GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אמסלם: לחייב שחצי אחוז מהאנשים שעובדים במשרדים הממשלתיים, ברשויות המקומיות שמעסיקים מעל 500 איש יהיו אנשים כאל, שיהיו מחויבים להעסיק חצי אחוז או שליש אחוז של אנשים שהם עם בעיות מהסוג שלנו שצריכים שיקום.
חיים אמסלם: אפליה מתקנת.
חיים אמסלם: זה קיים בכמה ארצות בעולם ואפשר לאמץ את זה.
חיים אמסלם: זה מאוד חשוב.
חיים אמסלם: נקודה שנייה, בארצות הברית מתכננים היום את בתי הכלא לעוד 15 שנה, איך הם מחליטים איפה לבנות ובאיזו מדינה?
חיים אמסלם: – לא לפי מספר האוכלוסין או גודל המדינה, הם מתכננים את בתי הכליאה לפי מספר הילדים בגיל 12 שלא יודעים לקרוא ולכתוב.
חיים אמסלם: זאת אומרת שהנושא הזה של אנשים שמתקשים בלמידה, הם לא אנאלפביתים כי אין היום אנאלפביתים כי הם לא הולכים ללמוד.
חיים אמסלם: ערכנו מחקר בארץ ומצאנו ש- 50% מהמכורים שחקרנו בקבוצה של 100 היו עם לקויי למידה.
חיים אמסלם: מחקר שערכנו בשירות בתי הסוהר.
חיים אמסלם: אני אומר שצריך לנצל את השהות בשירות בתי הסוהר, יש לנו כאן אנשים שאפשר לעשות להם אבחון טוב ולעשות השלמה.
חיים אמסלם: לאבחן במה הם מסוגלים לעבוד כי בגלל הלקוי הוא לא מסוגל לעבוד בכל דבר.
חיים אמסלם: אף אחד לא אבחן אותו בימי חייו, הוא בן 38 ואף אחד לא אבחן אותו.
חיים אמסלם: זו לא עלות גבוהה להתחיל בנושא אבחון והשלמות בתוך כותלי בתי הסוהר.
חיים אמסלם: , יש לנו אוכלוסייה כלואה, להשלים שם בפנים ולא להתחיל לחפש הכשרות מקצועיות שלא מתאימות לו בחוץ אלא לעשות דברים בסיסיים שם.
חיים אמסלם: בשילוב מקומות עבודה מאורגנים בחוק זה יכול להצליח.
חיים אמסלם: אבל אני לא יודע אם זה יהיה בתקופתנו.
סימה חבר: אני נציגת האגף להבטחת הכנסה במוסד לביטוח לאומי.
סימה חבר: לצערי אין כאן נציג של הקרן למפעלים מיוחדים שהם מסייעים במימון ואני ממליצה להמשיך ולפנות אליהם.
אבי דיאמנט: פנינו אליהם, הרבה מאוד נעזרנו בהם והרבה מאוד פרויקטים שלנו הם בזכות הקרן למפעלים מיוחדים.
סימה חבר: גם אנחנו בהבטחת הכנסה שותפים כי אנחנו מכירים בתקופת השיקום כפטור מובחן תעסוקה.
סימה חבר: חשוב לציין שיש לנו הרבה פרויקטים משותפים ואני מזמינה אתכם להמשיך לעבוד איתנו.
אריה אלדד: אני מבקש לסיום לומר דבר נוסף.
אריה אלדד: דיברו כאן כולם על האסיר המשוחרר, על התעסוקה אבל אף אחד לא דיבר על המשפחה והילדים של האסיר המשוחרר.
אריה אלדד: כשילד גדל לאבא שלא עובד ולא עושה שום דבר עם עצמו וממשיך בדרך - - -
אבי דיאמנט: שליש מהאסירים נשואים עם ילדים.
אריה אלדד: ילד שגדל בבית שהאבא לא עובד ולא משתכר והוא עבריין, אותו הילד ילך בדרכו של האבא.
אריה אלדד: כל היום מה מנסים לחסוך בתהליך השיקום של האסיר, אבל ישלמו פי עשר בעוד עשר שנים כשהילדים האלה יגדלו.
מוחמד ברכה: היה דיון מעניין ומרתק וגם כואב.
מוחמד ברכה: שוב בולטת בפנינו העובדה שהנושא שאנחנו דנים בו לצד נושאים רבים שעולים על סדר יומה של הוועדה למאבק בנגע סמים פזורים בכמה כתובות ולפעמים המשימה המרכזית היא לחבר בין הכתובות.
מוחמד ברכה: כלומר זה לא נמצא תחת גג אחת ושאתה יודע שמ- א' עד ת' או לפחות רוב האותיות שם.
מוחמד ברכה: כאן זה מחייב שילוב ידיים וגם שילוב מערכות.
מוחמד ברכה: הדברים שנאמרו במהלך הישיבה וגם סוכמו במהלך הישיבה, בכל הקשור לרשות לשיקום האסיר ולמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה או התעשיינים נראה את זה כחלק מהסיכום.
מוחמד ברכה: אני רוצה להדגיש שיש מקום לקדם את שיתוף הפעולה בין הגורמים השונים הממונים על השיקום התעסוקתי באמצעות העבודה וההכשרה המקצועית.
מוחמד ברכה: מן הראוי שגם שירות בתי הסוהר וגם הרשות לשיקום האסיר ושירות התעסוקה, האגף לשירות התעסוקה במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ירחיבו את שיתוף הפעולה הזה ביניהם וימסדו אותו כדי לבחון את הצרכים ואת השירותים.
מוחמד ברכה: ברמה הקונקרטית אנחנו נעקוב אחרי שני הדברים האלה ואם יהיה צורך אף נקיים ישיבה מיוחדת.
מוחמד ברכה: העניין הנוסף זו הדעה הקדומה כלפי האסירים המשוחררים בגלל העבירות השונות.
מוחמד ברכה: אני מוכרח לומר שבוועדה למאבק בנגע הסמים אנחנו מתעניינים בסמים וזה לא אומר שאנחנו לא מתעניינים באחרים.
מוחמד ברכה: הדעה הקדומה לא מחייבת חיפוש טיפול פסיכולוגי לאנשים איך החברה תקבל אותם.
מוחמד ברכה: צריך לעשות את זה באמצעים אחרים.
מוחמד ברכה: אחד האמצעים עליהם דובר הם תמריצים למעסיק, למועסק ונאמרו על כך דברים.
מוחמד ברכה: לדעתי התמריץ העיקרי לאסירים המשוחררים הוא להפוך אותם לאנשים שנדרשים, אנשים בעלי מיומנות, אנשים שבאופן ענייני יש להם מה להציע.
מוחמד ברכה: לכן ההכשרה המקצועית במקצועות נדרשים, יש הגדרה בחוק או בתכנית הכללית 2009-2010 לגבי המקצועות הנדרשים, אבל לפחות ההכשרה מקצועית במקצועות הנדרשים.
מוחמד ברכה: יש חוסר בעובדים מיומנים ובעלי מקצוע, הכשרה מקצועית עשויה לתת מענה לבעיה הזאת.
מוחמד ברכה: זה התפקיד העיקרי איך להוביל את האנשים, לסייע להם ולקחת אותם בידיים ולראות איך הם הופכים להיות נדרשים.
מוחמד ברכה: לא שמישהו יעשה איתם חסד אלא שהם יוכלו למלא את החוסר בתחום החברתי כלכלי וגם בתחום חייהם.
מוחמד ברכה: אנחנו לא נאמר את מה שרגילים לומר שבסופו של דבר לשקם אסיר ולהעלות אותו לדרך החיים הנורמטיביים גם כלפי משפחתו והחברה וגם מבחינה תקציבית זה משתלם לכולם.
מוחמד ברכה: אנחנו עוד ניפגש.
מוחמד ברכה: ברוכים הבאים היום אנחנו פותחים דיון שהוא אחד משניים.
מוחמד ברכה: שני הדיונים דנים פחות או יותר באותו נושא ויגעו בשיקום האסיר ולרשות לשיקום האסיר.
מוחמד ברכה: אנחנו מתחילים כעת עם המענה של הרשות לשיקום האסיר במגזר הערבי.
מוחמד ברכה: לאחר מכן נמשיך בנושא התעסוקה לאסירים משוחררים.
מוחמד ברכה: אני בטוח ששני הנושאים קשורים אבל הפרדנו את הנושא כדי לתת תשומת לב מיוחדת לכל נושא בנפרד.
מוחמד ברכה: אני מברך את הנוכחים, את הנוכחים שנמצאים בדרך כלל ובמיוחד אני רוצה לברך את ראש עיריית נצרת וראש וועד הרשויות הערביות מר רמאז ג'ארייסי וכמובן את חברנו דוקטור חיים איילון-אילוז יושב ראש הרשות לשיקום האסיר.
מוחמד ברכה: לפני שנתחיל אני רוצה לומר שאני רואה בחומרה שלמרות שאנחנו קובעים את הישיבה ואנשים בעמדות אחריות ממלכתית מאשרים שהם מגיעים ואני עדיין לא רואה אותם, יש כאלה שיגיעו כי הם מגיעים בדרך כלל.
מוחמד ברכה: בבקשה דוקטור חיים איילון-אילוז.
חיים איילון-אילוז: בוקר טוב.
חיים איילון-אילוז: אנחנו מאוד מאוד מעריכים את המפגש.
חיים איילון-אילוז: אני חושב שהנושא הזה והנושא שלאחריו הם הנושאים המהותיים והמאוד מאוד בליבת הפעילות שלנו.
חיים איילון-אילוז: יש איתם בעיה מאוד רצינית.
חיים איילון-אילוז: אני שוב מודה לראש הוועדה ולמזכירות הוועדה ולכל החברים בוועדה.
חיים איילון-אילוז: זה התחיל בביקור שערכנו בכלא תל מונד  שבו הוועדה התוודעה, למדה, ראתה ושאלה.
חיים איילון-אילוז: לאחר הביקור הזה שהיה ביקור מאוד אפקטיבי נקבעה הישיבה.
חיים איילון-אילוז: אני מאוד מאוד שמח על נוכחותו של ראש עיריית נצרת.
חיים איילון-אילוז: נפגשנו גם במסגרת ועד ראשי רשויות כשהעלנו את הנושא הזה.
חיים איילון-אילוז: אני אנסה באמת על קצה המזלג לסקור את הנושא של המגזר הערבי כאשר השורה התחתונה הייתי רוצה שתהייה רשומה מראש.
חיים איילון-אילוז: השורה התחתונה אומרת שכמעט ולא נותנים מענה לאוכלוסייה הזאת.
חיים איילון-אילוז: נקודה.
חיים איילון-אילוז: לא נותנים.
חיים איילון-אילוז: פעילות הרשות היא על פי חוק.
חיים איילון-אילוז: אנחנו רשות סטטוטורית ותפקידנו לתת מענה בקהילה ובהוסטלים כדי להגיע להשיג את המטרה למתן הזדמנות לאסיר להשתקם, להשתלב בקהילה ובמשפחה והדבר הכי חשוב לא לחזור לכלא.
חיים איילון-אילוז: לצערנו היום אנחנו במספרים מאוד גבוהים ביחס למדינות שאנחנו רוצים להשתוות אליהן, כמו מדינות אירופה ואחרות.
חיים איילון-אילוז: זה הדבר המרכזי שעליו אני רוצה להצביע.
חיים איילון-אילוז: אחוז הפילוח של האסירים השוהים בתי הכלא , יש לנו כ- 11,000 אסירים פליליים שהם אזרחי ישראל, זה בעצם המנדט שיש לנו.
חיים איילון-אילוז: אנחנו מתמודדים בעיקר איתם ועל פי חוק אנחנו פועלים בעיקר איתם ופחות עם עצירים ועם אסירים בטחונים שאיתם אנחנו לא מתעסקים.
חיים איילון-אילוז: הנתון המאוד מדאיג הוא הנתון שמודגש והוא כמעט 50% האסירים בבתי הכלא הם מהמגזר הערבי.
חיים איילון-אילוז: זאת אומרת שאם אנחנו מנסים לבדוק את הפרופורציה ביחס לאחוז שלהם בחברה הישראלית, כמו שאתם יודעים אין כמעט יחס בין האחוז של המגזר  העברי מכלל האוכלוסייה במדינת ישראל לבין מספרם בבתי הכלא.
חיים איילון-אילוז: זה נתון מדאיג שאומר שיש כאן כשל מערכתי מאוד מאוד גדול של כל המערכות.
חיים איילון-אילוז: התפקיד שלנו הוא בזמן שהייתם בכלא.
חיים איילון-אילוז: תפקידנו הוא לתת את המענה לאחר שהם יוצאים מהכלא.
חיים איילון-אילוז: אבל הנתון הזה הוא נתון מדאיג ולצערי הרב הוא נתון שמתעלמים ממנו.
חיים איילון-אילוז: תפקידנו הוא להתריע.
חיים איילון-אילוז: כשקיבלתי את הנתונים האלה בדקתי אותו עם שירות בתי הסוהר ועם עוד גורמים והבנתי שאנחנו באמת נמצאים בבעיה חמורה.
חיים איילון-אילוז: אם נתסכל על הנקודה שלנו שהיא השיקום, אצלנו בתכניות ובהוסטלים שלנו, ואני אבקש מהחברים שלנו שמופקדים על הנושא לומר כמה מילים בעניין, אין כמעט מענה שאנחנו נותנים לאוכלוסייה הזאת.
חיים איילון-אילוז: אין.
חיים איילון-אילוז: מענים מאוד מאוד בודדים.
חיים איילון-אילוז: נמצאת כאן היסאם סעיד שהיא מנהלת את ההוסטל היחידי שיש - - -
מוחמד ברכה: זה תלוי בך.
חיים איילון-אילוז: תלוי בי?
חיים איילון-אילוז: הלוואי.
מוחמד ברכה: לגבי חלוקת המשאבים הקיימים.
מוחמד ברכה: כמובן זה בלתי נסבל שהתקציב שלכם הוא בסך הכל 14 מיליון.
מוחמד ברכה: אבל החלוקה היא פונקציה של סדרי העדיפויות שאתם קובעים.
חיים איילון אילוז: אתה צודק במאה אחוז.
חיים איילון אילוז: אבל בגלל שההוצאות שלנו הם 20 מיליון ואת ה- 6 מיליון האלה אנחנו מנסים לגייס מבחוץ.
חיים איילון אילוז: ולהגיד, כמו שאני רוצה, שיש צורך להקים עוד שלוש או ארבע מסגרות כאלה אני לא יכול.
חיים איילון אילוז: זה מצב נתון.
חיים איילון אילוז: עצם העובדה שאני מנסה לחזק את זה ומנסה לפתח זו בעצם הנקודה המרכזית.
חיים איילון אילוז: אבל אני חושב שמה שמדאיג כאן זו ההתעלמות מהנתונים.
חיים איילון אילוז: אם אנחנו רואים בשנים האחרונות עלייה מאוד מאוד גדולה, בעיקר בדרום של בדואים בדרום ובעיקר בעבירות תנועה, רכוש שלא זוכים לטיפול.
חיים איילון אילוז: אני חושב שזה התפקיד שלנו לבוא ולומר, כך אני רואה את תפקידי מאז שנכנסתי לאחרונה לתפקיד, זה להסתכל על הנתונים לראות מה קיים ולעורר את הבעיה.
חיים איילון אילוז: להגיד בואו ניתן, ויש משרדים שמופקדים גם על הנושא הזה ואנחנו שמחים מאוד על כך, ויש בכל משרד ממשלתי אגפים שצריכים לתת מענים לדברים האלה.
חיים איילון אילוז: שייתנו יד.
חיים איילון אילוז: תפקידנו לתת את אותם מענים אבל שיתנו לנו את האפשרויות, אנחנו מבקשים את האפשרות לתת מענה.
חיים איילון אילוז: זה נתון מאוד חשוב.
חיים איילון אילוז: אם נסיק מכך בשורה התחתונה על מספר האסירים שמשתחררים כל שנה, כ- 7,000 או 6,5000 שמשתחררים ניקח את ה- 50% מכלל האוכלוסייה  הזו, אז אנחנו מדברים על כ- 3,500 איש.
חיים איילון אילוז: נוסיף למספר הזה את המשפחות, את הילדים ואת כל המעטפת של אותה אוכלוסייה שאנחנו אמורים לתת לה מענים, אנחנו מגיעים למספרים של כ- 10,000, משפחות.
חיים איילון אילוז: יש משפחות גדולות, משפחות קטנות, משפחות שנמצאות במצוקה לא קטנה.
חיים איילון אילוז: זו אוכלוסייה שאנחנו אמורים לתת לה מענים.
חיים איילון אילוז: כמובן שיש את הנושא של התעסוקה שהוא מאוד מרכזי והוא הנושא של הדיון הבא אבל חשוב שנציין אותו גם פה.
חיים איילון אילוז: אנחנו מדברים על אוכלוסייה מאוד גדולה שמשתחררת ואמורה להשתלב במעגלי החיים השונים.
חיים איילון אילוז: השיקום שלנו מתבטא בטיפול עמוק יותר שמכוון לאסירים שמשתחררים לאחר תקופה ארוכה וכבדה, שצריכים לעבור תהליך לפני שהם חוזרים לקהילה והם צריכים לעבור דרך ההוסטלים, או לאותה אוכלוסייה שאנחנו מעבירים ישירות לקהילה.
חיים איילון אילוז: לגבי אותה אוכלוסייה שאנחנו מעבירים ישירות לקהילה, נמצא כאן פיני קבלו שהוא גם חבר מועצה אצלנו וגם אחראי על כל הנושא של ראשי הרשויות המקומיות, אנחנו יודעים שדווקא בנושא הזה של הקהילה גם שם אנחנו לא נותנים מענה.
חיים איילון אילוז: לצערנו הרב בערים לא מעטות אין רכזים בקהילה.
חיים איילון אילוז: אתה תאמר שוב שזה עניין של סדר העדיפות שלנו.
חיים איילון אילוז: כשהתקבל החוק שמדבר על חוק שחרור מוקדם הוא בא ללא תקציב ואנחנו שאמורים להשתתף ב- 50% בעלות של רכז השיקום בקהילה שבעצם הוא שמנהל והאחראי על כל המעטפת וגם על הפיקוח בתקופת השחרור, לנו אין את המענים האלה.
חיים איילון אילוז: היום מתוך 240 רשויות אנחנו נותנים מענה בפחות מ-50, 40 רשויות.
חיים איילון אילוז: בחלקן, ואני חייב לציין לשבח את המגזר הערבי, בחלקן למרות שאנחנו לא משתתפים מינו בכל זאת רכז שיקום בקהילה לאסיר בגלל הצורך והנחיצות בתפקיד.
חיים איילון אילוז: אבל ברוב המקרים, ואנחנו יודעים מה מצבן של הרשויות המקומיות, אומרים שאם לרשות לקידום האסיר אין תקציב להשתתף הם לא ימנו רכז בקהילה.
חיים איילון אילוז: נוצר מצב מאוד מאוד עגום, מאוד מאוד לא הוגן ולדעתי גם לא צודק שיושב אסיר בכלא שאמור להשתחרר בשחרור מוקדם על פי המלצת כל הגופים המטפלים בתוך שירות בתי הסוהר, אנחנו עובדים צמוד מאוד עם שירות בתי הסוהר, אבל מאחר ואנחנו לא יכולים לבנות לו תכנית פיקוח בקהילה כי אין רכז הוא נשאר בתקופה הזאת בכלא במקום לצאת בשחרור מוקדם.
חיים איילון אילוז: שלא לספר על ההשלכות הנפשיות, ההשלכות הכלכליות ואולי אני אדבר על הנושא הכלכלי כי זה דבר שקשה לי לקלוט אותו.
חיים איילון אילוז: אני בא מהתחום העסקי וקשה להבין איך בעלויות כל כך גבוהות של בתי הכלא לעומת עלויות כמעט זניחות בשיקום כאשר התוצאות של השיקום מצביעות על רצדביזם מאוד מאוד נמוך.
חיים איילון אילוז: לצערנו אנחנו לא משקיעים מספיק בנושא הזה.
חיים איילון אילוז: נעבור בקצרה, דיברתי על הנושא של מועדות, חשוב להגיד את זה, כפי שאנחנו רואים יש עלייה בנושא הזה.
חיים איילון אילוז: אם אנחנו משווים את עצמנו לאירופה, אתם יכולים לראות שזה בסביבות 50% לארגון החדש אליו הצטרפנו עכשיו, או על ה- OECD שמדבר על כ- 40% ואנחנו מעל 62%.
חיים איילון אילוז: זו בעצם האוכלוסייה ואני לא ארחיב על כך.
חיים איילון אילוז: כפי שאמרתי מתוך כ- 6,500 אסירים שמשתחררים בשנה כ- 4,500 אנחנו מזהים כבעלי פוטנציאל שיקומי.
חיים איילון אילוז: לצערי הרב אם ניקח את ה- 50% של המגזר אנחנו בקושי מגיעים ל- 50% מהאוכלוסייה הזאת.
חיים איילון אילוז: כפי שאמרתי בקצרה אלו הנתונים לגבי מספר האסירים המשוחררים מהמגזר הערבי שנמצאים בפיקוח.
חיים איילון אילוז: לדעתי זה מספר מאוד מאוד זניח.
חיים איילון אילוז: כמה רכזים יש לנו בישובים מהמגזר?
חיים איילון אילוז: - יש הוסטל אחד עם 14 דיירים בנקודת זמן, היסאם סעיד מנהלת ההוסטל נמצאת כאן ותוכל לספר על תכנית השיקום.
חיים איילון אילוז: אני אומר את זה מכל המחקרים שהיו, אלו מחקרים קיצוניים שלא אנחנו ערכנו, על אותם דיירים ששהו בהוסטלים או אותה אוכלוסייה מפוקחת שנמצאת.
חיים איילון אילוז: פחות מ- 20% חוזרים לכלא, לעומת 62%, 64% של נתוני שירות בתי הסוהר.
חיים איילון אילוז: זאת אומרת שבהשקעה מאוד מאוד קטנה אנחנו מביאים לידי כך שאותה אוכלוסייה שמקבלת טיפול שמתחיל בכלא ועובר הלאה לקהילה בין אם זה בהוסטל או בקהילה אנחנו מגיעים למועדות מאוד מאוד יפה בקנה מידה עולמי.
חיים איילון אילוז: הכל מבוסס נתונים.
חיים איילון אילוז: כמובן שהיינו רוצים להרחיב את המענים, כמובן שהיינו רוצים לקלוט, על זה נדבר כשנדון בנושא התעסוקה, אין לנו אפילו עובד אחד בתחום הזה ואני מנסה לגייס מישהו למגזר, הקמת מרכזי ערב ודברים נוספים שנדבר עליהם.
חיים איילון אילוז: ברשותכם אני אתן את רשות הדיבור לפרחאת פרחאת מנהל התחום אצלנו שמשמש גם כמנהל מחוז הצפון וגם לסיהאם סעיד שתאמר כמה מילים על ההוסטל ואחר כך נפתח את הדיון.
פרחאת פרחאת: כפי שדוקטור חיים איילון-אילוז אמר, המצוקה במגזר הערבי היא מצוקה אמיתית.
פרחאת פרחאת: אני אתמקד בכמה נקודות שחיים איילון-אילוז לא התמקד בהן.
פרחאת פרחאת: כשאנחנו באים ליישוב מסוים בבקשה למנות רכז לשיקום אסיר יש לנו בעיה נוספת שמאפיינת את המגזר הערבי והיא שבמרבית הישובים הערביים אין אפילו רשות נבחרת.
פרחאת פרחאת: בגלל המצוקה הכספית יש וועדות קרואות וחשב מלווה, כך שגם אם ראש הרשות מעוניין אין לו בעצם את האוטונומיה והעצמאות למנות רכז והוא תלוי בגורמים נוספים.
פרחאת פרחאת: לצערנו, בדרך כלל הנושא החברתי הוא לא בראש סדר העדיפות שלהם ולכן אנחנו מתקשים למנות רכזים במקומות אלה.
פרחאת פרחאת: זו אולי תשובה חלקית לעניין שהעלה חבר הכנסת מוחמד ברכה לגבי המאמצים של הרשות.
מוחמד ברכה: מה החלק שלהם ומה חלקכם?
פרחאת פרחאת: 50% ו- 50%.
פרחאת פרחאת: אני אתן דוגמה את טייבה שהוא יישוב גדול, לצערנו יש בו קרוב ל- 140 אסירים כל הזמן, כמובן עם עלייה.
פרחאת פרחאת: תיפקד שם רכז במשרה מלאה כל הזמן עד שמונתה וועדה קרואה.
פרחאת פרחאת: כולם יודעים מה המצב הכלכלי של טייבה עם הוועדה הקרואה ועם שני חשבים מלווים.
פרחאת פרחאת: הנושא פשוט לא דיבר אליהם והם הפסיקו את ההשתתפות שלהם.
מוחמד ברכה: יש ועדה קרואה ויש כונס נכסים שרבים ביניהם כמה כל אחד ייקח מהקופה שאין בה שום דבר.
פרחאת פרחאת: בדיוק.
פרחאת פרחאת: הייתי שם וניסיתי לשכנע אותו כי אחרת כל האסירים יתדפקו על דלת הלשכה שלו.
פרחאת פרחאת: בסוף אחרי מאמץ גדול הוא הסכים למנות אדם בחצי משרה, זה ממש ממש לא עונה על הצרכים.
פרחאת פרחאת: השבוע הוא אמר לי שהוא לא יכול יותר כי הוא מוצף.
פרחאת פרחאת: דין טייבה כדין הרבה ישובים אצלנו במגזר.
פרחאת פרחאת: יש לנו מפתח ברשות לשיקום האסיר שאנחנו ממנים רכז בישובים שיש בהם מעל 40 אסירים, מה שאין לנו במרבית הישובים שהם כפרים מפוזרים בין אם זה בגליל או במשולש.
פרחאת פרחאת: אנחנו בעצם לא מגיעים למצב הזה ואנחנו מנסים לתמרן ולעשות.
פרחאת פרחאת: חיים איילון-אילוז ציין נקודה אחת וזו לזכותה של החברה הערבית והאוכלוסייה הערבית שבמרבית המקרים יש שיתוף פעולה והם באמת נותנים טיפול והכנה לוועדות שחרור לאסירים משוחררים.
פרחאת פרחאת: זה רק בזכות הקשרים שאנחנו טווינו במשך השנים, ורק בזכות מודעות שאם הם לא יעשו את העבודה אין מי שיעשה אותה.
פרחאת פרחאת: לגבי ההוסטל יש אומנם לרשות לשיקום האסיר הוסטל אחד שסיהאם סעיד מנהלת אותו והיא תספר על כך, אבל יש כמה גופים נוספים שאנחנו עובדים איתם כמו בית החסד בחיפה שהוא הוסטל פרטי שמטפל גם באסירים ובאוכלוסיות אחרות.
פרחאת פרחאת: יש לנו הסכם איתם שאנחנו מחדשים אותו מידי שנה, הם קולטים גם אסירים.
פרחאת פרחאת: יש שיתוף פעולה איתם בעניין הזה.
פרחאת פרחאת: הם בהחלט עושים עבודה טובה וזו הזדמנות לשבח אותם על העשייה שלהם.
פרחאת פרחאת: יש לנו כרגע שישה ישובים שבתוכם יש לנו רכזים.
פרחאת פרחאת: יש לי פניות דווקא כשאנחנו במצוקה כספית קשה מאוד, דווקא בימים האלה יש לי פניות מהרבה גורמים, מעיריית טמרה, קלאנסווה וכל המשולש הדרומי, כפר קסאם, טירה, טייבה, ללא יוצא מהכלל כל הישובים רוצים.
פרחאת פרחאת: אני מקבל עשרות טלפונים, אני לא מגזים, מראשי רשויות ומראשי אגפים וכולם אומרים "SOS אנחנו לא יכולים עם המשאבים הקיימים להתמודד עם הבעיה הזאת, אנחנו חייבים שתמנו רכז".
פרחאת פרחאת: מינוי רכז זו פונקציה של כסף ובמצב שלנו היום אנחנו לא מסוגלים לעשות את זה.
פרחאת פרחאת: אני לא יודע אם מותר לי להגיד חיים איילון-אילוז, אבל לחלק מהישובים עוד לא שילמנו ואני לא רוצה שראש עיריית נצרת ישמע את זה ויעשה משהו בעניין למרות שהוא מודע לבעיה.
פרחאת פרחאת: זו דוגמה טובה של שיתוף פעולה שיש לנו בנצרת שלמרות הפיגור בתשלום לעיריות יש הרבה רשויות שמתייחסות בהבנה אלינו ומבינות את המצוקה שלנו ובכל זאת ממשיכות לתפקד.
מוחמד ברכה: הסידור של הרכז בישובים שיש בו 40 אסירים, זה במידה מסוימת הסדר שרירותי.
מוחמד ברכה: אין רכז לכמה ישובים?
רפאחת רפאחת: אנחנו עושים.
רפאחת רפאחת: ישנם ישובים קטנים שאמרנו להם להתאחד ברכז וליצור את המשוואה הזאת, כמו אבו סנאן, ירכא כפר יסיף ועוד כמה ישובים שהם באמת קטנים.
סיהאם סעיד: אני אתאר בקצרה את העשייה בהוסטל, כי לתאר את העבודה בהוסטל זה הרבה זמן.
סיהאם סעיד: ההוסטל הוא טיפולי אינטנסיבי שמתחלק לשני שלבים.
סיהאם סעיד: השלב הראשון כולל מגורים ולינה בהוסטל למשך תשעה חודשים, השלב השני הוא מעקב וליווי של האסיר אחרי שסיום תשעה חודשים - שלב שנמשך שנה נוספת.
מוחמד ברכה: מה קורה בשלב הליווי אחרי שהוא יוצא מההוסטל?
סיהאם סעיד: אני אתאר קודם מה אנחנו עושים בתוך ההוסטל ואחר כך מה עושים מחוץ להוסטל.
סיהאם סעיד: בשלב זה  הם מחויבים לגור בהוסטל, אנחנו קולטים מכל מקום מאחר והוא היחיד למגזר הערבי.
סיהאם סעיד: ההוסטל תמיד בתפוסה מלאה, יש לנו 14 מיטות וכל הזמן יש רשימת המתנה.
מוחמד ברכה: כמה יש ברשימת ההמתנה בממוצע?
סיהאם סעיד: יש כל הזמן.
סיהאם סעיד: היום יש עשרה שעברו ומחכים להיכנס.
מוחמד ברכה: השאלה היא כמה הוסטלים בסדר גודל של ההוסטל שלכם צריך כדי לתת מענה מלא, לכן השאלה היא כמה יש ברשימת המתנה בממוצע.
סיהאם סעיד: בכל חודש אני מקבלת לפחות 20 פניות.
מוחמד ברכה: שאת לא יכולה לקלוט?
סיהאם סעיד: שאני לא יכולה לקלוט.
סיהאם סעיד: אני יכול לראיין אותם ולהגיד להם להמתין עד שיתפנה מקום.
אבי דיאמנט: 15 בהמתנה באופן קבוע מחכים בכלא עד שיתפנה מקום.
אבי דיאמנט: אנחנו אומרים שכרגע הם בהמתנה.
פיני קבלו: מה העלות של השהייה בכלא של האסיר לעומת השהייה בהוסטל?
אבי דיאמנט: 12,000 לחודש לעומת 3,200 שעולה בהוסטל עם שיקום והכל.
סיהאם סעיד: בהוסטלים הם מתקיימים בכוחות עצמם, הם לא נתמכים או נסמכים.
קריאה: ממש טמטום אפילו מבחינה כלכלית.
סיהאם סעיד: התקופה קוצרה גם בגלל אילוצים כלכליים, התקופה הייתה קודם שנה וקיצרנו כדי שנוכל להכניס יותר אנשים להוסטלים, זאת הסיבה  שקיצרנו לתשעה חודשים.
סיהאם סעיד: זה פוגם בתהליך, אסיר ששהה בכלא 15 או 20 שנה תשעה חודשים לא יספיקו לטפל ולשקם אותו.
אבי דיאמנט: וצריך לדבר על אחוז ההצלחה, אנחנו עושים מעקב ואחרים בדקו אותנו, 10% רצדיבזם.
אבי דיאמנט: 90% מצליחים.
מוחמד ברכה: מדהים.
מוחמד ברכה: מדהים לחיוב כמובן.
סיהאם סעיד: הטיפול כולל תעסוקה.
סיהאם סעיד: ראשית משלבים אותם בתעסוקה, הם מקבלים טיפול אישי פרטני, שיחות, טיפול בהתמכרות וטיפול בכל הצרכים שלהם כולל טיפול משפחתי, האישה, הילדים כולם מקבלים טיפול אינטנסיבי.
סיהאם סעיד: אחרי תשעת החודשים חלקם חוזרים למגורים בקהילה למקום ממנו הם הגיעו.
סיהאם סעיד: חלק גדול ממשיך לגור בקרבת מקום להוסטל.
סיהאם סעיד: חלק גם מעבירים את המשפחות לגור ליד ההוסטל וממשיכים את הטיפול.
סיהאם סעיד: גם בנוסף ל- 14 הדיירים אנחנו מטפלים בכאלה שנמצאים בליווי ובמעקב כלומר אנחנו לא מטפלים רק ב- 14 אלא יש לנו כ-30 שאנחנו מטפלים בהם במקביל.
סיהאם סעיד: הם מגיעים לטיפול, לשיחות ובאים לפגישות וחוזרים לקהילה.
סיהאם סעיד: במקרים מסוימים כשההוסטל היה בתפוסה מלאה - - -
אבי דיאמנט: יש גם אנשים מכורים, אנשים עם רקע של התמכרות לסמים?
סיהאם סעיד: הופנו דיירים להוסטלים אחרים של הרשות, ההשתלבות ברוב המקרים לא הייתה מוצלחת.
סיהאם סעיד: ההוסטל נותן מענה לתרבות, לחגים ולכל העניין המסורתי תרבותי שלנו שמקבל מענה בתוך ההוסטל.
סיהאם סעיד: זה  דבר שמייחד ומיוחד בהוסטל.
חיים איילון אילוז: זו נקודה חשובה, ניסינו לשלב במקומות אחרים, והייתה הנחיה כשהיו אנשים שמאוד התאימו לשלב אותם בהוסטל רגיל, אין לנו הרבה כאלה אלא רק מעטים, לצערנו הרב בגלל הבדלי תרבות, והחיים והמגורים המשותפים לא היו קלים, הניסיון היה לא קל מבחינתו של האסיר.
מוחמד ברכה: תמונת ההמתנה הארצית, אתם עונים על כל הצרכים או שיש רשימת המתנה כללית?
אבי דיאמנט: כולם מלאים ויש רשימת המתנה.
אבי דיאמנט: כל ההוסטלים מבלי יוצא מהכלל מלאים ואין מקום.
ראמז ג'ארייסי: מדובר כאן 14 מיטות בהוסטל שמשרת את האוכלוסייה הערבית, כמה מיטות יש בסך הכל בהוסטלים שמשרתים את האוכלוסייה היהודית?
ראמז ג'ארייסי: השאלה השנייה למה יש צורך בהפרדה ולמה שלא כל ההוסטלים ישרתו את כולם?
חיים איילון-אילוז: יש לנו בסך הכל שבעה הוסטלים שכל אחד ייחודי בתחומו, יש אחד שמיועד לעברייני מין- הוא היחיד בארץ והוא הוסטל יום, יש הוסטל לעברייני אלימות במשפחה שמשרת גם יהודים וגם ערבים, שני הוסטלים של חרדים שזו אוכלוסייה מאוד מאוד ספציפית,  לנשים, אין הוסטלים שהם כלליים פרט לאחד בירושלים ואחד בבאר שבע ששם ניסינו להכניס אחרים, מדובר בעוד 20 או 30 מקומות.
חיים איילון-אילוז: אנחנו מדברים על 4,000 , 5,000 שמשתחררים כל שנה שמתוכם אנחנו צריכים לתת מענה ל- 200 או 300.
חיים איילון-אילוז: נכון שזה טיפול הרבה יותר מצומצם, אולי  הטיפול היותר גדול, היותר זול והיותר אפשרי הוא הטיפול בקהילה כי רוב האסירים יושבים תקופות קצרות.
חיים איילון-אילוז: היום זה דבר שנמצא בליבה שלנו.
חיים איילון-אילוז: אבל גם שם אנחנו לא נותנים את המענה.
חיים איילון-אילוז: הייתי רוצה לדבר בקצרה על פרויקט הנוער – פרויקט חונכות ילדים, אני חייב לציין כאן דווקא את נצרת, מדובר בקבוצה יפה של ילדים שמקבלים פרויקט פר"ח – פרויקט חונכות,  אנחנו משיגים מלגה לסטודנטים, הייחוד בו שאנחנו לוקחים את הילד ומחברים אותו שוב לאבא  ששוהה בבית הכלא ויוצרים את האינטראקציה  כדי שבסופו של דבר על ידי הילדים האבא ישתקם.
חיים איילון-אילוז: פרויקט מדהים ואין לו אח ורע בעולם ולצערי הרב מתוך אלפי ילדים אנחנו לא מגיעים ליותר מ- 100 או 200 ילדים.
חיים איילון-אילוז: הרבה פחות במגזר.
חיים איילון-אילוז: זה נושא חשוב שצריך לציין אותו.
מוחמד ברכה: בבקשה מר ראמז ג'ארייסי ראש עיריית נצרת ויושב ראש וועד הרשויות הערביות.
ראמז ג'ארייסי: אין הרבה מה להוסיף לתמונה העגומה שהוצגה על ידי דוקטור חיים איילון-אילוז.
ראמז ג'ארייסי: אין ספק שזה מדליק נורה אדומה ומחייב טיפול אינטנסיבי.
ראמז ג'ארייסי: חשוב לציין שלפי הנתונים שהוצגו אין ספק שאפילו משיקולי עלות תועלת, התועלת של הרחבת הטיפול הרבה יותר גדולה מהעלות גם באופן כללי וגם למגזר הערבי.
ראמז ג'ארייסי: בלי ספק יש כאן אלמנט שחשוב לראות אותו, העבריינים המשוחררים הם סוג מודל לחיקוי במיוחד באוכלוסיות מיוחדות כי אנחנו יודעים ששיעור העבריינות הוא פונקציה של המצב הסוציו-אקונומי.
ראמז ג'ארייסי: בקבוצות סוציו-אקונומי נמוכות אחוז העבריינות גבוה יותר ואנשים כאלה אם  הם לא מקבלים את ההזדמנות להשתקם יכולים להוות  מודל מעודד לאנשים ובעיקר לילדים ללכת באותה דרך.
ראמז ג'ארייסי: יש כאן תהליך של כדור שלג שאם לא עוצרים אותו הוא ממשיך וגודל והבעיה מחמירה.
ראמז ג'ארייסי: בסופו של דבר שורש העניין יגיע למשרד האוצר ולתקציבים.
ראמז ג'ארייסי: כשמשקיעים יותר התוצאה טובה יותר והחסכון יבוא לביטוי במקום אחר.
ראמז ג'ארייסי: אם מדובר כאן על עלות של כ- 3,200  לחודש לשהיית אסיר משוחרר בהוסטל ועלות הישארותו בבית הסוהר היא 12,000 לחודש, אין שום היגיון כלכלי לא לאפשר לו להשתחרר והשתקם בהוסטל.
ראמז ג'ארייסי: אני לא מצליח להבין מהם השיקולים הכלכליים שעומדים מאחורי ההחלטות לא להרחיב את השירות הזה.
ראמז ג'ארייסי: אני מבקש להתייחס לעוד נקודה בהמשך לדבריו של היושב ראש.
ראמז ג'ארייסי: אני מבין אותך כשאתה אומר שקשה במסגרת התקציב הקיים לעשות הסבה כי כל הסבה מקבוצה אחת לשנייה היא על חשבון אחת הקבוצות ואז אתה יוצר פער שמגדיל את הבעיות.
ראמז ג'ארייסי: כמובן שבסיס החלוקה בין המגזרים אינו צודק, אני לא חושב שההחלטה צריכה להיות בחלוקת המשאבים הקיימים בצורה יותר צודקת.
ראמז ג'ארייסי: כלומר לקחת מקבוצה אחת לטובת הקבוצה השנייה, אני חושב שהמסקנה צריכה להיות הגדלת העוגה ולא ליצור שינוי בחלוקת העוגה המצומצמת הזאת שמשאירה את כולם רעבים.
ראמז ג'ארייסי: הפנייה צריכה להיות למשרד האוצר, אני גם לא יכול לקבוע שזה צריך להיות על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים שגם הוא סובל במחוסר תקציבים.
ראמז ג'ארייסי: אולי ניתן לעשות שינוי פנימי תוך בחינה מערכתית רחבה כדי לתת יותר תקציבים ותשומת לב לתחום הזה.
ראמז ג'ארייסי: תודה רבה.
מוחמד ברכה: בהמשך נשמע את המשרדים השונים, את ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים, את משרד הבריאות ואת משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
מוחמד ברכה: בסופו של דבר שיתוף הפעולה צריך להתקיים באמצעותכם, כידוע לכל המשרדים יש נגיעה לנושא הזה.
מוחמד ברכה: אנחנו נשמח לשמוע איך נערכים להתמודד עם הנושא.
מוחמד ברכה: פיני קבלו מהמרכז לשלטון מקומי בבקשה.
פיני קבלו: אני שמח לדבר אחרי חברי ראמזי ג'ארייסי שהציג את העניין.
פיני קבלו: אני רוצה להודות לדוקטור חיים איילון-אילוז על כך שהוא מציף את הבעיה.