GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל ענר: זה כבר שתי אוכלוסיות שבלי לשנות שום דבר אפשר להגביר את כמות הפונים.
טל ענר: מעבר לזה בעתיד צריך להיות בכל בית משפט שלום שופט לענייני סמים.
טל ענר: לא צריך להמציא כאן ערכאה שלא קיימת.
טל ענר: כל הכלים המשפטיים כבר קיימים.
נסים זאב: השאלה מה יותר יעיל.
עדנה בקנשטיין: העניין הוא לא רק ערכאה.
עדנה בקנשטיין: העניין הוא התמחות.
עדנה בקנשטיין: ההתמחות, הליווי האינטנסיבי.
חיים מהל: למשל השופט צריך להבין שאדם הוא חצי שנה נקי והוא חטא באיזה חוקים בקהילה, הוא לא השתמש בסמים.
חיים מהל: והוא חוזר לבית המשפט.
חיים מהל: יכול שופט שלא מבין להגיד הוא חצי שנה נקי.
חיים מהל: אז לא גמר את התוכנית.
חיים מהל: אז נשלח אותו הביתה.
חיים מהל: המסר פה צריך להיות, לא סיימת, לא שיתפת פעולה, אתה חוזר לבית המשפט ונגזר דינך.
טל ענר: ונקודה אחרונה ברשותך, שאני לא בטוח שמדובר במשאבי עתק להרחיב את הדבר הזה.
טל ענר: ואני חושב שמדובר מהצד השני בחיסכון של משאבים גדולים.
טל ענר: בכליאה שזה הון עתק, ומעצרים, וכמובן ברצידיביזם.
טל ענר: אני לא עשיתי את החשבון.
נסים זאב: הפריצות והגניבות.
נסים זאב: עוד מישהו רוצה להתבטא פה בעניין הזה?
יהודה סקר: תודה רבה גברתי , אני מכיר אותך לפני שנים.
יהודה סקר: אני מוקיר.
יהודה סקר: ואני מכיר את חבר הכנסת זאב.
יהודה סקר: לכן אמרתי שבעירייה מאז שעזבת יש חסר בתחום החברתי.
יהודה סקר: אני רוצה להגיד לכם שבתחום המניעתי נעשה מעט מאוד.
יהודה סקר: הנושא של אלכוהול וסמים, בנושא המניעתי, אני כורך את זה ביחד.
יהודה סקר: אני יודע אי אפשר לשים בכל בית ספר שוטר או קצין מבחן.
יהודה סקר: בכל אופן מה שאת עושה גבירתי זה מבורך.
יהודה סקר: תמיד היית רפורמיסטית ואני מברך אותך על כך.
יהודה סקר: תמשיכי בדרכך.
חיים מהל: מה שאמרת מקודם, אנשים שאנחנו מוציאים אותם מהסמים ואחרים נכנסים.
חיים מהל: זה נכון.
חיים מהל: אי אפשר אבל להתעלם מהעובדה שיש הרבה מאוד אלפים בארץ של אנשים שנגמלו מסמים ושומרים על ניקיון, ועל כן הצלחנו בעניין.
נסים זאב: דיברנו על אחוזים.
נסים זאב: דיברנו על 5% נגמלים, משהו כזה, לעומת הנוספים באופן יחסי שמדברים על הצלחה במירכאות.
חיים מהל: האדם הראשון שהלך למסלול של בית דין סמים, במקרה אני קצת מלווה אותו הוא סיים עכשיו מכינה אקדמית במכללת עמק יזרעאל, מתכונן ללמוד לתואר אקדמי.
חיים מהל: כל אחד כזה הצלת נפש.
חיים מהל: ואלפים כאלה יש.
נסים זאב: אין לי ספק.
נסים זאב: בבקשה, אני רק רוצה לסיים.
עדנה בקנשטיין: לפני הסיכום אני רוצה לומר שאני בתוך עמי יושבת ואני אומרת לכם רבותיי בתי הספר מלאים.
עדנה בקנשטיין: בבתי המשפט לענייני משפחה היום כבר העילה שבן זוג משתמש בסמים לא משמשת עילה לגיטימית.
עדנה בקנשטיין: זה הפך להיות נורמה רבותיי.
עדנה בקנשטיין: ואנחנו צריכים לראות את זה איך אנחנו קודם כל עוקרים את הנורמה הזאת בתפיסה הציבורית שלנו.
עדנה בקנשטיין: זה דבר חשוב.
עדנה בקנשטיין: ולכן אני בהחלט מצטרפת למי שאמר פה וזו דעתי, אני רשמתי לי את זה פה, מודעות הציבור לקיומו של בית משפט כזה.
עדנה בקנשטיין: מודעות הציבור שניתן את הדעת לעניין הזה ושיש את האישור הנורמטיבי של הנושא של הסמים כי היום הנורמה שמותר.
עדנה בקנשטיין: רבותיי, תראו את בני הטובים בתל אביב, הזוגות הצעירים, יש שמה אנשים שבדרך קבע, אני לא יודעת איך הם משיגים את זה, כי זה אנשים נורמטיבים, עורכי דין וכולי, שמשתמשים בסמים היום.
עדנה בקנשטיין: איפשהו צריך לתת את הזבנג בצורה מסוימת גם במודעות.
עדנה בקנשטיין: אנחנו מדברים על קהילות ובקהילות הקליטה היא בעייתית מבחינה זאת שצריך מיטה.
עדנה בקנשטיין: יש אפשרות גם במועדונים, במרכזי יום, לגמול אנשים.
עדנה בקנשטיין: יש דוגמה של מישהו אחד שאני באמת טיפחתי אותו, יושב פה, עובדיה כהן, באמת טיפחנו אותו, האיש יוצא מהכלל, והוא לא היה יכול להיות במסגרת קהילה ונגמל יוצא מהכלל במרכז יום בתל אביב.
עדנה בקנשטיין: את מרכזי היום צריך להרחיב לפי דעתי, ומרכזי יום שהם בפיקוח רציף של בית משפט יתנו את התוצאות שלהן וגם מבחינת העלויות.
עדנה בקנשטיין: צריך ללכת לכיוון הזה.
עדנה בקנשטיין: כי הרבה אנשים נבהלים מעצם העובדה שהם צריכים להיות סגורים במרכז גמילה באי שם.
עדנה בקנשטיין: אבל אם יאמרו להם שזה זמין והקהילה תקבל אותם בצורה זאת רבותיי, אתה יואב מבין על מה אני מדברת.
עדנה בקנשטיין: עכשיו העניין של מחקר.
עדנה בקנשטיין: אמרתי את דעתי.
עדנה בקנשטיין: אני חושבת שאנחנו צריכים עוד לחכות עם זה.
עדנה בקנשטיין: אנחנו צריכים להגיע לפסים שיש לנו בידיים פחות או יותר מהכיוון ואז ייכנס על ידי למידה ממקומות אחרים ומחקרים שנעשים ברחבי העולם ואז להיכנס לנושא שלנו בצורה יותר מלומדת.
עדנה בקנשטיין: דבר נוסף, הנושא של מתודון.
עדנה בקנשטיין: אני ראיתי את זה בלאס ווגאס.
עדנה בקנשטיין: נפגשתי עם שופט שם אבל לפני כן ראיתי איך הם עובדים שם עם מתדון.
עדנה בקנשטיין: אנחנו ישר מעקמים פרצוף.
עדנה בקנשטיין: יש מתודן לאנשים שלא יכולים להיגמל בדרך אחרת, יכולים לחזור לתפקוד נורמטיבי עם טיפול של אותם תחליפים.
עדנה בקנשטיין: זה לא תחליפים כי זה סמים.
עדנה בקנשטיין: יש לנו את זה בארץ אבל התפיסה היום היא תפיסה מסויגת.
עדנה בקנשטיין: ראיתי גם בחור צעיר שם וגם זוג אנשים שפשוט הודו למטפלת במתדון שהיא החזירה אותם לחיים.
עדנה בקנשטיין: אז כל הדברים האלה צריך לראות.
עדנה בקנשטיין: לסיכום אני רוצה לומר ככה.
עדנה בקנשטיין: (1) אני חושבת שצריך מאוד לתגבר את שירות המבחן.
עדנה בקנשטיין: הפקטור של שירות המבחן פה הוא מאוד משמעותי.
עדנה בקנשטיין: וגם בעיריות עצמן לחזק את הגורמים המטפלים.
עדנה בקנשטיין: זה מאוד חשוב.
עדנה בקנשטיין: זאת קריאה בעצם.
עדנה בקנשטיין: אני מאמינה שאפשר לעשות את זה בתוך בית משפט קיים עם הקצאת שופטים לפי הצורך לנושא הזה ובלבד שהם יהיו מקצועיים בתחום ויבינו בתחום הזה כי לא כל שופט יכול לעשות את זה.
עדנה בקנשטיין: מחר יתנו את זה לשופט צעיר שלא יודע מה זה אז אנחנו מקלקלים את הכול.
עדנה בקנשטיין: הדבר האחרון, בהחלט צריכים להביא עוד אנשים למסגרת הזאת וניתן אם בדרך של חקיקה.
עדנה בקנשטיין: אני מאוד מבקשת שלפני שיוצאים לדרך שתראו את הדברים במו עיניכם מה שנקרא "באש חיה".
עדנה בקנשטיין: ואני מזמינה אתכם לבקר.
עדנה בקנשטיין: יש מועדים מסוימים.
עדנה בקנשטיין: רצוי לראות גם את אותם אלה שנגמלו כשהם באים למעקב ושומעים אותם מדברים, הם הדוברים הטובים ביותר ואז אני נדמתי כשהם מדברים.
עדנה בקנשטיין: תודה רבה.
חיים מהל: רק לגבי המספרים.
חיים מהל: היית נורא מוטרד מהמספר 75 אנשים.
חיים מהל: צריך לזכור שהמספר האחרון הוא 282 שהם אלה שפנו אלינו.
חיים מהל: אם מהכמות הזאת היית רוצה לקבל יותר היית צריך לשנות או את התנאים שאתה פוסל על הסף או את הקריטריונים לפיהם פועלת ועדת האבחון.
חיים מהל: ואז אתה בעצם פוגע במהות של הפיילוט שמנסה למצוא את האנשים שמתאימים ביותר לגמילה.
חיים מהל: אני לא נתקלתי בבעיה שבגלל שאין לנו משאבים לא קיבלנו מועמדים.
נסים זאב: אני רק רוצה לסכם.
נסים זאב: אין לי ספק שבית דין לסמים כיוזמה מקומית של השופטת עדנה היא חשובה ביותר ואני חושב שיש מקום לבחון את ההרחבה של הפעילות בבתי דין נוספים ברחבי הארץ, לפחות בשלושת הערים הגדולות.
נסים זאב: כפי שאמרת לא חייב להיות בית דין בהרכב מיוחד זה יכול להיות בית דין שמשתלב בתחומים אחרים אבל שהשופט יתמחה בנושא הספציפי של נושא הסמים.
נסים זאב: הגורמים שממונים על מערכת המשפט שצריכים להכיר את התוכנית יתקצבו אותה.
נסים זאב: אנחנו חייבים תקציב בעניין הזה.
נסים זאב: אי אפשר לבוא ולומר שהדבר יקום מאליו.
נסים זאב: הוא לא יקום מאליו.
נסים זאב: צריכים לקחת אחריות על התוכנית ולסכם.
נסים זאב: אין לי ספק שזה תורם, שזה חשוב, אבל צריך להרחיב ולא הייתי מחכה עכשיו השופטת לעוד מספר שנים לראות איך זה עובד אצלך.
נסים זאב: אני חושב שאפשר לעשות מחקר.
נסים זאב: חיים אני פונה אליך לראות איך זה עובד בארצות הברית או במדינות אחרות.
נסים זאב: להביא לנו חוות דעת וחייבים להתחיל בהליך של חקיקה שלפחות החקיקה תהיה בשלוש ערים גדולות בארץ.
נסים זאב: זה לא מחייב תקנים נוספים.
נסים זאב: זה יכול להיות מתוך המערכת עצמה.
נסים זאב: אבל זו הזדמנות לדרוש תקנים נוספים.
נסים זאב: בלאו הכי יש מחסור בשופטים.
נסים זאב: ויש גם שופט עמית שאפשר לעשות אותו מתמחה לנושא הזה.
עדנה בקנשטיין: יש לי שופט עמית שיצא מתעבורה ויש לי שופט עמית אחר שיצא ממקרקעין.
נסים זאב: מי יקבע את המתאימים מבין השופטים?
נסים זאב: ודאי לא אני.
עדנה בקנשטיין: צריך לדעת מה הרקע שלו , מה האיש הזה עשה לפני שהוא בא לשפיטה, מה הוא עושה בתוך השפיטה.
נסים זאב: מי הפורום?
נסים זאב: מי הוועדה שתמליץ?
עדנה בקנשטיין: אני לא חושבת שצריך וועדה.
עדנה בקנשטיין: נשיא בית המשפט יכול לראות מי השופט הראוי, המתאים לזה מתוך עיסוקו במהלך השנים.
עדנה בקנשטיין: צריך ותק מסוים.
נסים זאב: אז נחליט שנשיא בית משפט השלום הוא שיקבע מי השופט המתאים.
נסים זאב: אני מודה לשופטת עדנה בקנשטיין שליוותה אותנו בישיבה השנייה.
נסים זאב: אני מקווה שמהישיבה הזו אנחנו נלך בצעד קדימה.
נסים זאב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
נסים זאב: הנושא היום הוא השימוש בסמים במדינת ישראל, ואני אומר שהמשימות לא פשוטות ולא קלות.
נסים זאב: מר יאיר גלר נכנס לתפקיד מאוד חשוב ומאוד מרכזי בחיי החברה כאן בישראל, ההתמודדות שלנו היא קשה ואני שמח שזכינו במנהל כללי בעל יכולת עשייה.
נסים זאב: מר יאיר גלר, אני בטוח שתמנף את הנושא בגדול כדי שנוכל כמה שיותר להתמודד ובהצלחות.
נסים זאב: אני מאחל לך אדוני הצלחה רבה בעבודתך.
נסים זאב: למעשה, הישיבה הזאת היא ישיבה מסכמת והייתי קורא לה ישיבה של חשבון נפש, אנחנו מקיימים פה ברוך השם הרבה ישיבות, עשרות ישיבות מכל הסוגים ובכל פעם אנחנו מתמקדים בנושא מסוים, אני אומר שביום הכיפורים אנחנו מביאים את כל סוגי הטעויות שאדם שגה בה.
נסים זאב: גם אנחנו צריכים לעשות ישיבה מסכמת לפני סוף המושב כדי לדעת איפה אנחנו נמצאים ולקראת מה אנחנו צועדים, ולא נשכח שגם התקציב בפתח ואני מקווה שהממשלה הזאת תחזיק מעמד, אני לא בטוח אבל אני מקווה שלפחות נספיק לעביר את התקציב, שנתחיל את השנה ברגל ימין כי התקציב חשוב להמשך מהלך החיים.
נסים זאב: החלק שלנו בנושא של רווחה ושל משרד הבריאות בכל מה שקשור בתחום הסמים הוא מאוד חשוב וחשוב שנדע לקראת מה אנחנו הולכים ומה אנחנו יכולים לייעל.
נסים זאב: הבאנו הרבה הצעות חוק כיצד לשפר ולייעל את הדברים, גם הצעת חוק, שאני שמח שוועדת השרים, בנוגע לחלוקת מתדון, בתחילה השר שטרית התנגד ואמר שהקמת מבנים בכל מקום נשמע מוגזם, הסברתי לו שאנחנו לא הולכים להקים בניין כדי לחלק מתדון, אנחנו בסך כל נותנים שירות ומבחינתי זה יכול להיות באיזו פינה וכל המטרה היא שהאיש לא ייסע מכרמיאל לחיפה למשל.
נסים זאב: ואנחנו עושים הכל כדי שאותם מכורים לסמים יכנסו לשיקום והדבר המרכזי בשיקום הוא עניין התעסוקה, איזה מעביד מוכן ששלושה ימים בשבוע העובד שלו יצא ויבזבז שעות בנסיעות לקבלת מתדון, אני הייתי אומר שהוא היה מעדיף לוותר על שירותיו של אותו עובד.
נסים זאב: הצעת החוק עברה בוועדת שרים וזה יבוא מחר למליאה בתמיכת וועדת השרים ובכך נוכל לקדם את הצעת החוק, זה לא יהיה לשמחתי בוועדת כלכלה, אלא זה יהיה בוועדת הפנים ואני סומך על אופיר פינס -פז שידע לדחוף את החוק, הוא יודע להריץ אותן ואני מעריץ אותו בעניין קידום הצעות חוק שהוא מצליח לקדם.
נסים זאב: בוועדת הכלכלה שם זה יתקע, כל מה שיש הצעת חוק שיש לה תקציב, גם בהצעת החוק הקודמת שלי שהוא בנושא הפרסום.
נסים זאב: מה זה קשור לכלכלה ולמה אנחנו הולכים עכשיו לעלות את המחירים של היין או המשקאות?
נסים זאב: הרי אנחנו מדברים על איסור פרסום או איסור לעשות תעמולה, וזה עבר במליאה בטרומית, אבל לצערי הרב זה תקוע וכששאלתי השבוע מה קורה עם ההצעה אמרו לי שיש עוד שש מאות נושאים עד שהנושא שלי יעבור, זאת אומרת שיש לשכוח בכלל שיהיה דיון בנושא הזה.
נסים זאב: זו התשובה שקיבלתי מוועדת הכלכלה.
נסים זאב: אני עומד לדרוש כבקשה שכל הנושא של הסמים בין אם זה קשור לוועדת הכלכלה בין אם זה קשור לוועדת הפנים, והראיה למשל שבתחום קשור לקידום מעמד האישה, זו לא וועדה שאני יכול לשים אותה מול וועדת העבודה והרווחה, זו ועדה מהמניין וזו ועדה שבעבר רצו לוותר עליה, ופתאום מעבירים בה הצעות חוק בלי סוף וגם אותו דבר בוועדה לזכויות הילד, שם כן מעבירים חוקים, אז רק אנחנו בסופו של עניין לא יכולים להעביר את הנושאים שרלוונטיים וקשורים לנושא.
נסים זאב: לכן בעזרת השם, אני מקווה לעשות שינוי וזה אחד השינויים שאני צריך ליישם.
נסים זאב: יש לנו פה את נושא המעקב באתרי הטיפול של משרד הרווחה והבריאות בסמים קשים, הנושא של אשפוז בכפיה שהתייחסנו אליו בישיבות האחרונות, דיברנו כבר על הקצאת מקומות בתחום המתדון, מיטות, אשפוז וגמילה ושיתוף הפעולה בין משרדי הממשלה אם זה משרד הבריאות, משרד הרווחה, דיברנו בעניין בית הדין לענייני סמים בשבוע שעבר, בסקירה הכללית הייתי שמח לשמוע ואני חושב שכרגע זה מספיק.
יאיר גלר: אני כבר לא אורח כבוד, אני שותף לעשייה ואני מציע שאני אהיה הזרוע הביצועית הנאמנה לכנסת ישראל, אני מודה מאוד לאדוני גם על הברכות החמות וגם על האיחולים.
יאיר גלר: אני מגיע ממקום של עשייה חברתית וכך אני חושב שצריך לנהוג.
יאיר גלר: מדובר כאן באתגר אסטרטגי ממעלה ראשונה, חינוכי, חברתי, קהילתי וכמעט כל תחום וכל עניין שנוגע להתנהלות של מדינת ישראל קשור בצורה זו אחרת לאותה הסוגיה הקשה שדיברת עליה שזה השימוש בסמים ובכל הרמות, בכל הגילאים ובכל הציבורים הרחבים.
יאיר גלר: אני מודה לאדוני, כי אני יודע עד כמה אתה פעיל בעניין הן בתחומי המשאבים והן בתחומים של מעבר למשאבים כלומר בגיוס התודעה הציבורית שגם היא מאוד חשובה לנו, האווירה במדינת ישראל היא אווירה די מתירנית בעיניי ואנחנו רואים בנושא את אחד היעדים, ואני קצת נכנס לדיון אבל אני אומר את זה כרגע ברמת המקרו, אחד היעדים המרכזים זה לשנות את האווירה הציבורית ולשנות את התודעה ולהבין שאנחנו עוסקים בנפשות פה, פשוט בהצלחת נפשות על כל מגוון הבעייתיות הכרוכה בזה.
יאיר גלר: נחשפתי לראשונה לתחום הסמים כשהייתי סטודנט שוטר ביחידה המרכזית בתל אביב, והייתי לא פעם בריצה בלילות אחרי סוחרי הסמים עוד לפני האמצעים הטכנולוגיים שיש היום, הכרתי, הבנתי את הבעיה, הבנתי את חומרתה ולאחר מכן הייתי קצין חינוך בצבא ההגנה לישראל - התפקיד היה סגן קצין חינוך ראשי והיום קצין החינוך שלי מתמקד בדברים אחרים.
יאיר גלר: עסקתי בזה הרבה מאוד שנים במיוחד הדגש בתפקיד האחרון כמפקד מרכז קידום אוכלוסיות מיוחדות או נערי "רפול" למי שמכיר את זה בשם הקוד הזה, שם גם עסקנו רבות במניעה, בטיפול, ובשיקום.
יאיר גלר: כמובן בזווית מסוימת דרך הצבא ודרך תהליכים בתוך הצבא, אני חושב שגם שם הבאנו הרבה מאוד הצלחות לסדר היום ולמדנו אותם, למדנו את הכישלונות ולמדנו את ההצלחות ואני חושב שפעלנו רבות ובתפקיד האחרון כמנהל הכללי של החברה למתנ"סים ששם חלק גדול של המתאמים והפעילות שנעשות בתחום המלחמה בסמים מתבצעות כיום דרך המתנ"סים ושם שוב נחשפתי בפעם השלישית, פעלתי ואני יותר מאשר שמח ומודה בכל אלה שתמכו, בחרו בי והציבו אותי בעמדה הזאת, יש לנו הרבה מאוד עבודה, לצערי יש הרבה מאוד עבודה אבל יש גם הרבה מאוד הצלחות, אנחנו נדבר עליהם ונדבר על הכישלונות, הכל על השולחן ונראה מה אנחנו צריכים לעשות.
יאיר גלר: הרשות למלחמה בסמים לקחה על עצמה תפקיד מאוד מאוד חשוב וזה תפקיד מודיעין, הנתונים שיוצגו כאן על השולחן הם נתונים המעמיקים ביותר, השקופים ביותר ומשמשים למעשה כבסיס נתונים לכל הפעילויות של הרבה מאוד גופים במדינת ישראל, כלומר אם אנחנו אחראים גם על האומדנים וגם על המחקר האפידמיולוגי וגם על הסקרים שנעשים באופן שוטף, כי כאן אנחנו עשינו עבודה מאוד מעמיקה שמתבצעת אחת לשלוש או ארבע שנים.
יאיר גלר: הרי אנחנו לא נחים על זרי דפנה, אנחנו לא אומרים אוקיי ונחים עד למחקר הבא, הדברים האלה חייבים להיות שוטפים, הדברים האלה חייבים להיות מתועדים, הדברים האלה גם חייבים להגיע לכל גוף וגוף ולכל אדם ואדם שעוסק בעניין הזה וחלק גדול מהשותפים היקרים והחשובים האלה שיושבים איתנו פה ומבינים עד כמה המצב הוא כזה שצריכים לעשות ולפעול.
יאיר גלר: אנחנו מפיצים את המחקר הזה, הוא לא בשבילנו, מבחינתנו זה כלי עבודה מרכזי לכל אחד, הוא גם מופיע באינטרנט וכל עם ישראל יכול להיכנס לאתר שלנו, מי שרוצה להעמיק בזה ולהבין יודע גם לפנות אלינו ולשאול את השאלות והוא מקבל את כל התשובות, זה חלק ממהות תפקידנו, זה חלק ממהות העשייה וזה חשוב מאין כמהו.
יאיר גלר: אנחנו גם רוצים להגיד שהמחקר הזה וגם מחקרים אחרים משמשים לנו הן ברמת המקרו והן ברמת המיקרו.
יאיר גלר: ברמת המקרו - זה למקבלי ההחלטות שצריכים להעביר את המגמות ואת הכיוונים, מה קרה מאז המחקר הקודם ולאן הלכנו, איפה התמודדנו ואיפה פחות הצלחנו, ברמת המיקרו - כל אחד ברמה היומיומית יודע, מבין, יכול להיכנס לחתך ולפילוח הנכון ובדרך זו לעבוד בצורה נכונה.
יאיר גלר: זה נותן לנו גם את הכיוונים העתידיים, כלומר מהרגע שאנחנו מסכמים את זה הן ברמה המקצועית בתוך הרשות והן מהרגע שאנחנו פה שומעים את הדעות ואת ההתייחסויות של כל השותפים לעשייה, אנחנו יודעים לכוון ברמה הלאומית את הכיוונים העתידיים לשנה שנתיים שלוש שנים, זה נותן לנו את אותה תודעה של מה אנחנו צריכים לעשות ואיך אנחנו צריכים להתכוונן, זה גם עושה לנו את הבקרה על הפעילות שלנו וזה חשוב מאן כמוהו.
יאיר גלר: אני אעביר כאן את רשות הדיבור לדוקטור רחל בר המבורגר שמוכרת היטב, נמצא איתנו גם שמאי גולן ראש תחום דוברות והסברה ואיריס יוגב מזכיר הרשות למלחמה בסמים.
יאיר גלר: רחל בר המבורגר עמלה קשות יחד עם הרבה אנשים טובים.
יאיר גלר: בבקשה רחל.
רחל בר המבורגר: הנתונים שאני אראה כאן הם נתונים שיתנו תמונת מצב גם עכשווית וגם איזו ראיה לאחור כדי לעשות איזה אקספלורציה לחשוב לאן אנחנו הולכים עם הנתונים האלה, כי ככל שנלמד מנותני העבר לא תהיה לנו רק נוקדה אחת אלא יהיה לנו רצף של נתונים ולכן יש כאן
רחל בר המבורגר: עיבוד גם של העכשיו וגם מה היה בעבר ונוכל לראות את תמונת ההשתנות עם פני הזמן.
רחל בר המבורגר: מבוגרים בגילאי שמונה עשרה עד ארבעים, אנחנו לא סוקרים מעבר לגיל ארבעים כי הבעיות שם הם בעיות אחרות בדרך כלל, יותר שימוש בכדורי שינה והרגעה, אנחנו מתמקדים בגיל הפעיל בשימוש בחומרים אסורים לפי חוק, כשהמבוגרים יותר לא עושים את זה נגד החוק ולא מתוך כוונה לכן אלה הם הנתונים, הנתונים המוצגים כאן הם באחוזים וגם במספרים מחולטים כדי שיהיה איזה מושג מה הם סדרי הגודל של האוכלוסייה שמשתמשת בחומרים למיניהם.
רחל בר המבורגר: אני בכוונה מתחילה עם הטבק, כי הוא סם שאומנם מותר לפי חוק אבל יש הרבה מאוד קשרים בין מותר ואסור ואין לנו ספק שהקשר הזה הוא קשר שבעתיד נצטרך לעבוד עליו יותר חזק, כיום במיוחד בארצות הברית אבל בעולם בכלל מתייחסים לעישון סיגריות באותה חומרה כמו שמתייחסים לשימוש בסמים אחרים.
רחל בר המבורגר: בקרב המבוגרים בגילאים האלה 41 אחוזים מודים שהם מעשני סיגריות, כשאנחנו הולכים למשקאות אלכוהוליים יש כאן חלוקה של יין, בירה לבנה ומשקאות חריפים הסך הכל הוא שלמעלה מ- 50 אחוזים מהאוכלוסייה נוהג לשתות משקאות אלכוהוליים ומה שחשוב לשים לב זה כמה אנשים שותים משקאות חריפים, משקאות חריפים אולי זה אמת המידה לנורמות אולי הלא מקובלות בציבור ויש כאן אחוז מאוד גבוה של כ- 43 אחוזים של האוכלוסייה של המבוגרים ומדובר בערך בכמיליון איש שנוהגים לשתות משקאות חריפים.
נסים זאב: זו סתם סטייה?
רחל בר המבורגר: אנחנו לא סופרים סטייה לצרכי קידוש ודת, בפירוש האנשים מתבקשים לדווח לא על שתייה לצרכי דת או קידוש, זה לא נכלל כך שהמספרים יכולים להיות יותר גבוהים אבל הם לא מעניינים אותנו, מה שחשוב לנו זו השתייה והנורמות ההתנהגותיות שנקראות שתייה, בסוף המצגת תראו גם כמה משתכרים, אבל אנחנו מדברים על כ- 60% מהאוכלוסייה שנוהגת לשתות משקאות אלכוהוליים וכ- 43% ששותים משקאות חריפים מתוך האוכלוסייה הזאת וזה הרבה מאוד.
רחל בר המבורגר: כשמדובר על שימוש לא חוקי כל שהוא, אנחנו מדברים בגילאים של בין שמונה עשרה עד ארבעים, על עשרה וחצי אחוזים מכלל האוכלוסייה שעושים שימוש לא חוקי כל שהוא, במה זה יכול להיות?
רחל בר המבורגר: יש כאן קטגוריות, זה יכול להיות תרופות שכוללות תרופות שהן ממריצות ושהן מרגיעות אבל הם השתמשו בהן לא לצורך רפואי, צריך לשים לב כי התרופות האלה לצורך רפואי לא נספרות, יש לנו כאן את הקאנביס - שמונה וחצי אחוזים מהאוכלוסייה הבוגרת אומרת שהיא עושה שימוש או בחשיש או במריחואנה או בשניהם, המלה קנאביס זה שמונה וחצי אחוזים זאת אומרת שמישהו משתמש גם בחשיש וגם במריחואנה או רק בחשיש או רק במריחואנה לכן אין לצרף את השבעה אחוזים ועוד שבעה אחוזים אלא אנחנו סופרים פעם אחת את מי שהודה שעשה שימוש באחד משניהם או בשניהם ביחד.
רחל בר המבורגר: זאת אומרת שזה אחוז גבוה של האוכלוסייה.
רחל בר המבורגר: בכל הסמים האחרים כאן, שיעור המשתמשים הוא יותר נמוך, כאחוז אחד מכלל האוכלוסייה כשמדובר בכעשרים ושבעה אלף אנשים במדינת ישראל המשתמשים בסמים אחרים שנהוג לכנות אותם "סמים קשים", זה יכול להיות מתדון, אופיום, הירואין, קוקאין, קראק, LSD, אקסטזי, PCP,, GHB, פופרס, "חגיגת" לא נכלל במספר הזה, כי באותה תקופה הוא עדיין לא היה סם לא חוקי, היום זה נחשב כסם לא חוקי, וכשלושה אחוזים מכלל המבוגרים האלה מגיל שמונה עשרה עד גיל ארבעים מדווחים על שימוש ב"חגיגת".
רחל בר המבורגר: כשאני מדברת על האלכוהול ואנחנו טוענים שהבעיה במדינת ישראל הלכה ותפחה והיא תופחת על פנינו, אז השימוש באלכוהול כל שהוא, זה יכול להיות, יין, בירה או משקאות חריפים משנת 1989 כשהוקמה הרשות למלחמה בסמים ועד היום הזה אנחנו רואים מגמה של יציבות מסוימת, יציבות מסוימת ואומנם היתה ירידה בשנת 1995 ואחר כך היתה עליה בשנת 2001, אבל יש כאן איזו מגמה של יציבות, מה עלה?
רחל בר המבורגר: המשקאות החריפים – בציבור יש תחושה שיש בעיה בשימוש באלכוהול אז התחושה הזאת נובעת בעיקר בעליה מתמידה בהקיפי השימוש במשקאות חריפים, אני מפנה את תשומת הלב כי זאת תהייה התמונה שאני אראה לכם לאורך כל הדרך, יש עליה, הקצנה בחומרים היותר מרוכזים שמהווים לנו איתות, לא ההיקפים כמו ההיקפים של החומרים היותר מרוכזים.
נסים זאב: למה הנתון גבוה מהנתון של 2005?
רחל בר המבורגר: לכן התחלנו את העבודה וזו הסיבה שהקימו את הרשות למלחמה בסמים.
רחל בר המבורגר: היתה בציבור ידיעה שיש לנו בעיה של שימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים, והוקמה ועדה שישבה על המדוכה עשר שנים במטרה לפתור את הבעיה.
רחל בר המבורגר: כשעשינו את סקר הראשון הוא הראה לנו שהיתה בעיה, ועם השנים אנחנו מתמודדים מול בעיה מאוד מסובכת כי מצד אחד החומרים אינם אסורים לפי חוק ומצד שני החומרים האסורים על פי חוק, את החומרים האסורים על פי חוק אתם יכולים לראות בשימוש לא חוקי כל שהוא, בשנת 1989 זה היה 6.6 אחוזים מכלל הציבור המבוגר ועם השנים יש קו של עליה, אנחנו מגיעים ל- 10 אחוזים בשנת 2005 כאשר בשנת 2001 זה היה 10.5 אחוזים.
רחל בר המבורגר: לגבי אלכוהול, התחלנו עם 70 אחוזים וירדנו ל- 65 אחוזים אבל שוב, שימו לב לעקומה התחתונה שהיה כ -39 אחוזים ועלינו ל- 42 אחוזים, זאת הבעיה שלדעתי אם נתמקד בבעיות ואנחנו חרדים מבעית האלכוהול במדינת ישראל, הנוהג של הציבור הזה מבוגרים מגיל שמונה עשרה עד ארבעים, אנשים צעירים, הורים לילדים, הם עוברים כנראה למודולות של שתייה של חומרים יותר מרוכזים והציבור מרגיש את זה ומדבר על הזה.
רחל בר המבורגר: לעומת הירידה בטבק, שהיא מעניינת לכשעצמה, בהמשך נגיע לצעירים ונראה ששם אין את הירידה המיוחלת הזאת.
רחל בר המבורגר: לגבי השימוש הלא חוקי, יש עליה זוחלת עד שנת 1998, 2001 ולשמחתנו נעצרה המגמה הזאת של העלייה מתמידה, הגענו לכ – 10.5 אחוזים ושוב פעם, יש כאן סקירה של כל החומרים ותראו שאם יש עליה זו עליה במיוחד בצרכני קננאביס, מ- 3 אחוזים ל- 8.5 אחוזים – זו העלייה הכי גבוהה לגבי אף אחד מהחומרים לא היתה עליה כזאת.
רחל בר המבורגר: איפה העליה הכי בולטת לעין?
רחל בר המבורגר: זה בצריכת החשיש, החומר המרוכז, כמות ה- THC כמות החומר הפעיל יכולה להיות עשרים עד שלושים אחוזים, תלוי בסוג החומר, בשעה שמריחואנה זה השתנה' אנחנו התחלנו עם אחוז אחד חומר פעיל והגענו היום לצמחים מעושרים מאוד והם עדין עם אחוז קטן של חומר פעיל, העלייה בשימוש בחשיש לדעתי צריכה לסמן אור אדום במה שקורה לציבור וגם לציבור הנאור, אבל הציבור שהם הורים, אנשים עובדים ושהם אנשים פעילים והם אנשים שמשתמשים יותר בחשיש.
רחל בר המבורגר: אם ניקח את כל הסמים האחרים מתדון, אופיום, קוקאין, הרואין, אני חושבת שמה שמעניין אותנו היום במיוחד זה דווקא הקוקאין, הקוקאין ששוב מדווחים ואכן זה כך ואומנם המספרים עדיין קטנים אבל העלייה ל- 0.6 אחוזים מהסקר הקודם לסקר הזה ונראה מה נקבל בשנה הבאה כי יהיה לנו סקר חדש, אנחנו צריכים לשים לב לקו הזה, הקוקאין והקראק, הקראק לא נכנס למדינת ישראל, בארצות הברית זה החומר הכי בעייתי, אני מקווה שנשים לב שלא ייכנס, הוא יותר מלוכלך, ויותר זול יותר.
רחל בר המבורגר: יש לנו כאן גם את האקסטזי, האקסטזי בקרב האנשים מגיל שמונה עשרה עד גיל ארבעים, גם שיעורי השימוש באקסטזי לעומת יתר החומרים הם שיעורי השימוש שצריכים להדאיג אותנו, שימו לב שהחומרים קוקאין, אקסטזי, אותה חבורה וכנראה אותו סוג אנשים משתמש בזה, כנראה כשיוצאים לבלות וגם שותים וגם משתמשים באקסטזי וגם משתמשים בקוקאין.
רחל בר המבורגר: בשנת 2005 יש לנו את 0.7 אחוזים, ב- 2001 1.3 אחוזים, אנחנו עבדנו המון על האקסטזי ויכול להיות שזה קו של תובנה של הציבור אבל עדיין 0.7 אחוזים של הקוקאין וה- 0.7 אחוזים של אקסטזי אני משערת שאלו אותם אנשים, קשה לדעת את זה אבל אני משערת שמדובר באותם אנשים וזאת צורת בילוי, צורת בילוי שהיא בעיקרה בילוי במועדונים.
רחל בר המבורגר: כאן ניתן לראות בצורה גרפית מה קרה לנו במהלך השנים מ- 1989/90 עד שנת 2005, בעקרון העלייה בשימוש בסם לא חוקי כל שהוא מושפעת בעיקרה משיעורי המשתמשים בקנאביס, זאת תמונת המצב ואם נעשה אקספלורציה אולי לשנת 2009 ואפשר לעשות אקספלורציה כזאת למרות שאין לנו עדיין את הסקר, אנחנו אולי נראה קו של התייצבות אני מקווה.
רחל בר המבורגר: אני משווה את ילידי הארץ לעולים חדשים ולעולים ותיקים, מתוך אותם נתונים של אותו סקר, כאשר העולים החדשים אלו עולים שעלו עד שנת 1989 והעולים הוותיקים שעלו לפני 1989 ואני מתכוונת בשנת 2005 ואתם יכולים לראות שאם אצל ילידי הארץ יש קו מתמיד של עליה, ילידי הארץ אלו צברים באותם הגילאים הרי שאצל העולים יש קצת יותר תנודתיות והחל משנת 2001 כשראינו את התוצאות, הרשות למלחמה בסמים שמה המון תשומת לב, המון משאבים והמון אכפתיות לעולים, ומאוד יכול להיות שהנתון הזה של 2005 שבו אנחנו כבר רואים ירידה הוא פונקציה שהיתה לנו מול העולים החדשים כולל גם העולים הותיקים.
רחל בר המבורגר: לגבי בני הנוער, מדובר בילדים מגיל שתיים עשרה עד שמונה עשרה שהם תלמידי בתי ספר, זאת אומרת שהם נסקרו בכיתות, הם לא נשרו מהכיתות, אני אקרה להם הנוער שהיה ולומד ומתפקד כי הנוער שנשר מהכיתות זה מה שאנחנו קוראים נוער מנותק ואני אתייחס אליו בהמשך, אם אנחנו נזכור את המבוגרים, הרי שהשימוש בטבק הוא שכרבע עד עשרים אחוזים מאוכלוסיית התלמידים מדווח שהוא מעשן, כחמישים אחוזים מאוכלוסיית התלמידים בגילאי שתיים עשרה עד גיל שמונה עשרה אומר שהוא שותה אלכוהול, לגבי המשקאות החריפים, יין, בירה לבנה, משקאות חריפים אלו אותם שיעורים בערך של 33 אחוזים שזה הרבה מאוד מהנוער.
רחל בר המבורגר: חומרים נדיפים שלא נכנסו לפקודת הסמים האסורים כי אי אפשר להכניס אותם לפקודת הסמים האסורים, יש לנו שיעור מאוד מאוד גבוה, ישנה בעיה עם החומרים הנדיפים כי זו יכולה להיות קבוצה של כחמש מאות חומרים שונים, אנחנו לא יכולים לדעת בדיוק באילו חומרים משתמשים, לפי הדיווח האחרון מארגון הבריאות בארצות הברית נמצא שהם עדיין מתלבטים בסוגיה הזאת של איך לסווג את החומרים הנדיפים, כי גם את הקוקאין מריחים אבל הוא לא נכנס לקטגוריה הזאת כי הוא חומר אסור על פי חוק, זאת אומרת שיש לנו קבוצת חומרים כמו: אצטון, אדי דלק, כל מיני חומרים שהנוער יכול להגיע אליהם, מגיע אליהם, ההשפעה שלהם מאוד קצרה, מאוד הרסנית ומאוד בעייתית, ולנו יש בעיה להלחם בה.
רחל בר המבורגר: שימוש לא חוקי כל שהוא, אם אצל המבוגרים זה היה עשרה וחצי אחוזים הרי אצל בני נוער זה בערך עשרה אחוזים.
רחל בר המבורגר: החומר שמככב בראש הרשימה למעט תרופות להרגעה ולשינה שלא לצורך רפואי, שוב זה הקנאביס, המספרים די דומים והם כמעט שישה אחוזים.
רחל בר המבורגר: לגבי החשיש אתם תראו את ההשתנות עם הזמן כיצד החשיש נעשה יותר ויותר "אופנתי".