GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים זאב: פה במפורש אותם נרקומנים, אותן פרוצות שמסתובבות חופשי ומדביקות אנשים באופן חופשי, אין פוצה פה ומצפצף.
נסים זאב: אני רואה זאת כקטסטרופה מהלכת, סכנת חיים.
נסים זאב: כבר לא מדובר ברשלנות, זאת אפילו רשלנות פושעת, אנשים כאלה שמהווים סכנה לציבור על כך אין שאלה בכלל.
נסים זאב: גם לא צריכה להיות שאלה שצריך לכפות עליהם אישפוז בכפייה, כאשר רואים את אותה נערה או פרוצה שעלולה להדביק עוד אנשים נוספים, מחובתנו הציבורית לא לעצום עיניים.
נסים זאב: אגב, לגבי חבר הכנסת יורם מרציאנו.
נסים זאב: הוא שלח מכתב לראש הממשלה, אבל מייד עוד באותו יום כאשר ראינו את הסרט, החלטתי לזמן את הישיבה באופן מיוחד.
נסים זאב: כאשר קיבלתי העתק מהמכתב, הוא אמר לי שהוא רוצה להעלות את הנושא לוועדה.
נסים זאב: אמרתי לו שהריני מוכן ומזומן מכיוון שהחלטנו על כך בכל מקרה.
נסים זאב: הדיון בשיתוף פעולה עם חבר הכנסת יורם מרציאנו.
יורם מרצינו: אני שמח שאדוני היושב ראש היה רגיש לעניין התמונות המזעזעות שראינו בתחקיר של התכנית "עובדה" של אורלי וילנאי פדר-בוש.
יורם מרצינו: אני רק יכול לומר כחבר כנסת במדינת ישראל, כשאני יודע שכרגע השידור מצולם לאזרחי מדינת ישראל, אני לא יכול לומר יותר מאשר אני בוש ונכלם, משום שאני בא כרגע מדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת, שבה עסקנו אם כן להכניס את ערוץ 9 לחבילת הבסיס, או לא להכניס את ערוץ 9 לחבילת הבסיס.
יורם מרצינו: זה היה דיון של שלוש שעות, שהיו בו חברים מכל סיעות הבית, והוא היה יותר חשוב.
יורם מרצינו: השאלה היתה האם הצופה בבית יהנה מערוץ 9 או לא יהנה מערוץ 9.
יורם מרצינו: אבל כפי הנראה, חיי אזרח במדינת ישראל הפכו להיות הפקר, כבוד האדם וחירותו בעניינו, כבר דבר שלא קיים לצערי הרב במדינת ישראל.
יורם מרצינו: אני, כמו שאר חברי הכנסת, קיבלתי במייל את ההזמנה לדיון הזה.
יורם מרצינו: אני חושב שאם היתה נוכחות יותר גדולה, לא רק של חברי כנסת אדוני היושב ראש, אלא אפילו של שר הרווחה, שר הבריאות, השר לביטחון פנים משום שאדוני יודע, עם כל הכבוד ואני אומר פה לנוכחים, ציינת זאת בצורה הטובה ביותר.
יורם מרצינו: מביאים לדיון את הנושא של הנזקים החקלאיים, ומה עם בני האדם?
יורם מרצינו: הרי כל המציל נפש מישראל, יש לו חלק לעולם הבא, עולם ומלואו מובטח לנו.
יורם מרצינו: ופה אנחנו כמעט לא מתייחסים לערך הבסיסי שעליו קמה המדינה, ערך האדם, אנחנו לא קיימים בו.
יורם מרצינו: אני רוצה לומר גם מלה טובה.
יורם מרצינו: אני הסתובבתי שם מייד לאחר הכתבה, הרמתי טלפון לרשות למלחמה בסמים.
יורם מרצינו: ביקשתי להגיע לשם לביקור והגעתי לשם למחרת.
יורם מרצינו: פגשתי שם את אבנר כבל, הסתובבתי איתו, ולזכותו ייאמר שהוא פשוט מכיר שם אחד אחד.
יורם מרצינו: אבל אבנר הוא טיפה בים, אני חייב לומר את זה.
יורם מרצינו: הוא טיפה בים קשה, ראיתי את האמון שרוכשים הנרקומנים והנרקומניות והיצאניות לאבנר, בנסיון שלו לטפל בהם.
יורם מרצינו: הרי דבר אחד כן קיים שם, מי שרוצה גמילה ורוצה להיגמל, אבנר מעלה אותו לאוטו, ואחרי שהוא עובר את הבדיקות הרפואיות, תוך 24 שעות הוא במרכז גמילה מסמים.
חיים מהל: כולל הבחורה שאמרה אני רוצה גמילה- -
יורם מרצינו: יחד עם זאת, צר לי לקבוע באופן חד-משמעי שכולנו עוצמים את העיניים.
יורם מרצינו: שלחתי מכתב לראש הממשלה, באותו יום ראש הממשלה צלצל אליי ואמר לי, חבר הכנסת מרציאנו, ראיתי את מכתבך, אני הנחיתי את המשרדים השונים להתחיל לטפל, ובהחלט הרעיון שאני אדבר עליו, להציע אותו כהצעת סיכום שלי למסמך שאדוני יאמץ אותו, ראש הממשלה אמר לי שהוא ישמח לתמוך בו, משום שהוא חושב שזה פתרון טוב.
יורם מרצינו: טוב מראה עיניים ממשמע אוזניים, אני הייתי שם וראיתי את המציאות הזאת.
יורם מרצינו: עומד שם חבר כנסת במדינת ישראל, ועומדת שם בחורה שבשפה שלהם נקראת תצפיתנית, כשאני עובר היא מבקשת ממני לזוז, מתנהל שם מסחר של סמים.
יורם מרצינו: נכנס אדם מקבל את המנה, ראינו יחד את מרים, נכנסת לחדר מקבלת את המנה, אתה יודע שכאשר הם בקריז כפי הנראה הם מאבדים את השפיות שלהם.
יורם מרצינו: איך היא מוציאה את המנה לידינו, ליד הצוות.
יורם מרצינו: מריחה אותו לידינו, בסוף גם טועמת אותו בפה.
יורם מרצינו: אמרתי, רבותי מה הולך כאן.
יורם מרצינו: הרי מתבצע פה ברגע זה פשע, וזה המצב כרגע.
יורם מרצינו: אתה רואה את המסחר, אנשים שנכנסים וקונים, וזה לא רק בני המקום שלנים שם וגרים שם, משום שבשעתיים שעשיתי שם ביקור עם אבנר, ועמדנו שם בחוץ מספיק זמן, ראינו את הכניסה של נרקומנים שקונים ויוצאים, והעניין מחזיר אותי דווקא לעיר שממנה אני בא, ללוד.
יורם מרצינו: לצערי הרב, אמרתי פעם באחד הדיונים בוועדת הפנים.
יורם מרצינו: אני רוצה לקבוע באופן חד-משמעי, שכמו שאני יודע איפה יש תחנות סמים בלוד, ועכשיו בתל אביב, גם המשטרה יודעת.
יורם מרצינו: משום שאני עשיתי סיורים לא אחת עם קציני משטרה בכירים, וסיורים של חברי כנסת, ואני אספר לכם אנקדוטה קטנה.
יורם מרצינו: ערכתי עם דליק איציק, שהיא יושבת ראש הכנסת, ביקור בתחנות סמים בלוד.
יורם מרצינו: דליה איציק אומרת לי תשמע, מה זה החור הזה, אמרתי לה כספומט.
יורם מרצינו: היא שאלה מה זה הכספומט, אמרתי לה, אם את תכניסי 100 שקלים, את מקבלת מנת סם, היא חשבה שאנחנו צוחקים.
יורם מרצינו: היא הכניסה שם 100 שקלים, קיבלה מנת סם, כמובן ליד קציני משטרה וליד כולם.
יורם מרצינו: כך מתנהל ביצוע של סחר בסמים, כאשר יושבת ראש הכנסת היתה נוכחת ורואה במו עיניה.
יורם מרצינו: כאשר קציני משטרה מספרים לי בדיונים מסוימים, שהתחנה הזאת מרוויחה מליון שקלים ביום, והתחנה הזאת מרוויחה אצל משפחת אבו-חג'ג, וכן הלאה, וגם נוקבים לי במחירים כמה הם מקבלים.
יורם מרצינו: סליחה, אי מניעת פשע, היא שותפות לפשע.
יורם מרצינו: אני טוען גם דבר אחר כתושב העיר לוד.
יורם מרצינו: אני חושב שאולי מישהו החליט למרכז אותם במקום אחד או שניים, כדי שלא יפרוץ למקומות נוספים, ואולי גם על זה כדאי לתת את הדעת.
יורם מרצינו: לכן עם כל הכבוד, רציתי לראות פה קצינים בכירים.
יורם מרצינו: שלחתי מכתב למנכ"ל המשטרה, וגם למפקד מחוז תל אביב, לשמחתי מראש הממשלה קיבלתי תשובה.
יורם מרצינו: ממנכ"ל הרשות למלחמה בסמים תשובה, מראש עיריית תל אביב תשובה.
יורם מרצינו: אנשי המשטרה שאמורים לאכוף את החוק, ולמנוע את הפעילות של הסמים במקום עוצמים עיניים.
יורם מרצינו: נפגשתי גם עם אנשי משטרה, אמרו לי אתה צודק, מה אתה רוצה שאנחנו נעשה.
יורם מרצינו: התעכבתי עם ניידת משטרה שאומרת, אתם החוק, ופה אני מאשים את עצמנו, את המחוקקים, ואת מערכת האכיפה של בית המשפט.
יורם מרצינו: אדוני, גם כאשר המשטרה מבצעת מעצרים, והם מגיעים לבתי המשפט, היד הקלה של בתי המשפט לשחרר את אותם סוחרים בדיוק אחרי עשרים וארבע שעות, או אחרי כמה ימים, ואז הם שוב חוזרים לסמים.
יורם מרצינו: יש פה מלחמה של תגובת שרשרת שכולנו חוטאים פה בחטא.
יורם מרצינו: לצערי הרב, במדינת ישראל מבינים אבל עוד לא מפנימים שבעיית הסמים לא פוגעת רק בשכבות החלשות, היא פוגעת היום בכל שכבות האוכלוסייה במדינת ישראל, מי על ידי שכן, מי על ידי חבר, מי על ידי בן משפחה קרוב רחוק כזה או אחר.
יורם מרצינו: עם כל הכבוד לרשות למלחמה בסמים שעושה עבודה נפלאה, בלי שמדינת ישראל תבוא ותגדיר היום את הבעיות של נגע הסמים במדינת ישראל, וטיפול בנגע הסמים כמשימה לאומית, לא נתפלא אם נקום יום אחד - מישהו פעם אמר אם נרצה לנצח את מדינת ישראל, בואו ונחדיר להם סמים, הם יהרגו את עצמם לבד.
יורם מרצינו: אני מתבייש בדיון, זאת בעיה כל כך כאובה ורק מגיעים שני חברי כנסת, איפה השרים ומנכ"לי משרדי הממשלה.
יורם מרצינו: אם יש דיון על איכות סביבה בוועדת הפנים של הכנסת, מגיע המנכ"ל והסמנכ"ל, על אוויר, על מים, על בני האדם הם לא מגיעים, זה לא מספיק חשוב בעיני אף אחד.
יורם מרצינו: רבותי, אני נשבע כאן ועכשיו, שאני לא אעזוב את הנושא הזה ואנדנד, משום שאני מכיר את העניין.
יורם מרצינו: אומר בגילוי לב אמיתי, אצלי זה גם פגע במשפחה שלי.
יורם מרצינו: אז אני יודע איך מתעורר נרקומן עם קריז, ראיתי את זה.
יורם מרצינו: הגיע הזמן שהמשטרה תפסיק להתעסק רק עם הפוליטיקאים ועם התקשורת, ותתחיל להתעסק באמת כדי למנוע את זה, ושמערכת בתי המשפט, ושר המשפטים יבוא לכאן ויתחיל לחוקק חוקים, שיענישו את סוחרי הסמים האלה, שהורגים פה דור שלם של ילדים, מנערים, דרך נוער מתבגר, דרך אנשים מבוגרים, דרך משפחות שנהרסות חדשות לבקרים, כל יום אנחנו שומעים על עוד משפחות.
יורם מרצינו: מה שאנחנו רואים ברחוב פינק לא יכול להמשיך.
יורם מרצינו: קיבלתי מכתב מראש עיריית תל אביב שאומר, אני מסכים איתך בכל, אז צו סגירה למקום הזה כאן ועכשיו, אל תהיו יפי נפש במכתבים.
יורם מרצינו: זאת סמכות ראש עיר להוציא צו סגירה לאותו מקום.
יורם מרצינו: אבל זה נוח, כי זה שם, כי זה לא באזורי תל אביב השונים, אז למרכז את זה למקום אחד.
יורם מרצינו: רבותיי, עם כל הכבוד, ויש לי כבוד לכל מי שעוסק במלאכה.
יורם מרצינו: אני חושב שהמקום הזה וזאת ההצעה שלי אדוני, מדינת ישראל משקיעה מליארדים בתשתיות, בואו ותשקיעו בבני אדם.
יורם מרצינו: המקום הזה כפי שהוא היום, יכול להיות מרכז הגמילה מסמים הטוב ביותר בארץ.
יורם מרצינו: משטרת ישראל תאכוף שם שלא יהיו סוחרי סמים.
יורם מרצינו: ירדתי לאחד המרתפים כדי לראות יצאנית שנותנת שירותי ליווי, שמעידה על עצמה שהיא נשאית איידס, וכל יום מגיעים אליה לקוחות בדיוק כמו שאמר רפי.
יורם מרצינו: יש לה מחלה, כמה נדבקים ממנה ביום?
יורם מרצינו: שמשרד הבריאות יילך לשם, ויתחילו להזיז את העניינים שם, ושיוציא צו סגירה למקומות.
יורם מרצינו: כשאנשים מתוודים, אתם רואים בטלוויזיה, התמונות האלה לא הגיעו אליהם?
יורם מרצינו: הם אומרים אנחנו נישאים באיידס, יש לנו את המחלה.
יורם מרצינו: תעשו פעולה, עם כל הכבוד, ותפעלו מהר.
יורם מרצינו: אדוני היושב ראש, כיושב ראש הוועדה אני מציע שאהיה העוזר לך, הנהג שלך, אסייע בכל מה שתרצה, ונוביל מהלך.
יורם מרצינו: הגעתי גם לבעל הנכס עצמו, דיברתי איתו, הוא מוכן להשכיר למדינה את המקום ל-5-10 שנים.
יורם מרצינו: שהרשות למלחמה בסמים תכין תכנית ארוכת טווח להפוך את המקום הזה למרכז גמילה מסמים, לטפל בנפגעי הסמים במקום שם, במקום שיהיה מקום למסחר בסמים, אנחנו המדינה נדאג.
יורם מרצינו: יש לנו גם אחריות למסחר מסביב.
יורם מרצינו: עמדתי שם במשך כשעתיים, ראיתי שם ארבע פעמים דו-קרב של מכות בין נרקומנים, לבין אנשים במקום.
יורם מרצינו: ואז קרא לי איזשהו סוכן שנמצא שם בתחנה המרכזית קרוב ל-35 שנה, יהודי מבוגר, הסתכל עליי עם דמעות בעיניים ואמר לי, חבר הכנסת מרציאנו, אתה כאן במשך שעתיים, תראה כמה פעמים ראית שרבים מכות מולי.
יורם מרצינו: המשטרה לא רואה, האנשים לא רואים?
יורם מרצינו: תראו איך הרסו לי את המסחר שלי.
יורם מרצינו: תראה איך הרסו לי את העסק שלי.
יורם מרצינו: מי יבוא לקנות אצלי.
יורם מרצינו: אני לא רוצה לספר מה קורה שם בלילה, ואולי כדאי לעשות שם סיור לשם שינוי, לא בצהריים.
יורם מרצינו: בלילה, עם ילדים בני 13, 14, 15, שעכשיו נותנים שירותי מין ממין זכר, ילדים, כדי לקנות סמים.
יורם מרצינו: אני מציע שאנחנו ננסה להקים תכנית עם הרשות למלחמה, שראש הממשלה מברך עליה.
יורם מרצינו: להקים במקום מרכז לטיפול בנפגעי סמים, וממרכז של עבריינות נהפוך את זה למרכז טיפולי שיקומי, שזאת תהיה בשורה לאזרחי מדינת ישראל, ולאותם מטופלים שאכן אנחנו עושים משהו, ולא רק בדיבורים.
נסים זאב: בהמשך למה שחבר הכנסת מרציאנו אמר, צריך להבין שהאנשים הנרקומנים שם לא מתאדים ברגע שאנחנו נהפוך את המרכז הזה למרכז גמילה, עם כל הרצון הטוב.
נסים זאב: לא שאני מזלזל בחבר הכנסת יורם, בליבו הטוב, וברצון שלו.
נסים זאב: הנרקומנים יישארו נרקומנים, ולכן כשאני בא ואומר, שהפתרון זה אשפוז בכפייה, אם אתה רוצה באמת לאלץ אותם, זה לא להפוך את המקום, כי אתה בעצמך אמרת שכל מי שפונה למר כבל הוא לוקח אותו ישר, רק שיביע רצון להיגמל.
יורם מרצינו: אדוני יושב ראש הוועדה, אני רוצה לומר לך שמתוך היכרותי את הנושא הזה מקרוב הרבה מאוד שנים, אומרים שנרקומן לא נגמל עד שהוא כנוע.
יורם מרצינו: אם תכפה עליו, אז תכניס אותו חודש אחר חודש ונצטרך לשחרר אותו.
יורם מרצינו: לאחר שהוא ייצא הוא ימשיך להשתמש, זה לא פתרון, אני לא יכול לכפות על אנשים טיפול בכפייה.
נסים זאב: כפי ששמענו, הנרקומנית אומרת "טוב מותי מחיי", אני מחכה למות.
נסים זאב: אז אני אומר לך, אל תהרוג אותה, לא בכפייה, בהסכמה.
נסים זאב: אם אתה רואה שהיא מהווה סכנה לציבור, כן בכפייה.
יורם מרצינו: אם היא חולת איידס, אז זה בכפייה.
איריס מורדקוביץ: יש חוקים אחרים שמאפשרים לכפות בצורה אנושית והומנית, תעזרו לנו להפעיל אותם.
יורם מרצינו: מה אתם עושים עם החוקים?
נסים זאב: הנושא הוא משולב, לא רק הנושא שברחוב פינק, אלא גם הנושא של אישפוז בכפייה.
נסים זאב: נשמע את משרד המשפטים גם בעניין הזה.
דני לוי: להוציא את האנשים האלה מתוך המבנה, לא יפתור את הבעיה.
דני לוי: אני מסכים עם יושב ראש הוועדה.
דני לוי: קצת היסטוריה מעבר לרחוב פינק.
נסים זאב: למשל, מחר סוגרים, מה קורה?
יורם מרצינו: השאלה היא אם אנחנו הופכים את זה למרכז גמילה במקום.
דני לוי: רחוב פינק נולד בערך לפני כשנה וחצי, שנתיים.
דני לוי: במשטרת מחוז תל אביב טיפלנו באותה חבורה, או חלק מהחבורה שהיתה בזמנו, בבניינים אחרים.
דני לוי: זאת אומרת, בדרום תל אביב היו מבנים אחרים, דוגמת רחוב פינק שטופלו על ידי המשטרה.
דני לוי: זה לא היה מלון דירות, זה היה מבנה נטוש, עם כמות גדולה של נרקומנים שנטשו, ולכן לנו היתה הסמכות להוציא אותם.
דני לוי: הוצאנו אותם, יחד עם גורמי רווחה וטיפלנו בהם.
דני לוי: ככל שטיפלנו במבנה מסוים אחד, הם פלשו למבנה אחר.
דני לוי: זאת אומרת, עברנו מספר מבנים שטיפלנו בהם כמשטרה יחד עם עיריית תל אביב למוסד לגמילה למי שרצה, ולמי שלא רצה.
דני לוי: העלנו אותו לאוטובוס ולקחנו אותו לביתו.
דני לוי: אבל הבעיה היתה שהם פלשו מבניין אחד נטוש לשני, לכן הם הגיעו לרחוב פינק.
דני לוי: רחוב פינק זה מלון, מלון דירות.
דני לוי: באופן חוקי כמשטרה לא נוכל לפנות אותם או להוציא אותם בצו פינוי כרגע, כי אין לנו אפשרות לפנות אותם.
דני לוי: מבניין נטוש כן יש אפשרות, זה פחות או יותר ההיסטוריה של חמש שנים לפני רחוב פינק.
דני לוי: זאת היסטוריה של פעילות משטרתית.
יורם מרצינו: אתה אומר שהמשטרה לא יכולה לעשות שם כלום, גם אם אתה יודע שמתבצעת שם פעולות עברייניות?
דני לוי: אני דיברתי על הפינוי של האנשים מהמבנה.
דני לוי: נתתי דוגמה של שלושה מבנים בהיסטוריה של החמש שנים, שפינינו אותם ללא צו כיוון שהם פלשו.
דני לוי: בפלישה טרייה אפשר לפנות אנשים תוך שלושים יום ללא צו וביצענו את זה.
דני לוי: הבאנו אוטובוסים והעמסנו אותם כל אחד לביתו, מי שרצה לגמילה בתל אביב, הופנה על ידי עיריית תל אביב שנכחו במקום, והעניין טופל.
דני לוי: רחוב פינק זה מלון דירות שמתנהל בתשלום חודשי, ולכן משטרת ישראל לא יכולה לפנות, אלא אם הוצא צו חוקי כזה או אחר כדי שנוכל לטפל בזה.
יורם מרצינו: יש לו אישור של בית מלון?
דני לוי: אנחנו כמשטרת ישראל בתחום רישוי עסקים, יכולים לפעול כנגד מלון דירות, כאשר הוא משכיר פר יום ולא פר חודש, גם את זה בדקנו.
דני לוי: והיות והתשלום הוא פר חודש, אנחנו כמשטרה לא יכולים להוציא כרגע צו סגירה למקום.
יורם מרצינו: הוא אומר שהוא גובה מהם כל יום כסף.
דני לוי: בחקירות שאנחנו עשינו, ובדקנו גם את העניין הזה, ברגע שמישהו משלם חודשי, אנחנו לא יכולים להוציא צו סגירה למקום.
דני לוי: אבל במקביל, אני חייב לומר, מחוז תל אביב, בראשות מפקד המחוז מכירים את הבעיה, ומטפלים בה יום יום.
דני לוי: יש פלוגת מג"ב שמטפלת בתחנה המרכזית על ידי המפכ"ל רק באזור התחנה המרכזית, וכמובן בנקודה כמו רחוב פינק שהיא בעייתית, והיא חלק מהבעיה של התחנה המרכזית.
דני לוי: התחנה המרכזית הישנה היא בעיה לא קלה.
נסים זאב: מה אתם מציעים?
דני לוי: פלוגת מג"ב עובדת במקום, עם שוטרים סטטיים שנמצאים בכניסה למקום.
דני לוי: כל מי שנכנס נבדק, ואם הוא עבריין נמלט הוא נעצר, ואם הוא סוחר סמים, הוא נעצר.
דני לוי: פלוגת מג"ב שמטפלת, במקביל אני אומר בוודאות, יחידת הבילוש שלנו, אנחנו יודעים על תחנות סמים.
דני לוי: כל מידע על סחר בסמים מטופל, אני יכול לגבות את זה בסרטים שעשינו שם.
דני לוי: צילמנו סחר בסמים, וביימנו שם קניות סמים כדי לעצור את סוחרי הסמים.
דני לוי: אנחנו תוקפים את העבריינים הבולטים שם.
דני לוי: פחות את הנרקומנים שראיתם בתמונות, אלא את הסוחרים, את הבעיה העיקרית שם.
דני לוי: אין יום שאין ניידת משטרה, או פעילות משטרתית בתוך המקום.
נסים זאב: מתנהל שוק חופשי בסמים.
נסים זאב: איך אפשר להבין שבעצם מטפלים בסוחרים, ובכל זאת הסם מגיע בצורה חופשית באיזה כמות שאתה רוצה.
נסים זאב: בעלי המכולות יכולים למכור לאנשים, אבל הבעיה שלנו - - -
אסי צור: בתוך אותו מבנה אנחנו מספקים לאנשים במקום.
אסי צור: יש שם לא מעט אנשים שהם פשוט מסכנים - -
יורם מרצינו: אני לא רוצה להפוך את זה לעימות ביני לבינכם, הרי זה לא עימות.
יורם מרצינו: אני משוכנע שכל הצדדים פה רוצים להגיע לפתרון אמת.
יורם מרצינו: אתה אומר לי שבהוראת מפכ"ל, פלוגת מג"ב, ניידת נמצאת באזור.
יורם מרצינו: יש את מר כבל ואת אמנון דניאל שסיירו איתי במקום.
יורם מרצינו: במשך שעתיים ראו ארבעה מקרים של אלימות, כל חצי שעה הם יקיימו מהדורת "מבט" שם, מבזק, מכות?
יורם מרצינו: אני לא מבין, אתה אומר שמטפלים בזה ועוצרים אנשים.
יורם מרצינו: מעיד חבר הכנסת שמולו יש מסחר בסמים, מה אתם לא רואים את זה?
איציק הלוי: אני אשיב על העניין הזה.
איציק הלוי: אנחנו עושים פעילות ענפה מאוד בתחנה המרכזית.
איציק הלוי: למשל, רחוב פינק זה המוקד של הנרקומנים.
איציק הלוי: כנציג המשטרה אני אומר, אנחנו פועלים בכל תחום שאפשר.
איציק הלוי: גם גלוי וגם סמוי על המבנה הזה, עשרות מעצרים, מאות מעצרים.
איציק הלוי: כמויות אדירות של סמים שאנחנו תופסים במקום, או בדרך למקום, או בכביש ירושלים, כשהסמים בדרך למקום.
איציק הלוי: יש לנו מודיעין די טוב, שנותן לנו פתרון לא מקסימלי.
איציק הלוי: וכאשר חבר הכנסת ביקר שם, יכול להיות שבמשך שעתיים ניידת לא היתה שם.
איציק הלוי: אבל בסרט ראינו ביקור של מג"ב שהיה שם.
איציק הלוי: אני אומר לך, שאין יום, או אין מספר שעות שאין שם נוכחות משטרתית, אם גלויה או סמויה.
איציק הלוי: זה יעד של משטרת מחוז תל אביב במרחב יפתח לטיפול ולהשגחה, ונוכחות גלויה במקום.
איציק הלוי: המשאבים שמושקעים בבניין הזה, הם משאבים ענקיים, עצומים של כוח אדם, של נוכחות.
איציק הלוי: עובדה להגיד שכמות האלימות שם, כמות עבירות השוד, חטיפות התיק שהיו לפני כמה שנים, הם בירידה עצומה.
איציק הלוי: אני יכול לבסס את זה בנתונים, של ירידות של עשרות אחוזים בגלל הנוכחות והטיפול שלנו.
אסי צור: לגבי עבירות שוד מזוין, באזור הזה, בתחום של פינק שהוא רווי עבריינות ופשיעה, היה לנו מתחילת השנה סך הכל 11 מקרים, שביחס למקומות אחרים שלנו, המצב שלנו מצוין שם.
אסי צור: אני רוצה לומר, ושיהיה ברור, לפחות בכל מה שקשור לתחום המודיעין והבילוש, נעשות שם פעולות ממוקדות סוחרי סמים, אנחנו לא מתעסקים עם נרקומנים.
אסי צור: אני מדבר איתך על קרוב ל-400 תיקי חקירה בתחום החזקת סם שאינה לצריכה עצמית, שהיא כמות מסחרית, ופעולת הסחר, מתן תמורת כסף, 400 תיקי חקירה.
נסים זאב: לאיזו תקופה?
אסי צור: שנתי.
אסי צור: רק בפין 1 זאת כמות אדירה, אכן יש שם פעילות של סחר בסמים, אנחנו מיירטים אותה.
אסי צור: כאשר יש לנו מידע ממוקד בין אם זה על ידי פעילות ועדה על המקום עם חיפושים, בין אם זה על ידי ביומי סמים, אנחנו קונים מאותם סוחרים, מכניסים אותם לבית הסוחר.
אסי צור: הפעולות האלה ממוקדות והן לא כלפי אותם אנשים שראיתם פה בכתבה.
אסי צור: הן כלפי סוחרים, דרך אגב, התחלופה שם אדירה.
אסי צור: אלה לא דיירים שנמצאים שם משנת 2007.
אסי צור: האנשים האלה נמצאים היום, ומחר הם אינם, מגיעים תושבי שטחים, ומגיעים נרקומנים.
נסים זאב: כמה הרשעות בפועל?
אסי צור: פעולה של סחר בסמים, או של בן אדם שנתפס עם סמים, לרוב היא פעולה שיש בה ראיות ויש בה כתבי אישום.
אסי צור: לא תמיד, כמו שאמר חבר הכנסת מרציאנו, אלה פעולות שמביאות למעצר עד תום ההליכים במעמד המעצר.
אסי צור: לרוב, אלה אנשים שנעצרים עם גרמים בודדים, נעצרים ליום, יומיים, שלושה ובית המשפט משחרר אותם, עד שהם מגיעים לכתב אישום לפעמים זה לוקח חודשים, אחרי זה הם משתחררים וחוזרים.
אסי צור: פה המשטרה שוב נכנסת לפעולה, ושוב היא ממוקדת.
אסי צור: נתח משמעותי זה לא תיקים במעצר, לא כי המשטרה לא רוצה, המשטרה מבחינתה אספה את הראיות, הביאה לבית המשפט, ובית המשפט קבע מה שקבע.
אסי צור: מפה אנחנו מגלגלים הלאה אבל הפעילות היא ממוקדת.
אסי צור: אכן, יש במקום קטטות, ויש במקום פעילות עבריינית.
אסי צור: אבל במקרים האלה אנחנו גם צריכים להתלונן, שלא תמיד שיתוף פעולה יש לנו, בגלל שיש פה איזשהו מעגל.
אסי צור: אנחנו כמשטרה ממוקדים במטרה, וזה סוחרי הסמים, עבריינים שמתעסקים באלימות.
אסי צור: אני מדבר על 400 תיקי חקירה בפין 1 זאת כמות אדירה, בכל מספר מטרים שאתה בודק אותם.
נסים זאב: הייתי רוצה לשמוע את דעתכם לגבי הפיזור מול ריכוז.
דני לוי: אתייחס לזה.
דני לוי: מניסיון העבר כפי שציינתי, כל פעם שהוצאנו אותם ממבנה מסוים, הם פלשו ונכנסו או למבנה אחר או למעשה נכנסו לחצרות של בתים, ובשיחות אינטנסיביות עם ועדים, באו בטענות שלכאורה אותם נרקומנים שהוצאנו מאותו מבנה, פלשו לתוך החצרות שלהם.
דני לוי: אז למעשה יצרנו בעיה רחבה יותר של מבנים של אנשים נורמטיבים שגרים שם, ונרקומנים שאין להם לאן ללכת נכנסים פנימה.
דני לוי: אכן, לכאורה אני אומר, יש פה איזושהי בעיה, אתה מוציא אותם מתוך המבנה הזה, בלי טיפול ממושך ומערכתי אתה יוצר בעיה על כלל האזור.
דני לוי: לכאורה, אזרחים שלא הרגישו אותם במבנים שהם גרים כרגע הם סופגים אותם.
דני לוי: אם אנחנו הולכים להוציא אותם מהמבנה הזה, צריך לחשוב לטווח ארוך מה עושים עם אותם אנשים.
דני לוי: כי אם הוצאת אותם עכשיו לרחוב, הם יישארו ברחוב.
דני לוי: ובמזג האוויר הקר שיש, כל אחד ייכנס למקלט, לחצר, לכל מקום שאפשר.
דני לוי: עבירות הרכוש לטעמי יצמחו באותם אזורים שהם הסתובבו, לכן צריכים לחשוב מה עושים.
דני לוי: משטרת תל אביב לא רואה את המבנה הזה כאיזשהו מקום שטוב לשים אותם.
דני לוי: אבל צריך לחשוב מערכתית מה לעשות כאשר מוציאים אותם משם.
דני לוי: אנחנו מוכנים וערוכים לכל דבר שצריך לעשות, אבל צריך לחשוב לטווח ארוך, כמובן עם גורמים נוספים רווחה, עיריית תל אביב וכל השאר.
נסים זאב: האם יש עוד מוקד מקביל לרחוב פין בתל אביב שאתם יודעים עליו?
דני לוי: זה המוקד הגדול של ריכוז הנרקומנים.
נסים זאב: הייתי רוצה לשמוע את משרד הבריאות, לגבי הנתונים, לגבי האפשרות לאישפוז בכפייה, חוות דעת אם יש של משרד המשפטים.
יורם מרצינו: האם אתה יודע כמה חולים באיידס יש שם על פי הנתונים שלכם?
שרונה עבר-הדני: אם הוועדה תרצה, אני אוכל לציין את המצב החוקי הקיים, ככל שהדבר נוגע למשרד הבריאות.
דניאל שם טוב: מובן מאליו, שלראות תמונות כאלה זה סבל רב וקושי רב לאנשים.
דניאל שם טוב: הבעיה הזאת מאוד מורכבת, זאת בעיה חברתית מאוד גדולה.
דניאל שם טוב: אני מנהל מחלקה במשרד הבריאות.
דניאל שם טוב: כאשר יזמנו את הפרויקט, יחד עם הרשות למלחמה בסמים לפני שנתיים, זאת יוזמה של משרד הבריאות, והרשות של המלחמה בסמים.
דניאל שם טוב: התחלנו את הפרוייקט הזה, וראינו שאכן אנחנו חייבים להתערב ולראות שקודם כל האנשים שם הם קודם קורבנות.
דניאל שם טוב: חלק מהם חולים, ואנחנו צריכים להיות עם גישה טיפולית חברתית והתערבותית, שלוקחת אותם לרצף טיפולי מלא בהתייחס לחברה, ובהתייחס למה שעושים בעולם.
דניאל שם טוב: זה לא רק זכות לאישפוז כפוי, או לא אישפוז כפוי.
דניאל שם טוב: יש לנו מספר אנשים שכדי להתערב לטובתם יש רצף טיפולי, לחלק מהאנשים זאת גמילה.
דניאל שם טוב: לחלק זה צמצום הנזקים וזה מה שאנחנו עושים שם.
דניאל שם טוב: אנחנו מחלקים שם ובקרוב לאזור מזרקים, כדי שלא יידבקו אחד מהשני, וגם מחלקים קונדומים.
דניאל שם טוב: הרפואה בעולם מתייחסת לסוגייה כזאת לא בסגירה ובפתיחת מרכזים, אלא בטיפול.
יורם מרצינו: למה אתה מחלק מזרקים?
דניאל שם טוב: אנחנו מחלקים מזרקים לאותם נרקומנים שלא מוכנים היום ללכת גמילה או למרכזי מתדון, ושעדיין משתמשים בסמים.
דניאל שם טוב: לפחות אנחנו רוצים שלא יידבקו אחד מהשני, שלא יעבירו גם איידס ומחלות זיהומיות.
יורם מרצינו: מצוין, פתרון מעולה לחלק להם מזרקים.
דניאל שם טוב: אין פה פתרון אחד, אנחנו מדברים בעולם.
נסים זאב: אני לא בטוח שיש מספיק מזרקים שם.
דניאל שם טוב: בואו ונברר מה שכל אנשי מקצוע אומרים בתחום.
דניאל שם טוב: מאוד חשוב לי שאנחנו מנסים למנוע כמה שאפשר שם.
דניאל שם טוב: אנחנו כמו כל אנשי המקצוע בעולם המערבי כאשר יש סוגייה כזאת, מתייחסים במספר מאמצים ולא במאמץ אחד.
דניאל שם טוב: אנחנו כרופאים, וכאנשי בריאות הציבור, עושים קודם כל כדי לצמצם את הנזקים.
דניאל שם טוב: עושים את זה בהסברה, בהחלפת מזרקים, עושים את זה בחלוקת קנדומים.
דניאל שם טוב: אנשים שמוכנים לקבל טיפול נפשי, ותמיכה, מעבירים אותם לתמיכה, זה רצף טיפולי.
דניאל שם טוב: פה אני מסכים מאוד עם מה שנאמר עד כה.
דניאל שם טוב: צריך להבדיל אלף הבדלות בין הסחר והפשע, לבין אנשים שסובלים, פה זה בדיוק מה שאנחנו מנסים לעשות כמשרד הבריאות.
דניאל שם טוב: כאשר פתחנו מזה שנתיים את המקום שאבנר מנהל ביום יום, שם אנחנו מחלקים מזרקים וכו', עד עכשיו איתרנו בשנתיים האחרונות 661 אנשים שחיים באזור הזה, אם אפשר להגיד חיים בכלל, יותר מ-400 אנשים הפנינו לצילומי ריאות כדי לבדוק אם יש מחלקה מדבקת לשחפת.
דניאל שם טוב: כמו שבכל מדינה אחרת בעולם המערבי, בוודאי אין שום אישפוז כפוי לחולה נשא איידס, בוודאי שלא.
נסים זאב: לפי הסקר שיש לי, למה רק 27 מדינות?
דניאל שם טוב: אני לא מדבר על אישפוז של טיפול ואישפוז פסיכיאטרי זה לא התחום שלי.
דניאל שם טוב: בתחום שלי, בנושא איידס, המטרה של המטפלים כמוני, וכמו שאר העמיתים שלי, הוא להכניס אנשים למחתרת.
דניאל שם טוב: להגיע לתמיכה של אותם אנשים, ולעודד אצלם טיפול.
דניאל שם טוב: חוק שמחייב אותו לשים בכפייה באיידס, לא קיים באף מדינה בעולם המערבי.
דניאל שם טוב: כי אנחנו יודעים שמה שחיוני לאותו חולה, זה שיתוף פעולה שלו, למי שיקבל טיפול, ולמי שיהיה במעקב.
דניאל שם טוב: זה בדיוק מה שמנסים לעשות במקום באזור הקטן הזה.
דניאל שם טוב: אבנר מאתר את האנשים, ומפנה אותם לבית חולים "איכלוב" בית החולים "תל השומר", למרכז בלוינסקי, שפותח על ידי משרד הבריאות, ואנחנו מפנים אותם לגמילה.
דניאל שם טוב: יש פה רשת טיפולית, בוודאי זה לא בא במקום האכיפה.
דניאל שם טוב: חבר הכנסת מרציאנו, שאלת כמה נשאים.
דניאל שם טוב: אנחנו איתרנו בשנתיים האחרונות 19 אנשים נשאי איידס.
דניאל שם טוב: כמו תמיד, אנחנו מנסים לשכנע אותם להיות בטיפול.
יורם מרצינו: נרקומנים שהם נשאים.
דניאל שם טוב: 19 נשאים.
יורם מרצינו: יקירי, אמר יושב הוועדה בתחילת הדיון.
יורם מרצינו: גילינו עוף חולה בשפעת העופות, הרגתם את כל העופות.
דניאל שם טוב: אבל אנחנו לא הורגים בן אדם.
יורם מרצינו: סליחה, אני לא רוצה שתהרוג בן אדם.
יורם מרצינו: אל תהרוג בן אדם, הפכתם את המדינה עם שפעת העופות.
יורם מרצינו: 19 אנשים שהם נשאים, והם יכולים להדביק אחד את השני, מה אתה עושה כדי להוציא אותם משם?
דניאל שם טוב: אנחנו מנסים לטפל בהם פרטני, ולהביא לטיפול במרכזי איידס, כלומר טיפול תקופתי.
דניאל שם טוב: אנסה לשכנע אותם להשתמש באמצעי מניעה, קודם כל לטיפולם, לבריאותם שלהם.
דניאל שם טוב: משרד הבריאות יוצא בהכרזה כל כמה חודשים שזה לא בריא ללכת בזנות.
דניאל שם טוב: מה לעשות, אין רק איידס, יש גם זיבה, יש גם הרבה מחלות אחרות.
דניאל שם טוב: האנשים הם לא קטינים, הם מבוגרים.
יורם מרצינו: משרד הבריאות קובע שהעישון מזיק לבריאות.
דניאל שם טוב: הפעילות השנייה, הסברה לכלל האוכלוסייה.
דניאל שם טוב: צריכים לדעת שאין יחסי מין ללא שימוש בקנדום אם זה לא בן אדם שאתה מכיר, שאתה חי בזוגיות.
דניאל שם טוב: המניע האמיתי של איידס, הוא לא רדיפה אחרי מסכנים ונשאים, שבסופו של דבר הם קורבנות.
נסים זאב: אדוני מדבר על מחלות מדבקות.
דניאל שם טוב: בדיוק.
דניאל שם טוב: אנחנו טוענים שהחולים האלה הם קורבנות, אנחנו צריכים לעזור להם באופן טיפולי, לאוכלוסייה הכללית משרד הבריאות יוצא בהכרזה בצורה מסודרת וחוזרת על זה, לא צריך לעודד קיום יחסי מין בארץ בלי שימוש בקנדום.
דניאל שם טוב: כל מבוגר צריך לדעת את זה, זאת האחריות של המבוגר לעשות את זה.
יורם מרצינו: למשל בחורה שנותנת שירותי מין מתוך ידיעה שהיא חולת איידס, זאת לא עבירה פלילית?
יורם מרצינו: אתה לא יכול למנוע ממנה את זה בחוק?
דניאל שם טוב: המטרה של אנשי רפואה כמונו, הוא לא להכניס את האדם למחתרת.