה עכשיו גם בילדים קטנים, ילדים בני חמש ושמונה שמשמשים באלכוהול ובסמים.
אירנה לבית: יש לנו שתי נקודות שאנחנו רוצים לדבר עליהן.
אירנה לבית: ראשית, האלכוהול והנרקומניה הן מחלות – למה הטיפול בבעיה הזו היא רק בידי הממשלה ומשרדיה?
אירנה לבית: מדוע אין עירוב של רופאים, אין כתובות של רופאים מומחים שההורים ובני הנוער יכולים לפנות אליהם?
אירנה לבית: הדבר השני הוא החוק משנת 1945, שאומר שאנשים המשתמשים בסמים יכולים להיכנס לכלא לשלוש שנים.
אירנה לבית: צריך ליישם את החוק ואנחנו מבקשים שאדם שנופל תחת ההגדרה של החוק יוכל לבחור בין כלא לבין טיפול רפואי.
אירנה לבית: אנחנו רוצים לבקש שהרופאים יהיו בראש הטיפול בבעיה.
מוחמד ברכה: מהי עמדת משרד החינוך בעניין אי-עירוב הרופאים?
פאולה רושקה: בהחלט אני מסכימה עם העמדה שהרופאים לא מספיק מעורבים.
פאולה רושקה: מכיוון שבשנים האחרונות יותר התברר שהתמכרות ושימוש באלכוהול ובסמים גורמים נזק גופני למוח ולגוף, בהחלט מקום הרופאים השתנה מבחינת אחריות.
פאולה רושקה: העניין עדיין לא מתבטא בתקציבים.
מוחמד ברכה: האם אדוני השר רוצה להוסיף על כך?
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: אני רוצה להוסיף רק משפט אחד.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: על החשיבות דיברנו, אין פה פיתרון חד-ערכי, אין דבר שמייצר פתרון וזהו.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: מדובר במגוון רחב של פתרונות, שחלקם הוזכרו וחלקם לא.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: השילוב של כל הדברים ביחד לא יביא לחיסול אלא לצמצום התופעות.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: אני מקבל לחלוטין את העמדות של כולם, יש מערכות משולבות שמערכת האכיפה היא רק חלק מהן.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: נקודת החולשה החזקה ביותר כפי שאני מזהה אותה היא התא המשפחתי, אנחנו לא יודעים מה קורה בתוך הבית ולא שמים דגש על כך – במתכוון או לא.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: אנחנו צריכים קודם כל לדבר על המשפחה ורק לאחר מכן על כל הגופים השייכים לעשייה.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: לאחר מקרה מחריד בירושלים, שהוא עדיין תחת חקירה – מדובר במקרה שהוא קורה מתחת לבית.
מוחמד ברכה: רבותיי, מעבר לכותרת של הישיבה, הישיבה פרוסה על כל הנושאים ומשרדי הממשלה והממלכתיים.
מוחמד ברכה: לכן, לא נאסוף את כלל הדברים לידי סיכום אחד אבל הייתי רוצה להעיר כמה הערות חשובות.
מוחמד ברכה: ראשית כל, יש לברך את העוסקים במלאכה, כל אחד בתחומו.
מוחמד ברכה: הדבר השני, רשמנו לפנינו את הודעת השר בעניין התקציב הבא וכל מה שיידרש כדי לסייע הוועדה איתכם.
מוחמד ברכה: בנוסף, אנחנו לא אומרים פעם ראשונה אבל אנחנו צריכים לשאוף לחבר סקאלה מסוימת ולמדוד על פיה, שיהיה לנו מן מכשיר מדידה להתקדמות בנושא.
מוחמד ברכה: אולי נקדיש ישיבה מיוחדת שבה נדון על כך, אני חושב שזהו כלי חשוב למדידה.
מוחמד ברכה: בעניין החינוך, כולנו שמענו את נציגי הנוער בהתעניינות רבה, כמובן שהחוק הוא לא הטיפול כולו, אלא הטיפול הוא רחב הרבה יותר.
מוחמד ברכה: אני איזום ישיבה מיוחדת עם שר החינוך, ואני מבקש שתהיה כאן נציגות רחבה של התלמידים והנוער, וכמובן הנוכחים הרגילים.
מוחמד ברכה: אני בטוח ששר החינוך ישמח להשתתף בדיון.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: ברשותך, גם שר הרווחה.
מוחמד ברכה: שר הרווחה היה כאן ואנחנו כמובן נזמין אותו שוב.
מוחמד ברכה: אני רוצה כרגע להתמקד בטיפול הנוסף מעבר לשפיכת הבקבוק.
מוחמד ברכה: אני חושב שצריך לשמוע את הצד של הנוער.
השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: צריך גם להביא נציג של מועצת ההורים.
מוחמד ברכה: היה אמור להיות נוכח היום נציג של מועצת ההורים.
מוחמד ברכה: הנקודה האחרונה, שהיא מופנית לכל מי שיושב כאן – נושא החופש הגדול.
מוחמד ברכה: בפתחו של החופש הגדול יש מקום להקדיש ישיבה מיוחדת לפני התפזרות הכנסת בחודש יולי ולפני או בסמוך ליציאה לחופש הגדול בסוף יוני.
מוחמד ברכה: מדובר בזמן שהוא מועד לפורענות בכל הקשור לזמן הפנוי, האלימות, האלכוהול והסמים.
מוחמד ברכה: אנחנו נוסיף להתייעץ עם הרשות אבל זהו נושא שראוי שיעמוד על סדר יומה של הוועדה לפני ההתפזרות לחופש הגדול.
מוחמד ברכה: אני מודה לשר ולכל המשתתפים, הישיבה נעולה.
מוחמד ברכה: מה ההצעה?
חיים מהל: ההצעה היא, שלאנשים עם תחלואה כפולה יתייחסו אליהם כמו לאנשים עם בעיות פסיכיאטריות.
מוחמד ברכה: לבטל את השישה חודשים או לייצר מסגרת מעבר או לקצר?
אלכסנדר קפצן: לקצר זה סביר, חודשים או משהו כזה, שניתן לבנות משהו מציאותי.
מוחמד ברכה: לקצר בחוק?
אלכסנדר קפצן: להסדיר את זה.
מוחמד ברכה: החוק לא אומר שישה חודשים.
עידית סרגוסטי: החוק לא מוחק את האוכלוסייה הזאת.
עידית סרגוסטי: שישה חודשים זוהי מדיניות של המשרד, החוק לא מגביל.
מוחמד ברכה: לכן שאלתי אם זה חוק או תקנון השישה חודשים.
עידית סרגוסטי: לא, לא החוק זה המדיניות של המשרד.
עידית סרגוסטי: כאמור החוק לא מגביל ולא מוחק את האוכלוסייה הזאת.
חיים מהל: אז אנחנו מבקשים שלא תהייה החרגה.
מוחמד ברכה: זוהי החלטה אדמיניסטרטיבית
חיים מהל: כן , אבל ברגע שאתה מיעד דירה כזו לאנשים שהם פוסט התמכרות אין ספק שאתה צריך שזה יהיה קצת שונה מבחינת הצוות.
חיים מהל: אתה צריך לחשוב גם על הנושא הזה.
מרדכי ויס: לי אין התנגדות שהרבה בעלי הוסטלים, עמותות שמפעילות את ההוסטלים, יקלטו את האנשים האלה.
מרדכי ויס: תמיד יש להם את זכות הסירוב לקלוט את האנשים האלה.
מרדכי ויס: אתה לא יכול לכפות על בעל הוסטל או עמותה שמפעילה ההוסטלים האלה לקלוט את האנשים האלה.
אלכסנדר קפצן: אנחנו לא מדברים רק על הוסטלים לתחלואה נפשית בלבד, אלא על דירות לוויון לאנשים שסובלים מתחלואה כפולה.
אלכסנדר קפצן: אז צריך סל שיקום שכפוף בזה ששישה חודשים הוא צריך להיות נקי.
אלכסנדר קפצן: אלו תנאים של ועדה לסל שיקום.
אלכסנדר קפצן: שם זה תקוע.
מוחמד ברכה: פה יש תיאור של הבעיה אבל אני לא מרגיש שיש הצעה מוסכמת לפתרון.
גד לובין: שאלה אחת שאני חושב שהיא מאד רלוונטית, בישיבה מקצועית, מה הדבר העדיף?
גד לובין: אכן ליצר קבוצה הטרוגנית מהסוג הזה או ליעד הוסטלים מסוימים לתקפות מעבר ואילך?
חיים מהל: אני חושב שרוח הוועדה הייתה ליעד הוסטלים ספציפיים.
מרדכי ויס: גם אני חושב כך.
מרדכי ויס: בעל הוסטלים יסרב לקבל את האנשים האלה.
חיים מהל: אנחנו גם נתקלנו בבעלי הוסטלים שמוכנים לקבל והמשרד לא מאשר.
חיים מהל: זה לא חד וחלק העניין.
גלעד רדק: גדי, אם נאמר הכיוון יהיה ללכת ליעוד ספציפי של הוסטלים הדבר ריאלי?
גלעד רדק: זה דבר שאתם בריאות הנפש תגידו בסדר נעשה את זה.
גלעד רדק: ואז תוך חודשיים, שלושה, ארבעה, אפשר לעשות זאת?
גדי לובין: זה לא חודשיים שלושה, אבל זה ראלי.
גדי לובין: אבל אני חושב שזה צריך להיות הכיוון.
גלעד רדק: וכמה זמן יעבור בזמן שתהייה ההחלטה שלכם?
גדי לובין: אנחנו התחייבנו להגיש איזשהו תוכנית על פי ההנחיות של הוועדה הזאת בסוף השנה הזו.
גדי לובין: אנחנו עובדים ונעבוד על זה.
גדי לובין: עד ה 31.12 השנה , כך רשום פה.
איריס פלורנטין: חסר פה משהו.
איריס פלורנטין: הועדה עשתה יופי של דבר אבל מה שחסר פה זה כל המטופלים שלא צריכים הוסטל, שחיים בקהילה.
חיים מהל: חכי לסעיף הבא.
איריס פלורנטין: גם ארבעה מרכזי יום לא פותרים את הבעיה של מי שנמצא בקריית שמונה.
איריס פלורנטין: צריך להיות פסיכיאטר שיהיה מוכן לראות אותו וללוות את התהליך.
איריס פלורנטין: זה לא כתוב פה, חייבים להוסיף את זה.
חיים מהל: בואי נגיע לזה כשנגיע לאוכלוסיה הזו.
חיים מהל: אני רוצה להגיד שעצם העיסוק בנושא כנראה עשה את שלו.
חיים מהל: אנחנו התבשרנו לאחרונה על פתיחת דיור מוגן במסגרת החוק לדיור מוגן לתחלואה כפולה בצפון הארץ שהדרישה היא כבר רק לשלושה חודשים של ניקיון.
חיים מהל: ששוב אני אומר שאם הוא חודשיים נקי מהבית חולים למה לי להשאיר את החודש הזה להשאיר אותם בחוץ?
חיים מהל: זה כבר הליכה לקראת.
חיים מהל: זאת אומרת עצם העיסוק בנושא לדעתי עושה את הלחץ שלו.
גדי לובין: בראשון לציון יש כמה הוסטלים המיועדים לזה.
גלעד רדק: המסקנות הישירות בסוף 2010?
גדי לובין: העבודה המשמעותית כן, זהו תאריך היעד.
חיים מהל: נושא הבא.
חיים מהל: כמו שאמרה חברתנו איריס, זה קשור גם למשרד הרווחה לדעתי, החלק הזה.
חיים מהל: המשך טיפול לא תמיד דורש הוסטל, יש כאלה שחוזרים הביתה.
חיים מהל: אנחנו צריכים מרכזי יום ומרפאות מעקב.
חיים מהל: יש לנו קומפלקס שנבנה לנושא הזה באשדוד, בשיתוף עם עריית אשדוד של משרד הבריאות כשותף עיקרי.
חיים מהל: גם הרשות למלחמה הסמים תמכה בזה תקציבית, באופן חלקי.
חיים מהל: וזה קיים שם.
חיים מהל: הדבר הזה צריך לעבור עוד עיבוד כי למשל יש שם מרכז יום ומשהו, כמו שאת אמרת, שהוא גם לא במרכז יום.
חיים מהל: אז סוכם לאחרונה שיהיה טיפול מרפאתי גם לאנשים האלה במסגרת מרכז היום.
חיים מהל: אנחנו חושבים שזה נכון שבכל הארץ יהיה פתרון אך שבשלב ראשון, שיהיו חמישה מרכזים כאלה.
חיים מהל: יש מרכז אחד כזה באשדוד.
חיים מהל: יש מרכז יום בירושלים של משרד הבריאות לתחלואה כפולה שאפשר להגדיל אותו למטרות שפה הוגדרו.
חיים מהל: שייתן גם פתרון של מרכז יום ושייתן גם פתרון מרפאתי.
חיים מהל: בבאר שבע יש חלק פתרון במסגרת המחלקה יש בצמוד אליה.
חיים מהל: בתל אביב ובחיפה אין פתרונות בכלל.
חיים מהל: ורק אתמול פנו אלי מחיפה אנשי הרווחה שאין להם פתרון בכלל של תחלואה כפולה.
חיים מהל: זאת אומרת שפה צריך לייצר שני פתרונות חדשים לגמרי ולהרחיב את שלשת הפתרונות הקיימים על מנת שיהיו חמישה מרכזי יום כאלה, עם ליווי מרפאתי לאותם אנשים שגרים בבית ושיש להם תחלואה כפולה ושהם פונים היום למרפאה הפסיכיאטרית הם לא מקבלים מענה, מפני שעל אף שעל פי חוק הם צריכים לקבל ואף על פי שתמיד אומרים לנו למה אתם לא פונים ולא מתלוננים.
חיים מהל: העובדה היא שהאנשים האלה מגיעים למרפאה הפסיכיאטרית ואומרים לו אתה מכור אתה לא תקבל פה טיפול.
חיים מהל: זוהי עובדה.
חיים מהל: זה קיים.
חיים מהל: ופה אנחנו צריכים את משרד הבריאות כשותף בכלל להכפיף את האנשים לעניין הזה.
חיים מהל: אני לא רוצה לציין מקומות אבל יש מקומות למשל של מרפאות לנוער שבא נער שהוא מכור לסמים והוא לא מקבל את הטיפול הפסיכיאטרי.
חיים מהל: ופה אנו צריכים את משרד הבריאות לעניין הזה.
איריס פלורנטין: אני בכל זאת רוצה, לצורך הפרוטוקול, להגיד שצריכה להיות פה הרחבה.
איריס פלורנטין: גם אם מוקמים פה רק חמישה בשלב הראשון , צריך להגדיר זאת כאזורי ם כי אם יהיה מטופל בראשון ויפתח רק בתל אביב שלפחות שתל אביב יקבלו אזורית שיהיה איזשהו מענה.
איריס פלורנטין: בנוסף לזה כשלב ביניים אני חושבת שכן משרד הבריאות צריך להיערך, לתת איזושהי הנחייה .
איריס פלורנטין: אני לא יודעת תחת איזו הנחייה אתם רוצים לעשות את זה אבל שיקלטו את האנשים האלה.
איריס פלורנטין: אנחנו יכולים לעשות את החלק הסוציאלי אנחנו לא יכולים כשאין את המעקב הפסיכיאטרי והאבחון, וצריך לקחת את זה בחשבון.
גדי לובין: אנחנו בוחנים גישה חלופית.
גדי לובין: אפשר לעשות משהו אינטגרטיבי, מטרי ציוני.
גדי לובין: אבל יש עוד קו חשיבה חשוב בהקשר הזה וזה פעולה מאד משמעותית של הכשרת רופאים ועובדים סוציאליים לטיפול בתחום.
גדי לובין: כי אחת הסיבות להסתייגויות הוא חוסר הידיעה לא רק תחושה.
גדי לובין: מה שעשינו העברנו מספר השתלמויות של ארבעים שעות לעובדים סוציאליים.
גדי לובין: יש איזושהי תוכנית שאי אפשר לברך את הסיום עליה אבל של שנת לימודים לרופאים באוניברסיטת בר שבע לטיפול בסוגיה של תחלואה כפולה.
גדי לובין: לרופאים פסיכיאטריים בעדיפות.
גדי לובין: אנחנו רוצים קודם כל שתהיה שם כיתה.
גדי לובין: זו גם דרך בסופו של דבר.
גדי לובין: שתייצר זמינות יותר גדולה לקהל שהוא ממילא קהל בולוטוני, לצערי אנחנו בחיתולים של הכיוון הזה.
מרדכי ויס: יש פה בעיה קשה של כוח אדם של למצוא רופאים פסיכיאטריים .
מרדכי ויס: לא רופאים כלליים אולי רופאים אולי רופאים כללים אין לי מושג.
מרדכי ויס: לגבי רופאים פסיכיאטריים אנחנו בתקופה של מצוקה קשה בכוח אדם רפואי של רופאים פסיכיאטריים.
מרדכי ויס: אני במרכז הארץ יושב מנס ציונה ויש לי תקנים פנויים ואני לא יכול לאייש אותם.
מרדכי ויס: גם בבאר שבע אני יודע שיש מצוקה כזו, במזרע יש מצוקה כזאת, בפרדסיה ובהוד השרון, ובאברבאנל.
מרדכי ויס: היום אנחנו נמצאים בסיטואציה של מחסור חמור של מתמחים ומומחים בפסיכיאטריה.
מוחמד ברכה: האנשים לא הולכים ללמוד את המקצוע?
מרדכי ויס: יש מצוקה בנושא במדינת ישראל.
מרדכי ויס: היום כל אחד יכול ללכת לכל דבר אבל בפסיכיאטריה הולכת וגוברת המצוקה .
מרדכי ויס: אני יודע שיש לי תקנים פנויים במחלקות רגילות, יש לי תקנים ביחידת של מב"ת של בית הסוהר.
מרדכי ויס: אני לא יכול לאייש שאותם.
מרדכי ויס: אני מפרסם מכרזים וכלום.
מוחמד ברכה: אי אפשר לחשב על מהלך ארוך טווח עם המועצה להשכלה גבוהה בעניין הזה?
מוחמד ברכה: משרד הבריאות והמועצה להשכלה הגבוהה.
מרדכי ויס: יש היום מחסור בפתולוגים, ברנטגנולוגים, במרדימים, בפנימית, בכירורגיות.
מוחמד ברכה: בבניין, כשחסרים מהנדסים אז מוציאים המון מלגות שילמדו הנדסת בניין.
גדי לובין: ההערה טובה ולדעתי רלוונטית אבל אני מדבר להעשיר בידע את הקיים.
מרדכי ויס: השאלה היא, האם אפשר להכשיר רופאים כלליים לדבר הזה והאם יש טעם לעשות את זה?
מרדכי ויס: לא לדרוש את המומחיות בפסיכיאטריה.
חיים מהל: יש מקומות בעולם שרופאים כלליים שמטפלים בהתמכרויות, במסגרת המרפאה שלהם אבל לא בתחלואה כפולה.
חיים מהל: דווקא את התחלואה הכפולה כן מטפלים פסיכיאטרים.
חיים מהל: זה הרבה יותר בעייתי.
מרדכי ויס: זו מצוקה של כוח אדם לאייש את הדברים האלה.
אלכסנדר קפצן: אבל יחד עם זאת בקורס שנפתח באוניברסיטת תל אביב ללימוד ההתמכרויות יש הרבה רופאים פסיכיאטריים.
אלכסנדר קפצן: ובאו רופאים פסיכיאטריים מומחים כי יש התעניינות בתחום.
מרדכי ויס: עובדים פה ושם בקליניקות פרטיות
חיים מהל: אני מציע את סעיף 6א'.
חיים מהל: דבר ראשון, אני מקבל את ההערה של איריס שהפתרונות יהיו אזוריים.
חיים מהל: החמישה המרכזים יהיו אזוריים.
חיים מהל: דבר שני, אני ממליץ להכניס פה את הסעיף שד"ר לובין הציע שאת ההכשרה אפשר להטיל את זה על הרשות במלחמה בסמים, ניזום את זה עם משרד הבריאות.
חיים מהל: הכשרה של הסגלים במרפאות הפסיכיאטריות.
חיים מהל: זה באמת אי ידיעת המטריה גורמת לרתיעה וזוהי נקודה מאד חשובה וזה מה שאנחנו בשלב זה יכולים.
חיים מהל: את נושא חוסר הרופאים אנחנו לא נפתור פה.
חיים מהל: אנחנו רק יכולים ליזום את העניין.
חיים מהל: אנחנו גם רוצים להגדיר שהקמת שני מרכזים בתל אביב ובחיפה, אנחנו מבקשים שבריאות הנפש יכירו בצורך להקים מרכזי יום לתחלואה כפולה בחיפה ובתל אביב.
חיים מהל: אנחנו מוכנים לסייע כמו שסייענו באשדוד.
חיים מהל: זוהי אבן בסיס.
חיים מהל: אני מסכים עם איריס שהנושא הזה, רוב האנשים לא נשארים באשפוז או בהוסטלים הם רוצים משהו אחר.
עידית סרגוסטי: אני יכולה להעיר משהו?
עידית סרגוסטי: חוץ מאשפוז הוסטל או מרכזי יום, יש במסגרת חוק שיקום נכי נפש ניתנים עוד מגוון של שירותים למשל בתחום התעסוקה שאני חושבת שזה יכול להיות מאד משמעותי.
עידית סרגוסטי: אני חושבת שזה לא רק להקים הוסטלים אלא לפתוח את כל מגוון השירותים הקיימים היום גם לאוכלוסיה עם אנשים עם תחלואה כפולה.
חיים מהל: הקומפלקס שאנחנו הצענו של מרכז היום, אם תשימי לב כמו באשדוד, זה מרכז יום פלוס מרפאת מעקב פלוס מועדון תעסוקה.
עידית סרגוסטי: בסדר, אני אומרת ספציפית בנושא הזה של שיקום האוכלוסייה הזאת.
חיים מהל: סעיף 7 נוגע למשרד הרווחה.
חיים מהל: יש כיום 33 מכסות טיפוליות לנושא של תחלואה כפולה.
חיים מהל: אנחנו מבקשים בשנים הקרובות לנסות ולהגדיל את זה ל לשישים .
איריס פלורנטין: את זה צריך לסכם עם משרד הבריאות.
חיים מהל: נכון, בהדרגה, במכרזים הקרובים כי הרי זה לא מחר בבוקר.
חיים מהל: זה עניין של הגדרה.
חיים מהל: עכשיו אני מגיע לנושא שהוא כאוב.
חיים מהל: וזה נושא בני נוער וצעירים.
חיים מהל: בחלק הזה אנחנו בעצם נמצאים במדבר.
חיים מהל: אנחנו חושבים שחייבים להקים, לא לשנות, להקים מחלקה פסיכיאטרית ארצית ללא עבר תחלואה כפולה.
חיים מהל: זוהי גם המסה הכלכלית העיקרית של ההצעה שלנו.
חיים מהל: זה לא קיים היום, אנחנו שומעים כל הזמן פניות ושאלות.