GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפו אגבאריה: לדעתי, צרי לשקול נתון כזה, אם אפשר לצרף איזו שהיא מרפאה במקומות מגורים, ביישובים ובמיוחד בכפרים הערבים, שהטיפול יהיה בסמוך לקופות הקיימות וזה יקטין את הסטיגמה שהחברה יכולה לתת לאנשים האלה.
עפו אגבאריה: דבר שני, אני חושב שהמפגעים העיקריים בסמים זה המשפחות, וזה גם בתי הספר אבל זה יותר המשפחות.
עפו אגבאריה: הנזק הרבה יותר.
עפו אגבאריה: דבר נוסף, שאולי המשרד לביטחון פנים צריך לשקול.
עפו אגבאריה: יש תופעה של מפיצי סמים ואנחנו מתייחסים אליהם בקלות.
עפו אגבאריה: אמנם הם לא משתמשים, אבל הם סוחרים בסמים.
עפו אגבאריה: אני ראיתי מקרים שהם נכנסים בדלת מסתובבת, ויש כזאת דרך קלה אתם, וגם בהם צריך לטפל בצורה שהולמת את המצב, כדי שלא יפיצו עוד יותר.
עפו אגבאריה: דבר אחרון, אדוני היושב ראש, הייתי מקווה לשמוע איפה קיימים מרכזי גמילה, במיוחד מסמים, כי זה קצת שונה ממרכזי גמילה מאלכוהול, ולדעתי יש מחסור גדול במגזר הערבי, שיש מקום לטפל בו.
עפו אגבאריה: לכן, אני פונה למשרד האוצר שישקול את הדברים.
עפו אגבאריה: אם התקציב כזה קטן, בסופו של דבר כל התקציב ישלם פי כמה יותר אז למה לא לתקצב את הדברים האלה ולנסות לפתוח יותר מרכזים במגזר הערבי?
מוחמד ברכה: אני מניח שיש ארגונים פילאנטרופיים שעוסקים בענין הזה.
מוחמד ברכה: אני חושב שבעתיד נרצה לראות אותם אתנו בדיוני הוועדה.
יאיר גלר: ברשותך, הייתי מבקש לענות לחברי הכנסת.
יאיר גלר: הנתונים והמספר 320 אלף כולל גם אתה אלה שאנחנו יודעים שאינם מצהירים.
יאיר גלר: כלומר, יש לנו את אותן הערכות וזה נעשה בצורה מאוד דיסקרטית ואנונימית, והמספרים די דומים למדינות המערב האחרות.
יאיר גלר: אנחנו עושים את ההשוואות אתם.
יאיר גלר: אנחנו יודעים שמספר המשתמשים של אותם 58 אלף ו-15 אלף נרקומנים, גם כאן המספרים מאוד דומים לעולם המערבי, וזה נעשה בהצלבות מספריות מהרבה מאוד כיוונים ואנחנו יודעים לשקלל גם את הנתונים האלה.
יאיר גלר: הדבר השני שהייתי רוצה להגיד, יש בהחלט מחסור באתרי גמילה בקהילות טיפוליות בדרום הארץ.
יאיר גלר: אני מקווה שבחודשים הקרובים נחנוך את המתקן המרכזי ברמת הנגב, במועצה האזורית שנקרא "רוח מדבר", וזה ייתן פתרון לאותה בעיה שהיתה בדרום ואנשים לא רצו מטעמים משפחתיים או אישיים לנסוע לקהילות טיפוליות רחוקות יותר.
יאיר גלר: זה מעשה חשוב מאוד גם לטובת הנגב.
יאיר גלר: זה יעסיק שם עוד 80,100 איש כסגל טיפולי, וגם לאוכלוסייה עצמה כמובן שהשירות הזה הוא חשוב ביותר.
יאיר גלר: מילה על הנושא של גיוס תרומות כי הוא עולה חדשות לבקרים.
יאיר גלר: מדינת ישראל לא תורמת, לא הגופים העסקיים ולא אנשים לטובת המלחמה בסמים.
יאיר גלר: זה לא תיאטראות, תזמורות או אתרים אחרים שלטובתם נרתמים הרבה מאוד אזרחים ותורמים תרומות נכבדות.
יאיר גלר: אתן את המספרים: אגודת אל-סם, שמפעילה מערך טלמרקטינג וגם יושבי הראש שלה הקודמים היו נשות חברה ועסקים מאוד רציניות, לא מצליחה לגייס מעבר ל-500 שקלים לשנה.
יאיר גלר: מדובר בין 400 ל-500 וזה סכום עלוב כאשר אנחנו מדברים במלחמה בסמים.
יאיר גלר: 400 אלף שקל, כאשר מדובר על מערך התרמות מקצועי כולל כל מיני אירועים ואנשים ואישים שעוסקים בענין הזה חדשות לבקרים, לא מצליחים.
יאיר גלר: האזרחים אינם מעוניינים לתרום לטובת המלחמה בסמים.
יאיר גלר: חבל מאוד.
יאיר גלר: גם אני הופתעתי מאוד עם כניסתי לתפקיד מהתופעה הלא רצויה והלא ראויה הזאת.
יאיר גלר: החברה צריכה להבין שגם החלש ראוי לאותה תרומה, אבל כנראה נוח לאותם גופים עסקיים ופרטיים לתרום למקומות יותר יוקרתיים שנראים יותר טוב מבחינת יחסי הציבור, ולא לטובת המלחמה בסמים.
מוחמד ברכה: תודה לכולם.
מוחמד ברכה: אני רוצה לומר כמה מילות סיכום כי אני רואה בדיון הזה פתיחה של דיון ולא סיום.
מוחמד ברכה: אני מקווה שנסכם את הדברים בצורה אחרת אחרי ההצבעה בקריאה השנייה והשלישית של התקציב.
מוחמד ברכה: בכל אופן, עמדת הוועדה למלחמה בנגע הסמים היא שאנחנו תומכים בעמדת השר לביטחון פנים ובעמדת הרשות להגדיל את בסיס התקציב ל-35 מיליון, וגם לתת תשובה לנושא של אי תקצוב המלחמה באלכוהול.
מוחמד ברכה: דבר שני, אני מבקש במסגרת הוועדה או במסגרת הקשרים שלנו עם הרשות לציין או לזהות את המקורות הנוספים שנוספו לבסיס התקציב על מנת שכשאנחנו נעסוק בענין הזה מול משרד האוצר או המשרד לביטחון פנים או מול הכנסת במסגרת של הסתייגויות, נדע מאיפה צריך לקחת לאן.
מוחמד ברכה: פחות או יותר כמובן, לא נעשה את זה בצורה שרירותית אבל לפחות נקבל מושג איך הפך בסיס התקציב בשנה הקודמת מ-12,315 ל-31,075.
מוחמד ברכה: מאיפה בא ההפרש הזה?
מוחמד ברכה: אז אמרו הסכמים קואליציוניים, אמרו העברות תקציביות.
מוחמד ברכה: אני דיברתי עם מנכ"ל הרשות שניפגש עם יו"ר ועדת הכספים.
מוחמד ברכה: אני חושב שהוא יכול למלא תפקיד מאוד חשוב בענין הזה, לאחר אישור התקציב מה אפשר לעשות.
מוחמד ברכה: יש דברים שננסה לשים אותם על סדר היום.
מוחמד ברכה: הצטברו בתוך הדיון הזה הרבה דברים.
מוחמד ברכה: הנתון של אל-סם, של 500 אלף, זו יכולה להיות תרומה של איש אחד, של מוסד כלכלי אחד.
מוחמד ברכה: זה מדהים.
מוחמד ברכה: אנחנו לא מסכמים מעבר לזה אבל אני חושב שנידרש לענין הזה שוב בתקופה הקרובה.
מוחמד ברכה: יהיו לנו פגישות עם השר לביטחון פנים, ננסה לפגוש את שר האוצר ויושב ראש ועדת הכספים, וננסה לקדם, זה התפקיד שלנו, אין לנו תפקיד אחר.
מוחמד ברכה: בתפקיד שלנו, להבדיל מוועדות אחרות, אין מחלוקות.
מוחמד ברכה: צהריים טובים לכולם וברוכים הבאים.
מוחמד ברכה: אני חבר הכנסת מוחמד ברכה, בקדנציה הזאת אני אכהן כיושב-ראש הוועדה למלחמה בנגע הסמים והאלכוהול.
מוחמד ברכה: לכבוד הוא לי לקבל את נציגי המשרדים השונים והגופים הממלכתיים שעוסקים באותה משימה חיונית וחשובה לכלל החברה במדינת ישראל.
מוחמד ברכה: קיימנו עד היום ישיבה אחת, בשבוע שעבר, והדחיפות שלה היתה כי אנחנו עוסקים בימים האלה בתקציב המדינה, וראינו לנכון להאיץ את הדיון הראשון בנושא של תקציב הרשות למלחמה בסמים, על מנת לראות איך אנחנו יכולים לקדם את התקצוב שבלאו הכי יקדם את הנושא מטבע הדברים.
מוחמד ברכה: הישיבה הזאת היא ישיבת היכרות וסקירה של הגורמים הנוגעים לעניין במשרדי הממשלה, ולכן אני רואה חשיבות גדולה, משני טעמים, לעצם הפגישה הזאת: הראשון, לחבר בין החוטים השונים שמושכים בעניין ולנסות לגבש חשיבה מערכתית כוללת, היות והנושא של המלחמה בסמים מפוזר על פני כמה תחומים.
מוחמד ברכה: והשני, לחזק את המכניזם של תיאום ושיתוף פעולה, שמטבע הדברים יאפשרו לנו לקבוע סדרי עדיפות, ויש כל מיני גישות של טיפול, של הרתעה ושל חינוך.
מוחמד ברכה: אני חושב שנחליף דעות, כל גוף מנקודת מבטו.
מוחמד ברכה: ללא הקדמות ארוכות ומייגעות אני רוצה לברך אתכם שוב, ואני מאוד מבקש שתראו את הוועדה הזאת ככתובת שלכם בנושא שלשמו אנחנו מתכנסים.
מוחמד ברכה: אני לא אוהב עבודה של לוביסטים, אני אומר את זה בכנות, אבל אתם יכולים להתייחס לוועדה הזאת כלובי קבוע שאמור לקדם את העניין שאנחנו מחויבים לו.
מוחמד ברכה: אני לא יכול להבטיח שבכל פעם הוועדה תקדם דברים, אבל אין ספק שאני יכול להבטיח שאני וחברי הוועדה האחרים – אני חושב שכל סיעות הכנסת וכל חברי הכנסת ללא יוצא מן הכלל מעוניינים לקדם את הנושא הזה – נשקיע את המאמץ המרבי על מנת להשיג תוצאות חשובות.
מוחמד ברכה: אם אני אצטרך לקבוע כותרת לדיון, הכותרת היא, הדאגה שלי שעל אף הפעילות החשובה שנעשית בכל התחומים ובכל המשרדים, אנחנו לא יכולים להצביע היום על ירידה במספר המשתמשים בסמים או במספר המכורים לסמים.
מוחמד ברכה: על אף שחלק יוצא מסיבות שונות של גמילה ושל מוות, חס וחלילה, חלק אחר נכנס.
מוחמד ברכה: בקווים גסים, הכותרת הזאת היא הכותרת של הדברים שאני מקווה שנטפל בהם וננסה לקבוע דרכים ותהליכים לטפל בהם, כל גוף בתחומו.
זאב צילברג: אני מתנצל שלא הבאתי את משקפי הקריאה, ואני לא יכול לקרוא, אז אני אספר לכם.
זאב צילברג: כל הנתונים של התפיסות החשובות שעשינו השנה, בשיתוף משטרת ישראל ובאופן עצמאי, נמצאים בספר של הרשות למלחמה בסמים, בסיכום תוכנית העבודה.
זאב צילברג: החומר נמצא, כך שאין צורך לחזור, הכול כתוב.
זאב צילברג: כפי שכתוב בתיאור התפקיד שלי, אני ממונה המטה למלחמה בסמים והלבנת הון של רשות המסים/מכס.
זאב צילברג: הוקמנו על-פי החלטת הממשלה בשנת 1995 ותפקידנו, לתפוס הברחות סמים בכל המעברים הבין-לאומיים, בכניסות וביציאות מהארץ.
זאב צילברג: בשנת 2002 הצטרפה למשימה החשובה הזאת גם המשימה של מלחמה בהברחות כסף מזומן, צ'קים, או כל מה ששווה כסף, על-פי חוק איסור הלבנת הון, ואנחנו מטפלים גם בקטע הזה.
זאב צילברג: הקשר בין כסף לסמים הוא ברור, כלומר, אם נצליח לרוקן את סוחרי הסמים מהכסף, כל הפעילות תעבור לגופים אחרים.
זאב צילברג: ברמת העיקרון, הכול מונע בסופו של דבר מכסף, אין פה אידיאולוגיה, זה לעשות רווח גדול, והרבה.
זאב צילברג: בפריסה ארצית אנחנו מונים שישה מדורים בכל רחבי הארץ, מהצפון עד אילת, כל המעברים הבין-לאומיים כאמור.
זאב צילברג: יש לנו מדור כלבים, כלבנים בנתב"ג, שזה מדור ארצי שמכסה את כל הארץ.
זאב צילברג: הכלבייה הראשית נמצאת בנתב"ג, ויש לנו עוד שתי כלביות משנה עקב המרחב, האחת בחיפה והשנייה באילת.
זאב צילברג: הסיבה שהיחידה הוקמה – בסך הכול נכנסנו לתחום שמשטרת ישראל טיפלה בו הרבה שנים ובהתחלה היו, כמובן, אי הבנות, אבל אני רוצה לציין היום את שיתוף הפעולה.
מוחמד ברכה: כוח האדם שלכם מבוסס על שוטרים?
זאב צילברג: לא, כוח האדם שלנו הוא אנשי מכס, לא שוטרים.
זאב צילברג: יש להם סמכויות של קציני משטרה כמובן, על-פי פקודת הסמים, אבל האנשים הם אנשי מכס.
זאב צילברג: אנחנו מגייסים אותם, אנחנו מעבירים אותם סיווג.
זאב צילברג: הרעיון המרכזי של הקמת היחידה היה – לא רצינו, כמובן, לבוא במקום משטרת ישראל – הוא לנצל את היתרון היחסי, הן בידע והן בעובדה שאנשי מכס נמצאים ממילא בכל המעברים, ולטפל בהברחות המכס במעברים, פלוס ניצול הידע במסמכי מכס, בקשרים עם עמילי מכס וכל הגופים שעוסקים במכס בדרך כלל.
זאב צילברג: כפי שאמרתי, יש לנו שישה מדורים במעברים, ואנחנו נלחמים, אפשר להגיד בצניעות, די בהצלחה.
זאב צילברג: בשנה וחצי האחרונות היו הרבה תפיסות משמעותיות.
זאב צילברג: אנחנו בקשרים עם רוב ארגוני המכס בעולם שמטפלים בנושא סמים, ואנחנו מחליפים איתם מידע בנושא.
זאב צילברג: יש שיתוף פעולה בין-לאומי בנושא סמים, יש קונצנזוס בעולם, עוד לא פניתי לאיזה גוף בעולם ואמרו לי שהם לא רוצים לעזור לנו.
זאב צילברג: אין פה פוליטיקה, אין פה שום דבר אחר, המאבק בסמים זה קדוש.
מוחמד ברכה: גם ברמה האזורית?
מוחמד ברכה: ישראל עם ירדן?
זאב צילברג: ברמה האזורית יש לנו קשרים מאוד טובים עם הירדנים, כולל קשרים אישיים שלי עם המקביל שלי הירדני, בריגדיר מג'אלי.
זאב צילברג: עם המצרים אנחנו לא מצליחים לייצר שיתוף פעולה, ועם סוריה ולבנון, כמובן, אין מה לדבר.
זאב צילברג: היינו לפני שנתיים בהשתלמויות אזוריות שהאיחוד האירופי עשה, האנשים שלי היו בעמן, הייתי מרצה בהשתלמות.
זאב צילברג: היו אנשים מסוריה, מלבנון, ממדינות אגן הים התיכון, אחרי כמה ימים חלק דיברו איתנו, חלק לא.
זאב צילברג: זה קשה.
זאב צילברג: עם הרשות הפלסטינית אין לנו שום קשר, כי מי שמטפל שם בהברחות סמים זה המשטרה ולא המכס, אז יש להם סיבה לא לדבר אתנו ולא לשתף אתנו פעולה.
מוחמד ברכה: אמרת שיש הרבה תפיסות, אתה יכול להצביע איפה בעיקר?
זאב צילברג: היתה תפיסה יחד עם משטרת ישראל, ושוב, בשנים האחרונות יש שיתוף פעולה הדוק עם המשטרה.
זאב צילברג: היה טון וחצי של קוקאין שנעצר בחוץ-לארץ, האחראים זה המדור שלנו בחיפה יחד עם מדור חוף.
זאב צילברג: אם אתה מחפש סיסטמה, התפיסות הגדולות תמיד יהיו בנמלים או במכולות לכאורה, התפיסות הקטנות יותר יהיו בדואר אוויר, כלומר, בנתב"ג או בדואר חבילות.
זאב צילברג: אנחנו מקום מספר שתיים באירופה בתפיסות בדואר חבילות של סמים.
זאב צילברג: כמובן, הכמויות הן קטנות, כי לא שולחים באוויר הרבה מעטפות, שולחים הרבה מעטפות עם מעט, ובסוף זה מצטבר.
זאב צילברג: הכלבים שלנו עובדים בדואר מדי יום, ומוכיחים עצמם.
מוחמד ברכה: בעניין הצבת מכונות השיקוף בנמלי הים, איפה זה עומד?
זאב צילברג: מכונת שיקוף עובדת באשדוד כבר הרבה שנים, היא נתרמה על-ידי האמריקנים לפני כמה שנים טובות בעקבות הפיגועים שהיו בזמנו באוטובוסים, היא עולה כ-11 מיליון דולר, ובחיפה העבודות מתקדמות, או-טו-טו זה יעבוד.
מוחמד ברכה: האם זה טווח של שבועות, של חודשים, של שנים?
זאב צילברג: של חודשים.
זאב צילברג: שוב, התכנון נגמר, המקום נמצא, התקציב ישנו.
זאב צילברג: עכשיו זה בשלב עבודה.
יוסי גרובר: בשב"ס אנחנו מחזיקים היום כ-10,000 אסירים פליליים, שמתוכם, על-פי סקר אפידמיולוגי שנערך ב-2007, כ-50% משתמשים בסמים, מרביתם מכורים לסמים קשים, ולמעשה, אנחנו מתמודדים עם האוכלוסייה הזאת במהלך תקופת המאסר.
יוסי גרובר: אנחנו נוקטים מדיניות של הפרדת האסירים הנגועים בסמים, או מכורים לסמים, מאסירים שנקיים מסמים, ועוסקים בתהליכים של הסברה, מניעה וטיפול.
יוסי גרובר: אנחנו משתדלים להקנות, לאסירים שמתאימים, בתהליך הטיפול כלים מתקנים על מנת שעם שחרורם מבית הסוהר ישתלבו חזרה בחברה הנורמטיבית ככל שניתן ולא יחזרו, לא לדרך העבריינית ולא לדרך של שימוש בסמים.
יוסי גרובר: במהלך המאסר אנחנו מבצעים תהליכים לאיתור, אבחון ומיון אסירים צרכני סמים.
יוסי גרובר: אנחנו פועלים במסגרות טיפוליות, תיכף אני אפרט, במסגרת בית הסוהר במתמכרים ברמות שונות, תוך שמירה על רצף טיפולי, בשיתוף פעולה עם כל מחלקות הטיפול וגורמי הביטחון הרלוונטיים שנמצאים בשירות בתי הסוהר.
יוסי גרובר: אנחנו פועלים היום בצורה אינטגרטיבית, שבה שותפים לא רק גורמי הטיפול, אלא גם גורמי הביטחון שעסוקים באכיפה, מניעה והסברה.
יוסי גרובר: מסגרות הטיפול בשירות בתי הסוהר מגוונות.
יוסי גרובר: מרכז הגמילה הארצי נמצא בבית סוהר חרמון, שמכיל כ-220 אסירים שנמצאים בטיפול, במחלקות טיפוליות.
יוסי גרובר: פועלות בו היום ארבע מחלקות טיפוליות לפי גישות שונות, יש מחלקה בעלת אוריינטציה תעסוקתית, יש מחלקה שפועלת על-פי גישת הצעדים, ומחלקה שפועלת על-פי גישה של קהילות טיפוליות, וכמובן, מחלקה לטיפול באלכוהול, כאשר השנה אנחנו פותחים מחלקה נוספת, מחוץ לחרמון, לטיפול במכורים לאלכוהול, שזאת תופעה שאנחנו מאתרים עכשיו כמשהו שהולך וגבר.
יוסי גרובר: בנוסף לבית הסוהר חרמון, שבו פועלות המחלקות הטיפוליות, והוא מהווה את המרכז הארצי שלנו לטיפול במתמכרים, אנחנו מפעילים כארבעה מרכזים נוספים לטיפול, בדרום, בצפון ובמרכז.
יוסי גרובר: פועלים היום: בית סוהר דקל במחוז דרום, מחלקה שמאפשרת ל-40 אסירים להשתלב בתהליכי טיפול בצורה מסודרת במסגרת מחלקה; בצלמון בצפון גם כן; באשמורת, במרכז, ובנווה תרצה, בבית הסוהר לנשים.
יוסי גרובר: דרך אגב, אחוז הרצידיביזם בקרב המטופלים שלנו יחסית נמוך ביחס לאוכלוסייה הכללית.
יוסי גרובר: אם אחוז הרצידיביזם היום באוכלוסייה הכללית הוא 62%, אנחנו מדברים על בערך 35% בממוצע של רצדיביזם בקרב המתמכרים שעברו תהליכי טיפול אצלנו, בשירות בתי הסוהר.
יוסי גרובר: מעבר למסגרות שכרגע שזה פירטתי, המחלקות במרכז הטיפולי בחרמון, יש גם פעילויות ביחידות עצמן, אלה חדרי ל"ב – להיגמל במאסר – כשבתוכניות האלה משולבים האסירים המתמכרים, בדרך כלל כאלה שלא יכולים להיות בבתי סוהר ברמת סיווג ביטחון נמוכה, ויש לנו חדרי ל"ב כאלה בניצן, אילון, כרמל, גבעון, אופק, נווה תרצה, וגם באשל.
יוסי גרובר: מסגרות נוספות – יש לנו מסגרת טיפולית לבני נוער בבית סוהר אופק, שגם זה בית סוהר ייחודי, כמו נווה תרצה וכמו המרכז הטיפולי בחרמון, ושם יש לנו פרויקט שנקרא פרויקט "קרן אור", פרויקט טיפולי-שיקומי שפועל לחיזוק כוחות הנערים, התמודדות עם פיתויים שכרוכים בבעיית ההתמכרות.
יוסי גרובר: התוכנית שם מתבססת על מעורבות קהילתית, סדנאות, קבוצות עזרה הדדית וחוקים, וכל זאת בשיטות ייחודיות שמותאמות לבני הנוער.
יוסי גרובר: נוסף לכך, אנחנו מסתייעים במדריכי נגמלים, שזה שירות שאנחנו רוכשים מחוץ לשירות בתי הסוהר.
יוסי גרובר: אנחנו מעסיקים כ-15 מדריכי נגמלים, שבעבר בעצמם היו מכורים לסמים, הם פועלים ב-11 יחידות, ועוסקים בפיתוח חיי הקהילה ובהעשרת הנגמלים בשיטת הניהול העצמי.
יוסי גרובר: המדריכים האלה פועלים היום בחרמון, בצלמון, באשמורת, באופק בנווה תרצה, בדקל, באשל – הם פרוסים למעשה כמעט בכל בתי הסוהר שלנו, ומסייעים לנו בתהליכי העבודה מול המתמכרים.
יוסי גרובר: הפעילות שלנו היא גם טיפולית וגם חינוכית.
יוסי גרובר: עד כה סקרתי את הפעילויות הטיפוליות.
יוסי גרובר: גם החינוך שותף פעיל מאוד בתהליך הטיפול במתמכרים, ומפעיל קבוצות עזרה עצמית בשיטת ה-N.A או ה-A.A, והקבוצות האלה פועלות במרבית בתי הסוהר הפליליים, בשיתוף פעולה עם גורמי קהילה שמגיעים גם הם לפעילות שלנו בבתי הסוהר.
יוסי גרובר: רק לסבר את האוזן, ב-2007 התקיימו כ-60 קבוצות שבועיות לכ-2,000 אסירים.
יוסי גרובר: תוכנית 12 הצעדים, גם היא מופעלת בשירות בתי הסוהר, יש לנו בחרמון ובמקומות אחרים קבוצות כאלה שמכינות מטופלים בתהליכים של גמילה מסמים.
יוסי גרובר: פרויקט שלהב"ת, גם זה פרויקט ייחודי – אנחנו מבצעים תהליך של הסברה ומניעה.
יוסי גרובר: מדובר בתוכנית הסברה למניעת השימוש לרעה בסמים, המיועדת לתלמידי בתי הספר התיכוניים ולחיילים, כחלק מתוכניות המניעה המונחות בבתי הספר ובצה"ל.
יוסי גרובר: במאסר מוצאים אסירים שעברו תהליך של טיפול, נגמלו, אנחנו מוציאים אותם החוצה למפגש עם בני נוער בבתי ספר, שבהם הם מסבירים את התהליכים שהם עברו, וכמובן, את האי כדאיות שבתהליך ההתמכרות לסמים.
יוסי גרובר: תקציבים – שירות בתי הסוהר עמד על תקציב של 1.15 מיליוני שקלים ב-2008, נסתייע בקרן רש"י, שסייעה לו בין 2006 ל-2008 בסכום שקרוב ל-400,000 שקלים להטמעת תוכנית הצעדים בחרמון.
יוסי גרובר: הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, במסגרת קרן החילוט, גם היא מעבירה לשירות בתי הסוהר סכומי כסף שבהם אנחנו משתמשים בתהליכי הטיפול.
יוסי גרובר: אנחנו בקשר רצוף עם הרשות למלחמה בסמים, עם ד"ר חיים מל.
יוסי גרובר: ב-2008 התקבלו 250,000 שקלים נוספים מעבר ל-200,000 שקלים שקיבלנו עוד קודם מהרשות למלחמה בסמים.
יוסי גרובר: היא מסייעת לנו גם בהכשרות ובקורסים מקצועיים, ויש לנו כוונה להעשיר ולפתח את שיתוף הפעולה עם הרשות למלחמה בסמים, כי אנחנו רואים בה בהחלט שותף פעיל בכל התהליך.
יוסי גרובר: זאת הסקירה שיש לי בנושא הזה.
מוחמד ברכה: אופי הטיפול הוא כפייתי או מרצון?
יוסי גובר: אין טיפול כפוי, אבל בוודאי, כאשר אנחנו מאתרים אוכלוסייה שהמוטיבציה או הרצון שלה להשתתף בטיפול הם מאוד נמוכים, אנחנו פועלים על מנת להגביר מוטיבציה, לבצע הסברה, לבצע שכנוע, להצטרף לתהליכים הטיפוליים כדי שנוכל להקיף כמה שיותר.
יוסי גובר: טיפול כפוי בוודאי שאין.
מוחמד ברכה: האם יש שיתוף פעולה עם מערכת בתי המשפט לגבי הענישה של אדם המוכן לשתף פעולה בטיפול או אדם שלא מוכן לשתף פעולה עם הטיפול?
יוסי גובר: לא, הם מגיעים אלינו כשהשאלה המשפטית כבר חלוטה לגמרי.
מוחמד ברכה: אני לא מדבר על התערבות במשפט קונקרטי של אדם זה או אחר.
מוחמד ברכה: האם אין החלפת דעות?
יאיר גלר: אני, ברשותך, אשלים אותך אחר כך.
יאיר גלר: תשאיר לי את השאלה הזאת על בית הדין לסמים.
יוסי גובר: בחלק המשפטי אנחנו מקבלים את הנערים, ובכלל את האסירים, אחרי המשפט.
מוחמד ברכה: ברור שהאנשים מגיעים אליכם אחרי שהם נשפטים, אבל אין היזון חוזר?
מוחמד ברכה: האם יש לכם עצות למערכת המשפט בעניין הזה?
גובר: זה מה שידוע לי.
גובר: הדיאלוג היחיד שלנו עם בתי המשפט הוא כאשר האסיר מגיע לוועדת השחרורים, אז אנחנו מביאים את חוות הדעת שלנו, מספרים על התהליך שהוא עבר, אנחנו ממליצים, או לא ממליצים, וכן הלאה.
יאיר גלר: בית דין לסמים – היה ניסיון גם בארצות-הברית וגם באוסטרליה להקים בית דין לסמים.
יאיר גלר: כמו שיש בית דין לתעבורה, בית דין למשפחה ובית דין לעבודה היו גם ניסיונות להקים בתי דין לסמים.
יאיר גלר: הם הצליחו בעולם המערבי.
יאיר גלר: בארצות-הברית ובאוסטרליה יש לנו מחקרים שמעידים על הצלחה.
יאיר גלר: היה ניסיון גם להקים את זה בארץ, זה הוקם בבית המשפט בתל-אביב, וכבוד השופטת עדנה בקנשטיין היא זו שדחפה ויזמה את המהלך הזה.
יאיר גלר: מטעמים רבים ושונים זה לא התקדם יותר מדי למקומות שרצינו, כלומר, שיהיה מצב שכל מי שנשפט בסמים, שיהיה בית דין ייחודי לבעיה הזאת, אבל אלה שלגביהם היה הניסיון, וזה לא היה מספר גדול, הניסיון הצליח.
יאיר גלר: היה פיילוט בתל-אביב, הוקם גם מערך ביחד עם הקהילה הטיפולית במלכישוע בצפון, באזור הגלבוע, וזה בדיוק עונה על מה שחיפשת, היה קשר של וידיאו-קונפרנס אפילו, כאשר לנאשם היה חליף מאסר, הוא הגיע לטיפול שם, והוא היה מדווח לבית המשפט אחת לכמה ימים על ההתקדמות, ובית המשפט עקב אחריו.
יאיר גלר: הניסיון הזה הצליח.
יאיר גלר: אומנם הוא היה על מספר עשרות מועט, אבל הניסיון הזה הצליח, והשארתי את זה לסקירה, משום שאנחנו רוצים לפנות מחדש לעורך-הדין נאמן, לשר המשפטים, על מנת שיקים את העניין הזה מחדש, או יבנה את זה וישדרג את מה שקיים היום, כי התוצאות שיש לנו מהפיילוט היו בהחלט סבירות , אפילו מעבר לזה.
יאיר גלר: כדאי מאוד למדינה לעסוק בזה.
יאיר גלר: לא מדובר פה בהשקעות גדולות.
יאיר גלר: כבוד הנשיא ברק בזמנו, כנשיא בית המשפט העליון, לא אהב את המגזרים, את בתי הדין המגזריים, והיתה לו איזו התנגדות.
יאיר גלר: אני מקווה שעם הגברת בייניש, עם נשיאת בית המשפט העליון הנוכחית, יחד עם עורך-דין נאמן, זה כן יתקבל, ואני מניח שזה יהיה אחד המסרים שהוועדה תרצה לקרוא אליהם.
יאיר גלר: בשם השותפים והחברים אני חושב שכולנו רוצים לאחל לכבוד היושב-ראש הצלחה רבה בתפקיד.
יאיר גלר: הוועדה הזאת מונתה רק לפני מספר שבועות, וחשיבותה, הן ברמה הערכית, הן ברמה ההצהרתית והן ברמת הפעילות והתוכן, יש לה מקום נכבד, ואני שמח שהכנסת החליטה על הקמתה ומינתה אותך.
יאיר גלר: בשם כל השותפים והחברים, באמת הצלחה רבה.
יאיר גלר: הדבר השני שהייתי רוצה להגיד, ואמרת את זה כבר בפתיחה, השותפות פה בין האנשים שיושבים סביב לשולחן, וגורמים נוספים שכרגע אינם מיוצגים פה, אבל אין ספק שהם פעילים משמעותית במערכת הזאת, היא שותפות מאוד סינרגטית, שנמשכת לאורך הרבה מאוד שנים, אנחנו יודעים לעבוד ביחד, אנחנו אוהבים לעבוד ביחד, אני חושב שיש פה הערכה רבה של הגופים, אחד לשני.
יאיר גלר: מרוכזים חלקם ברשות, שאני תכף אסקור יותר לעומק.
מוחמד ברכה: האם יש מנגנונים קבועים של תיאום?
יאיר גלר: בהחלט, יש מנגנונים קבועים.
יאיר גלר: קודם כול, יש מועצה ברשות שכוללת 43 חברים, ושם מיוצגים כל משרדי הממשלה, גם נציגי ציבור, גם עמותות, כולנו יושבים ביחד.
יאיר גלר: מעבר לזה יש מינהלת בת תשעה חברים, גם שם יושבת חבורה נכבדה של חלק מהגורמים הנמצאים פה.
יאיר גלר: בנוסף, יש ועדות מקצועיות ששם חברים הרבה מאוד אנשי אקדמיה, אנשי מחקר, אנשי ביצוע, רשויות מקומיות, ועדות טיפול ושיקום, ועדת אכיפה, ועדת מניעה.
יאיר גלר: כלומר, בוועדות האלה מתבצעת גם עבודת תיאום וגם יזמות, גם הובלה של הרבה מאוד פרויקטים שאנחנו רוצים להוביל ולחדש.
יאיר גלר: אם אתה זוכר בסקירה, כשדיברנו בשבוע שעבר, גם כאשר נפגשנו בינינו וגם בוועדה למאבק בנגע הסמים, בהמשך, דיברנו על כך שאנחנו בהחלט מתקדמים.
יאיר גלר: מבחינת העולם המערבי ישראל מהווה מקום שהרבה מאוד גורמים במערב אירופה ובארצות-הברית באים ללמוד מאתנו על הרבה מאוד יזמויות.
יאיר גלר: אני חושב שחלק גדול מהפרויקטים ומאותם תהליכים מתרחשים ברשות, ומתחילים ברשות, יחד עם השותפים האחרים.
יאיר גלר: וכאן אחד ועוד אחד שווה שלוש, ולא שווה שתיים.
יאיר גלר: בעניין הזה מגיע פרגון ראוי מאוד לחברים.
יאיר גלר: כמה מלים על הרשות, למרות שרוב האנשים מכירים.
יאיר גלר: הרשות הוקמה לפני 21 שנה, ב-1988, היא פועלת על-פי חוק, רשות סטטוטורית לכל דבר ועניין.
יאיר גלר: בימים אלה הסמכויות המוקנות לראש הממשלה בחוק ניתנו לשר לביטחון פנים, ואני שמח להגיד שגם שם מצאנו לא רק הבנה ואהדה, אלא הרבה מאוד רצון לקדם הרבה מאוד נושאים, הרבה מאוד פעילויות, ואני שמח שכבר בשבוע שעבר דיברנו בינינו לשר לביטחון פנים.
מוחמד ברכה: אני רוצה להודיע לכולם שב-29 בחודש הוא יהיה כאן.
מוחמד ברכה: כל הגורמים הנוגעים לעניין, אם הם חושבים שיש משהו שחשוב להעלות בפני השר, כולם מוזמנים מראש.
מוחמד ברכה: כמובן, בת-שבע פנחסוב תדאג לזה, אבל אני אומר כבר עכשיו.
יאיר גלר: הרציונל שהרשות עובדת לפיו זה הנושא של תיאום והובלה, של יוזמות, של פיקוח, היא עובדת הרבה מאוד מול הרשויות המקומיות.
יאיר גלר: יש לנו 83 איש שפועלים ברשויות המקומיות.
יאיר גלר: אחד מהיעדים שלנו זה כמובן להגיע לכל הרשויות במדינת ישראל, מעל 250, אבל מטעמים ברורים אנחנו לא יכולים להגיע לכולם, אנחנו מעודדים כמובן הרבה מאוד התנדבות בקהילה, משום שזה מכפיל כוח, זה לא רק פעילות ערכית, זה גם כמובן פעילות מבצעית, שיחסית בעלויות נמוכות אנחנו יכולים לקדם.
יאיר גלר: התפקידים שלה זה כמובן קביעת מדיניות מהיותה רשות לאומית למלחמה בסמים ואלכוהול, תכנון וקידום מסגרות.
יאיר גלר: אני קורא על-פי החוק את התפקידים שלה.
יאיר גלר: כמובן, יש כאן שותפים מרכזיים, אחד מהם משרד החינוך, שמיוצג פה על-ידי גליה שחם, הדס פילצר ואילן שמש, שהוא שותף בכיר מאוד בכל המערכת הזאת, ואנחנו יודעים לאורך השנים לעשות עבודה גדולה ביחד.
יאיר גלר: אני רוצה לציין פה בצורה ייחודית שביולי, בשנה שעברה, נקבעה תוכנית אסטרטגית, למעשה מכיתה י"א ועד כיתה י"ב, בחתכים ובפילוחים של שנה-שנה, סוג הפעילות, פעילות המניעה, פעילות החינוך.
יאיר גלר: התוכנית אושרה על-ידי חברת הכנסת, פרופסור יולי תמיר, כשרת החינוך הקודמת, ואני מאוד אשמח, כמובן שוב, כמסר מהוועדה, שכולנו נאמץ את התוכנית הזאת.
יאיר גלר: מטבע הדברים גם היא מעוטת משאבים, אז אנחנו לא מצליחים ליישם את כולה, אבל מבחינת התוכנית היא תוכנית ראויה.
יאיר גלר: שוב, זאת פריצת דרך יפה מאוד קדימה.
יאיר גלר: דיברנו על העוגנים הייחודיים שלנו.
יאיר גלר: כמובן, הנושא של הקהילה, של הפעילות בקהילה, יחד עם הרשויות, יחד עם המשרדים האחרים.
יאיר גלר: הנושא של הסברה, כאשר ההסברה בעיקר ממוקדת מניעה, אנחנו ממקדים אותה בעיקר בנושא של נוער.
יאיר גלר: הבחנו שגילאי 12 עד 18 זה גיל בעייתי מאוד מבחינה זו, ואנחנו יודעים שבמה שנצליח לעשות מגיל 12 עד 18, מנענו עוד אזרח צרכן סמים במדינת ישראל ברמה כזאת או אחרת, וכאן חייבים להתמקד.
יאיר גלר: יש לנו אגף מחקר גדול ורציני, שהוא ניזון מהרבה מאוד מחקרים בחוץ-לארץ, וכמובן מחקרים על החברה הישראלית בפילוחים.
יאיר גלר: אנחנו יודעים לאבחן, בשברי אחוזים, איפה הבעיה מבחינת מיקום גיאוגרפי ומבחינת מקומות מוצא.
יאיר גלר: הדברים האלה מאוד-מאוד חשובים, משום שאנחנו גם רוצים לעשות את העבודה שלנו בצורה איכותית מאוד וגם רוצים להגיע לאותם מקומות שהם בעייתיים.
יאיר גלר: פעילות נוספת חשובה מאין כמוה זה נושא החקיקה.
יאיר גלר: אנחנו מנסים לקדם הרבה מאוד נושאים של חקיקה.
יאיר גלר: כרגע על הפרק אלה חוקים בנושא המלחמה באלכוהול.
יאיר גלר: גם כאן, לעניין הזה, אתה למעשה הצטרפת בשבוע שעבר, דיברנו על יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת דוד רותם, שאליו נלך, ואנחנו רוצים לקדם את הדברים, כמובן יחד אתו.
יאיר גלר: ברשותכם, מספר נתונים על מה אנחנו מדברים.
יאיר גלר: קודם כול, המכס עושה עבודתו נאמנה.
מוחמד ברכה: התייחסת לקבוצת מיקוד של גילאים 12 עד 18, אני מציע שתקפוץ עוד מדרגה מ-18 עד 25, גם חיילים, גם סטודנטים.
יאיר גלר: בקרב החיילים אנחנו יודעים שאצלם שיעור המשתמשים יורד ב-1% בלבד, אם שם 11%, כאן 10%, כאשר שני שלישים מתוכם התנסו בעבר, אבל שליש התחיל בתוך הצבא.
יאיר גלר: מה אני למד מזה?
יאיר גלר: הצבא יודע לאכוף את מרותו, אבל הנושא של נגע הסמים מאוד בעייתי.
יאיר גלר: למרות שהרמטכ"ל אישית מוביל, יחד עם ראש אכ"א ויחד עם הרבה מאוד מפקדים אחרים, את המלחמה בסמים, אנחנו יודעים שיש קושי אדיר, וסמים נמצאים בצבא, חיילים מעשנים סמים, כולל ביחידות המבצעיות.
יאיר גלר: הצבא מנהל מלחמה טוטלית, באלכוהול ודאי וודאי.
יאיר גלר: אין כניסת אלכוהול בצבא, אלא באישורים מאוד מיוחדים, לאירועים מאוד ספציפיים, מועטים.
יאיר גלר: אנחנו יודעים שהמלחמה הזאת קשה מאוד, יש סמים בצבא ויש אלכוהול בצבא, ובכמויות ניכרות.
יאיר גלר: זה לא שונה הרבה מבני הנוער.
יאיר גלר: לגבי הסטודנטים, הבעיה עוד הרבה יותר גדולה.
יאיר גלר: אנחנו יודעים מהמחקרים שלנו שכ-30% לפחות, ויכול להיות אפילו יותר, משתמשים בסמים.
מוחמד ברכה: משתמשים, או השתמשו?
יאיר גלר: משתמשים בעת הלימודים שלהם באוניברסיטה.
יאיר גלר: כ-30% משתמשים בסמים.
יאיר גלר: זה, כמובן, משפיע הן על המערכות הלימודיות שלהם והן על המערכות החברתיות, אני לא רוצה להגיע מעבר לעניין הזה.