GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד ברכה: אין לי ספק שיש כאן הישג גדול של המשטרה ובסופו של דבר של החברה בישראל.
מוחמד ברכה: השאלה היא הגידול במספר התפיסות, האם הוא ביטוי ליעילות?
מוחמד ברכה: אני אומר כן.
מוחמד ברכה: האם בנוסף הוא גם ביטוי של היצע גדול יותר?
מוחמד ברכה: איך אתם מזהים את מה שקורה?
זאב ציגלברג: של ביקוש גדול ביותר.
מוחמד ברכה: אני לא רוצה להשוות עם הביקוש.
מוחמד ברכה: אני רוצה להשוות עם מה שנכנס ונתפס ומה שנכנס ולא נתפס.
זאב ציגלברג: כן, אבל אם לא היה ביקוש, לא היה יבוא ולא היה שוק.
חמד עמאר: אני אשלים את שאלת היושב-ראש.
חמד עמאר: האם יש לנו נתונים על כמות הצריכה שלנו בארץ?
אורית נחמני: את זה הרשות יכולה לומר לך.
איתן גורני: ודאי, זה אצלנו.
איתן גורני: כל הזמן אנחנו מביאים לכאן את הנתונים.
איתן גורני: אני רוצה לברך גם את מחוז המרכז וגם את משטרת ישראל ולא פחות מזה את המכס כי כאן הוצגה תפיסה גדולה ואדירה.
איתן גורני: הרמנו אליהם טלפון ובירכנו אותם.
איתן גורני: אנחנו נבוא לבקר אותם וגם אתם צריכים לבוא ולבקר אותנו.
מוחמד ברכה: בפעם הבאה אני אדע למי להתקשר.
מוחמד ברכה: הפעם התקשרתי רק למפכ"ל.
איתן גורני: במרץ השנה הייתה בווינה ועידה גדולה של האו"מ בנושא הסמים והיא באה לסכם תוכנית של עשר שנים שהאו"מ הכריז עליה בשנת 1998 והיא כללה את כל הדברים שאבי אומר.
איתן גורני: אמנם אכיפה והכל, אבל גם דיברה על מניעה ודיברה על טיפול ושיקום.
איתן גורני: במלאת עשר שנים, עשו ועידה לסיכום, כדי לראות מה יצא מהתוכנית הזאת.
איתן גורני: לי היה הכבוד לייצג את המדינה בכינוס הזה.
חמד עמאר: אתה בא מהמדים האלה.
איתן גורני: רוב שנותיי בחיים הייתי, כולל במודיעין של המשטרה, הייתי סגן ראש המודיעין של המשטרה במשך תקופה לא קצרה.
איתן גורני: הדברים מוכרים לי.
איתן גורני: מה שאני יכול לסכם שלמרות המלחמה הגדולה של עשר השנים ולמרות הטיפול, השיקום והמניעה, העולם כעבור עשר שנים לא נמצא במצב יותר טוב מאשר היה לפני עשר שנים ובמידה רבה הוא נמצא גם במצב פחות טוב.
איתן גורני: יש מדינות בהן ירדה צריכת הסמים, אבל יש אחרות בהן עלתה צריכת הסמים.
איתן גורני: יש מדינות שהיו יצרניות סמים והצליחו לצאת מזה אבל הן הפכו להיות צרכניות סמים.
איתן גורני: אם תאילנד פעם הייתה מראשי המגדלים של סמים, היום היא לא מגדלת הרבה אבל היא מייבאת הרבה ושם משתמשים בעיקר ביב"א.
איתן גורני: כלומר, בסך הכל מצבו של העולם הוא לא יותר טוב כעת ואולי פחות טוב.
איתן גורני: הנושא הזה של שיתוף פעולה בינלאומי עלה בכנס בצורה מאוד דרמטית ובאמת ניתן להמר, כמו שאבי אמר, שלפני כך וכך שנים היה קושי בשיתוף פעולה בין נתב"ג לבין תל-אביב, בין חיפה לבין תל-אביב, והיו מריבות, לא דיברו המשטרה עם המכס וכולי.
איתן גורני: לפעמים ממש הייתה מלחמה, אבל היום הדברים האלה לא קיימים.
איתן גורני: היום גם בתוך המדינה עובדים בצורה הרמונית וגם במישור הבינלאומי יש היום מערך של שיתוף פעולה.
מוחמד ברכה: ובכל-זאת?
מוחמד ברכה: הסיפור המתמשך הזה של המכולה בחיפה, שזה לא נגמר כבר שנים.
מוחמד ברכה: נדמה לי שסיפרתי כאן שלפני כמה שבועות פגשתי כאן את ראש העיר והוא אמר לי שהם עובדים על זה.
מוחמד ברכה: אני חושב שהתשובה הזאת חוזרת על עצמה כמה וכמה שנים.
מוחמד ברכה: אני מדבר על המכולה בנמל חיפה.
איתן גורני: על כל פנים, אני יכול לומר שמול שיתוף הפעולה הבינלאומי הנהדר של כל המשטרות והארגונים, אנחנו רואים שיש שיתוף פעולה בינלאומי לגמרי לא רע ואולי לפעמים אפילו יותר טוב בין העבריינים כאשר ישנה פעילות בינלאומית.
איתן גורני: בכל אופן, המפתח בלחימה בסמים בכלל היום היא הפעילות הבינלאומית.
איתן גורני: משטרת ישראל והמכס טיפחו בשנים האחרונות והגדילו את הפעולה הבינלאומית שלהם בצורה לדעתי מדהימה.
איתן גורני: היכולות של המכס והיכולות של המשטרה, הכלים בהם הם משתמשים, אלה דברים שבזמן שאני הייתי במשטרה אפילו אי אפשר היה לחלום שהם קיימים.
איתן גורני: בסופו של דבר יש גבול ליכולת שהיא פרופורציונית לאמצעים שאפשר להשקיע.
איתן גורני: לכן אנחנו למשל בכוחותינו הדלים מנסים לעזור בכל מיני תחומים גם למשטרה וגם למכס, אבל זאת טיפה בים.
איתן גורני: כלומר, כמו שאבי אמר, כמה משתלמת ההשקעה בסם, כאשר מ-6,000 דולר אתה יוצר 100 אלף דולר, כך אני טוען גם משתלמת ההשקעה בתחום הזה של האכיפה.
איתן גורני: כל מכשיר, כל אמצעי, כל דבר שאתה יכול לעשות, להרבות נציגים בעולם – ויש למשטרה ולמכס מארג של נציגים בכל העולם – כל דבר כזה מוסיף וכל דבר כזה תורם.
איתן גורני: זה לצד האכיפה.
איתן גורני: מצד שני, אמר אבי נכון, הרי אי אפשר לנתק את הנושא של האכיפה מהנושאים האחרים והוועדה הזאת ויושב-ראש הוועדה מודע להם היטב.
איתן גורני: כל זמן שיהיה ביקוש, יהיה היצע.
איתן גורני: מי שקצת למד פעם כלכלה ויודע על העקומה של ההיצע והביקוש, יזכור גם שיש חומרים ויש דברים בהם העקומה לא משתנה בהתאם להיצע והביקוש כי הביקוש הוא כל כך גדול שככל שעולה המחיר, עדיין ממשיך הביקוש והסמים הם אחד החומרים האלה.
איתן גורני: כמו שאבי אמר, מי שלא הצליח להיגמל – ויש גם כאלה שהצליחו להיגמל – וחלק גדול אכן או לא הולך לגמילה או לא מצליח להיגמל, הוא חייב את הסם והוא יעשה כל דבר וישלם כל מחיר והמחיר הנגבה הוא המחיר מהרכוש שהוא גונב מאתנו או מדברי פשיעה אחרים.
איתן גורני: לכן מצד אחד אנחנו צריכים להילחם במישור של האכיפה ומצד שני אנחנו צריכים לדבר על נושא של טיפול ושיקום.
איתן גורני: הכי חשוב זה הנושא של מניעה.
איתן גורני: אלה הם דברים שאני נאמתי במליאה, אז גם אמרתי שמוכרחים לשלב ידיים גם בתחום הזה וגם בתחום של המניעה, אבל זה לא נושא הדיון כאן.
איתן גורני: יושב-ראש הוועדה וחברי הוועדה יודעים כמה זמן אנחנו משקיעים כאן בוועדה גם בנושאים של האכיפה.
איתן גורני: אני רוצה לומר עוד דבר אחד.
איתן גורני: אנחנו ראינו בפרשיה הזאת – אבל גם באחרות – את המעורבות הגדולה של משפחות הפשיעה הגדולות בישראל.
איתן גורני: בזמנו נטלנו חלק יחד עם המכס ועם המשטרה בנושא הזה של הלבנת הון וזה אחד החוקים הכי חשובים שנוצרו.
איתן גורני: משום מה כל הזמן טענו נגדנו בישראל שהלבנת הון בישראל היא לא מסמים וכמה שהראינו שבכל העולם 80 אחוזים מהכספים שמולבנים באים מכספי סמים והבאנו אסמכתאות מארצות-הברית, מקנדה, מצרפת וממדינות אחרות, אמרו שלא בארץ כי בארץ מדובר בפעילות כלכלית, מרמים את מס הכנסה וכולי.
איתן גורני: נדמה לי שבפרשיה הזאת הראתה המשטרה את הקשר שבין משפחות הפשיעה הגדולות והמימון של סמים.
איתן גורני: כאן אני רוצה את עזרת הוועדה כי בזמנו הוחלט בדרך שהוחלט לנתק בין הלבנת הון לבין החילוט של הסמים וליצור שתי קופות כאשר קופה אחת של הלבנת הון וקופה אחת של סמים.
איתן גורני: בקופה של הלבנת הון, בגלל שאלה משפחות פשיעה, הצטברו סכומים הרבה יותר גדולים מאשר בחילוט.
איתן גורני: מהחילוט נהנים כל אלה שיושבים כאן מסביב – הכלבייה של המכס נעזרה, חס ושלום לא במאה אחוזים, אבל נעזרה בדברים שלנו, משטרת ישראל כולל כל היחידות החדשות שהוקמו הסתייעה באותם כספים שיכולנו לעזור בהם וקנתה בהם מכשור חשוב.
איתן גורני: לכן מאוד חשוב שגם כאן נעלה את הנושא הזה של החילוט של הלבנת הון והאפשרות שחלק מהכספים של הלבנת הון יבואו גם לנושאים של מלחמה בסמים.
מוחמד ברכה: אנחנו נפנה בעניין למשרד האוצר.
איתן גורני: לא, למשרד המשפטים.
מוחמד ברכה: למשרד המשפטים.
מוחמד ברכה: לפני שאנחנו מסיימים, אני אשאל את השאלה לשמה התכנסנו.
מוחמד ברכה: כמובן התכנסנו כדי לברך ולעודד, אבל אחרי כל זה האם אתם יכולים לומר לוועדה מה הצרכים מבחינת כוח אדם, מבחינת טכנולוגיות, מבחינת שיתוף פעולה?
מוחמד ברכה: אנחנו רוצים לשמוע כדי להעביר את הדברים הלאה בשם הוועדה.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה חשוב לגבי התפיסות הבאות אבל זה לא ישנה לגבי מה שהיה.
אבי נוימן: אני אענה לך על זה בפשטות.
אבי נוימן: היום קראתי בעיתון על משכורות של כל מיני אנשים במשק, ואני לא יודע אם זה נכון או לא נכון.
אבי נוימן: זאת אומרת, מציל מרוויח 40 אלף שקלים בחודש או דברים בסדר גודל הזה.
אבי נוימן: השוטרים שלי בימ"ר, שוטרים במשטרת ישראל, שוטר מתחיל מרוויח 4,000 שקלים.
אבי נוימן: כאן זה מתחיל וכאן זה נגמר.
אבי נוימן: צריך לשפר את המשכורות של השוטרים כי אנחנו עובדים קשה, אנחנו עובדים מסביב לשעון ואנחנו עובדים עם מה שיש אבל אין לי ספק שביום שנקבל עוד אמצעים ועוד יכולות, זה ישפיע.
אבי נוימן: שוב, כמו שאמרתי, שלא יהיה לך ספק, זה שאנחנו נהיה יותר טובים, זה לא יפסיק את נגע הסמים במדינה כי זה מורכב מדיי.
אבי נוימן: כל מילה שנאמרה כאן היא מילה בסלע.
אבי נוימן: מדובר בחינוך וכל המכלול הזה הוא מורכב אבל אם אתה שואל אותי מה אני צריך כדי להילחם בסמים, זה לא רק בסמים אלא זה בסמים, בפשיעה, באלכוהול, בתיקי הרצח שאנחנו כל יום מחדש מתעוררים להם, באלימות וכולי.
אבי נוימן: אני חושב שברור למדינה יותר ויותר כמה ביטחון הפנים חשוב למדינה.
אבי נוימן: אנחנו משקיעים בצבא, אנחנו משקיעים בשירותי הביון של המדינה כי ביטחון המדינה הוא מעל הכל, אבל ביטחון הפנים לא חשוב פחות מביטחון החוץ.
אבי נוימן: עדיין אני חושב שהמשטרה מקבלת פחות.
אבי נוימן: שוב, אני לא נמצא בצומת של מקבלי ההחלטות, אבל אני נמצא ביחידה שלי, בימ"ר שלי, ואני יכול לומר לך מה אני רואה מהמקום בו אני נמצא.
אבי נוימן: אתמול ישבתי עם קצין מצטיין שלי שהגיש פנייה כי הוא רוצה לעזוב כי הוא הולך לעבוד נדמה לי במכס באשדוד או במקום אחר, כי שם הוא ירוויח הרבה יותר מאשר הוא מקבל אצלי וזה כאשר אצלי הוא עובד הרבה יותר קשה.
אבי נוימן: אין לו יום, אין לו לילה, אין לו שישי, אין לו שבת, כי אי אפשר להגיע לתיק כזה, אי אפשר להגיע להצלחה כזאת בלי לעבוד מסביב לשעון.
אבי נוימן: כאשר המחיר הוא משכורת של 4,000 שקלים לחודש – לא שלי, ברוך השם אני כבר מרוויח טוב – לשוטרים שהם שוטרים חדשים, זאת בעיה.
אבי נוימן: השוטרים החדשים משתכרים משכורת שלא עומדת בקנה מידה לחשיבות של העבודה שהם עושים.
מוחמד ברכה: בסיום הישיבה אני רוצה לברך את המשטרה על התפיסות.
מוחמד ברכה: אני מבקש להעביר בשם הוועדה את תודתנו גם לאותו שוטר שמקבל 4,000 שקלים בחודש.
אבי נוימן: זאת אומרת, לכל השוטרים.
מוחמד ברכה: לכולם.
מוחמד ברכה: בינתיים אנחנו לא יכולים לשלוח לו העלאה במשכורת אבל לפחות ברכות אנחנו כן יכולים לשלוח.
מוחמד ברכה: אנחנו נעביר את הדברים לשר לביטחון פנים שעכשיו הוא הממונה גם על הרשות וגם על המשטרה.
מוחמד ברכה: אם הוא ייזום כשר בממשלה, אני יכול להבטיח שלפחות חברי הוועדה וחברים אחרים יעמדו לצדו, ובכל אופן אני אעמוד לצדו.
מוחמד ברכה: אני מקווה שתופיעו בפנינו הרבה פעמים בנסיבות כאלה של תפיסות למרות שאני יודע שככל שהמשטרה משתכללת ורשויות אכיפת החוק משתכללות, כך גם משתכללים העבריינים ובדרך כלל אנחנו רודפים אחריהם ולא הם רודפים אחרינו.
מוחמד ברכה: אנחנו רודפים אחרי השכלולים שלהם ולא הם רודפים אחרי השכלולים שלנו.
מוחמד ברכה: זאת משימה סיזיפית ואכן צריך למנוע שהמצב יידרדר עד לתהום.
מוחמד ברכה: שוב, אני מברך אתכם, מודה לכם ומאחל לכם הצלחה.
חמד עמאר: הערה לדברים שנאמרו.
חמד עמאר: אני עצמי ישבתי עם השר לביטחון הפנים ושמעתי ממנו שהוא באמת עושה את כל המאמצים ונלחם כדי לשפר את נושא המשכורת של השוטרים שמשתכרים 4,000 שקלים בחודש.
חמד עמאר: זה עלה בשיחה שלנו והוא עובד על זה, נלחם על זה ורוצה לשנות את פני הדברים.
חמד עמאר: הוא מאמין בכך שצריך לשפר את משכורות השוטרים, כך שיש לנו גם תמיכה של השר לביטחון הפנים בנושא הזה.
מוחמד ברכה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בנגע הסמים.
מוחמד ברכה: על סדר יומנו תעריף משרד הרווחה המשולם עבור דיירי הקהילות הטיפוליות.
מוחמד ברכה: הנושא עלה עקב פנייתו של מר איתן סלע, מנכ"ל מרכז גמילה אילנות ולכן ללא דברי הקדמה ופתיחה, אני נותן לו את רשות הדיבור ולאחר מכן נשמע את משרד הרווחה.
איתן סלע: לפני זמן לא רב הורידו לנו את התעריף וההסבר לכך היה שמאחר שדמי ההבראה קוצצו ב-50 אחוזים, התעריף אמור לרדת.
איתן סלע: אנחנו בחנו את העניין הזה מהרבה מאוד זוויות והסתבר לנו שאנחנו בעצם לא יודעים איך נעשה עדכון התעריפים והאם הוא קשור למדד או האם הוא קשור למדד במלואו או לחלקים ממנו.
איתן סלע: אנחנו הרי לא בדיוק קונים דירות ומוכרים דירות אלא אנחנו קונים מזון, חשמל, מים, תרופות וכוח אדם.
איתן סלע: כאשר נכנסנו לרזולוציה יותר גבוהה שמתייחסת למרכיב של אפילו אם באמת היינו צריכים להוריד 50 אחוזים מדמי ההבראה, דבר שלא מחייב אותנו כי אנחנו לא עובדי מדינה, גם אז לא ברור לנו איך נעשה החשבון.
מוחמד ברכה: אין מרכיב הבראה בשכר?
איתן סלע: יש מרכיב של הבראה והוא משולם.
איתן סלע: אנחנו פורסים את זה על שישה חודשים כי בבת אחת זה כבד אבל יש מרכיב של הבראה.
איתן סלע: כמובן שזה פועל יוצא של הוותק של העובד ושל מספר שנות העבודה שלו.
איתן סלע: יחד עם זאת, מתחילת השנה המדד עלה ב-3.02 אחוזים לאותו זמן שהחליטו לקצץ ובנוסף לזה המע"מ עלה באחוז, כאשר צריך לזכור שמידת ההוצאות שלנו על דברים עליהם אנחנו משלמים מע"מ מהווים 45 אחוזים מסך כל ההוצאות.
איתן סלע: בין 50 ל-55 אחוזים זה שכר, כי זאת עבודה עתירת כוח אדם, כך שההשפעה של המדד וההשפעה של המע"מ על התקציב או על התעריף היא הרבה יותר גדולה מאשר החלק היחסי של 50 האחוזים מדמי ההבראה כאשר ה-100 אחוזים מהם זה 1.6 אחוז.
איתן סלע: כלומר, 50 אחוזים זה 0.8 אחוז.
איתן סלע: כך שבעצם היינו צריכים לקבל תוספת.
איתן סלע: אני אומר שאין לי מושג איך עושים את החישוב, מה גם שעשינו בדיקה לאורך שנים - זאת הבדיקה שערכנו – וראינו שהתעריף בין שנת 2000 ל-2009 השתנה ב-20.9 אחוזים.
איתן סלע: שנת 2000 תעריף רגיל היה 3,632 שקלים ובשנת 2009 התעריף הוא 4,391 שקלים.
איתן סלע: לעומת זאת, מדד המחירים לצרכן עלה ב-22.91 אחוזים, כמעט 23 אחוזים, כך שיש כאן פער מאוד גדול בין התעריף לבין המדד, גם אם מתייחסים למדד באופן כללי.
איתן סלע: אם מסתכלים ברזולוציה של המדדים שבאמת משפיעים עלינו, זה עלה הרבה יותר.
איתן סלע: אני לא מדבר עכשיו על חשמל ועל דלק ודברים כאלה, ועל נסיעות בתחבורה ציבורית וכולי.
איתן סלע: שכר המינימום למשל - הרי מחייבים אותנו בהסכם מול המשרדים לשלם שכר מינימום ואנחנו מתחייבים לעמוד בזה – עלה מ-2,797 שקלים בשנת 2000 ל-3,850 שקלים, עלייה של 37.6 אחוזים.
מוחמד ברכה: אתה אומר שמרכיב השכר הוא 55 אחוזים.
איתן סלע: כן.
איתן סלע: 55 אחוזים.
איתן סלע: איפה כל הדברים האלה?
איתן סלע: איך הם לא באו לידי ביטוי?
איתן סלע: שכר חודשי ממוצע של שכיר עלה ב-23.62 אחוזים.
איתן סלע: כל הנתונים לפניך ואפשר לחלק אותם למשתתפים.
איתן סלע: לא פעם שאלתי איך נעשים הדברים, איך נקבע התעריף, כי זה לא ברור לי תמיד.
איתן סלע: אנחנו מבקשים להציע להקים מנגנון לבחינה ועדכון שוטף של תעריפי המשרד, שיהיה ברור, פשוט ושקוף לכל המשתמשים, לכל מי שזקוק לתקציב הזה.
איתן סלע: זה בעצם צינור החמצן שלנו וכל פעם מנסים איכשהו לחתוך אותו, לפחות לפי מה שנראה לפי הנתונים האלה.
איתן סלע: לכן העליתי את הנושא.
חנן פריצקי: אני מנהל אגף התקציבים של משרד הרווחה ואני אחראי על התמחירים של כלל השירותים שניתנים על ידי המשרד ובכללם גם התעריפים של הקהילות הטיפוליות.
חנן פריצקי: אני חייב לומר שהשיטה שלנו לעדכון תעריפים היא שיטה ייחודית.
חנן פריצקי: היא שיטה ייחודית מהבחינה הזאת שהיא מאפשרת לנו גמישות די רבה בעדכון התעריפים והיא אכן נותנת לנו גם אלמנט שאני חושב שמצליח לשמור את רמת המחירים של כלל השירותים באופן ריאלי.
חנן פריצקי: השיטה שלנו מדברת לא על הצמדת התעריף למדד קבוע שאתו אנחנו הולכים לאורך זמן אלא אנחנו מעדכנים את זה בהתאם לעלויות המשפיעות על מרכיבי דמי אחזקה של הפונקציות שמרכיבות את סל השירותים.
מוחמד ברכה: קיבלת את הדף הזה?
חנן פריצקי: ראיתי אותו.
חנן פריצקי: אני עוד רגע אגיע אליו ואסביר.
חנן פריצקי: אני רוצה לומר גם מספר דוגמאות.
חנן פריצקי: מה שמציע בסיפא איתן סלע, שאני מכיר אותו ומכבד אותו, הוא לדעתי מהבחינה הזאת מדד קבוע ומהבחינה הזאת הוא די סוס טרויאני.
חנן פריצקי: לפני מספר שנים הייתה לנו בקשה מאחד הארגונים שלנו להצמיד את זה לשכר המינימום ומזה ארבע שנים שכר המינימום לא עודכן בכלום.
חנן פריצקי: הייתה לנו בקשה אחרת של ארגון בתי האבות הציבוריים והפרטיים לעשות מנגנון קבוע ולעדכן את זה בהתאם לתוספת היוקר שבזמנו עלתה כל הזמן, ותוספת היוקר לא עלתה שש שנים.
חנן פריצקי: מהבחינה הזאת אני חושב שאנחנו נותנים מענה שהוא מענה מאוד ראוי וסביר לעניין.
חנן פריצקי: דמי ההבראה מהבחינה הזאת שהופחתו, והוא אומר שלא משפיעים עליהם, אנחנו מצליחים אחרי מאבקים מאוד גדולים עם משרד האוצר לקבל את כל התוספות שחלות בהסכמי השכר של המגזר הציבורי.
חנן פריצקי: למשל, התוספת המפורסמת של עיני שניתנה למגזר הציבורי אבל הוגבלה אך ורק לחלקים יחסית מאוד קטנים ולא הורחבה מעבר, ניתנה.
חנן פריצקי: מהבחינה הזאת אנחנו נותנים גם את הדברים החיוביים וגם את הדברים השליליים, אבל אנחנו מצליחים לשמור לאורך זמן כל הזמן על עליית תעריפים בהתאם לעלויות שחלות במשק, מה שלא היה קורה למשל אם היינו נצמדים להסכם של משרד האוצר שמצמיד את זה ב-85 חוזים למדד כלשהו או שהיינו מצמידים את זה לתוספת היוקר או שהיינו מצמידים את זה לשכר המינימום.
חנן פריצקי: אני חושב שמהבחינה הזאת אנחנו עובדים על שיטת ממוצעים ויש לנו אלפי מסגרות כאלה.
חנן פריצקי: חלק שטענו נגדנו בקטע הזה, בדקו את עצמם על פני אורך זמן ובסוף אמרו שהם חוזרים בהם ומבקשים שהשיטה תישאר.
חנן פריצקי: אני חושב שבקטע הזה אנחנו נותנים מענה שהוא מענה מאוד ראוי לתעריפים.
חנן פריצקי: לצערי הרב – ואני אומר לצערי באמת – בקטע של דמי הבראה היינו צריכים להחיל גם את דמי ההבראה מכיוון שזה חלק מהעניין ויש מסגרות בהן הסכמי השכר הם שונים.
חנן פריצקי: לעומת זאת, הסכמי שכר שאנחנו נותנים, התוספת שאנחנו נותנים, יש הרבה מאוד מסגרות שונות שאנחנו חייבים גם לתת את התוספת כי מדברים על חוזים אישיים.
מוחמד ברכה: הם לא עובדי מדינה.
מוחמד ברכה: הם לא נחשבים כעובדי מדינה, ואם זה כך למה להשית עליהם את הקיצוץ הזה?
חנן פריצקי: אני אומר, כי אתה לא יכול לתת את כל ההסכמים החיוביים ולא לתת את ההסכמים השליליים.
חנן פריצקי: אנחנו לא יכולים לתת את כל ההסכמים של עיני.
מוחמד ברכה: זה הסכם שבכלל לא חל עליהם.
חנן פריצקי: אני אומר ששיטת העדכון שלנו לוקחת בחשבון.
איתן סלע: לא נתת שום דבר.
חנן פריצקי: נתתי.
חנן פריצקי: זה נמצא בתחשיב ואני גם כתבתי לך שזה נמצא בתחשיב.
חנן פריצקי: אני אומר שמהבחינה הזאת אם אנחנו נחליט שאנחנו לא נותנים את כל התוספות שנמצאות במגזר הציבורי ושלא ניתנות רק לעובדי מדינה, לטעמי על פני זמן נשחק את המעונות שלנו באופן ריאלי בצורה מאוד קיצונית, ואני לא רוצה להגיע לזה.
חנן פריצקי: לכן אני אומר שאנחנו הולכים עם כולם, עם ארגונים של עשרות אלפי חוסים, מאות מסגרות, אלפי מסגרות, יש ארגון ענק למעונות הפרטיים למפגרים ונמצאים בו 10,000 אנשים, שזה לא כמו במסגרת הזאת עליה אנחנו מדברים, וכנ"ל לגבי הילדים בסיכון עם 13 אלף ילדים שנמצאים שם, הזקנים נמצאים שם, וכולם בסופו של דבר כיבדו ומסכימים שהשיטה שלנו היא בסופו של דבר על פני זמן נותנת את התמורה הטובה ביותר לעדכון התעריפים.
מוחמד ברכה: בכל זאת, אתה התייחסת להחזקת הקהילות הטיפוליות כאילו זה נושא שנגזר רק מיחסי העבודה ומהסכמי עבודה.
מוחמד ברכה: נכון שמרכיב השכר הוא 55 אחוזים, אבל נותרו 45 אחוזים שלא צריך להתייחס אליהם כאילו הם חלק מהסכמי השכר, שזה השיקול היחיד.
מוחמד ברכה: 45 אחוזים קשורים באמת במדד, בצרכים של הקהילות הטיפוליות, בעניין של המזון וכולי.
חנן פריצקי: ב-1 בינואר 2009 עדכנו את המדד ואנחנו מתכוונים לעשות את זה ב-1 בינואר 2010.
חנן פריצקי: אנחנו מעדכנים מדד פעם אחת בשנה מאז שהאינפלציה היא לא בשמים.
חנן פריצקי: ב-1 בינואר 2009 עשינו עדכוני מדד בדיוק כמו שאדוני אומר לגבי החלק הזה של ה-50 אחוזים עדכוני מדד, ועדכנו אותו.
חנן פריצקי: עדכנו גם את המע"מ.
חנן פריצקי: תוך כדי שעשינו את ההבראה, עדכנו גם את המע"מ אבל לצערי הרב זה נבלע בהפחתה.
חנן פריצקי: כאשר אתה עובד על תחשיב שהוא תחשיב מאוד אקדמי, אז יש שם גם את המע"מ, גם את הסכם השכר ויש שם הבראה.
חנן פריצקי: מכיוון שהשכר שם הוא לא גבוה, היינו צריכים לפרוס את ההבראה - והיא נפלה רק ביולי – על פני שישה חודשים, את כל ההבראה, במקום לפרוס את זה על שנה שלמה כי ההחלטה נפלה באמצע השנה.
מוחמד ברכה: לפרוס את הקיצוץ.
חנן פריצקי: לפרוס את הקיצוץ בהבראה.
חנן פריצקי: ב-1 בינואר 2010 חלק מהמרכיב הזה יחזור בחזרה.
מוחמד ברכה: אתה אומר שאחרי יולי הדברים כאילו חוזרים.
חנן פריצקי: הדברים יחזרו ב-1 בינואר 2010 כי מה שהיינו צריכים לעשות, היינו צריכים לפרוס את כל הקיצוץ בהבראה על פני חצי שנה.
חנן פריצקי: מכיוון שההחלטה על הקיצוץ בהבראה - היו דילמות אם ייעשה או ייעשה משהו אחר – נפלה רק באמצע השנה.
חנן פריצקי: מכיוון שבאמצע השנה לא יכולנו לפרוס את זה על פני שנה שלמה, פרסנו את זה על מחצית שנה.
חנן פריצקי: מכיוון שפרסנו את זה על מחצית שנה, ההפרש היה יחסית גדול.
חנן פריצקי: ב-1 בינואר 2010, את החצי מזה אנחנו נחזיר.
חנן פריצקי: בהנחה שהקיצוץ בהבראה ימשיך, אז חצי נחזור.
חנן פריצקי: אם הוא יופסק, אנחנו נחזיר את כל המרכיב הזה בחזרה.
מוחמד ברכה: מישהו מהנוכחים רוצה להתייחס?
חיים מהל: אני מכיר את חנן כבר כמה שנים, קודם כתמחירן, ותמיד התרשמתי מהגיון מאוד ברור וגם מיושר.
חיים מהל: הנקודה היחידה שמבחינתי היא בעייתית כאן מבחינת מקבלי התקציב, שהמדד הזה שעל פיו הם פועלים לא שקוף מספיק.
חיים מהל: זאת אומרת, אנשים לא יודעים אותו.
חיים מהל: לא ברור על פי מה נעשים העדכונים.
מוחמד ברכה: להשתמש במדד גמיש, זה נתון לכל מיני פרשנויות.
מוחמד ברכה: אין כאן הגדרה ברורה איך מתקצבים, איך מעלים ואיך מורידים.
חנן פריצקי: אני חושב שזה קיים.
מוחמד ברכה: כאשר אתה אומר גמיש, אתה נותן לעצמך מרחב או מרווח.
חנן פריצקי: אני מוכן לתקן מהגמישות.
חנן פריצקי: יש לנו משקולות לכל דבר.
חנן פריצקי: יש לנו משקולות – ואדוני ציין את ה-50 אחוזים - כאשר במקרה הזה יש לנו 50 אחוזים מדד ו-50 אחוזים הסכמי שכר, וזה לא גמיש אלא זה קיים.
חנן פריצקי: הגמישות אומרת שאנחנו מעדכנים תעריפים בהתאם לכל העלויות החלות על דמי אחזקה.
חנן פריצקי: זאת הגמישות.
חנן פריצקי: אני מזכיר לך שאנחנו משרד הרווחה והאינטרס שלנו בראש ובראשונה הוא להשאיר את התעריפים ריאלית והמאבק שלנו עם משרד האוצר כל הזמן הוא להעלות את המחירים כדי שהתעריפים יישארו ריאלית אותו הדבר.
חנן פריצקי: המטרה של המשרד כמשרד היא לא לשחוק את התעריפים כי אנחנו יודעים שברגע שנשחק את התעריפים, אנחנו גורמים לכך שאנחנו נשחק את הטיפול והמטרה שלנו היא בדיוק לשמור על הקטע הריאלי.
חנן פריצקי: הקטע של הגמישות, בקטע שאנחנו מעלים את זה בהתאם לעלויות שחלות על המשק, הוא לקחת את כל ההסכמים שחלים כמו ההסכם של עיני שלא כתבנו אותו בשום מקום, ללכת למשרד האוצר ולדרוש אותו.
חנן פריצקי: באמת כאשר הלכנו לשם לבקש את העדכון בגין המרכיב הזה, זרקו אותנו בהתחלה מהמדרגות ושאלו מה פתאום וכי זה בכלל לא רלוונטי.
חנן פריצקי: לכן אני אומר שהגמישות הזאת היא לא גמישות מהבחינה הזאת שנותנת לנו לערפל את זה או משהו כזה אלא גמישות שנותנת לנו דווקא להשאיר את התעריפים באופן ריאלי.
חיים מהל: יש כאן משהו קבוע.
חיים מהל: זאת אומרת, הם אומרים שהם מתייחסים לנקודה 1, 2 ו-3 או 4, אבל הדבר הזה צריך להיות יותר שקוף.
חנן פריצקי: אני מקבל.
חנן פריצקי: אני מוכן גם לתת להם מתווה יותר ברור של איך מחולק התעריף ולפי איזה משקולות.
מוחמד ברכה: זה חשוב.
מוחמד ברכה: חשוב שיהיה נייר כלשהו שאפשר יהיה להתייחס אליו ולפיו למדוד את הדברים.
אבי ריכטר: כאשר אנחנו עשינו את השוואת התעריפים, קצת קשה לי האמירה של חנן כי מצד אחד התעריף עלה ב-20.9 אחוזים, אבל כאשר אני מסתכל על השכר הממוצע במשק, השכר עלה ב-23.62 אחוזים, וכאשר אני מסתכל על השכר לעובדי שירותים ציבוריים או עובדי בריאות רווחה וסעד, שזה פחות או יותר העובדים שלנו, השכר הממוצע שלהם במשק עלה בתקופה הזאת ב-33 ויותר אחוזים.
אבי ריכטר: זאת אומרת שיש כאן הסכמי שכר.
מוחמד ברכה: אם אני לא טועה, אלה לרוב עובדי מדינה.
אבי ריכטר: לא בהכרח.
אבי ריכטר: לא.
אבי ריכטר: כאשר מדברים על שכר ממוצע במשק, אלה לא עובדי מדינה.
מוחמד ברכה: לא, לעובדי בריאות, רווחה וסעד.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, התחום של הבריאות.
אבי ריכטר: זה תלוי איזה נתון לוקחים משנתון בנק ישראל.
מוחמד ברכה: הם כפופים למשרד הבריאות.
חנן פריצקי: גם נקודת ההתחלה היא רלוונטית.
אבי ריכטר: צריכות להיות טבלאות שכר שיחסית היו די קרובות לשכר המינימום ולכן כאשר עודכן שכר המינימום מהבחינה הזאת, ההפרש היה יותר קטן.
אבי ריכטר: כאן זה מאוד משנה באחוז הזה כי הוא בעצם לא אומר לך כלום כי זה משנה מאוד מאיפה התחלת ולאן אתה הולך.
חנן פריצקי: זה מתייחס לאותה נקודת זמן.
אבי ריכטר: אני מסכים.
אבי ריכטר: אנחנו הולכים על טבלאות שכר בהן אנחנו מעדכנים את זה מעת לעת בכל הסכם שחל במשק.
אבי ריכטר: אני אומר שהמטרה שלנו והאינטרס שלנו בראש ובראשונה הוא לגרום לכך שהתעריפים לא יישחקו.
איתן סלע: חשוב מאוד לומר שאנחנו עובדים בשוק מאוד תחרותי.
איתן סלע: אם אני רוצה להשאיר עובד במערכת עם השכר בו מדובר, לא נצליח להשאיר עובדים במערכת.
איתן סלע: יש הרבה מאוד עובדים שבגלל שאנחנו מאוד קמצנים בתשלומים, לא נשארים במערכת כי המערכת בחוץ, אפילו מערכת ציבורית, אפילו עיריות, מציעה הרבה יותר.
איתן סלע: יש עוד דבר שמשפיע עלינו וזה נושא של אם כבר נשארים עובדים, זה אומר תוספת של דרגות כל שנתיים וותק.
מוחמד ברכה: כאשר אתה מדבר על שכר ממוצע לעובדי בריאות, רווחה וסעד, שאלה הם העובדים שלכם, האם גם אצלכם עלה השכר בממוצע ב-33 אחוזים?
איתן סלע: לא.
אפרת כהן: זה משתנה מקהילה לקהילה.
מוחמד ברכה: אני רוצה להגיע למשהו.
איתן סלע: אנחנו מנסים להצמיד את העובדים הסוציאליים למשל לדירוג העובדים הסוציאליים.
מוחמד ברכה: בסדר, אבל האם השכר של העובדים שלכם השתנה פחות או יותר בהתאם לממוצע הקיים של עובדי בריאות וסעד?
איתן סלע: אנחנו מנסים.
מוחמד ברכה: האם חלה נגיד עלייה מתונה יותר של התעריפים, 20 אחוזים לעומת 33 אחוזים?
איתן סלע: אני חושב שעניתי.
מוחמד ברכה: האם זה בא על חשבון השירות שאתם נותנים?
איתן סלע: זה בא על חשבון דברים אחרים.
איתן סלע: זאת שמיכה שהיא לא מתארכת.
איתן סלע: או שהראש מחוץ לשמיכה או שהרגליים בחוץ ואי אפשר לכסות את הכל.
איתן סלע: כמובן שזה בא על חשבון משהו.
אבי ריכטר: על חשבון התפתחות או השקעה בתשתיות.
איתן סלע: אנחנו מעכבים השקעה, מעכבים פיתוח של מבנים, מעכבים החלפה של רהיטים.
אבי ריכטר: עלויות השכר הולכות וגדלות.
אבי ריכטר: זה חייב להיות ברור.
מוחמד ברכה: אם משווים את שנת 2000 לשנת 2009, והיום אתם אומרים שמרכיב השכר הוא 55 אחוזים, האם בשנת 2000 היה פחות?
מוחמד ברכה: אנחנו נתייחס לעניין של הקיצוץ בסוף, אבל השאלה הגדולה היא האם מה שמוקצב מאפשר מתן שירות נכון ויעיל.
מוחמד ברכה: השאלה מופנית למשרד הרווחה בעיקר.
איריס פלורנטין: אני רוצה לומר משהו.
איריס פלורנטין: יכול להיות שצריך לעשות חיבור בין התוכן לתקציב.
איריס פלורנטין: אני חושבת שאם אנחנו ניכנס – ואני יודעת את הנתונים ואני לא אפרוס אותם כאן – ונבדוק את מה שכתוב בתעריף מול מה שאנשי הקהילות משקיעים, יכול להיות שהכסף היה מספיק.
איריס פלורנטין: יחד עם זאת, אני מוכרחה לומר שיש הרבה מאוד חריגות גם בשכר וגם בתנאים שנותנים לכל מיני פונקציות בקהילות, שלוקחות כסף.
איריס פלורנטין: אני חושבת שצריך לשים את המנגנון שקוף, צריך לדעת איך עושים את זה, את זה אני מקבלת, אבל מצד שני לבוא ולומר שזה חסר כאשר אני יודעת כמה חלק מאנשי המקצוע שמקבלים שכר שהוא לא יאה וכמה אנשי מקצוע לא מועסקים כשהם צריכים להיות מעוסקים, לא בגלל סיבות שאין כסף, אז הייתי חוזרת קצת אחורה ובודקת ועושה בדק בית לפני שהייתי מתלוננת.
איריס פלורנטין: זה צריך להיות כאן על השולחן מאוד ברור.
מוחמד ברכה: מה הסמכות שלכם להתערב במקרה שקורים דברים כאלה?
איריס פלורנטין: אנחנו יכולים להתערב ואנחנו מתערבים, אבל זה לא פשוט.
מוחמד ברכה: בסופו של דבר זה באחריותכם, אם יש שכר או אם יש תקנים לא נחוצים.
איריס פלורנטין: זה נכנס לתהליך ארוך של לחצים לומר למסגרות להתחיל להעסיק את האנשים.
מוחמד ברכה: איריס, הכדור חוזר אליכם בסוף.
איריס פלורנטין: הוא חוזר אלינו בצורה שאנחנו צריכים לסגור את המסגרת למשל או לקצץ בתקציב.
מוחמד ברכה: בין לתקן לבין סגירה.