GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם שלייר: עצוב בסיפור שזה קורה מכיוון שהוא בסוף ימיו והרבה פעמים, להבדיל, שואלים אותו הורים שאם לא עשינו את זה קודם, בגיל ההתבגרות עוד אפשר להציל את המצב?
יורם שלייר: אפשר אבל זה קשה מאוד.
יורם שלייר: כמובן סמכות וגבולות.
יורם שלייר: הילד הזה שראינו עכשיו הוא תוצאה של זה שההורים לא שמו לו גבולות כשהוא היה בגיל צעיר.
יורם שלייר: אני לא ארחיב את זה, אבל אין ויכוח היום שסמכות וגבולות היא חובה התפתחותית של הורה לילדו.
יורם שלייר: נושא חשוב מאוד הוא שיתוף הורים.
יורם שלייר: אני עובד עם בתי ספר הרבה פעמים אנשי החינוך מתלוננים על כך שאין להם מספיק שיתוף פעולה עם הורים.
יורם שלייר: הכי קשה בעולם זה לעשות סדנאות הורים.
יורם שלייר: הורים כמעט לא מגיעים.
יורם שלייר: מצד שני, אני יכול לומר לכם שלא תמיד כהורה הייתי מרוצה ממה שבתי הספר של הילדים שלי עשו גם בנושא סמים וגם בנושאים אחרים.
יורם שלייר: הדבר הזה שאנחנו עדים לו במציאות הישראלית, שיש מאבקים בין הורים לבית הספר, מחליש את המאבק בהרבה דברים אבל אחד הדברים הוא בנושא הסמים ואין ספק בכך.
יורם שלייר: אני לא יודע איך אצלכם, אבל כאשר אני הייתי חוזר הביתה ואומר שמורה העניש אותי, אבא שלי היה שואל אותי מה עשיתי.
יורם שלייר: בכלל לא היה ספק שאני עשיתי.
יורם שלייר: היום, אומרים לי מורים, צפוי המורה לקבל טלפון או מההורה או מעורך-הדין שלו.
יורם שלייר: חיזוק הערך העצמי בתחושת המשמעותיות של הילד.
יורם שלייר: אחת התופעות הקשות ביותר של העידן הנוכחי הוא השעמום.
יורם שלייר: הילדים של היום, יש להם מחשב, יש להם אינטרנט, יש להם טלוויזיה, יש להם פלאפון, מרכזי בילוי, פייסבוק, ICQ, והמילה שאנחנו שומעים הכי הרבה היא מצ'עמם.
יורם שלייר: אם יש הפסקת חשמל, בכלל הם אבודים, ויש הפסקות חשמל.
יורם שלייר: על העניין הזה אמר פעם ניטשה: תנו לי איזה למה ואוכל לשאת כל איך.
יורם שלייר: ויקטור פרנקל לקח את זה אחר כך ופיתח את זה לתורה שלמה אבל המשמעות של המשפט הזה היא שאם יש לי בשביל מה לקום בבוקר, אם יש משמעות לחיים שלי, אני אתמודד עם כל קושי.
יורם שלייר: אם אין, אני כנראה לא אתמודד.
יורם שלייר: אני רוצה להראות לכם דוגמה של זה, של מישהו שהוא כבר בן 30 והוא כבר ארבע שנים מחלק פיצות.
יורם שלייר: אגב, לא שהוא מחלק פיצות כי הוא לומד באוניברסיטה והוא צריך לממן את הלימודים שלו, אלא זה מה שהוא עושה.
יורם שלייר: הוא אגב תלמיד מצטיין בתיכון, נבון מאוד, אבל איכשהו חייו נתקעו והוא יסביר לכם תכף למה הם נתקעו.
יורם שלייר: הקרנת סרט.
יורם שלייר: מה אומרת תחושת משמעותיות?
יורם שלייר: פרופסור דרייקורס מדבר על ארבעה צרכים שיש לילד כדי שהוא ירגיש טוב עם עצמו, שיתפקד ולא יפריע בכיתה.
יורם שלייר: הוא מדבר על ארבעה צרכים שתוכלו לומר שאלה לא רק על ילדים.
יורם שלייר: ילד צריך להרגיש קיים, שייך, רצוי ותפקודי.
יורם שלייר: תפקודי, זה מצליח.
יורם שלייר: חייב להרגיש שהוא מסוגל להגיע להישגים, לשנות דברים, להשפיע על העולם.
יורם שלייר: דרייקורס אומר שאין מצב כזה שילד יוותר על אחד המרכיבים האלה, ואם יהיה לו אפילו יותר מאשר לאחר.
יורם שלייר: אם הוא יהיה מאוד שייך, אבל לא רצוי כל כך.
יורם שלייר: הוא יהיה בכיתה, אבל לא יאהבו אותו.
יורם שלייר: אולי הכי חשוב זה שהוא ירגיש קיים כי ילדים שלא מרגישים קיימים, ישתמשו הרבה פעמים בהתנהגות בעייתית על מנת לקבל תשומת לב.
יורם שלייר: בחלק מהמקרים שאני טיפלתי בהתערבות בנושא של איתור של אירוע סמים, התפלאנו לראות שהילדים הפחות מקובלים היו אלה שהביאו את האלכוהול והביאו את הסמים והסיבה הייתה כי זאת הייתה הדרך שלהם להרגיש שייך ורצוי.
יורם שלייר: קיומם של צרכני זמן חיוביים.
יורם שלייר: בגלל הזמן אני אדלג על קטע הקולנוע ואומר כמה דברים.
יורם שלייר: אולי במקום הראשון ביקור סדיר בבית ספר.
יורם שלייר: הנתונים מראים שילדים שנפלטים ממערכת החינוך – הנתונים כרגע מראים שימוש של 10 אחוזים בבית ספר נורמטיבי של שימוש בחומרים בלתי חוקיים- כאשר ילד כזה נפלט מתוך מערכת החינוך או אפילו עובר למערכות חינוך עמלניות, האחוזים עולים עד 40 ו-60 אחוזים.
יורם שלייר: אם הוא נזרק לרחוב, בוודאי.
יורם שלייר: למה אני אומר תנועות נוער ערכיות.
יורם שלייר: לא בטוח לגמרי - ואני אומר את זה בכאב גדול כי אומרים לי שתנועות הנוער חזרו – ובמתנ"סים המדריכים יודעים מה לומר, ויותר מזה, לא בטוח שהם בעצמם מהווים דוגמה.
יורם שלייר: התייצב אצלי לפני מספר שבועות מדריך שהתחיל את תפקידו, בחור אחרי צבא, באיזושהי מסגרת ואמר לי שהוא שמע שאני עוסק באלכוהול וסמים וכי הוא רוצה להתייעץ אתי כי תפס את החבר'ה בכיתה ז'-ח' שותים וודקה.
יורם שלייר: הוא אמר שהוא גער בהם בדיוק אבל הוא לא בדיוק יודע מה לעשות עם זה.
יורם שלייר: שאלתי אותו מה הוא אמר להם, והוא אמר להם שזה לא מתאים לגילם.
יורם שלייר: אז מה?
יורם שלייר: מעבר לזה, לא היה בפיו מילה אחת לומר על התופעה הזאת.
יורם שלייר: שאלתי אותו אם הוא שותה במסיבות, והוא אמר לי כן אבל הוא גדול.
יורם שלייר: למה אתה שותה?
יורם שלייר: אני אוהב את הקטע הזה של על סף התמסטלות כי זה מאוד פותח אותי, זה מאוד עושה אווירה טובה.
יורם שלייר: אמרתי לו שאם על זה הוא לא ידע לדבר, אין לו מה לומר להם.
יורם שלייר: אני כבר יודע על מקרים שגם שם יש שימוש לפחות באלכוהול שלא לדבר על כך שבאחת המסגרות שליוויתי באחד הישובים תפסו גידול סמים ולא רק שימוש בסמים, זה היה ישוב חקלאי בו גידלו סמים.
יורם שלייר: הזמינו אותי להתערב ואיכשהו הרגשתי שהמדריך החברתי שהתקבל לשם לפני חודשיים, אין לו מה לומר, הוא לא מספיק אקטיבי ושאלתי אותו מה הוא הולך לעשות, מה אתה הולך לומר, ופתאום חטפתי ממנו התנגדות גדולה ותוך עשר דקות היה ברור שהוא מזדהה לחלוטין עם המסרים של עלה ירוק.
יורם שלייר: איש לא בדק את זה כשקיבלו אותו לעבודה.
יורם שלייר: זה היה יומו האחרון במקום הזה, אבל את זה היה צריך לעשות קודם.
יורם שלייר: נקודה חשובה נוספת היא שוב שומרי סף.
יורם שלייר: עמיתים, אנחנו יודעים שהם שומרי הסף הגדולים ביותר והחשובים ביותר כי כאשר ילד מגיע לבית חולים עם הרעלת אלכוהול החברים שלו כבר ידעו הרבה קודם שהוא שותה ומשתמש.
יורם שלייר: ההורים יכולים להיות אולי מופתעים, אבל חברים שלו אף פעם לא מופתעים.
יורם שלייר: כאשר ילד מגיע לבית חולים על ניסיון אובדני, החברים שלו ידעו קודם שהוא דיבר על זה.
יורם שלייר: אותו דבר על בעיות אכילה ודברים כאלה.
יורם שלייר: אני רוצה להיפרד מכם כמובן בקטע קולנוע אבל לפני כן אני רוצה לומר עוד משהו.
יורם שלייר: המילה האחרונה החשובה ביותר, ולצערי הרב לא הייתי ביום חמישי בטקס שעסק בסיירות הורים.
יורם שלייר: ערב לפני כן נתתי שם הרצאה אבל לא הגעתי למחרת.
יורם שלייר: הנושא של סיירות הורים הוא נושא חשוב מאין כמוהו.
יורם שלייר: תשאלו אותי אם קל להקים את זה.
יורם שלייר: לא רק סיירות הורים דרך אגב.
יורם שלייר: אני מדבר עכשיו רק למבוגרים והילדים לא צריכים לשמוע.
יורם שלייר: המתבגרים מנצחים אותנו ההורים בגלל שהם יודעים שאנחנו מפוצלים.
יורם שלייר: כאשר אני אומר לילד שלי שהוא חוזר בשעה 1 או 2, תלוי בגיל, והוא אומר לי שלכולם מרשים ורק אתם מחזירים אותי בשעה מוקדמת, אני יכול להיות בטוח שאם אני אתקשר להורים של יוסי שאמר לי שלו מרשים, יתברר לי שיוסי אמר להורים שלו שאני מרשה.
יורם שלייר: ההורים של יוסי מרשים ורק ממני אתם עושים חנון – זה האיום הכי גדול על הורים והורים שמפחדים שהילד שלהם יוצא דופן.
יורם שלייר: לכן אחד הדברים הכי חשובים וכמעט בלתי אפשרי לעשות אותו – ואני עובר מישוב לישוב ומנסה להציע את זה – לנסות להגיע להסכמה הורית, להצהרה הורית, איזה מסיבות יש, נוכחות של מבוגר במסיבות, מתי נוסעים ומתי חוזרים, עם מי נוסעים ועם מי חוזרים.
יורם שלייר: על כל זה אפשר להסכים אבל אנחנו לא עושים את זה והילדים קובעים את האג'נדה של תרבות הפנאי החוץ-ביתית.
יורם שלייר: אני מנסה לומר כאן שטיפול בארבעת הקודקודים האלה, באותה חשיבות כמעט, יכול לחולל שינוי.
יורם שלייר: אנחנו דרך אגב יודעים שגם בנושא של תוכניות מניעה – הזכירו את רחל בר-המבורגר – כאשר בית ספר לוקח תוכנית מניעה ולא עושה אותה בשלמותה אלא לוקח חלקים מפה וחלקים משם, הוא לפעמים עושה נזק יותר גדול מאשר לא לעשות אותה בכלל.
יורם שלייר: גם כאן צריך לטפל בארבעת הקודקודים האלה.
יורם שלייר: בואו נראה איך זה מתפתח.
יורם שלייר: השחקנית היא קייט הדסון, הבת של גולדי הון.
יורם שלייר: רק שהלן תבין שהתפקיד שלה הוא לא להמשיך להיות החברה של המתבגרת הזאת, רק אז היא תוכל להשפיע על חייה ולהיות אימא שלה, וזה יקרה.
יורם שלייר: תראו את הסרט.
יורם שלייר: אגב, יש את כל הנושא של עמיתים שהוא נקודה חשובה.
יורם שלייר: אני לא יודע מי מכם בקבוצת עמיתים.
יורם שלייר: אנחנו משתמשים בפרוייקט עמיתים כדי לתת כלים כי אתם משפיעים הכי הרבה על החברים שלכם.
יורם שלייר: אגב, ככל שהילד הוא יותר מרכזי, הוא משפיע יותר לטוב ולרע.
יורם שלייר: בדקה אחת דיברתי על שני דברים מאוד חשובים, כאשר האחד הוא להעביר את הנורמה החיובית, והשני הוא להיות שומרי סף ולהבין את ההבדל, שזאת הרצאה נפרדת לגמרי, בין הלשנה להצלה ולא תמיד אתם רואים את ההבדל הזה.
יורם שלייר: בשביל זה צריך אומץ ורק אנשים אמיצים מגיעים רחוק.
יורם שלייר: תודה.
הדס פילצר: יורם, תודה שדיברת על עמיתים ואנחנו תכף נדגים אותם.
הדס פילצר: אנחנו משרד החינוך וכבר אמר יושב-ראש הכנסת רובי ריבלין שצריך להשקיע הרבה כסף בטיפול במשתמשים ועדיף להשקיע במניעה, וזה מה שאנחנו במשרד החינוך מנסים לעשות.
הדס פילצר: אמרה לי פעם אתי גונן, מנהלת מרכז גמילה במלכישוע, שם יש מחלקה גדולה מאוד לנוער, לצערנו לנוער מכור, שהלוואי שאעשה את העבודה שלי כל כך טוב שלה לא תהיה עבודה, וזאת השאיפה שלנו וזאת שאיפה מאוד גדולה בתקציבים מאוד קטנים, אבל אנחנו מנסים לעשות את זה.
רפי רוטמן: כבוד חבר הכנסת מוחמד ברכה וכל המכובדים שנמצאים כאן.
רפי רוטמן: אנחנו מאוד שמחים למעמד הזה.
רפי רוטמן: בבית הספר אנחנו חיים ביחד וחייבים להתמודד במאה ה-21 בחיים שהילדים, התלמידים, אנחנו, גם המבוגרים, חשופים לנושא של שתייה מופרזת, סמים, אלכוהול, טבק, הפרעה באכילה – נושא שעלה עכשיו כאחד ההתנהגויות הסיכוניות – ואנחנו מנסים לעבוד ביחד.
רפי רוטמן: אין דבר כזה שאפשר לעבוד בוואקום, אני באופן אישי או רק הצוות שיכול לעבוד בנושא הזה.
רפי רוטמן: אצלנו יש לפחות משולש שמורכב מצוות, הורים ותלמידים ואני עכשיו אבקש מאלעזר לספר על החלק של התלמידים במשולש.
אלעזר סיימן: אני תלמיד בבית ספר קשת וכבר כמה שנים אני לוקח חלק בגוף שפועל בבית ספר שנקרא פרלמנט הבריאות.
אלעזר סיימן: מטרתו של הגוף הזה, פרלמנט הבריאות, לקדם בריאות מול התנהגויות סיכוניות עם דגש על מניעת סמים, אלכוהול ועישון.
אלעזר סיימן: אנחנו מורכבים מוועדות של מספר נציגים בכל כיתה, בכיתות ז', ח' ו-ט'.
אלעזר סיימן: אני כבר בכיתה י"א אבל נשארתי פעיל בנושא.
אלעזר סיימן: הוועדות האלה נפגשות, מגבשות כל מיני דברים ומארגנות פעילויות לכיתות שונות בבית הספר, פעילויות שנועדו למניעת התנהגויות סיכוניות וגם כמובן להיות כתובת אליה יכולים לפנות ילדים עם בעיות.
רפי רוטמן: האני מאמין של בית הספר נבנה ביחד עם טל ואלעזר לפני שלוש שנים ועכשיו טל תספר על זה.
טל אטינגר: גם אני פעילה בפרלמנט שפועל בבית ספר קשת כבר כמה שנים.
טל אטינגר: לצד כל הפעילויות שעשינו, ועשינו הרבה פעילויות בתוך בית הספר כמו ימי עיון וסדנאות, היה לנו מאוד מאוד חשוב להגדיר את המטרות שלנו ואת העקרונות שלנו בתוכנית, משהו מנחה.
טל אטינגר: כאן אפשר לראות את המצגת של אני מאמין.
טל אטינגר: הדבר שהנחה אותנו היה שרצינו ליצור רשת חברתית שתלמידים בבית הספר יהיה למי לפנות מבחינת תלמידים אחרים.
טל אטינגר: שנהיה חברים שתומכים אחד בשני, כי הרבה פעמים מאוד קשה לפנות להורים או למורים ואנשים שהכי כדאי להתחבר אליהם אלה הם החברים שלך.
טל אטינגר: הגענו למסקנה שגם אם אנחנו רואים שהרבה פעמים משקיעים הרבה כסף בתוכניות למניעת שימוש בסמים ואלכוהול, אבל בכל זאת בפועל המספרים רק עולים ותלמידים מגיעים לפעולות סיכוניות ברמה מאוד גבוהה.
טל אטינגר: הגענו למסקנה שבעצם כל תחום של עזרה, כל דבר הכי קטן שאנחנו יכולים לעזור לחברים שלנו, זה מאוד מאוד משמעותי עבורנו.
טל אטינגר: הגענו למסקנה שהרבה פעמים לפנות למורה או להורה לגבי חבר שלנו שפועל בצורה שמסכנת אותו, הרבה פעמים זה לא נקרא להלשין ולא נקרא לפגוע בו אלא אולי זה דבר הכי נכון לעשות.
רפי רוטמן: אחרי שהם מדברים אחד עם השני, אחד מהדברים שכן למדנו הוא שבמשולש אי אפשר לחיות אחד אחרי השני – המבוגרים, התלמידים והצוות – ואז, אם יש משהו רציני מאוד, הילדים כן מדברים על הקו האדום, מתי הם כן מתחילים לדבר עם מבוגר, ובבית הספר שלנו היו שני ילדים שהשתמשו בסמים לפני שנים, וילדים דיברו אתנו על כך, אתי ועם המנהלת, ואז המשולש מתחיל להשתלב אחד בשני, התלמידים והמבוגרים.
ג'נט קפלן: בית ספר קשת ארגן סדנא לנוכחות ולמעורבות של הורים כדי לעזור לנו להתמודד עם החשיפה ועם הנגישות המוגברת שיש היום לנוער לסמים, לאלכוהול ולעישון.
ג'נט קפלן: אני מאוד שמחה על הסדנא הזאת.
ג'נט קפלן: משום מה אנחנו חושבים שאנחנו יודעים הכל ושאנחנו יודעים להתמודד עם הכל, אבל במהלך הסדנא הזאת אני באופן אישי למדתי הרבה.
ג'נט קפלן: בסדנא נגעו הרבה בכל מיני דברים שיורם שלייר ציין כאן תוך כדי הדגמות, אבל אחד הדברים הכי חשובים שאני למדתי הוא הקטע של המעורבות, הדו-שיח והקשר עם הילדים גם אם לפעמים זה נראה כאילו הילד חושב שאנחנו חופרים לו או טוחנים לו, וזה לא תמיד נעים.
ג'נט קפלן: להיות שם ולדבר, לדעת, ושהילד ידע שתמיד תמיד יש לו מקום, ושיש לו אפשרות לבוא להורה גם אם הוא מסתבך וגם אם קורה משהו, שתמיד ההורה שם בשבילו.
רפי רוטמן: אני אסכם במהירות ואספר על שני מקרים שהיו לנו השנה.
רפי רוטמן: ילדה בת 13 בכיתה ט' בבית הספר, שהייתה בגן ושתתה ולפי הרופאים הייתה קרובה למוות.
רפי רוטמן: זה היה מחוץ לבית הספר.
רפי רוטמן: מדובר בילדה חכמה, מנהיגה בבית ספר, לפי דברי הפסיכולוג מדובר בביטחון עצמי למרות שהיא עושה רושם שהיא מאוד מאוד חזקה.
רפי רוטמן: הילדים וגם ההורים שאלו למה אנחנו מתערבים, כי זה היה חוץ לבית ספר, אבל אמרנו שאנחנו משפחה, אנחנו מתערבים, ישבנו עם ההורים ועם הילדים והיה תהליך של כמעט שנה עם הכיתה.
הדס פילצר: יש לנו כאן ילדים ממודיעין שקוראים לעצמם פילים – פשוט יכולים לשנות.
הדס פילצר: אלה ילדים שהם עמיתים וכאן אנחנו רואים שני דברים.
הדס פילצר: את כוחם הגדול של העמיתים וההשפעה שלהם על בני הגיל שלהם, את המשמעותיות שזה נותן להם לחיים ותראו מה קורה אתם, ואת שיתוף הפעולה שלנו, משרד החינוך, עם הרשות למלחמה בסמים שמביא את הילדים האלה להיות פעילים גם בבית הספר, גם בשעות אחר הצהרים, לאורך כל שעות היממה וזאת ההשפעה הנכונה.
הדס פילצר: שיתוף הפעולה הזה הוא אחד הדברים הברוכים ביותר.
עומר: אנחנו עומר ואלינור, תלמידי כיתה ט' בעירוני ג', מודיעין.
עומר: נמצאים אתנו גם ילדים מעירוני א' במודיעין.
עומר: נבחרנו לתפקיד לאחר שהצענו את עצמנו, עברנו תהליך הכשרה, ביקור בכפר הגמילה, סדנאות לעמידה בפני קהל, סדנאות בנושא התמודדות עם פיתוי, דיווח, עמדות לגבי שימוש בחומרים ממכרים.
אלינור: מלבד הפעילויות שעשינו בבית הספר בהנחיית רקפת לירון, שהיא היועצת של עירוני ג', נעשו גם פעילויות עירוניות בהנחיית מדריכה למניעת התמכרות, עירית אלדד, ומנהלת הרשות העירונית למניעת סמים ואלכוהול בעיר, ליאת אביזמר.
אלינור: לקבוצה שלנו קוראים פי"ל – פשוט יכולים לשנות.
אלינור: אנחנו מפנים גם לסמים ולאלכוהול, וזה כתוב לנו על החולצות.
עומר: לסיכום אומר שהתחושה שלנו, אחרי הפעילות השנה, היא שהיה כיף להעביר את השיעורים ולהעלות את המודעות בעיר.
הדס פילצר: תודה לפילים, תודה לאלינור ולעומר.
הדס פילצר: תודה לעירית אלדד ולליאת שהביאו אותם ומובילים את כל העניין הזה.
הדס פילצר: תודה לכולם.
חנא אלחסיין: לאחר שראיתי את שני הסרטים, אני אומר שאין כאן תשובה הולמת להורים.
חנא אלחסיין: זאת אומרת, המועצה הציבורית להורים בישראל שמה לה למטרה לייצג את האינטרס המגוון של הורי ישראל בתחומי החברה השונים.
חנא אלחסיין: אין לנו ספק כי המלאכה מוטלת בראש ובראשונה עלינו ההורים ואיש אינו צריך לשאת במשימה במקומנו, ואולם חברת הילדים מתפתחת בקצב שהוא לא קל לעיכול בקרב ההורים.
חנא אלחסיין: לכן לא אחת מוצאים את עצמם ההורים חסרי ידע בו אוחזים ילדיהם בנושא סמים ואלכוהול.
חנא אלחסיין: לא סתם באיסלם אסרו את הסמים ואת השימוש באלכוהול.
חנא אלחסיין: על כך חשיבות ראשונה במעלה היא לאפשר להורים נגישות להדרכה ורכישת השכלה בנושא הסמים והאלכוהול באופן ספציפי, אך לא פחות חשוב בנושאים של מנהיגות הורים, חשיבותה של הדוגמה האישית, הקניית כישורי חיים והובלת הילדים אל דרכים ומידות טובות.
חנא אלחסיין: המועצה הציבורית בישראל שואפת להנחיל הדרכות הורים כאלה בכל מוסדות החינוך ובכל רשות מקומית, קטנה כגדולה.
חנא אלחסיין: אם ישכילו הרשויות המקומיות לפרוס חסות על הדרכות כאלה ולשאת בהוצאות הכרוכות, זה יהיה מבורך ואני מקווה שהכנסת והממשלה ישימו את זה בראש מעייניהן וייתנו להורים אפשרות להיות מודרכים על ידי מומחים כדי שימצאו את הפתרון.
מוחמד ברכה: אני מתרגש מיוזמות התלמידים.
מוחמד ברכה: התכנסנו לרגל היום הבינלאומי למלחמה בסמים שמתמקד השנה במעורבות של הורים ודווקא הדברים של חנא אלחסיין היו בהחלט מתאימים לסגור את המעגל הזה של מעורבות הורים.
מוחמד ברכה: אני רוצה להודות לכל אלה שנכחו ולכל אלה שתרמו.
מוחמד ברכה: שוב, מה שאמרתי בהתחלה, אני מאוד מבקש שתראו כולכם בוועדת הכנסת למלחמה בנגע הסמים והאלכוהול ככתובת לאותה מלחמה משותפת לכולנו.
מוחמד ברכה: אני לא אוהב את המילה מלחמה, אבל בעניין הזה באמת צריך להכריז מלחמה ללא פשרות.
מוחמד ברכה: כל דבר שיעלה על דעתכם, אפשר לפנות אלינו, אל מנהלת הוועדה בת-שבע או אפילו אלי ישירות ולעוזריי.
מוחמד ברכה: כל דבר שאתם חושבים שיש משהו אותו צריך לקדם, לתת לו דחיפה, לדון בו, להזמין נציגים של משרדי ממשלה על מנת ללבן כל מיני נושאים ולדחוף לכיוון הרצוי, אתם מוזמנים לפנות אלינו.
מוחמד ברכה: זאת לא רק ועדה של חברי הכנסת אלא ועדה של האזרחים כולם.
מוחמד ברכה: בכנסת יש יחידת כלבנים.
מוחמד ברכה: כלבי שמירה.
מאיר שונק: אני ממונה יחידת הבודקים.
מאיר שונק: אני אחראי על בני אדם.
מאיר שונק: כל העובדים שלמעשה מתפעלים את האתר שתראו כאן היום, מבצעים את כל הבדיקות, הן הביטחוניות והן הפיזיות של יבואנים ישראלים ופלשתינאים.
מאיר שונק: כל מה שנכנס לארץ, עובר כאן ונבדק על ידינו.
אלי פולק: אנחנו שמחים שבאתם להתארח אצלנו.
אלי פולק: בקצרה אני רוצה לסקור לפניכם את פעילות בית המכס אשדוד.
אלי פולק: לדעתי חשוב לתת את הסקירה על פעילות בית המכס אשדוד מפני שנושא המלחמה בסמים הוא חלק מהפעילות שלו.
אלי פולק: חשוב לראות את התמונה הכוללת ואחרי כן לראות את הקטע של הסמים.
אלי פולק: אני אראה כאן מצגת קצרה על פעילות בית המכס ובהבזקים קצרים אומר את מטרות העל.
אלי פולק: אלה המטרות העיקריות שלנו.
אלי פולק: כמובן אנחנו נמצאים כאן קודם כל כדי לגבות מסים כאשר יש מגוון מסים – מכס, מס קנייה, מע"מ, היטלים שונים, נושא של אכיפת חוקיות יבוא ויצוא וכולי, כל הנושאים שקשורים בנושא של יבוא ויצוא על כל ההסתעפויות.
אלי פולק: זה יכול להיות קניין רוחני, הלבנת הון, סמים, סיווג, הערכה, הברחות.
אלי פולק: יש הגנה על הביטחון, זאת אומרת, אנחנו בשערה של מדינת ישראל ואנחנו נמצאים כאן כדי לשמור על בריאות הציבור, כדי למנוע החדרת חומרי נפץ ובין היתר אחראים גם על נושא של תקינה.
אלי פולק: זאת אומרת, לא הייתי רוצה ללכת לסופר לקנות איזשהו מוצר חשמלי, להכניס אותו לשקע אצלי בבית ולהתחשמל.
אלי פולק: יש מוצרים רבים מאוד שחייבים בתקן ועוד מעט אנחנו נראה איך השיטה עובדת אוטומטית כאשר אותו יבואן יודע שכאשר הוא מייבא מכולה של מאווררים, הוא חייב לפני כן לעבור במכון התקנים כדי לקבל תו תקן, שהמוצר הזה עבר בדיקה והוא כשיר להיכנס למדינת ישראל ועומד בכל הכללים.
מוחמד ברכה: עוד לפני שהוא נכנס.
אלי פולק: עוד לפני שהוא נכנס.
אלי פולק: אנחנו כמכס חייבים לבדוק שאכן זה כך כי אנחנו צריכים להגן על הציבור.
אלי פולק: הנושא האחרון הוא שאנחנו כמדינה שהיא מדינה מודרנית, אנחנו רוצים כלכלה חופשית, כלכלה משגשגת, ואנחנו חייבים להיות משולבים בתוך תהליכים בינלאומיים, תהליכים שבהם הסחר יהיה חופשי, מהיר, יעיל ולכן אנחנו מחויבים להיות כל הזמן עם היד על הדופק ולהתעדכן, לעדכן את עצמנו, ולהתאים את עצמנו לתהליכים שקורים בעולם.
אלי פולק: ף
אלי פולק: אני מתמקד כרגע בבית המכס בנמל אשדוד.
אלי פולק: בית המכס אשדוד, הרבה פעמים טועים וחושבים שהוא נמל וכאילו אנחנו מפקחים רק על נמל אבל זה לא מדויק.
אלי פולק: אכן, הסחורות מגיעות לנמל אבל היום נמל הוא לא מה שהיה פעם.
אלי פולק: היום בנמל לא מאחסנים סחורות, הנמל לא רוצה שיהיו אצלו מכולות על הרציפים אלא הוא רוצה רציפים פנויים כדי לאפשר תנועה של מכולות, תנועה של אוניות, והמכולות מגיעות ותוך ימים ספורים המכולות האלה עוברות למסופים.
אלי פולק: מסוף לענייננו הוא בדיוק כמו נמל.
אלי פולק: דין הסחורה שם כדין הסחורות שנמצאות תחת פיקוח המכס.
אלי פולק: אלה סחורות שלא שוחררו עדיין מהמכס ולא עברו תהליך מכסי.
יאיר גלר: זה בעצם מחסן של היבואן.
אלי פולק: כן.
אלי פולק: מחסן רחוק.
קריאה: הוא גם לא צריך לשלם מסים.
אלי פולק: הוא משלם מסים רק על ה-120 שהוא משחרר, כך שאין לו כאן את הוצאות המימון, אין לו הוצאות אחסנה, אין לו הוצאות טיפול בסחורה.
אלי פולק: נכון, האחסון עולה לו כסף אבל זה זניח לעומת ההוצאה הגדולה יותר שהייתה לו אם הוא היה צריך לשחרר את הכל.
אלי פולק: נעמן זה מחסן סב"נים מחוזי.
אלי פולק: סב"נים אלה סחורות בלתי נתבעות.
אלי פולק: זה מחסן שלמעשה משרת את כל בתי המכס באזור – נתב"ג, ירושלים, באר-שבע, מעברי גבול, אשדוד כמובן, מרכז – ולמעשה מרוכזים כאן כל התפיסות של המכס.
אלי פולק: כל הסחורות המעוכבות של המכס מועברות לכאן לאחסון וכאן יש כמה אפשרויות: או שזאת סחורה שידוע שהוברחה ומכניסים אותה לשם, היא עוברת איזושהי פרוצדורה מסוימת, לאחר מכן או שהיא נמכרת או שהיא מושמדת.
אלי פולק: יש למשל מסלול אדום-ירוק בנתב"ג, מישהו נתפס בהברחה, זה מועבר לכאן לאחסון.
מוחמד ברכה: קורה גם שהיבואן לא יכול לשלם את המסים
אלי פולק: גם הסחורות האלה מגיעות.
שרה הוד: זאת סחורה בלתי נתבעת.
שרה הוד: זה סב"ן.
אלי פולק: זה הסב"ן הקלאסי.
אלי פולק: סחורה בלתי נתבעת.
אלי פולק: היבואן נכנס לקושי, אחרי שנה הוא לא משחרר את הסחורה, נותנים לו אורכה מסוימת, הוא לא מצליח, מעבירים לכאן והסחורה הופכת להיות סחורה של המכס, ואנחנו מוכרים אותה במכרזים.
אלי פולק: לפעמים יש כאן עלויות מאוד כבדות כאשר הסחורה היא לדוגמה כימיקלים.
אלי פולק: כימיקלים אתה לא יכול להשמיד, כימיקלים שעבר זמן מסוים אתה גם לא יכול למכור כי זה לא בטוח, ואתה צריך להטמין את זה.
אלי פולק: ללכת להטמין חבית של חומר רגיש כזה, זאת עלות גבוהה מאוד.
אלי פולק: אתה צריך לקחת את זה לאתר רמת חובב וזה אומר שינוע לשם, לשים את זה או בחבית סיד או בכל מיני דרכים, וזה סיפור יקר מאוד.
אלי פולק: מחסני דיוטי פרי שנמצאים ליד אולם הנוסעים ושמספקים מצד אחד מוצרים פטורים ממס לנוסעים בעונת הנוסעים וגם מספקים צידה לאוניות.
אלי פולק: אלה מוצרים שהם ללא מסים.
אלי פולק: כמובן שאנחנו מפקחים על המקום הזה כדי שהסחורה לא תזלוג למדינת ישראל.
יאיר גלר: כמה אוניות יוצאות מכאן בשנה או כמה נוסעים?
יאיר גלר: סדר גודל.
אלי פולק: אם אני זוכר נכון, היו 150 אלף.
מאיר שונק: בסביבות 800 נוסעים כל הפלגה, פעמיים בשבוע.
מאיר שונק: בשבוע הבא צפויה אוניה של אלף נוסעים.
אלי פולק: זה גמיש.
אלי פולק: אני מעריך שלמעלה מ-100 אלף נוסעים.
אלי פולק: זאת לא כמות גדולה.
אלי פולק: היום זה הרבה יותר מאשר בחיפה.
יאיר גלר: הנושא של המרינה מאוד מטריד אותנו.
יאיר גלר: חלק גדול מההברחות, חוץ ממכולות, מתבצע דרך יכטות פרטיות, מטוסים פרטיים וכולי.
יאיר גלר: איך מתבצע הפיקוח על יכטה בודדה שמפליגה ועוברת?
אלי פולק: יכטות שמגיעות, אנחנו עולים עליהן מדי פעם ועושים ביקורות.
יאיר גלר: אתם או המשטרה או במשולב?
ארמונד כהן: אני אענה על מה שבוודאי מעניין את ועדת הסמים ואנחנו מתכוונים לסמים.
ארמונד כהן: בגזרה הזאת אנחנו שולטים לא רע יחסית ואנחנו הולכים להיכנס אפילו למצב שהוא טוב מאוד.
ארמונד כהן: אנחנו בדיוק נמצאים עכשיו בעיצומו של מיפוי.
ארמונד כהן: אתמול במקרה סיימנו את המיפוי הראשוני ולקחנו כדוגמה את מרינה הרצליה, בכוונה התמקדנו בה כי היא מרינה מרכזית, גדולה ורחבה, ואמרנו שנלמד אותה טוב ואת התשתית הזאת נחיל על כל שאר המרינות.
ארמונד כהן: אנחנו נמצאים באמצע תהליך של מיפוי, נראה ונלמד.
מוחמד ברכה: מיפוי רמת סיכון?
ארמונד כהן: נכון.
ארמונד כהן: נכון להיום כל ספינה או יכטה יכולה לצאת חופשי מתי שהיא רוצה ויכולה לבוא איך שהיא רוצה, היא יכולה לעגון איפה שהיא רוצה וזאת זכותה המלאה אם היא מקבלת אישורים.
ארמונד כהן: לפעמים יש מקומות שיכולים להיכנס ולהחתים ביקורת גבולות רק ביום למחרת, דבר שאנחנו רוצים למנוע אותו בעתיד.
ארמונד כהן: אנחנו עובדים בקטע הזה וסוגרים את הנישה הזאת.
ארמונד כהן: בשנה הבאה תהיה לנו תשובה עם תוצאות.
אלי פולק: רצינו להמחיש לכם בית מכס אשדוד, ועכשיו אני אגע קצת יותר לעומק ואתמקד בפעילות ספציפית של בית המכס אשדוד.
אלי פולק: מצד ימין מהבהב למטה משקף המכולות, שם אנחנו נמצאים כעת.
אלי פולק: בעבר בית המכס ישב בתוך הנמל.
אלי פולק: היום אין לזה כל כך משמעות היכן בית המכס יושב מפני שהפעילות ממילא לא נמצאת כולה בנמל אלא פרוסה על כל המרחב ולכן יש לזה פחות משמעות.
אלי פולק: אנחנו לא רואים כאן את מסילת הברזל שגם היא למעשה אמצעי להעברת מכולות וגם היא נמצאת תחת פיקוח שלנו.
אלי פולק: אנחנו אמורים לגבות מסים, אמורים להיות כוח שאוכף את חוקי המס במדינת ישראל, אבל צריך לקחת בחשבון שתנועה – ועוד מעט ניכנס למספרים ותראו שיש כאן תנועה אדירה של מכולות.
אלי פולק: יחד עם הנושא של האכיפה, של מניעת הברחות, הברחות סמים, אנחנו צריכים לתת שירות לקהל.
אלי פולק: אותו יבואן שמביא מכולה, המכולה מגיעה לנמל והוא רוצה עכשיו לשחרר אותה.
אלי פולק: המפעל מחכה לחומר גלם, ואם אני אעצור אותו כאן בשער ואני אתחיל לעשות בדיקות כאלה ואחרות, לבדוק מכולה זה לא לבדוק חבילה בדואר חבילות אלא זה להביא את המכולה לכאן, לערוך את הבדיקה, לפתוח, להביא את סוכן המכס שיהיה עד ולהתחיל לרוקן עם סבלים ועם מלגזות.
אלי פולק: כל בדיקה כזאת יכולה לקחת שעות רבות ולפעמים, אם זה מסובך, גם ימים.
אלי פולק: בתוך מכולה אחת יכולים להביא 17 פרטי מכס שונים אם זאת לא מכולה הומוגנית.
אלי פולק: לפעמים זאת מכולה הומוגנית ואז אין בעיה.
אלי פולק: יש שם סוג אחד של סחורה, ואז אין בעיה כי קל לבדוק, אבל כאשר יש לך עשרים סוגים של מטענים, אתם תראו שיש בעיה מאוד קשה.
אלי פולק: היום המערכת היא מאוד משוכללת, ועוד מעט נגיע לזה.
אלי פולק: לצד האכיפה.
אלי פולק: כאן מתעסקים כבר בתיקים שיש אתם בעיה כלשהי או בודקים אם יש בעיה כלשהי.
אלי פולק: בקרת יבוא.
אלי פולק: אנחנו הולכים לתהליכים מהירים של שחרור.
אלי פולק: לא מעכבים דברים, משתדלים לא לעכב, אבל שחררנו מכולה למשה כהן, בסדר, משה כהן הלך הביתה והכל טוב ויפה, אבל אנחנו מזמינים אחת לזמן מה מדגמים ובודקים.
אלי פולק: הוא הצהיר על שולחנות, אבל איזה עסק יש לו? שולחנות או משהו אחר?
אלי פולק: לא, כן, בודקים האם הסיווג יכול להיות נכון או לא נכון, האם המחירים נכונים או לא נכונים.
אלי פולק: יש לנו מאגרי מידע ואנחנו בודקים.
אלי פולק: יש גם את מערכת המחשוב שאנחנו עושים חיתוכים דרכה.
אלי פולק: לעתים גם קורה שמתוך הניתוח המעמיק יותר שמתעמקים בחומר, פתאום מגלים שהוא הצהיר הצהרה כוזבת או יש בעיה כלשהי, סחורה דומה אצל יבואן אחר היא 200 שקלים ואצלו זה רק 60 שקלים ואיך זה יכול להיות.
אלי פולק: יש תיקים מאוד מאוד יפים שמתפתחים מהבקרה כמו הצהרות כוזבות, הנמכת מחירים, הברחות פיזיות אפילו.
אלי פולק: נכנסת איקס סחורה ואתה רואה במחזור שלו שהוא מוכר יותר למשל, או כל מיני דברים מעניינים שמוצאים דרך הסיפור הזה.
אלי פולק: הבודקים נותנים שירותים באתר המשקף בכל המסופים, בנמל אם צריך, באולם הנוסעים אם צריך.
מוחמד ברכה: אתם עוסקים בזה ישירות?
מוחמד ברכה: לא הפרקליטות?
אלי פולק: חלק מהתיקים עוברים דרך הפרקליטות וחלק עובר למחלקה משפטית.
אלי פולק: יש לנו מחלקות משפטיות אזוריות בהן מגישים כתבי אישום גם בתיקי מכס.
אלי פולק: זה אצלנו.
אלי פולק: צריך לקחת בחשבון שנושא של התחום הפלילי במכס הוא מאוד ספציפי.
אלי פולק: זה לא תיק רגיל של שוד, זאת לא גניבה.