GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הדר שרמן: לא דובר על מה קורה אם תלמיד לבית ספר שיכור.
הדר שרמן: הם לא עוברים על החוק.
הדר שרמן: הם יגיעו לבית ספר שיכורים.
הדר שרמן: אנחנו לא נוכל לעשות שום דבר.
הדר שרמן: למה לא להקדים רפואה למכה?
הדר שרמן: למה שמנהלי בתי הספר לא יוציאו מכתב ברור שתלמיד שיגיע שיכור לבית ספר עף מהכיתה.
הדר שרמן: נכון באותו רגע הוא שתוי וצריך לטפל בו.
הדר שרמן: אבל צריך להזהיר את התלמידים מראש.
הדר שרמן: וביום עצמו לעצור את הלימודים, לסמן את היום הזה כיום מוקד ולהעביר באותם בתי ספר שמקיימים אותו פעילות בנוגע לאלכוהול שתלמד את התלמידים איזושהי אחריות ואם זה בכיתה י"ב אז אנחנו במועצה מאמינים שאם זה כוס בירה שתלמיד שותה בערב זה לא נורא.
הדר שרמן: אבל אם זה לדפוק בקבוק וודקה זה כבר מסוכן וזה כבר עובר כל גבול ולא מבוקר.
הדר שרמן: המורה יכול לדבר עם התלמידים לא כמטיף שאומר, אסור לשתות אלכוהול כי זה לא בסדר.
הדר שרמן: התלמיד יצחק עליו.
הדר שרמן: צריך למצוא את הדרך הנכונה.
מוחמד ברכה: איך אתם מעורבים כנציגי מועצת התלמידים בנעשה?
הדר שרמן: בחנוכה עברו 1200 נציגי מועצות מכל הארץ סמינרי הכשרות בנוגע לאלכוהול, סמים, אלימות ואחריות כאשר המטרה היא שהם יצאו לשטח ויעבירו את זה לבני נוער אחרים.
הדר שרמן: אנחנו שכאשר נוער מדבר עם נוער אז יש הרבה יותר קשב.
הדר שרמן: כשמורה דובר מתעורר יצר המרדנות בתלמידים אבל ברגע שאני באה לחברים שלי ומדברת איתם זה מתקבל באופן אחר.
מוחמד ברכה: חבר הכנסת עמאר בבקשה.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לברך אותך על העלאת הנושא החשוב הזה לסדר היום.
חמד עמאר: תופעת האלכוהול בקרב בני נוער הולכת ומתפשטת בצורה מדאיגה ביותר.
חמד עמאר: ראינו בטלוויזיה שילדים מכיתה ו' וז' שותים בפארק.
חמד עמאר: זו לא תופעה מצומצמת.
חמד עמאר: 10% ו-15% מבני הנוער שותים.
חמד עמאר: התופעה החדשה במגזר היהודי היא קיוסקים שפתוחים 24 שעות.
חמד עמאר: ושמה המשטרה לא אוכפת את החוק.
חמד עמאר: היא לא בודקת אם הקיוסק הזה מוכר לקטין או שאינו קטין.
חמד עמאר: ילד בן 12 יכול ללכת לקנות משקה וחבר הכנסת ברכה יודע שכל קיוסק במגזר הערבי יודע שאף אחד לא יבדוק אותו, לא יאכוף את החוק עליו, ואני דיברתי על הנושא הזה היום בוועדת פנים ואני חוזר ומדבר על זה גם בוועדה כאן.
חמד עמאר: אני פונה למשטרה שיתריעו את כל אלה שמוכרים משקאות חריפים לקטינים.
חמד עמאר: כתוצאה משתיית אלכוהול יש תאונות דרכים גם במגזר הערבי.
חמד עמאר: מבחינת תושבים אנחנו 20% באוכלוסייה אבל מבחינת נפגעי תאונות דרכים אנחנו עוברים את כולם, פי שתיים, 38%.
חמד עמאר: בנושא החינוך.
חמד עמאר: התלמידים מרוכזים בבתי ספר, בתוך הכיתות.
חמד עמאר: יש בידי המורים הרבה זמן לשעות מחנך ושעות הסבר מיוחדות.
חמד עמאר: הם יכולים להגיע לכל תלמיד ותלמיד.
חמד עמאר: אני לא רוצה שהמשטרה תתערב.
חמד עמאר: אני רוצה שמשרד החינוך יטפל בזה.
חמד עמאר: כי למשרד החינוך יש יותר גישה לילדים מאשר המשטרה.
רויטל אלתי וייסמן: לי קוראים רויטל.
רויטל אלתי וייסמן: אני נציגה של השירות לטיפול בהתמכרויות במשרד הרווחה בירושלים.
רויטל אלתי וייסמן: שאלתי, איך החיבור של משרד החינוך לשירותי טיפול?
רויטל אלתי וייסמן: יש לשירות לטיפול בהתמכרויות מערכות טיפול של יחידות אמבולנטריות שפרושות בכל רחבי הארץ, גם יחידות לטיפול בנוער מכור.
רויטל אלתי וייסמן: שאלתי למשרד החינוך, האם אתם נמצאים בקשר עם היחידות האלה?
רויטל אלתי וייסמן: האם אתם בודקים מי באמת נמצא בסיכון מהותי שזקוק לטיפול מערכתי סביבתי?
מוחמד ברכה: אפשר להרחיב את היריעה.
מוחמד ברכה: זה הטיפול המערכתי הכולל.
מוחמד ברכה: זו שאלה חשובה בהחלט כי זה מתקשר לנושא.
רויטל אלתי וייסמן: כשבא נער שיכור לבית הספר אני רואה בזה גם איזושהי זעקה לעזרה.
רויטל אלתי וייסמן: אני שואלת מה עומד מאחורי זה?
רויטל אלתי וייסמן: כמה כאלה יש לנו בבתי הספר בכל המגזרים?
רויטל אלתי וייסמן: ומה ניתן לעשות?
שוש צימרמן: בוודאי שיש גם את ההיבט של איתור ילדים שמתנהגים התנהגות כזאת כי הם רוצים משהו אחר והם אומרים את זה דרך המשקה.
שוש צימרמן: יש לנו עבודת מניעה על התפר בין ראשונית לשוויונית בקבוצות טיפוליות קוגניטיביות התנהגותיות, הילדים שמשתמשים בסמים או שמגלים התנהגות חוזרת.
שוש צימרמן: אני לא חושבת שזה הסיפור שלנו היום.
שוש צימרמן: הסיפור היום לראות התנהגות מיטיבה לילדים נורמטיביים.
שוש צימרמן: אם הם מצטרפים למחאה זה יותר דיבור של מחאה.
פאולה רושקה: אני מודאגת שיקרה משהו מעין זה, ונחרדתי מהמחשבה שילדים יבואו שיכורים לבית הספר.
פאולה רושקה: מה יהיה עם הילדים האלה?
פאולה רושקה: הם ילדים בסיכון.
פאולה רושקה: אנחנו צריכים לחשוב ביחד שכל המשרדים יהיו מעורבים, כולל משרד הבריאות, כולל משרד הרווחה.
פאולה רושקה: שילד שהוא בסיכון לא יישלח הביתה ואז הוא ילך לשתות עוד יותר?
פאולה רושקה: צריך להגיע להערכה נכונה באיזה מצב הוא נמצא.
פאולה רושקה: ואז זה הגבול.
פאולה רושקה: וגם מענה.
עטאף מועאדי: אני אתמקד יותר במערכת החינוך הערבית.
עטאף מועאדי: יש סמים ויש אלכוהול והבה לא נערבב שמחה בשמחה.
עטאף מועאדי: (קולו נשבר, מתחיל ללחוש)
מוחמד ברכה: יש לכם מידע במערכת החינוך הערבית על העניין הזה שהולך לקרות?
עאטף מועאדי: עד אתמול אני עקבתי אחרי העניין.
עאטף מועאדי: לא גיליתי סימנים אצל התלמידים הערבים שהם מתעתדים "לחגוג" ב-3 בינואר.
עאטף מועאדי: יכול להיות שמערכת החינוך הערבית קל יותר להתמודד עם הבעיה הזאת.
עאטף מועאדי: יכול להיות שם שתצא קריאה.
עאטף מועאדי: אבל בשונה מהמגזר היהודי אין שמירה אצלנו על בתי ספר.
עאטף מועאדי: שומר חמוש שכן יכול למנוע מכל גורם זר להיכנס בשערי בית הספר לא קיים.
עאטף מועאדי: שרת, איש אחזקה לכל היותר פוקח עין.
עאטף מועאדי: דבר נוסף, אנחנו זקוקים ליותר סיוע בנושא הזה כדי למנוע ילדים מלהשתמש בסמים ובאלכוהול.
עאטף מועאדי: גם מהתקציב של משרד החינוך שעומד על מיליארד שקל לשנת 2010ה חברה הערבית מקבלת מזה חצי אחוז.
עאטף מועאדי: אז אם צריך לשנות את הקריטריונים...
עאטף מועאדי: היו"ר מוחמד ברכה: אנחנו צריכים להתמקד בנושא, עם כל הסימפטיה שיש לי למה שאתה אומר.
עאטף מועאדי: גם נוער בסיכון, גם החינוך הבלתי פורמאלי, גם תרבות הפנאי יכולים להיות גורמים לשתייה.
עאטף מועאדי: כן אנחנו מכירים את זה, יש סינתיזה בין שתי החברות.
עאטף מועאדי: אין גבולות בזה.
מוחמד ברכה: ועד ההורים הארצי בבקשה.
אבי גור: חשובה תגובתנו, חשובה מהירות התגובה.
אבי גור: יש הבדל בין עיתונות ארצית למקומית.
אבי גור: העיתונות המקומית הרבה יותר קרובה להורים ולתלמידים.
אבי גור: יש עשייה רבה עם העיתונות המקומית והמכתב הזה הוא הוכחה.
אבי גור: אני עובד עם הכתב ועם המערכת וכל שבוע עולה נושא חינוכי שממנף את הנושאים של החינוך.
אבי גור: ילדים בכל הדורות בודקים את המבוגרים.
אבי גור: זה מה שהם עושים לנו היום כאן.
אבי גור: הם בודקים את הגבולות שלהם ועד כמה אנחנו ניתן להם ללכת עם זה.
אבי גור: רוב התלמידים הולכים בתלם אבל יש קבוצות שוליים.
אבי גור: אסור לתת להם לגיטימציה.
אבי גור: צריך לקחת יום כזה ולהפוך אותו למנוף לשיתוף פעולה בין המשטרה, הפיקוח העירוני, משרד הרווחה ושפ"י.
אבי גור: האלכוהול משקף מצוקה מסוימת.
אבי גור: הקיוסק שהיה פעם שילדים היו קונים בו אוכל לבית ספר השתנה לפיצוציה שמוכרת גם אלכוהול.
אבי גור: 60% זה אלכוהול שם, ו-30% אחוז הנותרים זה סיגריות.
אבי גור: 10% הילדים קונים את הממתקים.
אבי גור: צריך לדאוג שביום האלכוהול יהיו מבצעים בכל התחומים.
אבי גור: יהיו מבצעים בפיצוציות, יהיה פקח, יהיה שוטר שיעזרו על מנהל בית ספר.
אבי גור: אין שום סיבה שהמשטרה לא תיערך לזה היערכות מיוחדת.
אבי גור: אני גר ליד בית הספר הריאלי שנחשב יוקרתי ביותר.
אבי גור: הילדים שלי אמרו לי אנחנו לא רוצים ללכת לבית ספר הזה כי יש שם בעיות אלכוהול.
אבי גור: זאת אומרת שגם בבית ספר הריאלי הילדים שם רוצים להתנסות.
אבי גור: אוהבים להתנסות.
אבי גור: אין היום בית ספר שאין בו סמים ואין בו אלכוהול.
אבי גור: אנחנו בתור הורי ם צריכים הדרכה.
אבי גור: שוש צימרמן בישרה לי שראש היחידה לנושא של הדרכת הורים עברה אליהם לאגף.
אבי גור: אני מקווה שזה יהיה מנוף.
אבי גור: בחיפה יש בית ספר להורים הכי גדול בישראל.
אבי גור: יש ערים אחרות שצריכות הדרכה להורים.
גלי דנה: אנחנו בחינוך החוץ בית ספרי, מנהל חינוך, חברה ונוער כמו כל הגופים האחרים שמים לב לתהליכים ממושכים.
גלי דנה: סוף סוף להאיר זרקור על הבעיה.
גלי דנה: אנחנו בקשר עם אלפי בני נוער.
גלי דנה: אנחנו נגיע למנהיגות הנוער, לא רק כדי להעמיד אותם בדילמה כדי להיות אאוטסיידרים, ממש לא.
גלי דנה: אבל לפתח בכל אחד מהם את האחריות האישית והייצוגית.
גלי דנה: אני רוצה להגיד לנציג מהמגזר הערבי שכבר יש תאריכים שנקבעו כדי ליצור מגע עם המגזר, הרצאות בערבית בנושאים האלה.
גלי דנה: לגבי ה-3 בינואר השאלה הנשאלת היא: מי קובע את האג'נדה?
גלי דנה: אם התלמידים קובעים את סדר היום לא טוב.
גלי דנה: אנחנו צריכים לקבוע את סדר היום, אמנם בהידברות, בשיח.
גלי דנה: שימו לב, אנחנו יושבים פה כי הם קבעו את סדר היום.
גלי דנה: מדברים על סמכות הורית, העדר.
גלי דנה: כאן מדובר על סמכות של משרד החינוך.
גלי דנה: סדר היום צריך להיות בידינו תוך שמירה על ערוצי תקשורת בינינו לביניהם.
נופר סלמן: כל הנוער בישראל הוא נוער בסיכוי ולא נוער בסיכון.
נופר סלמן: לכולנו יש את הסיכוי להיכנס למצב סיכון ולכולנו יש גם את הסיכוי הזה לצאת ממצב סיכון.
נופר סלמן: כולנו נמצאים על אותה הסקאלה.
נופר סלמן: ההבדל היחידי ביני שיש לי תפקיד במועצה הארצית ובין נוער אחר שמשתמש בסמים זה שאני מצאתי מקום למצות את היכולת שלי כבת נוער.
נופר סלמן: הנוער לא יודע שאתם יושבים פה ודואגים עליהם.
נופר סלמן: הנוער לא יודע שאתם חושבים על יום האלכוהול.
נופר סלמן: אין לו שמץ של מושג מה קורה מאחורי הקלעים בעולם המבוגרים.
נופר סלמן: אנחנו צריכים גבולות אבל אנחנו צריכים גם מדריכי חיים.
נופר סלמן: אם תתנו לילד אדם שהוא יעריך, יעריץ ויכבד הוא ייקח את זה בשתי ידיים, יחבק את מורה הדרך.
נופר סלמן: עצם העובדה שאנשים יושבים כאן ואכפת להם זה הישג.
נופר סלמן: מה שצריך הוא פתרון עקיף בצד פתרון ישיר.
נופר סלמן: לברר באותו יום מי שותה אלכוהול, לא להכניס לבתי הספר שתויים, לצאת עם הצהרות קיצוניות וחד משמעיות ככל שהמנהל רק יכול.
נופר סלמן: הכי קיצוני מה שהמנהל יכול להגיד, מי שעושה את זה לא נכנס.
נופר סלמן: אבל מי שעושה את זה גם לא ילך הביתה, שילך למרכז נוער לחזור לפיכחות.
נופר סלמן: ושם יחכה להם ועד ההורים העירוני ויסתכל עליהם כשהם שיכורים וישב איתם מהרגע שהם מגיעים לבית ספר עד 3 בצהריים.
נופר סלמן: ישב איתם בדממה.
נופר סלמן: אם הם רוצים לדבר שידברו.
נופר סלמן: אם הם לא רוצים לדבר שלא ידברו.
נופר סלמן: אבל הוא ישב איתם שם ויעביר איתם את השעות האלה.
נופר סלמן: וזה יהיה קשה אבל כך אולי משהו יכול להשתנות באמת.
נופר סלמן: שייקחו את כל הנוער השיכור ישימו אותו באולם ספורט, יביאו להם יועצים ומחנכות.
נופר סלמן: אז נפסיד יום לימודים, לא נורא.
נופר סלמן: זה הפתרון הישיר לאותו.
נופר סלמן: זה חייב לבוא גם עם פתרון עקיף.
ישראל גולומב: אני נציג ממרכז השלטון המקומי.
ישראל גולומב: ישנם חלקים ביום הזה ה-3 בינואר שהשלטון המקומי ודאי ירצה להיות שותף להם.
ישראל גולומב: ניתן את הגיבוי המלא.
ישראל גולומב: אני מצטרף למה שאמרה ד"ר פאולה רושקה שהשלטון המקומי יצטרך לדעת מראש מה התוכניות.
שמאי גולן: אם היום הזה יתקיים בהיבט הפסימי שאני אמרתי אז יש בו משהו אופטימי מאוד כי הוא יזעזע את כל ההורים האדישים.
הדר שרמן: ביום הזה שלא ישלחו את הילד הביתה.
הדר שרמן: כי זה לא עונש זה פרס.
הדר שרמן: אם יתנו לילד עבודות שירות, אם ישלחו אותו למקומות לבית לוין, למקומות היכן שנמצאים נפגעי תאונות דרכים כתוצאה מאלכוהול או מקומות של אלכוהוליסטים, שהוא יראה מה קרה לאנשים מאלכוהול, אז הוא אולי יבין מה באיזה סכנה הוא נמצא.
הדר שרמן: צריכה להיות הסברה, חקיקה ואכיפה.
הדר שרמן: לנו חשוב הנושא של הסברה.
הדר שרמן: היום תלמידים לא יודעים מה ההשפעות של אלכוהול, מה ההבדל בין נשים לגברים וכיצד האלכוהול משפיע על שני המינים באופן שונה, איך אני מבדיל בין טוב לרע, בין פיתוי לשיקוי.
הדר שרמן: זה יוכל להיות קרש קפיצה לגבי דברים אחרים בחיים, איך לבחור מי הם החברים שלי ואפילו איך לבחור מה אני רוצה ללמוד.
שוש צימרמן: השנה שר החינוך הכריז על מאבק באלכוהול כחלק מהחלטת ממשלה.
שוש צימרמן: גם אם אנחנו מתדיינים עכשיו בעיקר על היומיים האלה מדובר על פעילות הסברתית מניעתית, בבוקר ואחר הצהריים ובערב.
שוש צימרמן: הקונטקס פה הוא מאוד רחב.
שוש צימרמן: היום הפנינו את הזרקור על אותם יומיים.
אפרת: אני תלמידת תיכון בבית ספר.
אפרת: אנחנו עושים עבודה לשינוי חוק האלכוהול.
אפרת: הבנו שאין אכיפה מספקת.
אפרת: בשיעורי אזרחות העברנו סקר בין תלמידי כיתות הראשונות של התיכון.
אפרת: אצלי בבית ספר אין מועצת תלמידים, אין פעילות.
אפרת: כן יש לנו הסברה מטעם המורים.
אפרת: אני מכירה אנשים ששותים גם בשכבת הגיל שלי וגם בגיל מבוגר יותר.
אפרת: הנושא של יום האלכוהול לא עלה בבית ספר שלי בצורה ממשית.
אפרת: לא ראיתי על זה מודעות ואולם ראיתי מודעות שהיה שנה שעברה.
אפרת: אלכוהול בשביל בני הנוער נותן הרגשה כאילו אתה שובר משהו.
אפרת: אתה מורד בהורים שלך, לאו דווקא במורים.
אפרת: הרבה בני נוער רוצים לחוש את התחושה הזאת של מרד.
מוחמד ברכה: אני מודה לכל הנוכחים.
מוחמד ברכה: הנושא של סמים ואלכוהול בקרב בני נוער ילווה אותנו במשך כל ימי העבודה כאן.
מוחמד ברכה: הנושא הזה מעניין את הוועדה, הוא בראש מעייניה.
מוחמד ברכה: הישיבה הזו זומנה על רקע הפרסום שהיה ב"כלבו" מקומון בחיפה.
מוחמד ברכה: כאמור זה לא רק בחיפה.
מוחמד ברכה: הכוונה לקיום הדיון היא לנסות לחבר בין הקצוות כדי לראות איך אנחנו מונעים את המחזה הקשה שיכול להתרחב במערכת החינוך.
מוחמד ברכה: אני יכול לצאת בכותרת שעוברת את גבולות הדיון הזה.
מוחמד ברכה: הרושם שלנו הוא שהמערכת נכשלה בכל מה שקשור בטיפול בצרכני אלכוהול בקרב בני נוער.
מוחמד ברכה: ואם להתייחס לדוח האחרון של הרשות למלחמה בסמים אנחנו נראה מספרים מבהילים ולצד זה נראה עליה מדאיגה ביותר בתוך 4 שנים עלייה של 18%.
מוחמד ברכה: זה פשוט דבר שהדעת אינה סובלת.
מוחמד ברכה: אנחנו נידרש לסוגיות האלה בעתיד אבל אני מבקש היום בעקבות הדברים שנאמרו סביב השולחן הזה אנחנו מתרשמים שיש עשייה אם זה במישור הלוקאלי של חיפה ואם זה במישור הכללי של מערכת החינוך.
מוחמד ברכה: אני מציע לשקול אפשרות להקים חדר מצב לקראת ה-3 בינואר.
מוחמד ברכה: גם יש את הבעיה שאם תלמיד מגיע שיכור מה עושים איתו?
מוחמד ברכה: אם רואים שמוכרים לקטינים אלכוהול המשטרה צריכה להיכנס לתמונה.
מוחמד ברכה: גם כן תיאום עם ועדי ההורים באותו יום.
מוחמד ברכה: כל גוף עשה מה שעשה ביוזמתו בקצב שלו.
מוחמד ברכה: עכשיו אנחנו נמצאים במרוץ נגד הזמן.
מוחמד ברכה: השיקול לא לצאת בקול קורא כדי לא לעודד את העניין הזה הוא שיקול נכון אבל אם צריך לצלצל בפעמונים אז נעשה זאת.
מוחמד ברכה: נכון אמרת שהם בודקים אותנו, את הגבולות שלהם, איפה הקו האדום.
מוחמד ברכה: בסופו של דבר אנחנו והילדים שלנו לא נמצאים בשני צדי המתרס.
מוחמד ברכה: אנחנו בעדם.
מוחמד ברכה: לא נגדם.
מוחמד ברכה: ילד כנוע לא נמצא במצב אופטימאלי בסופו של דבר.
מוחמד ברכה: צריך להיות קורטוב של מרד.
מוחמד ברכה: מרד זה מצוין.
מוחמד ברכה: כך היה תמיד בגיל הנעורים, זה לא חדש, בכל דור הצעירים מורדים.
מוחמד ברכה: השאלה היא איך לתעל את זה לכיוונים נכונים ולא להרוס את הבריאות ולהרוס את העתיד.
מוחמד ברכה: לכן חשוב לחבר את הקצוות.
מוחמד ברכה: אני פונה למשרד החינוך לראות מה אפשר לעשות עם משרד הרווחה, משרד הבריאות, מנהל הרשות למלחמה בסמים, מועצת התלמידים.
מוחמד ברכה: ושנגיע ל-4 לינואר ונאנח אנחת רווחה שצלחנו את הקושי הזה.
מוחמד ברכה: אנחנו מקיימים את הדיון הזה למרות שהתקופה שעברה מאז אושרה ההחלטה בממשלה לצאת בקמפיין להסברה ומניעה וצמצום השתייה בקרב בני נוער, למרות שהתקופה שעברה היא קצרה וקשה לאמוד את ממדי הצלחתה אבל אנחנו מעדיפים לדון בדברים ולהקדים רפואה למכה במיוחד כשיש טענות ויש הערות ויש ביקורת ולא לחכות שהתוכנית תוציא את ימיה.
מוחמד ברכה: ב-15 בנובמבר הממשלה החליטה לצאת בקמפיין בעניין הזה והקציבה לצורך העניין 27 מיליון שקל.
מוחמד ברכה: עיקר הקמפיין הוא בענייני הסברה ותקשורת.
מוחמד ברכה: היו ביקורות שונות על הקמפיין על אף המידע שיש ברשותי שהרשות עבדה על הקמפיין הזה במשך חודשים רבים אבל בתקופה שבין אישור הממשלה לבין היציאה לקמפיין עברו אולי שבוע, שבועיים, יכול להיות שהיתה לכם תוכנית מגירה, ואנחנו נרצה לשמוע על זה.
מוחמד ברכה: הביקורת התמקדה בכמה דברים.
מוחמד ברכה: קודם כל האופי שיש בו מין הטלת אחריות על בחורות ששותות כשהן עומדות בפני סכנת אונס.
מוחמד ברכה: גם האופי הלא הוגן כלפי נשים כאשר מדברים לאישה לעומת הדיבור אל גבר.
מוחמד ברכה: ביקורת נוספת היתה בקשר לסף הגיל 18.
מוחמד ברכה: מה זה לפני ומה זה אחרי גיל 18?
מוחמד ברכה: ואם קובעים "אל תשתה יותר מדי", מה פרוש "יותר מדי"?
מוחמד ברכה: נקודה נוספת היא אם מתקיים תהליך של התייעצות מחוץ לצוות המיומן שיש לסמוך עליו שנמצא ברשות האם מתקיים תהליך של ייעוץ עם גורמים בשטח עבור התלמידים?
מוחמד ברכה: והנקודה האחרונה, איך יוצאים בקמפיין לכלל הציבור בישראל כאשר הקמפיין לא מדבר אל כלל האוכלוסייה ואנחנו מתבשרים שעכשיו מדברים על המגזר הערבי שרוצים להחיל קמפיין בקרב המגזר הזה.
מוחמד ברכה: זה לא תקין לחלוטין לצאת בקמפיין כאשר אומרים מראש שחלק מהאוכלוסייה נדחה לשלב מאוחר יותר.
מוחמד ברכה: אני מפנה את השאלה הזאת לראש הרשות למלחמה בסמים, מר גלר.
מוחמד ברכה: אני שם את הדברים בכנות על השולחן ואנחנו נרצה לשמוע את התשובה.
מוחמד ברכה: גורמים בקרב הציבור הערבי, אם זה עמותות ואם זה פרסומאים קיבלו תשובה מדי פעם מהרשות וממר גלר עצמו כאשר ביקשו תקציבים לכל מיני פעילויות הוא אמר להם, תגידו לחברי הכנסת הערבים שישיגו כסף.
מוחמד ברכה: הכסף הזה הוא של כלל הציבור גם אם הוא כסף קואליציוני.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, איך חברי כנסת ערבים ישיגו תקציב אלא אם כן הם יצטרפו לקואליציה.
מוחמד ברכה: לא מתפקידו של ראש הרשות לכוון בדברים האלה.
מוחמד ברכה: ואני ידוע כאדם שיש לו הרבה הערכה למר גלר.
מוחמד ברכה: אבל אני ראיתי טעם לפגם באמירות האלה שחזרו על עצמן בשני מקרים לפחות שאני בטוח שהם לא מתואמים, שאין קשר ביניהם.
יאיר גלר: ראוי וחשוב מאוד שהכנסת וכמובן ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים ייתן את דעתו על כך.
יאיר גלר: סוגיות שקשורות לסמים ואלכוהול עולות פה לדיון על השולחן, נדונות, מנותחות.
יאיר גלר: יש כאן הרבה מאוד החלטות שמתקבלות ולאחר מכן הן מתבצעות בשטח ועל כך אני מודה.
יאיר גלר: כמה מילים בנושא של האלכוהול משום שבכך אנחנו עוסקים הבוקר.
יאיר גלר: אנחנו מדברים על שינוי תרבות.
יאיר גלר: במדינת ישראל ב-61 שנותיה לא עשתה ולא יצרה מצב של מלחמה בשימוש יתר של אלכוהול מכמה וכמה טעמים.
יאיר גלר: לא כאן המקום לנתח את כל ההיסטוריה אבל למעשה אבל התגברות השתייה המשמעותית קרתה ב-4-5 שנים האחרונות.
יאיר גלר: הנתונים מראים שמ-2004-2005 היתה פריצת דרך.
יאיר גלר: אנחנו על כן מיקדנו את הפעילות שלנו באוכלוסיה צעירה במדינת ישראל.
יאיר גלר: הגילאים שעניינו אותנו זה 11-12 שזה גיל תחילת שתייה שהוא נמוך מאוד גם בקנה מידה אירופי ואמריקאי ולשם אנחנו משווים בעצם את הפעילויות שלנו ואת הסטנדרטים שלנו.
יאיר גלר: והדבר השני זה השתייה המופרזת.
יאיר גלר: אנחנו יודעים שצעירם וצעירות למעלה מ-60% סביב השני שליש שותים לשוכרה בצורה שפרקה כל עול.
יאיר גלר: מדינת ישראל בתמיכה ובהובלה של חבר הכנסת אהרונוביץ ומהצד השני של הכנסת בראשותו של יושב ראש הוועדה שמה את הדברים האלה על השולחן בצורה הכי אמיתית, בצורה הכי שקופה, והבינו כולם שיש פה תרבות רעה, תרבות פסולה שחייבים להתחיל לשנות אותה.
יאיר גלר: אפשר היה לשחק משחקים על הנוער הנפלא שלנו ועל תרבות שעות הפנאי, רבותיי הנתונים הם נתונים קשים מאוד ואנחנו מתקדמים בצעדים זריזים ומהירים לכיוון השוואה לסטנדרטים האירופים והאמריקאים שהם גבוהים מאוד בנושא של צריכת אלכוהול על ידי נוער.
יאיר גלר: כאן החלטנו שחייבים לשים את אותו ברקס על מנת לנסות להתחיל לשנות את התרבות.
יאיר גלר: זה דבר אחד.
יאיר גלר: הדבר השני שהסתבר לנו זה שצעירים וצעירות שותים באותה מידה.
יאיר גלר: כלומר, אין כאן הבדל משמעותי.
יאיר גלר: אגב האוכלוסייה היחידה שיש בה תרבות שתייה מאוד נמוכה זה דווקא בקרב צעירות המגזר הערבי.
יאיר גלר: מדובר שם על כשישית מהצעירות היהודיות, ממש אחוזים בודדים.
יאיר גלר: לעומת זאת הצעירים במגזר הערבי שותים כמעט כמו היהודים.
יאיר גלר: בעניין הזה הדת כנראה לא משחקת.
יאיר גלר: יכול להיות שהם עושים את זה מחוץ לבית.
יאיר גלר: אני מניח שתוכל להשכיל את הוועדה בנושא הזה, איפה הם שותים.
מוחמד ברכה: איפה שהם שותים היו לפני חוק הפיקדון, נערמים אלפי בקבוקים ריקים.
מוחמד ברכה: עכשיו בעקבות החוק.
קריאה: הם שותים בחורשות, במכוניות.
קריאה: מחפשים מקומות בילוי.
יאיר גלר: כאמור הממשלה והכנסת החליטו שעושים מעשה ונכנסו לעניין הזה של הכנת תוכנית לאומית.
יאיר גלר: מרגע ההחלטה של השר באפריל, מרגע כניסתו לתפקיד, בתמיכה של הרבה מאוד גורמים ושל הכנסת בעיקר, הגענו למצב שבנובמבר כבר היתה החלטה על יציאה לתוכנית לאומית בהיקף של 27 מיליון שקל, מתוכם הוקצו 4 מיליון שקל לקמפיין.
יאיר גלר: מילה אחת בנושא של ההערה ונושא חברי הכנסת הערבים וכולי, וישראל ביתנו.
יאיר גלר: מפלגת ישראל ביתנו איתרה לפני 4 שנים את הבעיה בקרב האוכלוסייה של יוצאי חבר העמים.
יאיר גלר: היא כיוונה ומיקדה את העניין והקצתה לכך הרבה מאוד תקציבים משום שהיא אמרה הנושא הזה חשוב לנו מבחינה לאומית אבל אנחנו מבקשים שתתמקדו בנוער יוצא חבר העמים.
יאיר גלר: זו היתה אמירתי.
יאיר גלר: כתוצאה ממיקוד מאמץ מאוד משמעותי בקרב הצעירים של יוצאי חבר העמים בתמיכת המפלגה לכך כוונו מילותיי ואם הובן אחרת אני מתנצל.
יאיר גלר: מועסקים היום ברשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול למעלה מ-20 רכזים שפועלים בקרב יוצאי חבר העמים.
יאיר גלר: הם מועסקים בתוך הקהילות שלהם.
יאיר גלר: במגזר הערבי מועסקים 10 רכזים.
יאיר גלר: אגב זה גם לטובת בני העדה האתיופית.
יאיר גלר: כלומר בעניין הזה באו ואמרו אנחנו רוצים פעילות ממוקדת בקרב שני המגזרים האלה משום ששם יש בעיה חריפה.
יאיר גלר: לשמחתנו הצלחנו לעצור את הגידול במספרים בקרב יוצאי חבר העמים.
יאיר גלר: לעומת זאת האחרים מתקרבים אליהם והיום כמעט הזהות בנתונים היא מתאימה לחלוטין בנתונים בכל המגזרים.
יאיר גלר: אני אומר שוב יוצאות דופן הן בנות המגזר הערבי ששותות מעט.
יאיר גלר: התוכנית הלאומית שגובשה דיברה על מספר שלבים.
יאיר גלר: הקמפיין התחיל להתגלגל בנובמבר.
יאיר גלר: הוא לא נפסק.
יאיר גלר: גם השבוע אתם יכולים לראות את המשך הפעילות.
יאיר גלר: תיכף נסקור את זה.
יאיר גלר: נגיע גם למגזר הערבי.
יאיר גלר: הכול בנוי פה בצורה מודולארית.
יאיר גלר: מאז חצי שנה ישבו אנשים נציגים לא רק של הרשות למלחמה בסמים, ובגלל זה היתה גם יציאה מהירה לקמפיין, כולל אנשי המגזר הערבי, גם הם היו שותפים למהלך הזה ויש הרבה מאוד חומרים שעומדים לצאת בימים הקרובים לטובת המגזר הערבי.
יאיר גלר: גם בעניין הזה דברים נלקחו בחשבון.
יאיר גלר: יכול להיות שמבחינת לוחות הזמנים היה נכון יותר לקדם את המהלך הזה או לעשות את זה במשולב.
יאיר גלר: חס וחלילה לא היתה שום כוונה.
יאיר גלר: כבודם של כל המגזרים במדינת ישראל וכל אלה שנגועים בנגע האלכוהול הם כאלה שהנושא הזה חייב להיות מטופל בעדיפות ראשונה.
יאיר גלר: יש הרבה מאוד פעילויות שעכשיו מתחילות כמו הנושא של החקיקה, כמו למשל הנושא של הטיפול ושיקום שנדחה לשלב ב'.
יאיר גלר: או חוקים נוספים כמו הגבלת פרסום.
יאיר גלר: יש הרבה מאוד דברים שיקרו במהלך השנתיים הקרובות.
יאיר גלר: שום גורם לא יעדר מהמערכת של המתקפה הגדולה שלטעמנו היה צריך לעשות.
יאיר גלר: דבר נוסף, מאחר ומדובר בשינוי תרבות אי אפשר היה להתחיל במשהו רך מאוד.
יאיר גלר: נכון שזו מערכת כוללת של חינוך, של מניעה, של הסברה, של חקיקה, של טיפול, של שיקום, של אכיפה.
יאיר גלר: הכול נכון אבל היינו צריכים לעשות מעשה ואכן נעשה מעשה.
יאיר גלר: המעשה הוא אולי אגרסיבי מעט ואם הוא אגרסיבי ופגע במישהו אני מתנצל בפני כל מי שנפגע.
יאיר גלר: לא זו היתה הכוונה.
יאיר גלר: אין שום כוונה להטיל דופי.
יאיר גלר: להיפך.
יאיר גלר: הכוונה היא פה לשלב זרועות, כולם ביחד נלחמים בעניין הזה.
יאיר גלר: אלה דבריי.
מוחמד ברכה: היה ספק אדוני כשאתה אומר, אותה בחורה כשהיא שותה היא בסכנה.
מוחמד ברכה: היה ספק שזה פוגע?
מוחמד ברכה: או כאילו שעליה האחריות של האונס?
יאיר גלר: חס ושלום.
יאיר גלר: אין שום הטלת אחריות.
יאיר גלר: המטרה היא אחת.
יאיר גלר: ברגע שאת שותה כמו כל אדם ההתנהגות שלך יוצאת מכלל שליטה ברמות מסוימות של כמות שתייה, משקל גופה וכולי.
מוחמד ברכה: למה כאשר הוא שותה הוא לא נעשה אלים יותר?
יאיר גלר: הוא נעשה.
שמאי גולן: צריך לזכור שמסע ההסברה הזה הוא בסך הכול מטריה לכל התוכנית הלאומית שתתגלגל בנושא האלכוהול.
שמאי גולן: מדובר בקמפיין שהוא מדורג והוא משולב והוא מתגלגל.
שמאי גולן: תהיינה לו עליות וירידות.
שמאי גולן: מעת לעת נתקוף את אחד הנושאים.
שמאי גולן: המטרה של נובמבר-דצמבר היתה להעלות את סוגית האלכוהול על סדר היום הציבורי.
שמאי גולן: הרבה שותפים.
שמאי גולן: 9 חודשים לקח לנו לייצר מחשבה איך בכלל מתעסקים בנושא הזה.
שמאי גולן: השותפים הם: משרד לביטחון פנים החל מהשר.
שמאי גולן: רק תזכורת על הנתון כי הוא השתנה מאז שהתחלנו לתכנן ועד היום יש שינויים בנתונים כי הסקר של 2009 תראו את גילאי 12-18.
שמאי גולן: שליש מהילדים האלה משתכרים, שותים 4-5 מנות משקה.
שמאי גולן: כשהם יוצאים למקומות הבילוי החבר'ה האלה חוגגים.
שמאי גולן: עשינו סקר על גילאים 12-18 ואחר כך 18 עד 40.
שמאי גולן: אני יודע להפריד בגילאי בית ספר בין 12-14, 14-15.
שמאי גולן: יש לנו את כל הנתונים האלה.
שמאי גולן: יש משקאות אלכוהוליים.
שמאי גולן: יש הרבה זיופים בשוק.
שמאי גולן: כשאנחנו עושים פשיטות בפיצוציות אז באים איתנו אנשי המכס כדי לבדוק את הזיופים.
שמאי גולן: יש הרבה מאוד זיופים בדברים האלה ואנחנו גם נלחמים בזה.
שמאי גולן: הבעיה העיקרית מתמקדת בגילאי 18-21.
שמאי גולן: תראו את הכמות, שני שליש שותים, משתכרים, חוגגים.
שמאי גולן: מבט על המספרים האלה מציג בעיה קשה מאוד בקרב הצעירים המתבגרים בישראל.
שמאי גולן: ככל שעולה הגיל הדברים מתמתנים.
שמאי גולן: אני רוצה להצביע על כתבה בגלי צה"ל רק משלשום.
שמאי גולן: כותרת ב-21 לדצמבר ב-9:37 בבוקר.
שמאי גולן: מספרים לנו על שני לוחמים שנתפסו כשהם יצאו מהבסיס ללא אישור לתחנת הדלק הסמוכה, קנו אלכוהול והשתכרו.
שמאי גולן: תוך כדי השירות, יצאו החוצה לתחנת הדלק, קנו שם את האלכוהול, חזרו לבסיס, השתכרו ויאללה חגיגה.
שמאי גולן: אלכוהול זה לא כמו סמים.
שמאי גולן: איפה הם שותים?
שמאי גולן: תמיד בחברה, מחוץ לבית, בשעות הלילה.
שמאי גולן: הם מעדיפים אלטרנטיבות זולות.
שמאי גולן: זה עניין של כסף אפרופו העלאת המיסים על משקאות חריפים כן או לא.
שמאי גולן: כאשר אפשר לקנות היום בקבוק וודקה ב-25 שקלים בפיצוציה הסמוכה, זה הכסף שיש להם תחת היד.
שמאי גולן: קונים הרבה וודקות.
שמאי גולן: הבעיה זה הוודקה.
שמאי גולן: פחות היין, פחות הבירה.
שמאי גולן: אבל זה מה שהם שותים.
שמאי גולן: הם שותים מפני כמה סיבות.
שמאי גולן: כי יש לחץ חברתי, כי הם פחות מודעים לסכנות ולנזקים של אלכוהול.
יהודה סקר: אני מוועד ההורים הארצי.
יהודה סקר: באים הורים ומתדיינים עם ילדיהם בקשר לבר מצווה.
יהודה סקר: הילדים רוצים שתהיה שתייה חריפה.
יהודה סקר: כך זה מתחיל.
מוחמד ברכה: אנחנו לא דנים במכלול של צריכת אלכוהול בקרב הנוער.
מוחמד ברכה: אנחנו מדברים על הקמפיין.
שמאי גולן: כאשר ישבנו משרד החינוך וכל שאר הגופים דנו איך מטפלים בבעיית האלכוהול כי בשונה מסמים שאסור לגעת בסמים מגיל אפס עד גיל מאה אלכוהול מה לעשות נכון להיום מותר לשתות.
שמאי גולן: אסור למכור לקטינים.
שמאי גולן: אבל מותר לשתות אלכוהול.
שמאי גולן: זה חוקי לגמרי.
שמאי גולן: לכן באנו וחשבנו ועשינו חיתוך בין ילדים צעירים לבין מבוגרים.
שמאי גולן: חתכנו את גיל 18.
שמאי גולן: כי בישראל גיל 18 אומר משהו.
שמאי גולן: יש מדינות שחותכות את זה בגיל 21.
שמאי גולן: פה אמרנו אבחנה בין שתי קבוצות הגיל.
שמאי גולן: זה מאוד מקשה על העבודה שלי ושל עמיתיי אבל בהתייעצות משותפת של כולם עשינו את זה.