GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דור מיכאל: יכול להיות שאיזשהו לקוח הוא חולה סרטן, שהיה זקוק למינונים גבוהים באותו שבוע, באותו חודש.
דור מיכאל: יכול להיות שבית המרקחת נמצא סמוך למחלקה אונקולוגית, אז צריך לעשות מיפוי במידע הזה.
דור מיכאל: הרוקח המחוזי ינפה את המידע הזה, ויעביר אלינו להנהלת משרד הבריאות, את התוצאה הסופית.
דור מיכאל: הנה פה יש לנו בעיה עם רופא איקס, פה יש לנו בעיה עם רוקח וויי, או אפילו עם משתמש.
נסים זאב: יש לך פחות או יותר, מספר רוקחים, כמה בתי מרקחת.
בתיה הרן: 1,200 בתי מרקחת פרטי וציבורי ביחד.
מיקי עופר: בתי חולים גם צריכים להיות בקשר הזה, וגם בתי מרקחת צבאיים.
מיקי עופר: מכיוון שאם בן אדם לוקח תרופה גם נרקוטית בבית חולים, ואחר כך הוא הולך לבית מרקחת פרטי, אז את לא תדעי.
מיקי עופר: אז אם יש 20 בתי חולים, או 25 בתי חולים, ולכל אחד יש בית מרקחת, הוא צריך להתמשק לאותה מערכת.
בתיה הרן: בתי חולים לדעתי לא רלוונטי, מחמת העובדה שחולה עוזב בית חולים ולא מקבל טיפול.
פפו דוד: פרסונל?
בתיה הרן: אולי כן.
דור מיכאל: לא מרשמים נרקוטיים.
דור מיכאל: שם יהיה המקום הראשון שיזהה את זה מיידית, כי מכירים אותם אישית.
בתיה הרן: זה מסבך את העניין.
מיקי עופר: אם אנחנו עושים מערכת שתסגור את כל הפרצות, גם כך הפרצות לא תיסגרנה.
בתיה הרן: אני מבינה שגם מחוברים ללוויינים, זו בעיה.
מיקי עופר: אבל גם קופת חולים כללית לא מחוברים.
ישראל פיטוסי: הם יעשו מיפוי ויתנו את החריגים.
דור מיכאל: המצויין זה האוייב של הטוב מאוד.
דור מיכאל: כשתהיה לנו המערכת הזאת, על הטעינה --
מיקי עופר: אני לא חלוק עליכם, אתה יודע שזה הבייבי שלי מזה חמש שנים.
מיקי דור: הצגתי את הרעיון, עכשיו אנחנו בשלבי התחלת ביצוע.
מיקי דור: זאת אומרת, אגף המיכשור שלנו יושב מול הרוקחים, ועם כל הגופים האלה כדי לבנות את מערכת המיחשוב, מיקי עופר, אנחנו כבר לפני מספר שנים קיבלנו את השיתוף, זאת אומרת אלה שממחשבים את בתי המרקחת הפרטיים, שהם מדברים שם על תוספת לתוך התוכנה שלהם שיעסוק בדיווח הזה.
מיקי דור: תהיה העמסת עבודה נוספת לצוות הרוקחים, שעם זה נצטרך להתמודד, אסור להתעלם מזה.
מיקי דור: אבל אני חושב שלפחות אנחנו בצד הראשון לפתרון של הבעיה.
מיקי דור: לכן אמרתי שאני שמח שהישיבה עכשיו ולא לפני חודשיים, כי היום אני יכול להגיד שיש לנו כיוון התקדמות לעניין הזה.
נסים זאב: מה הכיוון, תקציב?
דור מיכאל: יש לנו כבר בסיס לתקציב בזכות הרשות למלחמה בסמים.
פאולה רושקה: דרך אגב, היום נסים ביקש ממני לייצג אותו, כי הוא לא יוכל להיות.
פאולה רושקה: הוא מסר לוועדה, שהפרוייקט הזה הוא פרוייקט חשוב מאוד גם לרשות, ומאוד מעוניינים לקדם אותו.
פאולה רושקה: השנה הם התחילו להפריש חלק מהתקציב הזה, והם אמרו, שבשנה הבאה אם יהיה צורך, הם יישבו וימשיכו לתמוך בפרוייקט.
לאה בוצר: נתבקשתי להגיע במקום רפרנט שלי באגף התקציבים.
לאה בוצר: ישנה הצעה, איזשהו אומדן שהוגש לרשות למלחמה בסמים, דרך מיקי דור, של 500 אלף שקלים שמדברת על הנושא של השרתים והתקשורת, וכל מה שכרוך בזה.
לאה בוצר: לצערי, לא נכנס פה הנושא של התפעול של המערכת, הטיפול השוטף, ועלות של איש מיחשוב שיצטרך לעבוד מול התוכנה הזאת, שאנחנו מעריכים את זה ב-15% עלות שוטפת, תוספת שזה 75 אלף שקלים, ועוד עלות של איש מיחשוב שמדובר בסביבות 170-180 אלף שקלים בשנה, שזו כמובן עלות שוטפת שנתית, ולא כרוך בהוצאה חד-פעמית.
לאה בוצר: את זה חייבים על השולחן.
נסים זאב: הביצוע על בתי המרקחת, מי שנושא באחריות, הם הרוקחים בעצמם?
נסים זאב: בעצם הדיווח.
מיקי עופר: הדיווח הוא אוטומטי דרך מערכת התקשורת של בתי המרקחת.
נסים זאב: כרופא הוא רושם את המרשם, הוא גומר את העבודה.
נסים זאב: החולה בא לרכוש.
בתיה הרן: פעולת הניפוק מתועדת בתוך המערכת.
נסים זאב: בתוך בתי המרקחת.
דוד פפו: שם יש לי את שם הרופא, שם הפציינט ותעודת זהות.
נסים זאב: אבל כשאני מדבר על 1,200 מיחשובים --
בתי הרן: זה בתי מרקחת בלבד קהילתיים.
בתי הרן: אבל אם הם מוסיפים את בתי החולים--
דוד פפו: זה 500 בתי מרקחת קהילתיים, בלי קופות חולים.
נסים זאב: דיברו על 1,200, לא על קופות החולים.
בתיה הרן: כולל קופות החולים.
מיקי עופר: כולל קופות החולים, כולל סופר פארם וניו-פארם.
מיקי עופר: ובתי מרקחת של קופות החולים, מכבי וכו'.
מיקי עופר: זה כולל 1,200.
נסים זאב: רכישת המיחשוב הזה על חשבון מי?
דוד פפו: כולם ממוחשבים, את המערכת יש לכולם.
דוד פפו: העניין הוא להוסיף מודל בתקשורת.
בתיה הרן: להלביש על המערכת הקיימת.
נסים זאב: מה העלות של החלק הזה?
מיקי דור: קטנה.
מיקי עופר: לבית מרקחת פרטי נניח, העלות היא יחסית מאוד נמוכה, לא משמעותית.
נסים זאב: הם סופגים את זה בעצמם?
מיקי דור: אנחנו נבקש מהם לספוג את זה.
מיקי עופר: לא צריכה להיות בעיה.
נסים זאב: רוצה להיות בטוח.
מיקי דור: אם זו עלות קטנה.
דוד פפו: אם יש תקציב לעניין.
מיקי דור: אם העלות תהיה קטנה, אני לא רואה פה כזאת בעיה גדולה.
מיקי דור: זו השקעה חד-פעמית שמישהו אז הסביר לי כ-50$ פר נפש.
נסים זאב: אומר לך אדוני למה זו בעיה גדולה.
נסים זאב: השאלה אם יש אינטרס לרוקחים להיכנס לסוגייה הזאת.
מיקי עופר: בוודאי, אינטרס מקצועי.
דוד פפו: אני חלק משמירת זכויות הציבור.
נסים זאב: אז יכול להיות.
נסים זאב: אם האינטרס שלהם כן, אז גם אם זה עלות קטנה, אני מניח שישאו את זה בעצמם.
נסים זאב: זה לא ניגוד אינטרסים, כלכליים אני מתכוון.
מיקי דור: דיברו על סדר גודל של 40$-50$ לבית מרקחת.
נסים זאב: לא הבנת למה אני מתכוון.
נסים זאב: לפעמים רוקח רוצה למכור יותר.
נסים זאב: ניגוד אינטרסים אני מתכוון, שהוא רוצה יותר למכור.
נסים זאב: ברגע שאתה מגביל אותו, אז הוא מוכר פחות.
נסים זאב: אני מסתכל על זה בעין הזאת.
מיקי עופר: אין ספק שככל שרוקח מוכר יותר, הוא מרוויח יותר.
מיקי עופר: אבל, מכיוון שאנחנו רוקחים, ואנחנו לא זבנים, אנחנו מסתכלים גם בהיבט המקצועי.
מיקי עופר: מאוד חשוב לנו למכור מה שצריך, או לנפק מה שצריך, ומה שאסור לא מנפקים.
מיקי עופר: אנחנו רוצים לקחת את ההגבלה הזאת על עצמנו, מה עוד, שבכלל מהרוקחים כל היוזמה הזאת הגיע מהרוקחים מלמטה, זאת אומרת, הגיע מאיתנו.
מיקי עופר: מהשטח, היוזמה הגיעה אל משרד הבריאות, זאת אומרת בדיוק הפוך.
מיקי עופר: היתה יוזמה רק לפני שנה או שנתיים גם שלנו, להגביל עוד תרופה, ולהכניס אותה למרשם, תרופה ששמה קודאין, שגם כביכול פוגע ברווחי הרוקחים, וזה מאיתנו מארגון הרוקחות, היתה יוזמה כדי להוריד את הצריכה של הקודאין במדינה.
דוד פפו: כמצייג של 500 בתי מרקחת פרטיים בארץ, אנחנו רואים עין בעין ממשרד הבריאות את נושא בריאות הציבור.
דוד פפו: כמו שאמר עמיתי, זה בא מאיתנו וביוזמתנו, ומרצוננו החופשי.
דוד פפו: זה פרסה דאגה לבריאות הציבור, אלטרואיזם מוחלט במקרה הזה.
מיקי דור: אני מניח שאיכשהו מעניין אותו בתקנות, שבית מרקחת לא יוכל לנפק את הסמים, התרופות האלה איננו בעל אותו מיחשוב.
מיקי דור: ייתכן שתהיה פה תופעה, שבעלי מרקחת מסויימים יגידו רבותי, זה קהל שאני לא מעוניין בו בכלל.
מיקי דור: אני לא רוצה את המיחשוב הזה, ואני לא רוצה לנפק סמים כעת.
מיקי עופר: אין אפשרות כזאת.
מיקי עופר: בחוק, בית מרקחת צריך להחזיק את כל התרופות בתחשיבים.
מיקי עופר: הוא חייב, אני לא יכול לסרב.
דוד פפו: הלוואי והייתי יכול.
נסים זאב: עד כמה סוגי תרופות נכון להיום, אנחנו רוצים להחיל את המגבלה הזאת?
מיקי דור: 15-20 תרופות.
מיקי דור: מה שאנשי המקצוע יגידו, ואני מעוניין שהרשימה תהיה גמישה.
נסים זאב: אני מעוניין לשמוע כמה סוגים יש.
מיקי דור: תרופות כמו מורפיום, פתדין, אוקסיקונטין, פנתניל, פרקוסט, קלונזפאם, קלונקס, ריטלין, פשוט חשוב לי שהרשימה תהיה גמישה.
לאה בוצר: מה שחשוב פה, שאם הרשות למלחמה בסמים הביעה נכונות לתת לנו את הכסף, שתהיה התחייבות לאורך כל הסכום.
לאה בוצר: כרגע הם מוכנים לתת 75 אלף שקלים, ועד סוף שנת 2007, עוד 75 אלף שקלים, זאת אומרת 150, שזה חלק מתוך הסכום.
לאה בוצר: אנחנו צריכים התחייבות כוללת, שכמובן כוללת את ה-500 אלף שקלים, פלוס התוספת שאני הוספתי.
לאה בוצר: כמובן שהתיפעול של המערכת צריך להיות לאורך שנים, לא חד פעמי.
נסים זאב: סליחה אני רק רוצה להבין.
נסים זאב: ה-500 אלף שקלים, זה לא לקראת שנת התקציב הבאה?
מיקי דור: יש שם פריסה לפי התקדמות הפרוייקט.
פאולה רושקה: הם אמרו לי, שברגע שאנחנו נתחיל- - -
קריאה: מי מוביל את זה?
מיקי דור: אנחנו, אגף הרוקחות.
פאולה רושקה: גם המחלקה של ההתמכרויות, כולנו ביחד.
פאולה רושקה: גם בכל אחד מהוועדות צריך שיהיה נציג של הרשות, כדי שהוא יידע איך זה מתקדם.
פאולה רושקה: הוא אמר לי, שבהתאם להתקדמות הכסף יועבר.
פאולה רושקה: בשלב זה קרן חילוט נתן 150 אלף שקלים לשנה.
פאולה רושקה: בשנת 2007.
נסים זאב: השאלה היא אם אפשר לבצע את זה בשלבים, נראה לי שזה צריך להיות בשלב אחד.
פאולה רושקה: לדעתי כל הפיתוח הוא שלב אחד.
נסים זאב: זה מתפרס לכמה שנים.
לאה בוצר: הפיתוח הוא שלב אחד.
בתיה הרן: חשוב שיהיה כסף להתחלה, בגלל שאחרת אגף המיחשוב לא יוכל להשלים ניתוח מערכת.
מיקי דור: רק לפני שבועיים קיבלנו או.
מיקי דור: קיי.
דוד פפו: אגף הרוקחות מוביל את זה.
לאה בוצר: דרך אגף המיחשוב של משרד הבריאות.
דוד פפו: עברנו את שלב הלימוד של המערכת, זה יכול לחסוך לך גם זמן וגם כסף.
דוד פפו: כלומר, פה זה רק לבקש משתי חברות המחשבים, לעשות את המודל הזה.
דוד פפו: זה לא דבר יקר.
מיקי עופר: הוועדה הזאת שהמליצה על הקמת המערכת הזאת, המליצה את המלצותיה באוגוסט 2003.
מיקי עופר: אנחנו מחר באוגוסט 2007, כבר עברו ארבע שנים.
מיקי עופר: אני חושב שבאיזשהו מקום ועדת הסמים של הכנסת צריכה לעשות איזשהו לו"ז, או בישיבה של הוועדה הזאת להקים לו"ז.
מיקי עופר: לומר, בעוד שלושה חודשים המערכת הזאת עובדת.
מיקי עופר: בעוד ארבעה חודשים, עושים פיילוט.
מיקי עופר: בעוד שישה חודשים, יש לנו גם עניין של תקנות בכנסת.
מיקי עופר: צריך להעביר את התקנות כדי להכריח את בתי המרקחת לשים את זה.
מיקי עופר: כדי שהיום בעוד חצי שנה, נוכל לשבת פה, להרים כוסית לחיים שהעניין הזה יהיה סגור.
מיקי עופר: כי אנחנו רצים על זה כבר ארבע שנים.
מיקי עופר: דבר שני שרציתי להעיר, אני שומע את אנשי משרד הבריאות, מדברים על עוד 75 אלף שקלים, פחות 75 אלף שקלים.
מיקי עופר: לי יש הרגשה שאם לא יהיו אותם 70 אלף שקלים, המערכת לא תפעל.
בתיה הרן: עובדה שארבע שנים לא פעלה.
מיקי עופר: תראו משרד הבריאות, זה אינטרס מאוד חשוב של משרד הבריאות, ושל מדינת ישראל.
מיקי עופר: ברשותכם, 75 אלף שקלים, זה כסף קטן.
מיקי עופר: לא ייתכן שהמערכת הזאת, שהיא מערכת כל חשובה לפיקוח, הבאתי היום מרשם שלא נופק.
מיקי עופר: זה בנפשנו הדבר, 75 אלף שקלים.
מיקי עופר: אז הרשות למלחמה בסמים תתן 60 אלף שקלים, הם יתנו עוד 80 אלף שקלים.
מיקי עופר: על מה מדובר?
יובל פרידמן: סך הכל אני יכול להגיד שאני מסכים איתך.
יובל פרידמן: כלומר, אם מדובר במטרה חשובה, התקציב השוטף של משרד הבריאות בסך 4 מיליארד שקלים.
יובל פרידמן: אני מתקשה לראות, שאם זה מספיק חשוב, לא ימצאו 75 אלף שקלים.
מיקי עופר: קטונתי במלחמה הזאת.
יובל פרידמן: ועדה חשובה בכנסת מתעסקת בזה.
פפו דוד: דרך אגב, אני חושב שבמספרים האלה זה להקמת מערכת מאפס.
נסים זאב: אני מאמין שמשרד הבריאות יתמודד עם הסוגייה הזאת.
נסים זאב: כל אחד ישא את חלקו, כמובן שמשרד האוצר בסופו של דבר יתן לכולם תוספת.
נסים זאב: אבל בסדרי העדיפות הפנימית, כל משרד וכל אגף- - -
יובל פרידמן: בסופו של דבר, זה עניין של סדרי העדיפויות של המשרד, אם יהיו תוספות או לא.
נסים זאב: נכון, אני מסכים איתך.
נסים זאב: מה שצריך לעשות משרד הבריאות, לעמוד מול האוצר כחומה בצורה, ולהכניס גם את הסעיף הזה.
יובל פרידמן: האמת היא שזה הזמן.
יובל פרידמן: יש עכשיו דיונים על תקציב לקראת 2008.
יובל פרידמן: יושבים בימים אלה ממש עם משרד הבריאות בענייני תקציב, וזאת הזדמנות לצאת בדרישה כזאת מתוך מכלול הדרישות, ולתעדף אותה.
מיקי עופר: אם לישיבה הזאת עושים לוח זמנים - - -
נסים זאב: בינתיים יש לו"ז להתחממות כדור הארץ....
דוד פפו: רציתי להוסיף, לנו עוד לא ברור איך המערכת אמורה לאתחל אותה.
דוד פפו: לנו יש מערכת קיימת.
דוד פפו: לפי מה שאני בדקתי, להטמיע את השינוי, זה לא אמור לעלות כל כך הרבה כסף.
דוד פפו: אפשר לעשות את זה תוך 30 יום.
ישראל פיטוסי: זה לא ריאלי.
מיקי עופר: אני חותם עכשיו 90 יום, אם הם חותמים לי, אני שמח וטוב לב.
ישראל פיטוסי: אמנם המערכת של תקשורת בין בתי מרקחת לבין קופת חולים קיימת, אבל צריך לבנות את תוכנת הממשק שהולכת להוציא את החריגים, וזה לא פשוט.
דוד פפו: אצלכם במשרד זה לוקח זמן.
דוד פפו: אצל גוף פרטי זה אפס זמן.
דוד פפו: בשביל זה יש תקציב.
בתיה הרן: אם יצטרכו לקחת פרטי, אני חושב שאגף המיחשוב שלנו יתקשה.
בתיה הרן: השאלה למה לא נעשה עד עכשיו?
עודד מזרחי: אני מבין שהמערכת עוד לא נבנתה, כך שעדיין אנחנו לא יכולים להיכנס פנימה, אולי דברים להוסיף, או אולי נצטרך כן להזין אותה.
מיקי דור: אני גם לא חושב שתוכלו להיכנס פנימה, כי יש לנו זיהוי פרטני.
מיקי דור: אבל אליכם יועברו שמות, שיזוהו בתאריך הזה כחריגים.
עודד מזרחי: דווקא חשבתי על חותמות של רופאים שנגנבו, שמסתובבות חופשי בעשרות בתי המרקחת.
עודד מזרחי: מדברים כגון אלה, פשוט צריכים ללמוד את זה.
מיקי דור: זה מערכת שתוכל לתת את זה.
נסים זאב: אתם גם תהיו מחוברים לרשת.
נסים זאב: זאת אומרת יהיה לכם מחשב משלכם במקביל.
מיקי דור: המכשלה הכי גדולה שלנו, זה לעבור על חוק הפרטיות.
מיקי דור: צריכים להיות סופר זהירים.
נסים זאב: איך אתה מסביר את זה, כאשר בתוך כל בתי המרקחת, אותם שמות בעצם מתגלגלים.
דוד פפו: אנחנו מוגדרים כמאגר רשום במשרד המשפטים, עם כל ההגנות שמתחייבות מזה.
דוד פפו: אנחנו כבתי מרקחת רשומים כמאגר, רשמת המאגרים במשרד המשפטים, עם כל מה שזה אומר, מבחינת הגנת הפרטיות.
דוד פפו: אצלנו המערכת סגורה.
צביקה רוט: יש לנו כ-100 בתי מרקחת פנימיים.
צביקה רוט: אנחנו עובדים דרך מערכת סגורה בתוך הקופה, עם ההתאמות הנדרשות.
צביקה רוט: התיק הרפואי הממוחשב שיש היום בקופה, למעשה לא יכול להיות מצב, מיקי יתקן אותי, שמישהו לוקח ריטלין, הולך לרופא אחר, מייד באון-ליין רואים את זה, יש תיק רפואי ממוחשב בתוך הקופה.
צביקה רוט: רופא רושם, ולא חשוב אם הוא ירשום את זה בקריית שמונה, או ירשום באילת.
צביקה רוט: המערכת באון-ליין, רואים הכל.
צביקה רוט: היום אנחנו מדברים על מערכות יותר מתקדמות, אולי מן המתקדמות ביותר שיש בארץ.
צביקה רוט: הנושא הזה מאוד חשוב.
צביקה רוט: החברים האלה עושים עבודת קודש לאורך השנים.
צביקה רוט: אנחנו מדברים על סכומי תיקצוב, רק להביא את כולנו, נדמה לי שזה כבר מכסה חלק מהעניין הזה.
צביקה רוט: הנושא הוא קריטי, הוא חשוב.
צביקה רוט: הם כמו חתול ועכבר רצים לאורך כל השנה.
צביקה רוט: הרוקח הראשי שלי, מקדיש לזה המון זמן לשוטרים והגנבים.
צביקה רוט: אנחנו בריקדנו את המרשמים שלנו בקוד, לא גילינו את אמריקה.
צביקה רוט: זאת אומרת, רוקח היום בבית מרקחת עם הקורא האופטי עובר על המרשם.
צביקה רוט: ולכן מניעת הזיוף, בין היתר בתקנות, דיבר מיקי עופר על התקנות.
צביקה רוט: אני כבר לא יודע אם זה תקנה או צריך להיות חוק, לכפות על כל המערכת, ולצאת למעקב הזה, ויהיה איזה ריבון שיישב מעלינו, ויראה את כל נושא תנועת הסמים במדינת ישראל.
מיקי דור: בר קוד כולל צילום.
צביקה רוט: כן.
צביקה רוט: לגבי הצילום קצת התקדמנו בעניין של צילום במקרים מסויים.
צביקה רוט: אבל הברקוד מזהה--
דוד פפו: הבעיה היא אם יוצאים עם מרשם שלך מחוץ למערכת שלך, המערכת שלך היא סגורה.
צביקה רוט: רוב הפעילות הכספית שלי, או חלוקת התרופות מתבצע בתוך בתי המרקחת שלי.
צביקה רוט: אבל עדיין אני מחובר עם כל בתי המרקחת במדינת ישראל בהרכב כמובן מצומצם.
דוד פפו: הבעיה היא שאלה מרשמים שאתה לא תראה אותם, כי אותו אדם הוא ירכוש במחיר מלא, הוא לא יעביר כרטיס.
נסים זאב: זה יעזור או לא יעזור?
בתיה הרן: זה לא יעזור.
קריאה: ברגע שהמערכת עובדת, כן.
מיקי עופר: לא יגלה.
מיקי עופר: על מרשם של קופת חולים לאומית, זה לא התגלה במערכת שלך.
בתיה הרן: גם עם הברקוד.
דוד פפו: כי אותו אדם שרוכש את זה, לא ירכוש את זה דרך קופת חולים במחיר מסובסד.
דוד פפו: אלא הוא ישלם 50 שקלים, במקום 13 שקלים, וימכור את זה באלף שקלים.
דוד פפו: באופן פרטי מה שנקרא, אף אחד לא רואה את זה, זה נשאר בתוך בית המרקחת.
דוד פפו: ולכן חשובה המערכת הזאת.
צביקה רוט: בחריגים, כאשר מגישים לנו את החשבון.
מיקי עופר: חודשיים אחר כך.
בתיה הרן: אם מבקשים.
דוד פפו: הוא מעביר את זה בפרטי, לא בלאומית.
צביקה רוט: הוא לא יגיש, אף אחד לא יודע את זה.
נסים זאב: הוא במעכב אחר הפרטיים.
צביקה רוט: קצת יותר לעומק, חברים, איך אפשר בכל זאת דרך איזשהו מערכת בר קוד, שכולנו נדבר בשפה אחידה, לאומית נקרא לזה, שלא ניתן יהיה לזייף את המרשמים האלה בשום צורה שהיא.
פפו דוד: קוראים לו מרשם ממלכתי.
מיקי עופר: אז לא היתה מערכת ממוחשבת כל כך חזקה, היום זה השתנה לטובה.
צביקה רוט: אם אנחנו מדברים על תקציבים כאלה, יכול להיות שהמועצה, או הרשות נותנת חצי מליון שקל, אבל בשנה הבאה לא הבטיחה שתמשיך עם זה.
נסים זאב: אני מצטער לומר, אם מתחילים בתהליך ולא מסיימים אותו, אז עדיף שלא להתחיל אותו.
נסים זאב: אני מעדיף שב-150 אלף שקלים יעשו שימוש אחר מאשר להתחיל במהלך שאין לו תכלית.
מיקי עופר: זה כל כך חשוב, שמשרד הבריאות יתקצב את זה בכל מקרה.
לאה בוצר: שיהיה שורה בתקציב.
מיקי עופר: במשך ארבע שנים אני מנסה לדחוף את זה, ואני עומד חסר אונים.
נסים זאב: רבותי, ישנם שתי חלקים, החלק האחד – תחזוקה ומפעיל בסך 250 אלף שקלים בשנה.
נסים זאב: ויש גם הוצאה חד פעמית של חצי מליון שקלים.
נסים זאב: משרד הבריאות צריך לשאת באחריות תחזוקה ומפעיל.
נסים זאב: בנושא של הקמת המערכת, זו הרשות למלחמה בסמים, שלא יהיה פה חוכמות.
נסים זאב: אם מתחילים בפרוייקט הזה, צריך לדעת שתוך שנתיים מסיימים אותו.
נסים זאב: אין התחלה ואין תהליך שמתמשך, כי בסופו של דבר לא נגיע לשום תוצאה.
נסים זאב: אני מדבר שנתיים 2007-2008.
נסים זאב: אני לא מדבר שנתיים מהיום.
נסים זאב: אנחנו מדברים על תקציב.
נסים זאב: היא דיברה על 2007, על 150 אלף שקלים.
נסים זאב: אני מבקש שתקציב 2008, דהיינו ינואר 2008, אני קורא לזה תקציב 2000, אז זה פחות משנה מבחינת הביצוע.
נסים זאב: שהחצי המליון האלה יהיו על השולחן, ובמשרד כדי שנוכל לממש את הפרוייקט הזה.
נסים זאב: אני מבקש שזה יהיה כהחלטה.
נסים זאב: קודם כל אני מברך על הדיון הזה, הלוואי וכל הדיונים שלנו יהיו כאלה.
נסים זאב: אומר לכם את האמת, אני רוצה לעשות חילוט בוועדת סמים גם בנושאים אחרים שחשובים לנו.
נסים זאב: מישהו יכול לומר לי כמה כספי חילוט יש בשנה?
נסים זאב: לא רק ברשות, באופן כללי.
נסים זאב: הרי זה לא רק בא מסמים.
נסים זאב: אי אפשר לעשות קופה כל אחד דין לעצמו, וכל מחלקה לעצמה.
נסים זאב: אני מקווה שזה ייצא מהכוח אל הפועל.
נסים זאב: וכפי שאמרתי, אני רוצה לראות כהחלטה שב-2008 הנושא הזה סגור.
נסים זאב: מבחינת משרד הבריאות, שלא יהיו חוכמות.
נסים זאב: הם יקחו בעצמם בתקציב שלהם השנתי, ולא יכול להיות שבשביל מפעיל, יגידו אין תקציב למפעיל, אז בוא נתווכח כמה מפעיל צריך לקבל.
נסים זאב: אני מתכון שיהיה 40-50 אלף בשנה.
נסים זאב: אולי במכרז יעלה יותר זול.
נסים זאב: אני מודה לכל החברים על הדיון.
נסים זאב: צהריים טובים, אני מקדם בברכה את המוזמנים מהמשרדים השונים, המשרד לבטחון פנים, משרד המשפטים, מהפרקליטות, הרשות הלאומית במלחמה בסמים.
נסים זאב: לצידי יושב מר חיים מסינג, מנכ"ל הרשות.
נסים זאב: נבקש ממנו פרטים לגבי ההיקף של הבעיה.
נסים זאב: ארצה לומר מספר מלים בדברי הפתיחה, מדוע הוועדה ראתה לנכון לדון בסוגייה של עונשי מינימום לסוחרי הסמים.
נסים זאב: שאלתי הבוקר מה קורה בשאר המדינות בעולם, כדי שנאמץ לעצמנו איזושהי דרך, או תפיסה לגבי עונשי מינימום, והצורך לדעת מהי מידת ההשפעה לגבי עונשי מינימום, והאם זה נכון שההחלטה תהיה בבית המשפט, ובלעדית של השופט.
נסים זאב: לפעמים סוחר שהוא פחות מקצועי, או בתמימות ביצע את המכירה, למרות שהיא מסוכנת, השופט מתרשם שהסוחר לא מספיק מקצועי, ולא אדם עבריין מהסוג המסוכן, שיכול בעצם לתת עונש מינימום או עונש סביר, ובכך בעצם מקבל תוצאה, שבסופו של דבר האדם יתקן את מעשיו, ולא ימשיך להיות סוחר.
נסים זאב: או שצריך לומר, לפי רמת העבירה, הענישה צריכה להיות בהתאם ובמקביל.
נסים זאב: למשל, אני יודע, שבעבירות אחרות אנחנו מוצאים לפעמים שיקולים של בית משפט מאותו סוג עבירה, השופט גוזר פעם עונש כבד יותר, רציני יותר, ופעם פחות.
נסים זאב: לפעמים השאלה נשאלת, מדוע השופט מחליט פעם כך ופעם כך.
נסים זאב: האם זה תלוי ברגישות של השופט, או בראייה של השופט כלפי העבריין.
נסים זאב: מהניסיון הציבורי שיש לנו בנושאים אחרים, למשל בעבירות תכנון ובנייה, לפעמים מאותו סוג עבירה.
נסים זאב: הייתי 15 שנה כסגן ראש עיריית ירושלים, והיו הרבה תיקים, שניים שבנו מרפסות ללא רשיון, או שהוסיפו תוספות, לאחד ניתן צו הריסה לאלתר.
נסים זאב: אחד קיבל קנס, מעל כל הגיון, והשני קיבל קנס באופן סביר.
נסים זאב: ההתחשבות היתה בגלל שמדובר במשפחה ברוכת ילדים, דלת אמצעים, נתן לו את הקנס בפריסה, למרות שהעבירה היא אותה עבירה ממש.
נסים זאב: זאת אומרת, יש מקרים שהשופט בעצם כן מתחשב בעבריין, למרות שהעבירה מאותו סוג ובאותה רמה.
נסים זאב: שאלתי לפני מספר דקות, האם כדורי האקסטזי נהפך להיות הלהיט אצל בני הנוער.
נסים זאב: לצערי הרב, ישנם מקרי תמותה.
נסים זאב: יותר קל, ואולי יותר פשוט, כאשר בדיסקוטקים, או במועדונים לוקחים את הכדור, ותוך כדי ריקוד בולעים את הכדור, ומרגישים 'היי' כמו שאומרים, זה נהיה יותר שימושי.
נסים זאב: בתפיסה האחרונה של מליון כדורים, והיינו במז"פ בסיור לפני כחודש, ראינו כמויות אדירות של תפיסת אקסטזי.
נסים זאב: החומר הזה הפך להיות להיט, והולך ומתפשט יותר ויותר בקרב בני הנוער.
נסים זאב: כאשר נתפסת איזושהי מכולה, צריך לדעת למה מכולה אחת נתפסה, ומכולות אחרות לא נתפסו.
נסים זאב: בסופו של דבר, אנחנו תמיד שמחים וגאים במשטרת ישראל, שעושה את עבודתה, ביעילות ובנחישות, גם המכס עושה את העבודה בעניין הזה, אין כל ספק.
נסים זאב: תופסים כמויות אדירות, כמויות מסחריות שאם זה היה בשימוש, הנזק היה אדיר, ונזק בלתי הפיך.
נסים זאב: אבל אולי לא מודעים מספיק, על הכמויות שלא נתפסות, ושבעצם בני הנוער משתמשים כמעט בכל מסיבה, ובכל חינגה רואים רבים מבני הנוער שמשתמשים.
נסים זאב: לצערנו הרב, המקרה האחרון אמש, כאשר היה מדובר בצעיר, אמנם ברמה של חשד, אבל חשד מאוד סביר, שהמשטרה חושבת שאכן הוא מת מכדור אקסטזי.
נסים זאב: יש כדורים מורעלים, שהם פשוט רעלים, אולי יותר זול, והרבה יותר פשוט.
נסים זאב: צריכים להתייחס למוצא של המעבדות שמביאים חומר גלם, והופכים אותו פה לחומר שנמכר בשוק, כדי להרוויח קצת יותר.
נסים זאב: גם החוק לא חל עליו לפעמים, והעבריין הוא לא עבריין, בינתיים הכניס את החומר לארץ, וגם אם הוא ייתפס, עונשו לא יכול להיות כבד, בגלל שבסך הכל זה חומר גלם, וגם אפשר להוכיח שהיה מיועד לצורך סמים.
נסים זאב: בסופו של דבר, התוצאה אותה תוצאה, אותם עבריינים מתוחכמים מאוד, תמיד מוצאים את הפירצה בחוק, כמו חתול ועכבר.
נסים זאב: כל הזמן המחוקק והמשטרה, רצים אחרי הטכניקות החדשות שיש בשוק, וזה לא נגמר.
נסים זאב: לכן יכול להיות שההרתעה שצריכה להיות, זה עונש מינימום.
נסים זאב: אם אותו אחד היה יודע שהוא יישב 20 שנה, ויש לו מאסר עולם בפועל, דינו כדין רוצח, וזה רצח.
נסים זאב: כאשר אמר אריק שרון לפני מספר שנים, ב-2001-2002, שהבעיה הלאומית של עם ישראל, אחרי הטרור, זה הנושא של שימוש בסמים, וזו בעיה קשה מאוד.
נסים זאב: אני לא חושב שאנחנו עושים מספיק, ונעשה מספיק בעניין הזה.
נסים זאב: אין מספיק כלים לגילוי האמצעים, אנחנו צריכים לעשות הכל כדי שהסמים האלה לא יגיעו לארץ.
נסים זאב: לתת יותר כלים גם למכס, לעצור את כל ההברחות האלה, אם נוכל להשתלט יותר על הסוחרים ועל היבוא, בוודאי שתהיה לזה השפעה גם על אותם המשתמשים שפחות ישתמשו, ושיהיה יותר קשה להשיג את הסם.
נסים זאב: וככל שיהיה קשה יותר להשיג אותו, הנזק יהיה פחות.
נסים זאב: ברשותכם אני מעביר את רשות הדיבור למנכ"ל הרשות מר חיים מסינג.
חיים מסינג: תודה לכבוד היושב ראש, באשר לנתונים, אני ממליץ שאנשי המשטרה, המכס, והאנשים שלנו שיושבים כאן, יתנו יותר מאוחר את הנתונים לאשורם.
חיים מסינג: מספר נקודות בנושאים שהעלית.
חיים מסינג: ראשית, מלה טובה והערכה לאנשי המכס, ולאנשי המשטרה, עם דגש למחוז הצפוני, על הפעילות האחרונה שנעשתה שם, והמכולה שנתפסה.
חיים מסינג: אני חושב שאחת הבעיות שהתגלו בה, זה אותם חומרים שמלמדים אותנו שניתן לייצר בארץ, כדורי אקסטזי, זו נקודה שצריכה להדאיג כל אחד ואחת מאיתנו בארץ, אם לא היינו בטוחים, אז היום אפשר להיות בטוחים, שישנם כנראה מעבדות, שיש להן יכולת לייצר את הרעל הכימי הזה.
חיים מסינג: אני תמיד משווה את זה לאיזשהו רימון רסס.
חיים מסינג: כאשר אני אומר שתפסו מכולה עם מליון כדורי אקסטזי, אני מניח שאם היו תופסים מכולה עם מליון רימונים שיוחדרו למדינת ישראל, נראה לי שהמדינה היתה מגיבה אחרת.
חיים מסינג: כך אני מתייחס לאותו סוחר סמים, שמייבא לארץ רק 100 אלף כדורים, אז 100 אלף רימונים הוא פיזר בבתי הספר בירושלים, ובסביבה.
חיים מסינג: נראה לי שאמות הסיפין לא כל כך זזות במקומות האלה.
חיים מסינג: אומר משהו לגבי התפיסה.
חיים מסינג: חבל שנהיה נאיביים, צריך לומר את האמת.
חיים מסינג: הלוואי והיינו יכולים לשבת פה ולומר שעל כל מכולה שנתפסת, יש מכולה שלא נתפסת.
חיים מסינג: זה לא היחס בכלל, ואני לא רוצה להיכנס פה לנתונים, אבל הנתונים עובדתית הם נתונים מדאיגים.
חיים מסינג: לעניות דעתי, למדינת ישראל אין היום את האמצעים כדי לאטום את גבולות המדינה בים, ביבשה, באוויר, ובמקומות אחרים כדי להגיע למצב שלא ייכנסו סמים לישראל.
חיים מסינג: אין דבר כזה.
חיים מסינג: מדינה שחפצה חיים, צריכה לעשות סדר בעצמה.
חיים מסינג: בסדר קובעים יעדים, איפה אני מתמקד, ואיפה אני יכול לממש את היעדים.
חיים מסינג: לא לקבוע משהו שהוא ערטילאי.
חיים מסינג: לומר למשל, לחסום את גבולות המדינה מסמים, זה יעד ערטילאי.
חיים מסינג: אי אפשר לעשות דבר כזה, בעת הזאת.
חיים מסינג: אבל לבדוק את עצמנו בדברים האחרים, אני חושב שאפשר לעשות.
חיים מסינג: שוק הסמים מורכב מהיצע וביקוש כמו כל שוק אחר.
חיים מסינג: שוק הביקוש, כל אותה מניעה, והסברה וטיפול ושיקום שזה לא הנושא שלנו, מדובר פה בנושא ההיצע.
חיים מסינג: אני סובר, שיש היום שתי בעיות שאנחנו צריכים לדון בהם.
חיים מסינג: הבעיה הראשונה, שינוי חוק הסמים.
חיים מסינג: חוק הסמים הוא נגזר עדיין מהחוק המנדטורי, יש שם דברים לא הגיוניים.
חיים מסינג: דין אקסטזי כדין מריחואנה, ודין מריחואנה כדין קוקאין, ודין סוחר כזה ודין סוחר אחר אותו דבר, זה פשוט לא קביל היום, לא בהגיון ולא במציאות.
חיים מסינג: אני חושב, שהרשות יחד עם משרד המשפטים, והמשטרה, ומשרדים אחרים צריכים לקחת מטלה, ולבדוק את החוק הזה לפרטי פרטים.
חיים מסינג: להתאים אותו למציאות, ולמה שהמדינה צריכה ורוצה.
חיים מסינג: כנגזרת משינוי החוק הזה, צריך לדון בכל הנושא של עונשי מינימום לסוחרי סמים.
חיים מסינג: אני לא מתכוון שאדם שנתפס עם שני גרם מריחואנה, והוא מנסה למכור אותו למישהו אחר, הוא נקרא סוחר סמים.
חיים מסינג: אני לא בטוח שלזה הוועדה מתכוונת.
חיים מסינג: אני מתכוון לסוחר סמים, שהוא מבחינתנו מהווה איזשהו נדבך, שמשרד המשפטים, יחד עם המשטרה ואנחנו, נקבע שהוא עומד בקריטריון, כביכול, של סוחר סמים.
חיים מסינג: אחד כזה צריך לדעת, שלפני שהוא נכנס בכלל לסוגייה הזאת של מערכת המשפט, יש עונש מינימום שהוא לא לשיפוטו של שופט כלל.
חיים מסינג: מלה אחת לנושא הודו, כדי שתבינו.
חיים מסינג: אני מעריך שבשנה האחרונה נפגשתי בארץ ובהודו עם למעלה מאלף מטיילים ישראלים.
חיים מסינג: כשהם שומעים בפעם הראשונה שבהודו אתה יושב זמן מסויים, שהוא לא מוגבל, אתה לא יכול לדעת מהו הזמן עד לפני משפט, התגובה הראשונה היא תגובת הרתעה, שמהווה אצלם איזושהי נקודה לחשיבה של פעם נוספת.
חיים מסינג: בן אדם, ואפשר להיכנס למדעי ההתנהגות ולהבין, שבן אדם מתנהג כמו שמודדים אותו.
חיים מסינג: אני מניח, שלו בנושא תאונות דרכים היו קובעים שמי שנוסע 20 קילומטר ויותר, ישלם 50 אלף שקלים, דבר ראשון לפני שבכלל דנים אותו, אני מניח שאנשים היו חושבים פעמיים.
חיים מסינג: אני גם מניח, שלו סוחר סמים שנכנס לתוך המטלה הזאת, ותאמינו לי שהוא יודע בדיוק מה שיעור תפיסות הסמים שנכנסים מישראל, והוא לוקח את הסיכון, יידע שלפני שהוא מגיע לבית המשפט, יש לו "בונוס" של שנתיים, אנחנו נקבע כמובן מה הקריטריונים, אני מניח שהוא יחשוב שונה.