GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גליה שחם: אילו היינו חיים במציאות שבה הילדים לא היו חשופים לכל התופעות, ולא היו רואים כל מיני סלבריטאים בטלוויזיה שמשתמשים בסמים ומקבלים הרבה מחיאות כפיים, אילו הילדים לא היו חשופים לזה במציאות – יכול להיות שהדיבור בבית הספר היה עלול להכניס להם מחשבות לראש, אבל אנחנו חיים במציאות שבסופרמרקט סוגי הבירות רק מתרבים מדי יום, מתרבות הפרסומות לאלכוהול והאנשים ששותים, והיום אלכוהול זה חלק מכל בילוי, וכמעט בכל טלנובלה מישהו מדליק שם וכן הלאה.
גליה שחם: הילדים חשופים לזה, ובית הספר, התפקיד שלו לתווך את זה ולדבר על זה.
מוחמד ברכה: האם יש פילוחים במערכת החינוך לגבי השימוש בסמים ובאלכוהול על-פי מצב סוציו-אקונומי, על-פי מערכות חינוך, למשל ממלכתי, דתי, ממלכתי-דתי?
גליה שחם: לא שלנו, של הרשות למחמה בסמים ושל ד"ר יוסי הראל.
גליה שחם: באותם מחקרים שאנחנו מסתמכים עליהם יש פילוחים גם לגבי מצב סוציו-אקונומי.
גליה שחם: לצערי, אם כי אנחנו אומרים שיש בכל מקום, עדיין במצב סוציו-אקונומי יותר נמוך יש יותר שימוש בסמים, אצל עולים חדשים, כמו ששמענו, יש יותר שימוש, גם בבתי ספר שקולטים תלמידים שיש להם בעיות לימודיות יש יותר שימוש.
גליה שחם: בכלל, בעיות לימודיות הולכות עם שימוש בסמים.
גליה שחם: יש לנו הנתונים, וכל הזמן אנחנו עוקבים אחריהם וגם פועלים על פיהם, וחשוב לנו שבית הספר יפעל על-פי המציאות שקיימת בו.
דני גרודובסקי: ראשית, אני מצטרף לברכותיהם של חברי הקודמים להצלחה לך בתפקיד.
דני גרודובסקי: משרד הבריאות מטפל בנפגעי סמים ואלכוהול יחד עם משרד הרווחה ובתיאום עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
דני גרודובסקי: כל הצלחה תורמת למניעה של הידרדרות של הילדים בדור השני לסמים, כך שלא מדובר רק בטיפול בנפגעים, אלא גם בהצלה, ובהצלה של דור שני.
דני גרודובסקי: המידע המחקרי היום מצביע על כך שהתמכרות לסמים, אלכוהול או לחומרים פסיכו אקטיביים, שזה השם הכולל לכל חומר שמשנה מצב רוח או תודעה, הינה מחלה כרונית של המוח, כאשר בצילומי דימות, דוגמת M.R.I., אפשר לראות בבירור את ההבדלים בין מוח של מכור למוח של אדם לא מכור.
דני גרודובסקי: השינויים האלה הם כרוניים, והנושא הזה מאוד חשוב להבנה של המחלה הזאת.
דני גרודובסקי: מכאן, שגם אם התחלת השימוש בסמים או באלכוהול היתה בנסיבות חברתיות או בנסיבות כאלה או אחרות, הרי שלאחר שימוש מתמשך בחומר, הסיכון ליצירת תלות פיזיולוגית, עד כדי התמכרות, גובר.
דני גרודובסקי: המשמעות של תלות פיזית בסם פירושה, שהאדם זקוק לסם מבחינה גופנית, סובל מאוד בהיעדר סם, ולכן כל האנרגיה שלו מופנית לפעולות שנועדו בעיקר להשגת הסם, ובעיקר כדי להפחית את הסבל מתסמיני הגמילה.
דני גרודובסקי: כל דרך כשרה, הוא יגנוב, האישה תלך לזנות, הוא ישדוד, ירמה, ישקר לאימא שלו – יעשה כל דבר כדי להשיג את הסם.
דני גרודובסקי: למעשה, הוא מאבד כל שליטה על החיים שלו, ומי שמנהל את החיים של המכור הוא הסם, לא הוא עצמו.
דני גרודובסקי: המערכת הרפואית והפסיכיאטרית מבחינה בין רמות שונות – זה קשור לדברים שיאיר גלר התחיל להזכיר קודם – של השפעות השימוש בסמים ובאלכוהול, בנפרד לכל קבוצת סמים, כאשר אפשר לדבר בצורה כללית על שימוש מזדמן, שימוש לרעה, והתמכרות.
דני גרודובסקי: המצב הקיצוני של התמכרות, כאשר התמכרות גופנית מעין זו אופיינית למשתמשים הכבדים בחומרים נרקוטיים, ממשפחת האופיאטים, דוגמת ההרואין, ולשותי האלכוהול הכבדים, אשר הם סוגי המכורים שאנחנו מכירים אותם ומדברים עליהם יותר.
דני גרודובסקי: התמכרות דומה קיימת גם לגבי חומרים נוספים כמו מרחיאונה, לא חושבים שאפשר להתמכר לחשיש ולמריחואנה, העובדה היא שכן אפשר להתמכר אליהם, לקוקאין, לתרופות חוקיות כגון בנזודיאזפינים ואחרים.
דני גרודובסקי: המכורים שאני מדבר עליהם בדרך כלל משתמשים במספר סוגי סמים, לא בסוג סם אחד.
דני גרודובסקי: בעיה רפואית אחרת, חוץ מאשר ההתמכרות עצמה, היא שעקב שימוש בסמים, ובעיקר עקב שימוש בסמים הזייתיים כגון מריחואנה, חשיש, אקסטזי, פטריות ועוד, נכנסים למצבים פסיכוטיים קיצוניים וישנו סיכון של התעוררות של מחלת נפש חריפה, דבר שיכול להוביל עד כדי סכנת חיים, דוגמת אותו אדם שלוקח סם, חושב שהוא ציפור, עף מראש הגשר ומתרסק לצוק למטה.
דני גרודובסקי: מצבים אלה נכנסים תחת הקטגוריה של "תחלואה כפולה נפשית", זאת אומרת, קיום בו זמני ומקביל של שימוש בסמים, לא רק התמכרות, גם מחלת נפש שמתעוררת.
דני גרודובסקי: כדי להצליח בטיפול בכל המערכת הזאת יש חיוניות בטיפול משולב, טיפול ביו-פסיכו-סוציאלי, זאת אומרת, גם טיפול רפואי תרופתי, ובמסגרת התרופות יש תרופות שעוזרות לגמילה הפיזית, יש תרופות שעוזרות לסיפור של התמודדות עם הכמיהה, ותרופות פסיכיאטריות למי שנמצא בטראומה.
דני גרודובסקי: רבים מהם נמצאים בטראומות כאלה או אחרות, חייבים להתמודד גם עם הפן הזה.
דני גרודובסקי: בנוסף, נזקקים לטיפול פסיכולוגי.
דני גרודובסקי: וחשוב לא פחות, בוודאי לטווח הארוך, הסיפור של הטיפול הסוציאלי והשיקומי ארוך הטווח.
דני גרודובסקי: כך שרצף טיפול בין המערכות המטפלות של משרד הבריאות והמשך במסגרות של משרד הרווחה הוא קרדינלי כאן.
דני גרודובסקי: במסגרת כזאת יש גם קשר עם שירות בתי הסוהר.
דני גרודובסקי: משרד הבריאות נותן מענה למצבי קיצון אלו.
דני גרודובסקי: ובקצרה, השירותים: למכורים לאופיאטים – מכורים לאופיאטים היא אוכלוסיית הקצה, שגורמת מצד אחד לנזק עצום לעצמה ולסביבה שלה, ומצד שני היא האוכלוסייה הכי מודרת, ויש לו מעט סטיגמות כלפיה.
דני גרודובסקי: הסיכונים הם גם בתחום של פשע וזנות וגם העברת מחלות זיהומיות וסיכון לבריאות הציבור.
דני גרודובסקי: לגביהם יש שלושה מסלולי טיפול במדינת ישראל: מסלול הגמילה, הדטוקס, מסלול הטיפול התרופתי הממושך והמסלול השלישי הוא מסלול מזעור הנזק, ואני אפרט.
דני גרודובסקי: מסלול הגמילה, דטוקס – המטרה היא להביא את המכור למצב של אי שימוש מוחלט בכל סם או תרופה שהיא, ובמסגרת הזאת משרד הבריאות מפעיל בשלב הראשוני שבע מסגרות אשפוזיות, שנותנות מענה גם לנושא התחלואה הכפולה הנפשית.
דני גרודובסקי: משך השהות הוא בין שבועיים לארבעה שבועות בממוצע לגמילה פיזית, ולאחריהם, ברוב המקרים, עובר המטופל להמשך טיפול במסגרות של משרד הרווחה, וזה בשל אופיה של המחלה.
דני גרודובסקי: טיפול בגמילה פיזית לא מספק, חייבים טיפול המשך במסגרות של משרד הרווחה.
דני גרודובסקי: ההצלחה של הגמילה הפיזית עומדת על כ-85%, המשך הטיפול במסגרות הרווחה.
דני גרודובסקי: עבור מי שמוצא את עצמו חוזר ונופל לאחר ניסיונות גמילה חוזרים ונשנים, לא מצליח להתמודד עם ההתמכרות לאופיאטים, מוצע המסלול השני, שזה המסלול של הטיפול התרופתי הממושך, והמשמעות היא הבאת המכור לאי שימוש מוחלט בכל סם או תרופה, למעט, וכאן הדגש, תרופות ייעודיות שתומכות באדם בהיעדר סם.
דני גרודובסקי: התרופות שמשמשות בארץ הינן מתדון או בופרנורפין.
דני גרודובסקי: בופרנורפין מוכרת גם בשם סופבטקס.
דני גרודובסקי: הרבה פעמים נוטים לקרוא לזה, כולל במסמך שיצא כאן, "תחליף סם".
דני גרודובסקי: אנחנו עומדים בתוקף לא לקרוא לזה תחליף סם, אלא לדבר על תרופה ועל טיפול תרופתי ממושך, גם מטעמי סטיגמה וגם מטעם הכוונה והטיפול שנעשה שם.
דני גרודובסקי: במסגרת המרפאות המטפלות, ויש למעשה 15 בארץ שמטפלות במסגרת הזאת, נותנים מענה לקרוב ל-4,000 איש, שמקבלים את התרופה מדי יום, כששיעורי ההתמדה בטיפול הם קרוב ל-80%, ואני מדבר על אנשים שהיו מה שנקרא "קליינטים של שירות בתי הסוהר", וזה מצליח להוציא רבים ממעגל הפשע, וזה הכוח של זה.
דני גרודובסקי: למערכת הזאת יש לקונה משמעותית מאוד, וזה היעדר שירותי שיקום, למעט מסגרת אחת שקיימת בבאר-שבע.
מוחמד ברכה: עוד לפני השיקום, האם הנגישות קיימת לכל סוגי הטיפול?
דני גרודובסקי: התשובה היא כן, כאשר למקרה הזה, למסלול השני הזה, יכולים להתקבל רק אנשים אשר נכשלו בניסיונות גמילה קודמים שלהם.
מוחמד ברכה: יש לכם מסגרות מספיק כדי לקלוט?
דני גרודובסקי: התשובה היא לא, אין מסגרות מספיק.
דני גרודובסקי: ארגון הבריאות העולמי מדבר בהערכה לגבי ישראל על צורך במקומות לכ-6,000 איש, אנחנו עומדים היום על כ-3,000 מקומות, מצליחים לעלות קצת מעבר לזה.
דני גרודובסקי: התשובה היא, שזה לא מספיק.
דני גרודובסקי: על מנת לטייב את מערך הטיפול צריך להביא את המכורים לא רק למצב של תחזוקה, כמו שלמעשה בפועל קורה היום, אלא למצב של שיקום וחזרה לתפקוד נורמטיבי, נדרשים שירותי שיקום שכיום אין, אין תקציב ואין מסגרת.
דני גרודובסקי: המסלול השלישי לטיפול באופיאטים הוא לאלה שחיים ברחובות, לא רוצים טיפול, לא משתפים פעולה עם כל מסגרת – אנשים שנמצאים בתחנה המרכזית, ברחוב פין, ובמרכזי ערים שונות, ולגביהם מדובר על מסלול מזעור נזק, והעבודה נעשית על ידי עבודת רחוב.
דני גרודובסקי: שוב, בייזום של הרשות למלחמה בסמים, מגיעים בעבודת רחוב לאותם מכורים באופן שהם לא נזקקים להיחשף, הם מקבלים הדרכה, מקבלים טיפול רפואי, אם צריך, או הכוונה לטיפול רפואי, החלפת מזרקים, שמאפשרת לנרקמון מזריק להשתמש במזרק נקי ולא במזרק נגוע, שמאפשר העברה של איידס, של צהבת B ו-C ומחלות זיהומיות אחרות.
דני גרודובסקי: דרך זה אפשר לעשות את ה- reaching out, ולמי שרוצה, אפשר במסלול מהיר להעביר אותו לטיפול גמילה או לטיפול החזקתי במתדון.
דני גרודובסקי: זה לגבי המכורים לאופיאטים.
דני גרודובסקי: מעבר לכך, בריצה מבחינת פעילות, להם נעשית עוד טכנולוגיה חדשה שנקראת "גמילה מהירה בהרדמה".
דני גרודובסקי: לאנשים שמסיבות מיוחדות מאוד לא מסוגלים לעבור גמילה פיזית, יש אפשרות לעבור את הגמילה בהרדמה מהירה, בפרק זמן של כ-24 שעות, ואז יש צורך בהמשך טיפול פסיכו-סוציאלי.
דני גרודובסקי: מעבר לכך, יש עוד פעילויות בתחום של אלכוהול, כאשר משרד הבריאות מעורב באשפוזית גמילה אחת ארצית ועוד אשפוזית משולבת עם סמים שקיימת בתמרה.
דני גרודובסקי: מספר מיטות האשפוז לא מספק, אבל הוא נותן מענה ראשוני, כאשר המשך הטיפול חייב להיות במסגרות בקהילה.
דני גרודובסקי: מעבר לכך, עובדים בשיתוף פעולה מאוד יפה עם משרד הרווחה, ואנחנו נותנים ומממנים רופאי אלכוהול במסגרות של משרד הרווחה.
דני גרודובסקי: לקונות בתחום של אשפוזיות – אין אשפוזית נשים, ובמסגרת המיזם למאבק בזנות, שקיבל תקציב לא קטן, לא הוקצו משאבים לנושא של טיפול בנשים, וזה חבל.
דני גרודובסקי: יש לנו פה רעיון לשיתוף פעולה מאוד יפה עם הרווחה לבניית אשפוזית ייעודית לסיפור הזה.
איריס פלורנטין: זה יותר מחבל.
איריס פלורנטין: אם יורשה לי, נשים נאנסות במערכת שלנו, וכדאי לדעת את זה, כדאי לשים את זה על השולחן.
דני גרודובסקי: חשוב לדעת שנשים זקוקות לטיפול מיוחד, רצוי בנפרד.
דני גרודובסקי: אנחנו שמים את זה על השולחן, אנחנו נערכים לכך ב-2010.
דני גרודובסקי: המשך טיפול בתחום של התמכרויות, מאוד חשוב שימשיך להיעשות במסגרות רווחה ייעודיות לטיפול בהתמכרויות, ולאחר ייצוב יהיה המשך טיפול בהתאם.
דני גרודובסקי: מתוכננת הרחבה של מסגרת מתדון בראשון-לציון והרחבה בתל-אביב.
דני גרודובסקי: יש לנו בקשה, בשנת 2010, להקים קהילה טיפולית לאנשים שנמצאים בטיפול תרופתי ממושך.
דני גרודובסקי: אלה תוכניות על הנייר, שביקשנו.
דני גרודובסקי: מה יאושר, אנחנו בסימן שאלה.
דני גרודובסקי: נמתין לזה.
דני גרודובסקי: יש מחשבות על הכנסת טכנולוגיות תרופתיות, קרי, תרופות חדשות שיוכלו לעזור בהתמודדות עם ההתמכרויות עם המחלות השונות, לא ניכנס לפירוט שלהן.
דני גרודובסקי: נושא של תחלואה כפולה מקבל היום פוש משמעותי מאוד בכך שמניחים את הנושא הזה על סדר-היום במשרד הבריאות ובמערכת בריאות הנפש.
דני גרודובסקי: שיעור המשתמשים בסמים בקרב בתי חולים פסיכיאטריים בארץ ובעולם עומד על 50%-40%, והדבר הזה משפיע אחד על השני – אי טיפול בו זמנית בשתי המחלות מפריע לטיפול באחד ובשני.
דני גרודובסקי: לכן יש צורך בהתייחסות ייעודית נפרדת לטיפול בשתי המחלות בו זמנית.
דני גרודובסקי: במסגרת הזאת יש כוונה להרחיב נושא של אשפוז יום, הקמת הוסטל, תחלואה כפולה והתייחסות מיוחדות לנוער, שגם שם יש בעיה גדולה של תחלואה כפולה, של אנשים עם טראומות מאוד קשות ושימוש בסמים.
דני גרודובסקי: יש שיתוף פעולה יפה עם רווחה בתחום הזה, ואנחנו מסייעים במימון פסיכיאטרי לנוער, שיושב במסגרות של רווחה.
דני גרודובסקי: מסגרות של רווחה פזורות בכל הארץ, איריס פלורנטין תפרט על כך בהמשך.
דני גרודובסקי: תחלואה כפולה גופנית, קרי, אנשים שסובלים מהתמכרות לסמים, עם בעיות גופניות נלוות חמורות מאוד, שלא מאפשרות גמילה באשפוזית רגילה, יש מסגרת עם 10 מיטות אשפוז בקרית-שלמה, שנותנות מענה לאוכלוסייה הזאת, שנדרשת אחר כך להמשך טיפול, או במסגרות רגילות של משרד הבריאות או במסגרות ייעודיות לדרי רחוב של משרד הרווחה.
דני גרודובסקי: טיפול בקנביס כמעט ולא נעשה.
דני גרודובסקי: יש כוונה להרחיב ל-2010, זאת בקשתנו, להתחיל לפתוח מסגרת לטיפול אמבולטורי בגמילה מקנביס בתל-אביב, והקמת מרכז אמבולטורי ארצי שיוכל לעסוק בכל האבחון ובטיפול, לא רק בקנביס, אלא בכל הסמים האחרים הלא אופיאטים, שזאת סוגיה כמו שהוזכרה כאן.
דני גרודובסקי: יש עוד פעולות נוספות בתחום מאגר המידע, הרחבת פיקוח, הרחבת בקרת איכות, שלא אפרט כאן.
דני גרודובסקי: בשיתוף פעולה עם הרשות למלחמה בסמים ועם הרווחה יש מגע ראשוני עם צה"ל לגייס ולקיים איזה שיתוף פעולה כדי שנוכל לקלוט למערכות המטפלות שלנו אנשים שמזוהים ומאותרים כמשתמשים ונפגעי סמים ואלכוהול.
מוחמד ברכה: יש שאלה שהיא יותר למשרד החינוך, שלא שאלתי.
מוחמד ברכה: בשבילי זה נושא חדש לגמרי של תלמידים שלוקחים תרופות.
מוחמד ברכה: באיזו מידה זו תופעה מוכרת?
מוחמד ברכה: לפני שבועיים פנה אלי נער צעיר ממכבים-רעות, הוא כתב בעיתון, וסיפר לי על התופעה הזאת.
מוחמד ברכה: בשבילי זה דבר חדש, אבל גם מדאיג מאוד.
גליה שחם: יש לנו נתונים מהרשות למלחמה בסמים.
גליה שחם: התופעה מאוד בעלייה בארצות-הברית, בארץ היא מתחילה.
גליה שחם: היא קיימת בהיקף יותר רחב בקרב היותר מבוגרים, פחות בילדים.
גליה שחם: אצל ילדים אנחנו יודעים על שימוש בריטאלין ללא מרשם או בתרופות להרגעה.
גליה שחם: עדיין, על-פי הנתונים שלנו, התופעה לא רחבה, אבל היא עלולה מאוד לגדול.
גליה שחם: ילדים לא ממציאים, ילדים, הרבה פעמים מחקים מבוגרים.
גליה שחם: ככל שהנגישות של תרופות כאלה יותר גדולה, ומבוגרים יותר משתמשים בזה, והיום השימוש בתרופות פסיכיאטריות הרבה יותר שכיח – יש לזה חלקים טובים, יש לזה חלקים פחות טובים – ככל שהנגישות יותר גדולה, ילדים מגיעים לזה יותר.
מוחמד ברכה: האם יש היערכות לבעיה הזאת?
גליה שחם: אנחנו מטפלים בנושא של חומרים, לא רק בסמים הלא חוקיים, אנחנו מדברים בכלל על חומרים מסוכנים, על חומרים שמועילים לגוף, מסוכנים לגוף.
גליה שחם: מגיל מאוד צעיר לעשות הבחנה בין תרופות ולמה משתמשים בתרופות.
גליה שחם: זה חלק מהחינוך, עוד לפני שהתופעה הגיעה לממדים נרחבים.
גליה שחם: עם זאת, אנחנו תמיד ערים למה שקורה בעולם, כי זה מתחיל באיזה מקום, ואחר כך מתגלגל אלינו.
יאיר גלר: 15% מבני הנוער בארצות-הברית, בגלל המלחמה שם בסמים ובאלכוהול, עברו לשימוש בתרופות, הם עושים קוקטיילים.
יאיר גלר: 15% מבני הנוער זה מספר מטורף.
יאיר גלר: בארץ זה עדיין בחיתולים, אבל כמו שנאמר, מהר מאוד לומדים לחקות, לומדים לאמץ.
יאיר גלר: זה גם מוביל אותנו לעניין של ההורים, כי ארון התרופות נמצא בבית, לבית המרקחת הם לא ילכו לקנות את זה, אבל בבית זה נגיש, זה פתוח, אף אחד לא נועל את ארון התרופות, אלא אם כן יש שם משהו מאוד מיוחד.
יאיר גלר: קל מאוד לילד, כשההורה לא בבית, לקחת את התרופה, לעשות איזה קוקטייל עם החברים שלו.
יאיר גלר: לעתים מקרים כאלה גם נגמרים במצב טרגי, של מוות אפילו.
יאיר גלר: השימוש הזה הוא שימוש מאוד בעייתי, וגם כאן זה נוגע לשאלה שלך אם תתחיל לדבר על זה, ואנחנו יכולים להתחיל לדבר על זה.
יאיר גלר: מצד שני זה ייצור סקרנות.
יאיר גלר: בארצות-הברית זו מכה, זו כבר מגפה.
גליה שחם: דיברת קודם לגבי גילאים 25-18.
גליה שחם: בשכבת הגיל הזאת, גם השימוש בסמים, גם השימוש בתרופות בלי מרשם הוא הרבה יותר נפוץ, וזה מאוד משפיע על הילדים היותר צעירים.
מוחמד ברכה: מר גרודובסקי, האם יש לכם נתונים על תמותה מסמים בבתי החולים?
דני גרודובסקי: הקושי הגדול בקבלת נתונים הוא, שלא תמיד מקבלים או רושמים את הנתונים המדויקים ובודקים בתחום של הסמים, כך שאין לנו.
מוחמד ברכה: האם יש בעיה רפואית-אתית בעניין?
דני גרודובסקי: אני צריך לבדוק את הדברים האלה אצלנו במשרד.
דני גרודובסקי: אני לא ממונה על התחום של קבלת המידע הזה.
אורית נחמני: כתוספת למה שנאמר כאן, אני מדברת על 2009, מינואר ועד אפריל, אני רוצה להצביע על מספר מגמות עיקריות בתחום עבירות הסמים.
אורית נחמני: דבר ראשון, לגבי הברחות, החדרות סמים לארץ.
אורית נחמני: באמת גבולות ומעברים בישראל, אם אני מדברת על גבולות יבשתיים, על מעברים רשמיים, על אוויר ונמלי ים, אלה ממשיכים להוות את המוקד העיקרי להחדרות סמים לארץ.
אורית נחמני: אנחנו מקבלים למעשה את הקנביס מגבול מצרים, אני מדברת על חשיש ומריחואנה, הרואין מגבולות ירדן ולבנון וקוקאין מעבר לים, מגיע אילנו מדרום אמריקה, או דרך אירופה או דרך ירדן.
אורית נחמני: כמובן, כל מה שקשור לאקסטזי וה-LSD גם דרך נמלי ים ואוויר מאירופה.
מוחמד ברכה: דרך המעברים הרשמיים?
אורית נחמני: כמו שאמר כאן זאב ציגלברג, דרך מכולות, דרך משלוחים.
אורית נחמני: אם אני מדברת על נמלי אוויר, זה יכול להיות בלדרים, זה יכול להיות משלוחי דואר.
אורית נחמני: מגמה נוספת השנה זה המשך התחזקות החשיש על חשבון המריחואנה, וזה אומר שבהמשך לשנה קודמת, החשיש הולך ומתחזק אצלנו.
אורית נחמני: יש יותר חשיש, יש פחות מריחואנה שמגיעה ממצרים.
אורית נחמני: יש איזה שינוי במאזן הכוחות בין השניים.
אורית נחמני: דבר נוסף לגבי הקנביס – זאת תופעה שהחלה למעשה בשנתיים האחרונות, תופעת ההידרו-מריחואנה.
אורית נחמני: זה בא לידי ביטוי לפחות בשנה הזאת, ב-2009.
אורית נחמני: עד היום תפסנו 14 מעבדות הידרו-מריחואנה, אני מדברת מינואר עד אפריל, שזה מספר כפול מזה שתפסנו בכל שנת 2008.
אורית נחמני: זאת אומרת, יש עלייה חדה בתופעה.
אורית נחמני: כשאני אומרת הידרו מריחואנה, אני מדברת על מריחואנה שמגדלים בתנאי חממה, בשיטת ההידרו, על בסיס של מים, בעציצים, עם תאורה מיוחדת, אוורור.
אורית נחמני: המעבדות האלה ממוקמות בדרך כלל בבתים פרטיים, אבל בהחלט לצרכים מסחריים.
אורית נחמני: זאת תופעה, כמו שאמרתי, צוברת תאוצה.
אורית נחמני: דבר אחרון שאני רוצה לציין זה נושא הפיצוציות.
מוחמד ברכה: איך אתם מתייחסים לגת?
אורית נחמני: הצמח עצמו לא בפקודת הסמים, אבל הקתינון כן מופיע בפקודת הסמים.
אורית נחמני: לגבי הקתינון וכל הנגזרות שלו, אני אתן את רשות הדיבור לאודי וולף, ראש המעבדה האנליטי, הוא ירחיב בנושא הזה.
אורית נחמני: לגבי הפיצוציות.
אורית נחמני: אני בהחלט מסכימה עם החברים, הפיצוציות ממשיכות להוות מוקד למכירת חומרים מסוכנים, אלכוהול וסמים.
אורית נחמני: במהלך כל השנה אנחנו עושים מבצעים יזומים בפיצוציות על מנת לתפוס סמים, חומרים מסוכנים וכן הלאה.
אורית נחמני: כבר עשינו מבצע משותף עם הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, שהיה מבצע מוצלח.
אורית נחמני: נמשיך לעשות, במהלך כל השנה, מבצעים, כי אנחנו רואים בזה תופעה מדאיגה.
אהוד וולף: המעבדה האנליטית היא למעשה הגוף המרכזי, או היחיד, במדינת ישראל שבודק את כל החומרים שחשודים כסמים, שמגיעים אלינו לבדיקה.
אהוד וולף: מכאן גם היכולת שלנו לרכז את המידע ואת הנתונים על מה שחשדנו בו שהוא סם, ומיד אני אביא הפילוח.
אהוד וולף: אנחנו עובדים, כמובן, בשיתוף פעולה מלא עם אנשי מודיעין, אנשי המכס ואחרים.
אהוד וולף: נתמקד בדברים החדשים ובתופעות המתחדשות של חומרים שלא כלולים בפקודת הסמים בצורה מפורשת, או שמם אינו מופיע בצורה מפורשת בתוספת הראשונה לפקודת הסמים.
אהוד וולף: בכוונה אני נכנס לפלפולים הלשוניים האלה, משום שלא מזמן, במשך 12 שעות בבית המשפט, שלפו לי ציטוטים שלי מדיונים בוועדות בכנסת.
אהוד וולף: אני שותל את המידע עבור הסנגורים הבאים, שיצטטו אותי בצורה מדויקת, ואני מבקש שדברי יירשמו בפרוטוקול.
אהוד וולף: פקודת הסמים איננה מקיימת את תכליתה.
אהוד וולף: כאשר אנחנו מתייחסים לדברים האלה בהיבט של תורת המשפט, לא ייתכן מצב שבו ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, כוועדה ממונה, תתבקש על ידי משרד הבריאות, כפועל יוצא מסיכומים של ישיבה של ועדה לחומרים פסיכו-אקטיביים ברשות למלחמה בסמים, לשנות את הפקודה מדי חצי שנה או מדי תשעה חודשים.
אהוד וולף: זה אכן נעשה, זה נעשה לאחרונה רק לפני שבוע, הוספו 32 חומרים חדשים לפקודה.
אהוד וולף: זאת לא תכלית החקיקה.
אהוד וולף: זה אומר שהפקודה איננה מתאימה לסיטואציה הקיימת במדינת ישראל.
מוחמד ברכה: אתה כמובן יודע מה לא מתאים בפקודה?
אהוד וולף: פקודת הסמים, במבנה הנוכחי שלה, קודם כול מעצם שמה, זה שריד מנדטורי, הפקודה היא פקודה שבה כל חומר מצוין בשמו המפורש.
אהוד וולף: במדינות מערביות רבות בעולם, הפקודה הפכה להיות פקודה אנלוגית או אנלוגית למחצה, דהיינו, קיימים סעיפי ריבוי רחבים יותר מאשר מה שקיים היום בפקודה, שבהם אפשר להכליל את החומרים הרבה מעבר לחומר ששמו מופיע בצורה מפורשת בפקודה, גם נגזרות שלו, תולדות שלו, compounds ,derivatives, זה תלוי לפי התרגום במקומות שונים בעולם.
מוחמד ברכה: זו גם דעתכם?
יאיר גלר: כן, כן, אנחנו בעניין הזה מתואמים.
אהוד וולף: ועדת משנה של הרשות ישבה וניסחה המלצות.
אהוד וולף: צריך להצביע על הבעיה החוקתית בעניין זה.
אהוד וולף: ההמלצות יכולות בהחלט להיות בחקיקת משנה, משום שזו תוספת לפקודה, לא הפקודה עצמה.
אהוד וולף: הן יכולות להיסגר בוועדות, אבל ההליך צריך להיות כנראה בהליך חקיקה ראשי.
אהוד וולף: זה ענייןש עכשיו מונח לפתחו של משרד המשפטים.
אהוד וולף: לא ייתכן שזה יהיה הליך פרטי או משהו אחר.
מוחמד ברכה: כל העניין המוניציפלי גם הוא מנדטורי, אבל ישב מי שישב במשרד הפנים וחיבר כמה עמודים רציניים של השלטון המקומי.
אהוד וולף: אני מוכן להציג את ההמלצות שלנו ולהגיש אותן, כדי שהוועדה הזאת, כוועדה שאמונה על קידום הנושא של המלחמה בנגע הסמים תעבוד במשותף עם משרד המשפטים, עם משרד הבריאות ועם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אהוד וולף: יש לנו הצעה שהיא די מפורטת ודי ישימה לשינוי הפקודה.
אהוד וולף: אנחנו נותנים מענה גם לבקשה של היושב-ראש הקודם של ועדת העבודה והרווחה, שקרא לעשות את השינוי הזה, וגם לפסיקות של בתי המשפט.
אהוד וולף: היפה ביותר זה לציין פסיקה של שופטת בית המשפט המחוזי בירושלים, נאוה בן-אור, שקראה לעשות את השינוי בחקיקה, שינוי בפקודה, כאשר אומנם היא דנה בעניין של מעצר של חשודים בהחזקת פיצוציות, אבל היא בהחלט הבינה שהאנשים האלה מנצלים את הפרצה בחוק.
אהוד וולף: אני כרגע רץ לדיון בישיבה על בן אדם שנתפסו אצלו למעלה מ-35 קילו של חומר, בתקופה שהחומר הזה עמד להיכנס לפקודת הסמים.
אהוד וולף: בסופו של דבר לא היה ניתן להאשים אותו בהחזקת סם מסוכן וזה נמחק לו מכתב האישום.
אהוד וולף: 35 קילו לפני ערבוב.
אהוד וולף: אפשר לייצר בזה אלפי קפסולות.
אהוד וולף: אלה דברים שנמכרים בפיצוציות, זה שער הכניסה לעולם הסמים.
אהוד וולף: מדובר שם על חומר נוסף, שבו חוות דעת שלי אמורה לשנות, כך אני מקווה, את דעת בית המשפט, כי קבענו שחומר מסוים, למרות ששמו איננו מופיע בפקודת הסמים, נחשב כתרכובת של סם מסוכן.
אהוד וולף: זאת פרשנות שלנו, שאני מקווה שתיכנס בין כותלי בית המשפט, ובסופו של דבר תתקבל כפסיקה.
אהוד וולף: בשלב הזה עדיין לא הצענו להכניס את החומר, בישיבה של הוועדה לחומרים פסיכו-אקטיביים, בשמו המפורש בפקודת הסמים.
אהוד וולף: המצב הזה בעייתי.
אהוד וולף: השינויים בחומרים האלה נעשים בצורה תדירה, אני כבר יכול לצפות מראש שאם הוועדה קיבלה את ההחלטות שלה ב-18 במאי, בתוך שבועיים אנחנו מקווים שראש הממשלה שמכהן כשר הבריאות יחתום על זה, ואז זה ייכנס לרשומות, שבועיים אחר כך החומר הזה יוחל בצורה מעשית בפקודה, ואני מאמין שבתוך חודש תיערך מכירת חיסול של החומרים האלה בכל הפיצוציות, לא נמצא אותן יותר.
אהוד וולף: יבוא דור חדש, ועכשיו החברים מהמכס, אני מקווה שהם מגבירים את השמירה בגבולות, משום שהחבר'ה האלה עכשיו עובדים על הכנסת החומרים החדשים.
אהוד וולף: אני מסתובב באינטרנט, בפורומים המתאימים, כדי לחפש את החברים הישראלים ששותפים בהבאה של חומרים, בקשר עם גורמים זרים.
אהוד וולף: אנחנו מנסים לצפות מראש את הדברים.
אהוד וולף: חומרים שנמכרים בימים אלה במדינות אחרות, בסופו של דבר מוצאים את עצמם מגיעים אלינו.
אהוד וולף: למשל, שני חומרים שנכנסנו לפקודה רק בישיבה האחרונה אלה חומרים שנאסרו ביפן לפני שנה ושנה וחצי.
אהוד וולף: אם לא חשבנו על זה שיש קשר בין השווקים – הנה, גילינו שיש קשר די מעניין, כלומר, אנחנו לא ניזונים רק מאירופה ומארצות-הברית, גם מיפן ומארצות אוקיאניה והמזרח הרחוק.
איריס פלורנטין: אנחנו אמונים על הטיפול בהתמכרות של משרד הרווחה, כרגע, לפי הגדרתנו, אנחנו מדברים על סמים, אלכוהול והימורים בלבד.
איריס פלורנטין: מובן שיש תופעות חברתיות, התמכרויות נוספות משניות לסמים, אלכוהול והימורים.
איריס פלורנטין: אנחנו נכנסים אליהם, אבל לא באופן בלבדי.
איריס פלורנטין: אני מדברת על התמכרויות לאינטרנט, מין ואוכל.
איריס פלורנטין: זה צריך להיות נלווה להתמכרות הראשונית שאנחנו מדברים עליה.
איריס פלורנטין: תפקידי השירות – אנחנו מדברים על הקמת שירותים באמצעות רשויות ציבוריות ועמותות ציבוריות, יוזמים הקמה של שירותים ייחודיים לאוכלוסיות היעד בטיפול ומפקחים עליהם.
איריס פלורנטין: אנחנו מקימים את הטיפול בהתאם למיפוי הצרכים שאנחנו עושים ברמת היישוב.
איריס פלורנטין: בשנה האחרונה אספנו חומר ברמת הרשויות המקומיות, אני לא מדברת על חומר באמצעות תוכנת מחשב, כי אין לנו, לצערי, תוכנת מחשב.
איריס פלורנטין: אספנו מהיישובים חומר.
איריס פלורנטין: בתקופה הקרובה אני אביא את החומר, למרות שהוא בניירות.
איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על מספרים ברורים של מטופלים שנמצאים היום בתוך המערכת.
איריס פלורנטין: בהתאם לכמות האוכלוסייה שאנחנו מאתרים אנחנו בונים צרכים בתוכנית חומש רב-שנתית ובוחנים את התוצאות, לפחות בחלק מהתוכניות.
איריס פלורנטין: אנחנו אלה שכותבים מודלים טיפוליים ובונים את המדיניות הטיפולית, ומחילים אותה על השירותים המטפלים.
איריס פלורנטין: כמובן, מכשירים את כוח-האדם כדי שהשירותים יוכלו לפעול כמו שצריך.
איריס פלורנטין: מפקחים על העבודה שנעשית בשטח, מתקצבים ונותנים רישיונות.
איריס פלורנטין: אוכלוסיית היעד, כפי שאמרתי, מתמכרים לסמים, אלכוהול והימורים.
איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על טיפול במבוגרים, צעירים ונוער והמשפחות שנפגעות.
איריס פלורנטין: אמרתי קודם לכן שאספנו נתונים השנה, וזה משהו שונה מהשנים הקודמות.
איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על 10,000 מכורים לסמים, אלכוהול והימורים שנמצאים במערכת של הרשויות המקומיות והפנימיות, אנשים שאומרים שיש להם בעיית התמכרות ומוכנים להגיע לטיפול.
איריס פלורנטין: הטיפול פרוס ב-85 רשויות מקומיות בתחום המבוגרים, בתוך המחלקות לשירותים חברתיים, וב-50 יחידות נוער ברשויות המקומיות.
איריס פלורנטין: אני שמחה לבשר פה, אני חושבת שלחלק מחברי פה כבר אמרתי, אנחנו עומדים ליציאה למכרז שירחיב את הטיפול בנוער בישראל.
איריס פלורנטין: אני יודעת שבשבועיים הקרובים יצא לעיתונות מכרז לטיפול אזורי בנושא הנוער המשתמש קבוע והמתמכר ברחבי הארץ, ואני משערת שגופים שונים ייגשו למכרז.
איריס פלורנטין: זה יכפיל את היקף הטיפול בישראל שבאחריות ובפיקוח משרד הרווחה.
איריס פלורנטין: קהילות טיפוליות נותנות את המענה לאוכלוסייה שלא יכולה לקבל את הטיפול בבית, ברשויות המקומיות.
איריס פלורנטין: יש בארץ תשע עמותות שנותנות מענה, כרגע ב-512 מכסות לטיפול, בשנה הבאה נגדיל לפחות ב-25 עד 32 מכסות טיפול.
איריס פלורנטין: כרגע אני מדברת על תשע קהילות טיפוליות, אני משערת שבשנה הבאה יהיו עשר יחידות.
איריס פלורנטין: אני לא יכולה כרגע להרחיב.
איריס פלורנטין: בהקשר למכרזים.
איריס פלורנטין: כרגע סיימתי כתיבה של מכרז לקהילות טיפוליות.
איריס פלורנטין: אני משערת שבמהלך החודש-חודשיים הקרובים זה יצא.
איריס פלורנטין: אני מדברת על היקף טיפול ב-2010.
איריס פלורנטין: מבחינת עלות המכסה, אנחנו מדברים על מכסה גבוהה מאוד של 8,933 שקלים, שזו מכסה חדשה לתחלואה פיזית מורכבת.
איריס פלורנטין: דיברנו עליה בשבוע שעבר.
איריס פלורנטין: כרגע, זה חמש מכסות באחת המסגרות שלנו לאנשים שמגיעים מהרחוב, והם צריכים, בתחילת הטיפול, להיכנס לבית חולים ליותר מחודש.
איריס פלורנטין: זה לא שזה לא נעשה עד היום, זה נעשה בקרית שלמה, עם טענה צודקת כלפינו שלא שילמנו את עלות המכסה הריאלית, והנה ניתן את העלות שצריך.
איריס פלורנטין: המכסה הנמוכה יותר מבחינת העלות היא 4,358, זו העלות הנמוכה ביותר.