GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני גרודובסקי: הקשר עם הרשויות ועם משרד הרווחה יכול לדבר על מעטפת בתחום השיקומי ומעטפת של שירותים סוציאליים, לא של הטיפול בהתמכרות שהיא נושא נפרד.
דני גרודובסקי: אבל הנושא של המרכז וחשוב שבן אדם שמטופל כמו בבית חולים או כמו במרפאה יהיה לו במיוחד לאור המורכבות של המחלה שיהיה לו את אותו מענה כוללני שמתייחס למחלה בתוך המרכז.
דני גרודובסקי: הערה לשאלת השר קודם לכן.
דני גרודובסקי: קיים פורום לקידום זכויות נפגעי התמכרויות שאפשר גם כן לשקול על זימונם לכאן אם מדברים על נציגים של אנשים מטופלים.
מוחמד ברכה: אני הייתי מוכן לשמוע על דוגמה לתחנה לחלוקה, למשל באר שבע.
יעקב ליצמן: אני הייתי רוצה לשמוע מהמגזר הערבי.
מיה ליפטין: אני מנהלת מתחם רב תחומי בתל אביב חדש בן שלוש קומות.
מיה ליפטין: השם הזמני שלו זה מרכז אביב כרגע.
מיה ליפטין: בקומה אחת מתנהלת כבר שלוש שנים מרפאת סובוטקס שהיא פרויקט משולב של משרד הבריאות ומשרד הרווחה.
מיה ליפטין: כלומר מטופלים מקבלים טיפול תרופתי במרפאה, מתייצבים על סובוטקס וחלקם מקבלים שירות פסיכו-סוציאלי ביחידות העירוניות לטיפול בנפגעי סמים שמחזיקות מטופלים שאינם נוטלים תחליף סם.
מיה ליפטין: אז יש שיתוף פעולה כבר אצלנו וזה מתקדם יפה.
מיה ליפטין: זו קומה אחת שכבר פועלת שלוש שנים.
מיה ליפטין: קומה נוספת היא מרפאת מתדון שרק עברה לבניין.
מיה ליפטין: היא עברה מיפו של 280 איש.
מיה ליפטין: דובר פה על שיפור בתנאים הפיזיים.
מיה ליפטין: ניכר ההבדל בתנאים הפיזיים במקום החדש וכמה שזה משליך על ההתנהגות של אנשים.
מיה ליפטין: ברגע שהם מרגישים שהמקום מכבד אותם שהקירות לבנים, שהם לא עומדים הרבה זמן בתור, אז יש גם הרבה פחות התנהגויות אלימות וגם אנחנו מרגישים הרבה רצון להתקרב למערכת.
מיה ליפטין: מה זאת אומרת?
מיה ליפטין: יש הרבה אנשים מטופלי מתדון שהם מנותקים, הם רק רוצים מתדון ושום קשר עם המוסד, כי הם מאוכזבים וכל אחד מהסיבות שלו.
מיה ליפטין: אבל משהו במקום שנותן את הכבוד גורר הרבה אנשים לחפש את הטיפול, את הקשר עם העובדים הסוציאליים ולעשות איזשהו תהליך שיקומי.
מיה ליפטין: אז זו המרפאה של מתדון.
מיה ליפטין: הדבר המייחד את המקום הזה זה הקומה הנוספת שהיא נפתחה בעצם רק אתמול רשמית שזה מועדון חברתי.
מיה ליפטין: הרעיון הוא לאפשר למטופלים פשוט לשהות בשטח המרכז, בקומה משלהם, שטח די גדול, לשתות קפה, לשחק אחד עם השני, פעילויות שונות במקום שהם יצטרכו לחפש מה לעשות בזמנם הפנוי כי חלקם אינם עובדים, חלקם אינם יכולים לחזור הביתה כי המצב שם הוא לא טוב.
מיה ליפטין: בעצם זה שאנחנו פותחים להם כרגע משעה 8 עד 2 את המקום זה מונע מהם לעשות נזקים ברחובות.
מיה ליפטין: יש היענות.
מיה ליפטין: מטופלים מאוד מאוד מחכים לזה.
מיה ליפטין: מה שחסר לנו והיינו רוצים לראות מתפתח שתהיינה שם פעילויות נוספות שתגרומנה לאנשים באמת לרצות לבוא ואולי להפעיל את זה עד שעות הלילה ובאמת לתת מענה, ובחזון כמו שנאמר פה בטווח הארוך שיקום תעסוקתי שזה אולי אחד הדברים הכי חסרים היום אצלנו במקום.
דיאב וואליד: אני שמח להשתתף בדיון שסגן השר נמצא כאן.
דיאב וואליד: אני פניתי אליו באופן עצמאי לחדר אצלו בלשכה והוא קיבל אותי ודנו קצת וסיכמנו שתהיה לנו פגישה יותר ארוכה.
דיאב וואליד: אנחנו אשפוזית טמרה, היא אשפוזית מעורבת יהודים וערבים.
דיאב וואליד: אנחנו נותנים מענה לכל אזור הצפון מקריית שמונה עד חדרה בנוסף לאזורים אחרים כמו פרויקטים שפיתחנו הם הרשות למלחמה בסמים ומשרד הבריאות כמו בפרויקט לוד.
דיאב וואליד: מעבירים מטופלים מלוד לטמרה לאשפוזית, מפנים אותם לקהילות טיפוליות להמשך טיפול ארוך טווח.
דיאב וואליד: שיקום.
דיאב וואליד: עכשיו אנחנו עובדים גם על פרויקט לוינסקי שזה פרויקט עם הרשות למלחמה בסמים ומשרד הבריאות.
דיאב וואליד: יש הצלחה רבה בפרויקט הזה שאנחנו מצליחים להפנות כמעט 80% מהמופנים אלינו דרך הרשות להמשך טיפול בקהילות טיפוליות.
דיאב וואליד: הצוות שלנו אדוני סגן השר וכבוד היושב ראש, הוא מעורב יהודים וערבים על מנת לתת מענה רגשי, מענה טיפולי לשתי האוכלוסיות למרות שאנחנו מקבלים שמה גם הרבה אוכלוסיית עולים חדשים שמדברים רוסית.
דיאב וואליד: יש גם כן צוות דובר רוסית שנמצא במקום.
דיאב וואליד: לאחרונה פיתחנו שיטה של שיקום.
דיאב וואליד: אנחנו הולכים להכין למטופלים האלה שילמדו משהו ב-21 יום, שיתעסקו וקצת עבודה שיתרגלו, למרות שזה 21 יום.
דיאב וואליד: אבל אנחנו חושבים שזה יעזור להם.
דיאב וואליד: יש פרויקט ויטראז'ים שמנוהל על ידי מדריכה מקצועית מוסמכת וזה ממלא להם את חצי היום הריק שהם מחכים לקבוצות ולטיפול.
דיאב וואליד: בנוסף הקמנו עכשיו גם חדר כושר.
דיאב וואליד: מה שנקרא ספא.
דיאב וואליד: חדר כושר, סאונה וזה למטופלים.
דיאב וואליד: היה ניסיון של חברה אמריקאית שבאה דרך הרשות אמרו שהולכים לפתח טיפול בשיטת סאונה דרך הרשות.
דיאב וואליד: זה עוזר מבחינת רעלים שנשארים בתוך הגוף.
דיאב וואליד: זה הסאונה.
דיאב וואליד: בנוסף לזה אנשים האלה מרגישים שהם בני אדם שהם באמת יש להם הזדמנות, שאנשים אכפת להם מהם וזה גם כן טיפול פיזי.
דיאב וואליד: זו בריאות פיזית.
דיאב וואליד: מר גלר המפקח הארצי הוא ביקר לפני שבוע.
דיאב וואליד: יש לנו 20 מיטות אשפוז אבל הוא ראה 8 מיטות.
דיאב וואליד: 8 מיטות האלה הם של לוינסקי והם על חשבון האשפוזית טמרה.
דיאב וואליד: אז אנחנו בתור המתנה באמת ועל חשבוננו.
דיאב וואליד: תודה רבה.
חזי שרפסקי: אני מבאר שבע.
חזי שרפסקי: מרכז סלע.
חזי שרפסקי: היתה לנו יומרה, סמים לא עוד אבל יש סמים.
חזי שרפסקי: קודם כל לקרוא למרכזים תחנות מתדון זה נשמע נורא.
חזי שרפסקי: אנחנו מתנגדים לזה כי זה קונוטציה לתחנות סמים.
חזי שרפסקי: תחנה זה דבר שבאים והולכים.
חזי שרפסקי: אנחנו מרכזי שיקום מכל הבחינות בפרט באר שבע.
חזי שרפסקי: אנחנו בממוצע ארצי של המתדון אנשים שאינם משתמשים אלא מטופלים רק באמצעות מתדון או סובוטקס אנחנו עומדים על 62%.
חזי שרפסקי: זה ממוצע ארצי.
חזי שרפסקי: אני יודע שכך זה בחיפה ובירושלים.
חזי שרפסקי: שזה מאוד גבוה.
חזי שרפסקי: לכן מבחינת התקציב אדם שהוא נקי על מנת לעודד אותו הוא לא משלם 300 הוא משלם מאתיים.
חזי שרפסקי: כך שהתוספת עוד מאה שקל.
חזי שרפסקי: דבר נוסף אני הרבה מאוד שנים הייתי והפסקתי וחזרתי.
חזי שרפסקי: כשהתחלתי לעבוד היו לנו מקרים רב דוריים של אבא וסבא.
חזי שרפסקי: עבדתי ביפו.
חזי שרפסקי: היום זה די נדיר.
חזי שרפסקי: אדם שהוא מטופל באמצעות מתדון ונקי גם המשפחה שלו נקיה, כמעט ואין דור המשך להתמכרות.
חזי שרפסקי: יש חדשים וכדומה אבל אנחנו כמעט לא רואים את זה.
חזי שרפסקי: אצלי.
חזי שרפסקי: אני לא יודע אצל אחרים.
מוחמד ברכה: איך אתה מסביר את זה?
חזי שרפסקי: באיזשהו מקום המערכת המשפחתית מתארגנת.
חזי שרפסקי: לשכות הרווחה עובדות יותר נוח עם אדם שיש שקט בתוך המשפחה.
חזי שרפסקי: זו הערתי.
חזי שרפסקי: אנחנו גם מרכז שיקום.
חזי שרפסקי: יש לנו סדנא באימון יצרני.
חזי שרפסקי: סיפרה ד"ר רושקה.
חזי שרפסקי: אני חושב שזו דוגמה מאוד טובה.
חזי שרפסקי: סיימו כ-130 איש בתשע שנים האחרונות.
חזי שרפסקי: 95% לא חזרו להשתמש.
חזי שרפסקי: אחת הבעיות זה ביטוח לאומי.
חזי שרפסקי: הם לא רוצים להפסיד את ביטוח לאומי אז כל מי שעובד זה עבודות שחורות.
חזי שרפסקי: ברגע שהוא מקבל ביטוח לאומי, הוא נשוי פלוס שניים, יש לו הכנסה כמעט 7000 שקל.
חזי שרפסקי: הנחה בשכר דירה והנחה בגנים והנחה בארנונה וכדומה.
חזי שרפסקי: ברגע שהוא מפסיק לקבל את הביטוח הלאומי הוא בבעיה.
חזי שרפסקי: אין לו מוטיבציה.
יעקב ליצמן: מתי הוא מפסיק?
חזי שרפסקי: התוכנית של מתדון היא ארוכת טווח.
חזי שרפסקי: אני יכול לומר ביפו, אדם שהגיע לגיל 92, הבאתי לו את מנת מתדון, הוא מת באותו היום.
חזי שרפסקי: ותפקד.
חזי שרפסקי: זה עזר לו לתפקד.
חזי שרפסקי: אני לא יודע את ההסברים.
חזי שרפסקי: אני מניח שיש הסברים.
חזי שרפסקי: שזה כמעט טיפול אחזקתי עד סוף החיים.
יעקב ליצמן: תסביר לי למה עד גיל 92 הוא היה צריך לקבל מתדון.
חזי שרפסקי: משום שהוא סבל מתגובות של חוסר סם.
חזי שרפסקי: הוא לא יכל להפסיק.
חזי שרפסקי: זו ההתמכרות.
מוחמד ברכה: העניין של הביטוח הלאומי והשילוב בתעסוקה.
מוחמד ברכה: מה המוצא?
מוחמד ברכה: אנחנו רוצים שאנשים יצאו וישתלבו בעבודה.
מוחמד ברכה: אבל אנחנו לא רוצים שהם יאחזו באופן מלאכותי במחיר של הביטוח הלאומי.
חיים מהל: אנחנו במשא ומתן ודיונים עם ביטוח לאומי כבר שנתיים וחצי לדעתי כולל משרד הבריאות ומשרד הרווחה.
חיים מהל: הרעיון העיקרי הוא שצריך לחלק את המכורים לשלוש קטגוריות.
חיים מהל: אחת, כאלה שמקבלים הבטחת הכנסה והדרישה שהם יקבלו הבטחת הכנסה שילכו לגמילה או לטיפול במתדון.
חיים מהל: אין שום סיבה שהמדינה תיתן למישהו 1400 שקל והוא ילך מחר בבוקר או היום לקנות עם זה הירואין.
חיים מהל: אתה רוצה לקבל את הבטחת ההכנסה תלך לטיפול.
חיים מהל: אופציה שנייה זו הגדרה של קטגוריה, חלק מהמטופלים כבעלי אחוז נכות נמוך שלא יאפשר להם קבלת גמלה אבל יאפשר להם שיקום על חשבון הביטוח הלאומי כמו שיש למשוקמים של תאונות עבודה וכן הלאה.
חיים מהל: והאופציה השלישית זה שאדם יוגדר כבלתי ניתן לטיפול.
חיים מהל: באמת יש אנשים שאתה רואה שהם במקום שאתה כבר לא יכול לעזור להם.
חיים מהל: להגדיר אותו כנכה ואז שיקבל קצבת נכות כי הוא נכה.
חיים מהל: אנחנו יודעים שחלק מהמכורים הם נכים לכל דבר.
חיים מהל: אף על פי שהם לא מוגדרים ככה.
חיים מהל: עכשיו ביטוח לאומי לא דחה את זה על הסף.
חיים מהל: זאת אומרת הרעיון נראה להם.
חיים מהל: יש דיון איתם.
חיים מהל: אבל הדברים מתנהלים מאוד לאט.
יאיר גלר: מאוד לאט.
יאיר גלר: אם אפשר לקצר את טווחי הזמן האלה זה מאוד יסייע לנו.
יאיר גלר: זה אחד הדברים הכי משמעותיים פה בכל המערכת הזאת.
מוחמד ברכה: בכל זאת אני חושב שצריך משהו משולב בין קיום דרך הביטוח הלאומי לבין קיום דרך תעסוקה והשתלבות בעבודה.
מוחמד ברכה: לא או זה או זה.
מוחמד ברכה: שזה לא נכנס בתוך שלושת הקטגוריות שאתה נתת.
חיים מהל: מה אתה מתכוון?
חיים מהל: מי לא נופל בקטגוריות האלה?
חיים מהל: יכול להיות שאדם מסוים יפול בקטגוריה אחת היום ומחר בקטגוריה שנייה.
חיים מהל: אבל לדעתי זה כולל את כולם.
יששכר הרמן: ד"ר הרמן מנהל המרכז לטיפול בנפגעי סמים ביפו.
יששכר הרמן: הנושא של הביטוח הלאומי העלה כאן נקודה שלטעמי היא מאוד כואבת.
יששכר הרמן: מטופלים מקבלים קצבות נכות או קצבות הבטחת הכנסה.
יששכר הרמן: חלקם רוצים ללכת לעבוד.
יששכר הרמן: עכשיו בזמנו שדיברתי עם הביטוח הלאומי, יש איזה מדרגות.
יששכר הרמן: אם אתה מרוויח עד סכום איקס אתה תקבל הבטחת הכנסה.
יששכר הרמן: מעל לזה אתה תקבל פחות.
יששכר הרמן: מעל לזה פחות.
יששכר הרמן: ככה שיש איזושהי אפשרות של חפיפה.
יששכר הרמן: עכשיו כשאנחנו פונים לביטוח הלאומי ושואלים עד איזה סכום מותר להם להרוויח?
יששכר הרמן: אנחנו לא מקבלים תשובות.
יששכר הרמן: הפקידים לא מאפשרים לנו לדעת.
יששכר הרמן: כי אז העובדת הסוציאלי יכול לתדרך את המטופל, תשמע, תלך לעבוד באופן רשמי, באופן נקי, אם תרוויח מעל סכום זה אז יקוצץ לך ככה.
יששכר הרמן: אז הוא ידע איפה הוא עומד בכלל.
בני שרפסקי: בהבטחת הכנסה אתה לא יכול להרוויח.
בני שרפסקי: בנכות אתה יכול לקבל 100% מגובה הנכות.
בני שרפסקי: אתה יכול להגיע ל-4000 שקל.
מוחמד ברכה: תסכימו איתי שיש צורך לקיים ישיבה מיוחדת על הנושא הזה עם הביטוח הלאומי והגורמים הנוגעים בדבר ואנחנו נעשה את זה.
דני גורדובסקי: עכשיו בביטוח לאומי יש שני גורמים לפחות.
דני גורדובסקי: גם גורמי הבטחת הכנסה וגם גורמי נכות.
דני גורדובסקי: חשוב ששניהם ידונו.
יעקב ליצמן: אני לא רואה בעיה לשנות שלא לשלול את הבטחת הכנסה על אף שכל פעם שוללים.
יעקב ליצמן: זה נכון.
יעקב ליצמן: יש לפעמים מצבים שהם חריגים.
יאיר גלר: ואז גם יש איזה סוג של אחריות ששולחים אותם להכשרה מקצועית ללמוד מקצוע.
דני גרודובסקי: האבסורד פה הוא עוד יותר גדול כששומעים על נתוני ההצלחה המדהימים שיש במרכז בנושא של מישהו שהוא לא עוסק בפשע אלא להיפך, הוא גם יצרני, גם משפר את התפקוד המשפחתי בצורה משמעותית של למעלה מ-90% הצלחה מוכחת מדהימה ומצד שני בעצם פורעי חוק כי אנחנו תומכים בכאלה שעובדים שחור.
דני גרודובסקי: יש פה דילמה.
דני גרודובסקי: הרווח הוא עצום למדינה ללא ספק.
חזי שרפסקי: המעסיקים מרוויחים מזה.
מוחמד ברכה: אנחנו נגיד כמה מילות סיכום.
מוחמד ברכה: אני מודה לסגן השר והצוות וכל הנוכחים.
מוחמד ברכה: חזקה עלי הדברים שאמר מר גלר שבשנתיים האחרונות יש שיפור, יש ביטוח של הפעילות בתוך משרד הבריאות ואני חושב שהדברים נכונים אבל עדיין המספר של 39 מיליון זה בעצם אותו מספר שהיה קיים בשנה שעברה.
מוחמד ברכה: אנחנו נדבר איתך גם כסגן שר הבריאות וגם כחלק מהממשלה.
מוחמד ברכה: הנושא הזה חייב לקבל סדר עדיפות גבוה יותר.
מוחמד ברכה: דומני שעל אף השיפור שהוזכר כאן עדיין הנושא הזה צריך להיות יותר מרכזי בעבודת משרד הבריאות.
מוחמד ברכה: על אף שאני יודע שיש הרבה בעיות והרבה עניינים שאתה צריך לטפל בהם ואתה לא יכול לתת את כל התשובות.
מוחמד ברכה: אבל עדיין מהדהד בראש שלי אותו מספר שהוזכר בשבוע שעבר שעשינו את הכנס באודיטוריום, שסך הכול הנזקים שנגרמים למדינה משימוש בסמים זה מגיע ל-7 מיליארד שקל בשנה.
מוחמד ברכה: זאת אומרת כל השקעה במלחמה בסמים היא השקעה משתלמת גם כלכלית.
מוחמד ברכה: שלא לדבר כמובן על האדם והחברה והביטחון הסוציאלי והאווירה החברתית.
מוחמד ברכה: לכן אני מבקש מכבוד סגן השר שדווקא בימים האלה שמתקיימים דיונים על תקציב המדינה ועל חוק ההסדרים לתת דחיפה.
מוחמד ברכה: אם אנחנו לא נגיע לתוספת של 8 מיליון לאותם מרכזי טיפול גם מחצית מזה יחשב להתקדמות שהיא נחוצה.
מוחמד ברכה: אני מציע שמשרד הבריאות ישקול את הצעת הרשות בנושא של בית חולים להתמכרויות.
מוחמד ברכה: אני בטוח שגם אתם תגיעו לאותה מסקנה שזה משתלם.
מוחמד ברכה: ההתחייבות שיצאה מהשולחן הזה שדווקא סגן השר הציע אותה למשרד הרווחה, לבוא ולראות את תחומי שיתוף הפעולה באותם מרכזים.
מוחמד ברכה: אני לוקח את המילים של חזי ולא אומר תחנות מתדון.
מוחמד ברכה: אותם מרכזי שיקום.
מוחמד ברכה: זה צעד בכיוון הנכון.
מוחמד ברכה: אני מקווה שעד שיגיע שר הרווחה אנחנו נהיה עם דברים יותר ברורים ואז העניין הזה יובא בפני הוועדה.
מוחמד ברכה: בכל זאת יש מקום אדוני סגן השר להוסיף מכסות לחלוקת מתדון.
מוחמד ברכה: זה על דעתם של כולם.
מוחמד ברכה: היום זה עומד על 3500.
מוחמד ברכה: ההערכה שהצורך הוא 6000.
מוחמד ברכה: צריך להתקדם בכיוון הזה.
מוחמד ברכה: אנחנו כמובן, אותו משפט שהופך למנטרה כאן, אני מאוד מבקש היות והנושא של מלחמה בסמים מפוזר על כמה וכמה כתובות נפל בחלקה של הוועדה הזו שהיא תהיה מקום של מפגש בין הגורמים השונים הנוגעים בעניין.
מוחמד ברכה: אנחנו נקבע פגישה בעניין של הביטוח הלאומי וכל הסוגיה שעלתה כאן.
מוחמד ברכה: אני מקווה שאנחנו נוכל לעזור.
מוחמד ברכה: לסיום כל מה שיידרש מהוועדה על מנת לקדם את הנושא מבחינה ציבורית אנחנו לרשות משרד הבריאות כפי שאנחנו חושבים שמשרד הבריאות צריך להיות לרשות המלחמה המקודשת הזאת שאנשים לא יפלו ואם נפלו להציל אותם.
מוחמד ברכה: ברוכים הבאים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
מוחמד ברכה: הנושא על סדר היום, הטיפול בבני נוער המכורים לסמים.
מוחמד ברכה: בתחילה נשמע את דוד נויברג נציג "אל-סם", אחריו את נציגי משרד החינוך ולאחר מכן נפתח בדיון.
מוחמד ברכה: לא אפתח בהקדמות, אבל אומר את דבריי מאוחר יותר.
דוד נויברג: המנהל הכללי של "אל-סם".
דוד נויברג: כבוד היושב ראש רציתי ראשית לומר שעל פי סדר היום בהזמנה הנושא הוא הטיפול בבני נוער המכורים לסמים.
דוד נויברג: לא רק מכורים אלא על מצב המניעה להתמכרות לסמים וזה תפקידנו.
דוד נויברג: הכנו מצגת קצרה ונשתתף בדיון.
דוד נויברג: יכנס לחדר חבר חשוב שלנו מר זאוב מנהל "אל-סם" סכנין.
דוד נויברג: "אל-סם" הוקמה כעמותה ציבורית בשנת 1974 על ידי אנשי ציבור, מתנדבים עם מודעות חברתית שחברו לאנשי מקצוע.
דוד נויברג: במטרה לגרום לכך שתהייה פעילות למניעת שימוש בסמים בעיקר בקרב בבני נוער, לנושא הסמים נוסף גם נושא האלכוהול.
דוד נויברג: "אל-סם" פועלת בעיקר בקרב בני נוער וצעירים, ומבקשת לצמצם שימוש לרע באלכוהול וסמים ומאפשרת קבלת טיפול רפואי לכל נער ונערה, למשפחתם ולסביבתם הקרובה.
דוד נויברג: במשך הדיון נעלה את הנושא.
דוד נויברג: הבעיה היא המשמעות הפסיכולוגית סוציאלית של שימוש בסמים אצל נוער כולל אלכוהול, בכך שהשימוש מהווה ניסיון להימלט מהקושי שכרוך בגיל ההתבגרות, מתהליך הגדילה ומתהליך ההתפתחות.
דוד נויברג: טיפול נכון ומקצועי אמור להחזיר את הנער למסלול של התמודדות עם החיים, להתמודדות ראויה וגם לחזק את ההורים ולתת להורים כלים כדי לתת תמיכה להתפתחות הנער או הנערה.
דוד נויברג: מצאנו לנכון להביא דוגמה של כרוניקה פלילית מהימים האחרונים והיא מעצרו של נער שחשוד שדקר למוות נער אחר בן שש עשרה מאשדוד.
דוד נויברג: מעצרו הוארך והוא הודה שהוא רצח ואף שיחזר את המעשה.
דוד נויברג: בנוסף הוא הודה שהוא היה שיכור בעת המעשה.
דוד נויברג: זה היבט האלכוהול שקשור בנוער.
דוד נויברג: מצד הפרקליטות והתזכירים ובכל מה שקשור בטיפול במקרים כאלה הם סבורים שהנער הוא נער נורמטיבי ללא עבר פלילי, הוא מדריך ומתנדב בתנועות נוער וסיים סדנת הכנה לצבא ההגנה לישראל ורוצה להתגייס ליחידה קרבית.
דוד נויברג: יש לנו דוגמה מהחיים, דוגמה טרגית בנושא של השפעה של אלכוהול על התנהגות של נער נורמטיבי.
דוד נויברג: מהי ומהי "אל-סם"?
דוד נויברג: אנחנו רואים את עצמנו כמרפאה שאליה יכולים לפנות ולהפנות בני נוער ובני משפחה כאשר החיים שלהם שובשו עקב שימוש בסמים ובאלכוהול.
דוד נויברג: היתרונות שמטופל ומשפחתו עשויים למצוא כאשר הם באים בשערי "אל-סם" – הנקודה המהותית והמרכזית היא היכולת לשמור על דיסקרטיות לצורך התחלת הטיפול והמשך הטיפול.
דוד נויברג: הפעילות נעשית בשעות אחר הצהריים באופן שאינה פוגעת בשאר המטלות הנורמטיביות בחייו של מתבגר כמו: קשר עם חברים, לימודים ומשפחה.
דוד נויברג: צוות המטפלים הוא מקצועי ובעל ניסיון, יש לנו ידע ויכולת לגייס וליצור יחסי מטופל ומטפל ולהתמיד בתהליך הטיפולי.
דוד נויברג: הסודיות מקלה גם על ההורים שחוששים מסטיגמה והכתמה על עתיד המטופל.
דוד נויברג: בהקשר הזה אני מבקש להזכיר שיש הליך של א.ת.
דוד נויברג: אי תביעה שבו המטופל היה והוא מתמיד ומסכים, והוא ממשיך בחייו ללא רישום פלילי, הוא יכול להתגייס לצבא והחברה למעשה לא תדע על הנפילה שהייתה לו בימי בגרותו.
דוד נויברג: אנחנו זריזים וקלים בקליטה של מטופלים ומסתייעים במתנדבים.
דוד נויברג: אין הרבה בירוקרטיה, יש לנו קו פתוח.
דוד נויברג: המותג אל-סם הוא מותג מוכר וחזק, הורים שנתקלים בסימני אזהרה וגם נערים עצמם פונים, ישנן פניות של נערים, השם הראשון שעולה בדעתם זה לחפש את מספר הטלפון ואת המספר של קו חם של "אל-סם" כדי להתקשר ולבקש עזרה, זו ממש עזרה וזו הצלת חיים.
דוד נויברג: אנחנו פועלים באמצעות טיפול פרטני וקבוצתי לבני נוער, אנחנו מדריכים הורים גם באופן פרטני וגם באופן קבוצתי, יש לנו פרויקטים מכווני טיפול לבני נוער בסיכון שזה גם חלק מניעתי.
דוד נויברג: יש לנו טיפול פרטני וקבוצות העשרה לילדי מכורים, זו בעיה בפני עצמה כי ילדים שנולדו להורים מכורים כאמור לא בחרו את ההורים, הם נולדו לתוך הוויה של הורים מכורים.
דוד נויברג: יש לנו שישה עשר סניפים ברחבי הארץ ואנחנו מעוניינים להרחיב את הפריסה הארצית שלנו.
דוד נויברג: יש את קו חם, קו מקצועי שמאפשר מענה מקצועי ומיידי לפונים דרך הטלפון ודרך האינטרנט, גם לנערים וגם ובעיקר לבני משפחתם.
דוד נויברג: אנחנו מטפלים בכאלף בני נוער באופן פרטני בשנה.
דוד נויברג: יש כחמשת אלפים בני נוער שנחשפים לטיפול בקבוצות מכוונות טיפול ובפעילויות למניעת שימוש בסמים ובאלכוהול.
דוד נויברג: כשלושת אלפים הורים זוכים לייעוץ ולהדרכה פרטנית וקבוצתית.
דוד נויברג: מתוך ראיה ונוכחות במקום אני מתרשם שיש מספר רב של הורים סביב הטיפול של הנער בייעוץ והדרכה.
דוד נויברג: זה למעשה עוד טיפול במעגל הקרוב מטופל.
דוד נויברג: אנחנו משתדלים להיות רגישים תרבותית ומטפלים גם בשפת האם של המטופלים כולל בשפות ערבית, רוסית, עברית , אמהרית, באותן קבוצות שנקלעו למצבים שתיארנו קודם.
דוד נויברג: אנחנו עושים גם פעולות של מניעה והסברה, מניעה ראשונית היא באמצעות מנהלי בתי ספר ויועצות חינוכיות, מניעה בשיתוף קידום נוער ופנימיות, הדרכה של צוותי חינוך לזיהוי ואיתור של משתמשים והפנייתם לטיפול, העברת תכניות מניעה והסברה בבתי ספר ותנועות נוער ומתנ"סים.
דוד נויברג: אנחנו משתדלים להיות בקשר עם מורים וזה חלק חשוב מאוד.
דוד נויברג: מחקר שנערך ב"אל-סם" בתקופה שלאחר גמר טיפול הראה תוצאה טובה מאוד, היינו רוצים לשפר אותה, תוצאה של 77.4% של מסיימי טיפול ב"אל-סם" שהם אינם משתמשים יותר בסמים.
דוד נויברג: כמובן שהטיפול נעשה תוך כדי טיפול מקצועי, בדיקות שתן, מעקב, וניטור התנהגות המטופל במהלך הטיפול.
מוחמד ברכה: אפשר להרחיב את הנושא בדף לפני האחרון, כשאתם מדברים על מוסדות חינוך בכלל על הקשר עם מערכת החינוך.
דוד נויברג: זו נקודה מאוד מהותית ואתה צודק אדוני היושב ראש, במישור אחד קבעתי פגישה עם המנהל הכללי של משרד החינוך לאחר פתיחת שנת הלימודים במטרה לחזק.
דוד נויברג: משרד החינוך עושה היום פעילות אבל לא בהיקפים שאני חושב שהם ראויים במטרה לעגן בתוך תכנית הלימודים תכנית לזיהוי וחינוך למניעה, להכרה בסכנות בשימוש באלכוהול ובסמים.
דוד נויברג: כפי שמלמדים זהירות בדרכים אני חושב שבהיקף כזה לפחות ואף יותר צריך ללמד.
מוחמד ברכה: יש גוף אחר חוץ מ"אל-סם" שעוסק בעניין הזה באופן מסודר?
דוד נויברג: כן, ברשויות המקומיות, אבל זה תלוי בשיתוף הפעולה ברשויות מקומיות מסוימות ובאפשרות שלנו.
דוד נויברג: לגבי הרשויות המקומיות זו נקודה שנרצה לדון באפשרות לשינוי חקיקה והיכולת לאכוף על הרשויות המקומיות לבצע פעולות הסברה ומניעה.
דוד נויברג: נכון לעכשיו במקומות מסוימים מאפשרים לנו להיכנס לאסיפות הורים, להיפגש עם הורים במסגרת בתי ספר וכאשר אנחנו נכנסים אנחנו זוכים להצלחה.
דוד נויברג: אנחנו מקבלים הזמנות להופיע בוועדי הורים כיתתיים, בבתים פרטיים ולתת הסבר על הסכנות, לתת הסבר לזיהוי "נקודות אדומות".
דוד נויברג: לזה אני חושב אדוני התכוון.
דוד נויברג: לא בכל הרשויות אנחנו זוכים ליחס הזה.
בני יעקב: זו לא גמילה.
דוד נויברג: אני רואה זאת כנקודה מאוד מהותית, ככל שאנחנו נגיע לגיל הרך, בהתאם ליכולת הקליטה של ילדים, כמו שמלמדים אותם מה זה אור אדום אפשר באופן מקצועי להסביר להם על הסכנות של התמכרות לסמים ולאלכוהול שגורמת לאי שליטה בחיים, זו מתודולוגיה מקצועית והייתי רוצה שזה יכנס בצורה מסודרת למערכת החינוך.
דוד נויברג: הייתי שמח אם כדי להכניס את זה היה אפשר לאכוף את זה על הרשויות המקומיות באמצעות חקיקה.
מוחמד ברכה: תלמידים או נערים שנושרים, מונשרים או נפלטים ממערכת החינוך, לנוער המנותק יש רמת סיכון הרבה יותר גבוהה.
ענת הוצלר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם קידום נוער.
ענת הוצלר: ראשית עלי לציין שבכל ישוב עובדים באופן שונה, גם ברמת המניעה וגם ברמת הטיפול, בכל ישוב זה בהתאם לכוחות ולשיתופי הפעולה בשטח.
ענת הוצלר: למשל בתל אביב אנחנו עובדים בתוך חלק מהשכונות יחד עם עובדי קידום נוער.
ענת הוצלר: קיבלנו מקום במתנ"ס של קידום נוער ואחת העובדות שלנו קולטת שם את אותם ילדים מנותקים, היא נמצאת שם גם כדי שהיא תוכל להגיע אליהם לבתים ושגם הם יוכלו להגיע אליה כי זה קרוב, אם זה רחוק הם לא באים.
ענת הוצלר: בשיתוף עם המדריכים המקומיים אנחנו יוצרים הנגשה בתוך השכונה.
ענת הוצלר: בשנה שעברה היינו בתוך ניידת "עלם" באזור התחנה המרכזית, שכונת פלורנטין.
ענת הוצלר: יצאנו בערב לאיתורי לילה עם ניידת "עלם" בתוך השכונות היכן שניתן וקיימת דרך, אנחנו עובדים בשיתוף.
ענת הוצלר: באמצעות שיתוף הפעולה עם גורם שפרוס בשטח אנחנו יוצרים קשר, גם לצורך עזרה איתור וגם לצורך ייעוץ במקום.
ענת הוצלר: אנחנו משתדלים שהיכן יש משאב כספי גם להגיע יותר לעבודת שטח ושיתוף הפעולה הוא יפה.
ענת הוצלר: אנחנו עובדים בתוך יפו, יש לנו שלוחה בתוך יפו באזור מגן אברהם.
ענת הוצלר: שם יש לנו עובד דובר ערבית שנמצא בקשר עם שכונת עג'מי ושכונות אחרות באזור.
ענת הוצלר: אלו הדרכים היחידות עם הגורמים בשטח.
מוחמד ברכה: אני מציע לתת לדוד נויברג להשלים את המצגת שלו, ואחר כך נשמע גורמים אחרים.
דוד נויברג: אנחנו מטפלים בבני נוער וצעירים בסיכון שחלקם מנותקים, וגם עם בני נוער נורמטיביים.
דוד נויברג: החלוקה היא של ילדי הארץ, עולים, בני עולים, דוברי עברית, ערבית, רוסית, אמהרית, ילדים להורים מכורים.
דוד נויברג: מפנים אלינו גם הורים ובני משפחה, גם שירות מבחן לנוער, מנהלי בתי ספר והצוותים החינוכיים של בתי הספר, יש גם פניה עצמית של חבר מביא חבר של בני הנוער עצמם.
דוד נויברג: אנחנו מאוד מעוניינים להרחיב את הפריסה הסניפית ולהיות נוכחים בפריפריה ובישובים נוספים.
דוד נויברג: כרגע אנחנו בהרחבה ניכרת במגזר הערבי גם בצפון בגוש מעלות תרשיחא וגם בדרום בסביבה הבדואית, גם בחיפה בחלק הערבי שלה, ביפו אנחנו כבר נוכחים.
דוד נויברג: אנחנו עובדים על הנושא ומגייסים כספים יעודים לנושא הזה כדי לפעול מקצועית.
דוד נויברג: אנחנו מבקשים שתהייה הרחבה של שיתוף הפעולה עם גורמי סמכות וגורמי חינוך בקהילה שזה כולל גם את הרשויות המקומיות, לצורך איתור והפניה לטיפול.
דוד נויברג: למעשה הם רואים את הנערים לפנינו.
דוד נויברג: אנחנו היינו רוצים שיינתן מענה פסיכיאטרי מקצועי בתוך סניפי "אל-סם", זאת אומרת שלפי קביעה נשב יום בשבוע עם איש מקצוע מתחום מדעי הנפש, כלומר פסיכיאטר כדי שיעשה הבחנות המקצועיות מהתחום שלו, זה יעמיק את הטיפול אצלנו.
דוד נויברג: אנחנו חושבים שבתקצוב ראלי ניתן לעשות את זה וזה דבר חיוני ביותר.
דוד נויברג: כפי שאני מציג מתוך תקציב "אל-סם" חלקו בא מהממשלה וחלק בא מקרנות ותרומות.
דוד נויברג: אנחנו משקיעים הרבה מאוד אנרגיה בגיוס תרומות בארץ ובחוץ לארץ.
דוד נויברג: אני חושב שהמדינה צריכה להיות מעורבת יותר בתקצוב.
דוד נויברג: היום אנחנו מקבלים רוח גבית ושיתוף פעולה מעולה עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים, כולל תקצוב.
דוד נויברג: גם מצד התמיכה המקצועית והתיאום אנחנו נהנים מאוד ומאוד מערכים אותה.
דוד נויברג: אני הייתי רוצה לראות הרחבה של התמיכה של גוף מקצועי כמו הרשות.
מוחמד ברכה: אני מבקש להבין למה ציינת את הטיפול הפסיכיאטרי.
מוחמד ברכה: הפסיכיאטריה זה שלב מאוחר, הנער כבר נפל והוא בתוך הגדרה שתהייה לו לרועץ לאורך כל החיים.
מוחמד ברכה: השאלה למה השלב של פסיכולוג לא קודם?
דוד נויברג: בצוות שלנו יש גם פסיכולוגים וגם עובדים סוציאליים.
דוד נויברג: ישנם מקרים חורגים שמחייבים אבחןן ברמה של פסיכיאטר.
דוד נויברג: אני חושב שמאחר ואנחנו נמצאים במעגל עם המטופל, ואם המטפל המקצועי מבחין שישנה בעיה שיכולה לגלוש למגרש של פסיכיאטר, אנחנו היינו רוצים להיות במצב שיהיה לנו תקציב להפנות לרופא פסיכיאטר כדי שתהיה המשכיות ורצף בטיפול.
מוחמד ברכה: בצוות הקיים יש פסיכולוג ועובדים סוציאליים.
דוד נויברג: אני מציג כאן פרוספקט אופייני של תחנה שלנו.
מוחמד ברכה: ציינת שאתה מקבל רוח גבית, איך התקצוב של העמותה מתנהל?
דוד נויברג: אנחנו מדווחים על פעילות ומקבלים עבור כל טיפול.
דוד נויברג: יש לנו פרויקט ייחודי של משרד הקליטה שהוא מתוקצב ממשרד הקליטה.
גליה שחם: אני יושבת קצת מופתעת.
גליה שחם: דוד נויברג חדש בתפקיד ואני לא חושבת שאתה לא מכיר את התכניות של משרד החינוך.
גליה שחם: אני מקווה שאתה לא רוצה ש"אל-סם" יחליף את משרד החינוך בתפקידים שלו.
גליה שחם: אני חייבת לומר שאנחנו כבר שנים רבות עובדים עם "אל-סם" בשיתופי פעולה יוצאים מהכלל.
גליה שחם: אנחנו מאפשרים כניסה לבתי ספר, אנחנו מאוד נעזרים בשירותים הטיפוליים של "אל-סם" ואנחנו כן עומדים על כך שהעבודה בבית הספר תעשה על פי מדיניות משרד החינוך ולא על פי מדיניות "אל-סם", עם כל הכבוד לכל האנשים שעובדים ב"אל-סם".
דוד נויברג: דובר על שיתוף פעולה.
גליה שחם: לא דיברת על שיתוף פעולה, אתה מאוד ביקרת והצגת תמונת מצב שהיא בכלל לא תמונת המציאות, אני חושבת שהאנשים שיושבים מסביב לשולחן ושאנחנו עובדים איתם הרבה שנים יחד כן יודעים את התמונה טוב יותר.
גליה שחם: אבקש קצת לפרט.
גליה שחם: במהלך של שנתיים לפחות ישבנו בוועדה ברשות למלחמה לסמים שתפקידה היה להבנות את הרצף הטיפולי.
גליה שחם: כמו שתיארת יש הבדל מאוד גדול בין כלל אוכלוסיית התלמידים שהיא רוב אוכלוסיית התלמידים שנמצאים בבית הספר, הם אינם משתמשים בצורה בעייתית לא בסמים וגם לא באלכוהול.
גליה שחם: יש בתוך בית הספר את אותה אוכלוסיית תלמידים שמשתמשת בסמים, שימוש מזדמן או שימוש יותר בעייתי.
גליה שחם: יש את אותה אוכלוסיה שמתמשת באלכוהול בשימוש בעייתי.