GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר גלר: בהחלט, סטודנטים משתמשים בסמים.
יאיר גלר: דיבר ידידי, זאב ציגלברג, על הנושא של התפיסות.
יאיר גלר: הבעיה קיימת.
יאיר גלר: סמים מגיעים מכל מקום: באוויר, בים, ביבשה, על גמל, במטוס, באונייה, ברכב – אין כמעט דרך שבה לא מוברחים סמים.
יאיר גלר: זה קטן, זה נגיש.
יאיר גלר: אין למכס אמצעים למנוע את הכניסה של אותם סמים למדינת ישראל.
יאיר גלר: אנחנו יודעים, על-פי נתוני המשטרה, שמדובר ב-8%-7% של תפיסות.
יאיר גלר: השאר, לצערי, מגיע בסופו של דבר לצרכנים.
יאיר גלר: וכאן אנחנו מדברים על כמויות של 4 עד 5 טון הרואין בשנה, אנחנו מדברים על 3 עד 4 טון קוקאין בשנה, אנחנו מדברים על 80 עד 100 טון חשיש בשנה, וכ-20 מיליון כדורי אקסטזי.
יאיר גלר: למעלה מ-90%, לצערי, מגיעים לאן שאנחנו לא רוצים שזה יגיע, ושם יש לנו, כמובן, מלחמה נוספת.
מוחמד ברכה: מה המחזור הכספי?
יאיר גלר: 7 מיליארד שקלים בשנה מתגלגלים סביב העניין הזה.
יאיר גלר: ולכן הדגיש זאב ציגלברג שבסוף מדובר בכסף.
יאיר גלר: זה מה שמניע את כל המערכת הענקית הזאת, והיא מערכת בין-לאומית.
יאיר גלר: אנחנו במצב של יציבות יחסית, לפעמים יש יותר הצלחות, לפעמים פחות, אבל פחות או יותר מבחינה סטטיסטית אנחנו מיוצבים.
יאיר גלר: בעולם המערבי אנחנו במקום באמצע.
יאיר גלר: השיטות הן שיטות בין-לאומיות, כל העולם מנסה להילחם בעניין הזה, כולל "הצדיקים" מאפגניסטן, לפחות בהצהרות, מקולומביה ומאירן.
יאיר גלר: אגב, בוועידת האו"ם האחרונה שהייתי בה, במארס, השכנים שלי היו אירן, כי זה Islamic Republic of Iran, אז IS זה ישראל והם.
יאיר גלר: מובן, שכאשר הם ראו מי יושב לידם הם טרחו לעבור.
מוחמד ברכה: שמו את איטליה ביניכם.
יאיר גלר: חמישה נציגים איטלקים התיישבו לידי במקומם.
יאיר גלר: זה היה אירוע יפה.
יאיר גלר: אני דווקא הייתי שמח לשמוע קצת על המלחמה הגדולה שלהם, אבל כל "הצדיקים" הגדולים האלה מספרים על כך, למרות שאנחנו יודעים שהם ניזונים ב-100% מכספי הסמים, חלק מהמדינות האלה, כמו קולומביה ואפגניסטן, אבל לפחות בהצהרות שלהם באו"ם הם המובילים במלחמה בסמים.
יאיר גלר: עוד מספר נתונים.
יאיר גלר: אנחנו יודעים שכ-320,000 משתמשים בסמים במדינת ישראל, מתוכם כ-58,000 בני נוער, אותם גילאי 12 עד 18, שזה מהווה כ-10% מבני הנוער פחות או יותר.
יאיר גלר: יש עוד כ-20,000 שמשתמשים בנדיפים: גז פריאון של המזגנים, ספריי, טיפקס, אדי דלק, דבק מגע וכן הלאה.
יאיר גלר: היו כבר כמה מקרי מוות, זה מגיע לתקשורת מדי פעם, במיוחד של אלה שצרכו גז מזגנים ונפלו אחר כך מהגגות כאשר הם התמסטלו.
יאיר גלר: גם בעניין הזה ההסברה והחינוך פועלים, אבל המלחמה לא פשוטה.
יאיר גלר: יש בישראל בין 12,000 ל-15,000 נרקומנים, שהם צרכני סמים כבדים, מתוכם כ-50% מטופלים על-ידי המדינה, כלומר, הם מטופלים במסגרות יותר סגורות, יותר פתוחות, זה יכול להיו מרכז יום או קהילה טיפולית.
יאיר גלר: אנחנו יודעים כמובן לזהות מי הם, ואנחנו משתדלים כמובן למנוע- - -
מוחמד ברכה: אלה נתונים של אנשים שרשומים אצלכם?
יאיר גלר: מהרשויות המקומיות אנחנו יודעים מי הם.
מוחמד ברכה: אין הערכה שמעבר לזה יש עוד?
יאיר גלר: אנחנו מצליבים כל הזמן מבחינה מחקרית, מבחינה סטטיסטית.
יאיר גלר: אנחנו עושים הרבה מאוד הצלבות מידע כדי לוודא שהמספרים אכן נכונים.
יאיר גלר: זה, כמובן, משתנה.
מוחמד ברכה: אתה מבדיל בין נרקומנים לבין משתמשים?
יאיר גלר: כן, חד-משמעית.
יאיר גלר: אלה שני עולמות שונים לחלוטין.
יאיר גלר: הנרקומן זה איש שצורך טיפול יומיומי, קבוע, שוטף.
יאיר גלר: המשתמש, לצערי, זה יכול להיות גם אותו אחד שבערב שבת יושב עם החברים שלו ומגלגל את הג'וינט.
יאיר גלר: זה אדם שונה לחלוטין.
יאיר גלר: אני צריך להילחם גם בזה וגם בזה, זה ברור, אבל אלה שני סוגי טיפול שונים.
דני גרודובסקי: באשר להבחנה הזאת, אני אתייחס אחר כך בחלק שלי של משרד הבריאות.
יאיר גלר: שאלת גם על נושא טיפול בכפייה.
יאיר גלר: טיפול בכפייה, גם כאן ודאי משרד הבריאות ומשרד הרווחה ירצו לדבר.
יאיר גלר: אין טיפול בכפייה במדינת ישראל.
יאיר גלר: אם אתה שואל את דעתנו כדעת הרשות זאת טעות.
יאיר גלר: אנחנו חושבים, כמו שיש טיפול פסיכיאטרי בכפייה, יש צורך גם במקרה הזה.
יאיר גלר: האיש גורם נזק לסביבתו כאשר הוא משתמש בסמים, זה יכול להיות פורץ, זה יכול להיות אלים.
יאיר גלר: בכלל, סמים ואלכוהול אלה מחוללי אלימות מספר אחת בכל מקום.
יאיר גלר: גם כאן, למרות שזה כבר בשלב די מתקדם של טיפול, טיפול בכפייה הוא דבר נכון במקרים האלה.
יאיר גלר: יש מצבים שבהם האיש גורם נזק למשפחה, למקום העבודה, למערכת הלימודית, למערכת התעסוקה שלו.
יאיר גלר: יש טעם רב בהזזתו למקום שבו אנחנו יכולים לתת לו את הטיפול.
מוחמד ברכה: זה הטעם שלשמו אתה יכול לדגול בכפייה.
מוחמד ברכה: לא הנזק שהוא יכול לגרום לאחר, הנזק שהוא גורם לעצמו.
יאיר גלר: נרקומנים לא מאריכים חיים, לא מצליחים לעבור את גיל ה-40.
יאיר גלר: חלקם הגדול בגיל 40 למעשה נפטרים, והרי אנחנו רוצים להאריך את חייו עד כמה שניתן באיכויות יותר סבירות.
יאיר גלר: תוחלת החיים במדינת ישראל, אתמול התבשרנו, הגברים – גיל 79, הנשים – גיל 80 פלוס.
יאיר גלר: גם כאן יש להן איזה עדיפות .
יאיר גלר: אין שום סיבה שנמצא נרקומן מת בגיל 40.
מוחמד ברכה: ברוסיה ההפרש בתוחלת החיים בין נשים לגברים מדהים – 13 שנה.
יאיר גלר: לטובת מי?
מוחמד ברכה: לטובת הנשים כמובן.
יאיר גלר: שאלת גם על שיתוף הפעולה האזורי.
יאיר גלר: לנו יש שיתוף פעולה מצוין עם הרשות הפלסטינית משתי סיבות: אל"ף, אנחנו רוצים שהם יבצעו אצלם תהליכי מניעה שחשובים לנו, כי למדינת ישראל חשוב למנוע גם את אותם אלה שמסתובבים ומגיעים אלינו וגם את הנושא של מעבר הסמים.
יאיר גלר: על כן אנחנו גם מכשירים את האנשים שלהם, גם אנשי משטרה וגם אנשי רפואה ברשות הפלסטינית ובירדן, משום שאנחנו רואים כאן שותפות.
יאיר גלר: אין גבולות בעניין הזה, סמים עוברים, אנשים עוברים, ואנחנו יודעים שכל אחד כזה גורם נזק רב.
יאיר גלר: מילה אחת על העולים שגם זה חשוב.
יאיר גלר: שאלת על הפילוח.
יאיר גלר: עולי חבר העמים, ברית-המועצות לשעבר, משתמשים פי שלושה מילידי הארץ בסמים, ואחוז השימוש באלכוהול מגיע בין 85% ל-90%.
יאיר גלר: אנחנו מדברים בעיקר על בני הנוער, הכמויות פנטסטיות.
יאיר גלר: לטובת העניין הזה מועסק היום מערך גדול מאוד, כמובן, עם כל התכנים וכל המדיניות.
יאיר גלר: הרשות למלחמה בסמים מעסיקה כ-19 רכזים רוסים, עולי חבר העמים, שמרוכזים בקהילות שלהם, ותשעה רכזים שעובדים בקרב בני העדה האתיופית.
יאיר גלר: גם שם הבעיה מאוד גדולה.
יאיר גלר: זה גם בקהילות שלהם וגם בפנימיות.
יאיר גלר: חלקם הרי שוהים בפנימיות כאלה ואחרות.
יאיר גלר: הבעיה בקרב בני העדה האתיופית ובקרב עולי חבר העמים היא הרבה הרבה יותר גדולה מאשר בקרב ילידי הארץ.
יאיר גלר: גם כאן צריך לתת את הדעת.
יאיר גלר: אלכוהול – אנחנו חייבים להתייחס לעניין זה, וגם כאן הייתי רוצה, בעזרת החברים, לנסות ולקדם מהלך.
יאיר גלר: ב-2005 התקבלה החלטת ממשלה שאומרת שהרשות למלחמה בסמים הפכת להיות הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
יאיר גלר: לטובת העניין הזה נבנתה תוכנית היערכות לאומית, שהיתה אמורה להיות מגובה בהרבה מאוד תקציבים של 19.5 מיליוני שקלים בשנה, כאשר חלק הלך לטובת משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד המשפטים, משרד החינוך.
יאיר גלר: מטעמים תקציביים היא לא התקדמה, וב-2008, עם כניסתי לתפקיד, חידשנו את המהלך הזה.
יאיר גלר: בתוך חודשיים-שלושה אנחנו מבצעים עדכון של התוכנית של היערכות לאומית לאלכוהול.
יאיר גלר: אנחנו יודעים על כ-500,000 משתמשי אלכוהול כבדים.
מוחמד ברכה: זה עדכון על העניין, כי אתה אומר שאין תקצוב.
יאיר גלר: על הנייר.
יאיר גלר: כבר ציינתי בפתיחה שהיתה הרבה מאוד אהדה מהשר לביטחון פנים, הוא שמע את העניין ואמר: חברים, כמה חודשים אתם צריכים?
יאיר גלר: דיברנו על שלושה-ארבעה חודשים, עדכון אמיתי לשנת 2009, 2010, 2011.
יאיר גלר: אנחנו הולכים לשר לביטחון פנים, אנחנו נעלה את זה, ברשותך, גם ב-29 בחודש במפגש אתו, נציג לבפניו את הדברים.
יאיר גלר: אי אפשר כבר להתעלם מהמצב הזה, גם בהיבט הטיפולי, משום שאנחנו יודעים שבין 5% ל-10% מהתחלואה והתמותה במדינת ישראל קשורים קשר ישיר לשימוש באלכוהול.
יאיר גלר: העלויות של משרד הבריאות – בתי החולים, המרפאות - כאשר הם נזקקים לטפל בעניין הזה, הן פנטסטיות, זה מאות מיליוני שקלים בשנה.
יאיר גלר: אנחנו סבורים שבעזרת חשיבה נכונה, תכנון נכון ופעילות נכונה, אפשר יהיה להקטין את מספר המשתמשים.
יאיר גלר: צריך להסביר לאנשים, שלאלכוהול יש הרבה מאוד יתרונות בשמחות, באירועים, אין לנו שום התנגדות, כמובן, לשתייה מושכלת, וזה גם חלק מהתרבות, אבל אין סיבה שנערים, נערות, יסתובבו בגן הציבורי ב-03:00 לפנות בוקר, יעלו על מכוניות, יפרצו לבתים לצורך השגת האלכוהול, הרי האלכוהול נמכר חופשי בכל סופרמרקט, בכל פיצוצייה.
יאיר גלר: יש, אגב, רשויות מקומיות, ועל כך אני ארחיב את הדיבור בהמשך, שהחליטו להילחם בעניין הזה.
יאיר גלר: זה קורה במודיעין שאחרי עשר בלילה אין יותר מכירת אלכוהול.
יאיר גלר: בהרצליה, יעל גרמן מוליכה את העניין הזה.
יאיר גלר: אני יודע שבתל-אביב יש כוונה, פרט לאזורים מסוימים, כלומר בפאב, בבר ימכרו ב-24:00 וב-01:00 בלילה, אבל אין שום סיבה שברחוב, במכירה חופשית, הדברים האלה יימכרו לכל דורש.
יאיר גלר: אנחנו עוסקים בהרבה מאוד פרויקטים עכשוויים, די אם נזכיר כרגע את "רוח מדבר", אותו פרויקט שמוקם בדרום, ובתוך מספר חודשים אמור לצאת לדרך.
יאיר גלר: המרחב שבין אשדוד לבין אילת, למעשה כל הדרום, היה מופקר, מבחינה זאת שלא היתה שם קהילה טיפולית.
יאיר גלר: נכון לאתמול היתה אצלי ישיבת היערכות.
יאיר גלר: בנובמבר אנחנו רוצים לפתוח את המקום, לשם שינוי הקבלן עומד בתוכניות.
יאיר גלר: הוא ממוקם ברמת נגב, במבט אחד לכיוון שדה בוקר.
יאיר גלר: היה תיאור ביום שישי בתקשורת.
יאיר גלר: זה מקום יוצא מן הכלל, מיועד גם לנוער וגם למבוגרים, על-פי תמהיל שיקבע משרד הרווחה בסופו של דבר.
יאיר גלר: הכוונה שלנוש
יאיר גלר: ב-2010 הוא יעבוד מלא.
יאיר גלר: פרויקט שני מאוד מעניין, שבעוד מספר שבועות נחנוך, זה בתל-אביב.
יאיר גלר: שם יצרנו פרויקט מאוד חדשני, טיפול גם במתדון כתחליף סם, גם בסובוטקס כתחליף סם, גם מועדון חברתי לעניין.
יאיר גלר: החזון שלנו זה גם להגיע לשיקום תעסוקתי במקום הזה.
יאיר גלר: הפרויקט הזה אמור להיות דגם לכל הרשויות במדינת ישראל.
יאיר גלר: לא צריך להיבהל מהמילה מסומם, לא צריך להיבהל מהמילה של תחליף סם.
יאיר גלר: יכול לבוא האיש בבוקר, לקבל את המנה שלו, או לשהות שם במועדון חברתי, ולמקום הזה כבר עכשיו מגיעים מאות אנשים כל יום, הוא החליף מקום אחר ביפו, שהיה מבייש, מקום לתחנת חלוקת מתדון.
יאיר גלר: אנחנו רוצים שכל ראשי הרשויות יעשו את זה.
יאיר גלר: אגב, עיריית תל-אביב, גם היא, כמובן, שותפה לעניין הזה, דיברנו על הסינרגיה.
יאיר גלר: בנושא החקיקה אנחנו מובילים היום חקיקה כנגד מכירת אלכוהול בתחנות דלק, במתחמים מוגדרים ייעודיים, הן ב"ליקר סטורס" או בסופרים; איסור החל מהשעה 22:00-21:00 בלילה; שתייה ונהיגה, אם אפשר להוריד לאפס, לא כמות של 0.05% כפי שמתיר החוק, אלא שתית, אל תעלה על ההגה, אתה מהווה סכנה.
יאיר גלר: כל המחקרים שלנו מראים ש-30%-25% מהתאונות, אפילו מעבר לזה, נגרמות כתוצאה מאלכוהול.
יאיר גלר: מה הייתי מבקש מהוועדה?
יאיר גלר: חשוב מאוד שראשי הרשויות יהיו כולם שותפים למאבק, כולם, כי בסוף הפעילות נמצאת אצלם בקהילה.
מוחמד ברכה: ראשי רשויות, או מחלקות רווחה ברשויות?
יאיר גלר: כשראש הרשות יגיד שהוא נלחם והוא נותן את היד למאמץ, הוא יגייס את ראש הרווחה שלו.
מוחמד ברכה: זה הנושא של הישיבה הבאה שלנו.
יאיר גלר: אגב, אמרנו לשר לביטחון פנים בפגישה, שאת המשטרות העירוניות, ולא משנה כרגע כיצד זה ייעשה, אנחנו מאוד רוצים לחבר אלינו.
יאיר גלר: יש לנו הרבה מאוד מה לעשות.
יאיר גלר: החילוט – חילוט סמים נעשה היום על-ידינו, אבל זה בסכומים יחסית מאוד קטנים.
יאיר גלר: דיבר כבר ידידי זאב ציגלברג שחילוט הלבנת הון הוא בסכומים פנטסטיים, בסכומים של עשרות מיליונים.
יאיר גלר: חלק גדול מחילוט הלבנת הון חייב להיות אצלנו.
יאיר גלר: לא זכינו עד היום לאוזן קשבת במשרד המשפטים, אנחנו מבקשים גם מכבודו וגם נבקש מהשר לביטחון פנים שחלק מחילוט הלבנת הון יופנה לטובת המלחמה בסמים.
מוחמד ברכה: איך זה אמור להתבצע על-פי חוק?
יאיר גלר: משרד המשפטים היום מקבל את הסכומים אליו.
מוחמד ברכה: זאת תקנה ממשלתית?
זאב צילברג: על-פי חוק איסור הלבנת הון יש קרן חילוט.
יאיר גלר: מי מנהל אותה?
זאב צילברג: האפוטרופוס הכללי.
זאב צילברג: הקרן נמצאת במשרד המשפטים, וכל החילוטים שמשטרת ישראל עושה, או שאנחנו או נכסי נפקדים, ודברים מהסוג הזה, זה הולך לאפוטרופוס הכללי.
זאב צילברג: למעשה, זה מועתק מארצות-הברית.
זאב צילברג: הרעיון הוא, שהכסף שמחולט מעבריינים ישמש לפעולות אכיפה.
מוחמד ברכה: באותו עניין?
זאב צילברג: רק באותו עניין, כלומר, זה צבוע הלבנת הון.
זאב צילברג: מה שיאיר גלר מדבר עליו, זה שחלק מהכספים שנמצאים בקרן החילוט, שלא צבועים הלבנת הון, כלומר, זה סמים ודברים אחרים, את החלק הזה יאיר גלר מבקש לקבל.
מוחמד ברכה: השאלה היתה, האם זה מסודר בחקיקה או בתקנות.
זאב צילברג: חוק.
מוחמד ברכה: למשל, אנחנו רוצים לאפשר יותר משאבים לרשות או למלחמה בסמים או לחינוך, איך זה עובד?
זאב צילברג: על-פי החוק אי אפשר.
מוחמד ברכה: צריך לשנות את החוק.
זאב צילברג: יש תיקוני חקיקה בדרך, של חוק איסור הלבנת הון.
יאיר גלר: האפוטרופוס הכללי תומך בנו.
יאיר גלר: נפגשתי עם האפוטרופוס הכללי, שהוא יושב-ראש מועצת החילוט להלבנת הון, הוא תמך בי, אבל הוא אומר שההחלטה נמצאת במשרד המשפטים, ומנכ"ל משרד המשפטים, משה שילה, לא תמך בעניין הזה מכל מיני טעמים, אבל בהחלט יש היגיון רב מדוע הנושא הזה שייך אלינו.
יאיר גלר: התקציב הוא 35 מיליוני שקלים בשנה.
יאיר גלר: אנחנו מבקשים שהוא יהיה ממוסד ומסודר, לא מפולח מכל מיני מקורות, שיהיה בבסיס התקציב.
יאיר גלר: אנחנו, כמובן, נשמח לעשות, יש לנו תוכניות רבות.
מוחמד ברכה: הגענו ל-26, התחלנו עם 11.
יאיר גלר: אנחנו כמובן רוצים שהכול יהיה בבסיס.
יאיר גלר: אגב, גם כאן השר לביטחון פנים נתן לו את מילתו, שהוא מאוד רוצה שבסיס התקציב יהיה בכל שנה 35 מיליוני שקלים.
מוחמד ברכה: עשית פילוח של קהילות וציבורים, אני מבקש פילוח של סוגי הסמים, מידת הטיפול בהם.
מוחמד ברכה: למשל, אם יש פערים בין הטיפול בהרואין לטיפול בקוקאין.
יאיר גלר: הטיפול שונה כמובן.
מוחמד ברכה: הרושם שלי, בעין בלתי מזוינת, שזה הרואין וחשיש, והשאר זה פחות.
יאיר גלר: קודם כול, אין סמים קלים וסמים קשים.
יאיר גלר: סם זה סם, זה סם.
יאיר גלר: אנחנו מטפלים בכולם.
מוחמד ברכה: אני לא אומר את זה מניסיון אישי...
יאיר גלר: מטבע הדברים ההרואין ודומיו, אין ספק שברמת ההתמכרות גורמים להרבה יותר נזק, ואנחנו רואים אותם אצלנו בסופו של דבר כנרקומנים, למרות שאפשר בקלות רבה להתמכר גם לחשיש וגם למריחואנה, והטיפול בהם כמובן מסובך מאוד.
יאיר גלר: אגב, ההתמכרות לאלכוהול הרבה יותר מסובכת מאשר התמכרות לסמים.
יאיר גלר: קשה מאוד לגמול מאלכוהול.
יאיר גלר: הרבה יותר קשה לגמול מאלכוהול מאשר מסמים.
יאיר גלר: הגמילה הפיזית מסמים היא יחסית זמן קצר של מספר שבועות, לאחר מכן יש הגמילה הפסיכו-סוציאלית, שהיא נמשכת חודשים ארוכים, אבל הגמילה הפיזית מסמים יחסית קצרה, כ-21 יום.
יאיר גלר: באלכוהול היא הרבה יותר מסובכת, והמדינה כמעט ולא עוסקת בזה.
מוחמד ברכה: על-פי מה שאתה אומר, העמדה שלכם ללגליזציה של סמים היא ברורה.
יאיר גלר: חד משמעית.
גליה שחם: נמצאים כאן אילן שמש, ממינהל חברה ונוער, מהיחידה לקידום נוער, והדס פילצר ואני מהשירות הפסיכולוגי-ייעוצי במשרד החינוך.
גליה שחם: אנחנו הממונות על כל הנושא במערכת.
גליה שחם: קודם כול, אני רוצה להצטרף לברכות.
גליה שחם: אני גם שמחה להתכנסות מחדש, כבר התגעגענו לישיבה הזאת ביחד.
גליה שחם: אני כבר מצטרפת לעניין הזה של האלכוהול, לשים יותר תשומת לב לאלכוהול, יותר פעולות ויותר התייחסות לנושא הזה, במיוחד באותה אוכלוסייה שאנחנו אחראים עלייה, משם זה מתחיל.
גליה שחם: אני רוצה להתחיל בקצת נתונים על מה קורה בקרב ילדים ובני נוער.
גליה שחם: הנתונים שלנו הם גם מדוח שר הבריאות, גם מהמחקרים של הרשות למלחמה בסמים וגם ממחקרים שמשרד החינוך ומשרד הבריאות שותפים להם, של ד"ר יוסי הראל, שעושה כל שנתיים בדיקה של התנהגויות סיכון ורווחה נפשית של ילדים ובני נוער.
גליה שחם: כשאנחנו מסתכלים על הנתונים, למעשה, בנושא של שימוש בסמים לא חוקיים אנחנו שומרים על איזה יציבות כבר מספר שנים.
גליה שחם: יחסית לעולם אנחנו במצב לא רע.
גליה שחם: כאן חשוב תמיד לראות את המקום שלנו לעומת כל מיני תופעות אחרות בעולם, במיוחד כשמדברים על ההישגים הלימודיים של ילדי ישראל מול העולם.
גליה שחם: דווקא בנושא של שימוש בסמים אנחנו לא במקום רע.
גליה שחם: כשמסתכלים על הנושא של חומרים נדיפים, שבעיקר ילדים משתמשים בהם, מה שהזכיר קודם יאיר גלר, והנושא של אלכוהול, אחוזי השימוש לא כל כך נותנים תמונה.
גליה שחם: השתייה הבעייתית, שאני תכף אגע בה, בקרב ילדים, כבר אני יכולה להגיד, שמבחינת השתכרות מאלכוהול ישראל כמעט מובילה בעולם.
גליה שחם: אם מסתכלים על גילאי 11, גילאי כיתות ו', ישראל, בסקר הבין-לאומי, במקום שני בעולם.
גליה שחם: לעומת זאת, בגילאים היותר מבוגרים, העולם מקדים אותנו בהרבה ואנחנו בין האחרונים.
גליה שחם: מדברים על זה שיש קשר בין שימוש בחומרים מסוכנים לבין התנהגויות סיכון אחרות - ילדים שמתחילים בגיל מוקדם לעשן סיגריות ולשתות אלכוהול, בגיל יותר מבוגר אחוז יותר גבוה מביניהם משתמש בסמים.
גליה שחם: אנחנו מדברים על תופעה שלא מתחילה מקצה הרצף, לא מתחילים להיות נרקומנים, מתחילים ממסיבות, משהו של חיים חברתיים של ילדים, וכאן מאוד-מאוד חשובה האווירה הציבורית, שחקיקה היא חלק חשוב מאוד בה, ומה הנורמה – האם אנחנו אומרים שלילדים אסור לגעת בחומרים האלה או שמקילים ראש ובסך הכול העמדות לא כל כך שוללות וחריפות כלפי השימוש בחומרים החוקיים.
גליה שחם: מתחילים בחומרים החוקיים ועוברים הלאה.
גליה שחם: החומרים החוקיים כשלעצמם מאוד מזיקים.
גליה שחם: עוד דבר.
גליה שחם: אפשר היום בכל הנושא הזה ללמוד מהשינוי שקרה בנושא של עישון סיגריות, וגם עישון נרגילות בקרב ילדים, איך התגייסות גדולה מאוד הביאה לירידה גדולה מאוד בתופעה הזאת.
גליה שחם: אני לא מתייחסת לשתיית אלכוהול כחלק מבילוי אלא לשתייה בעייתית.
גליה שחם: אפשר לראות, בעיקר באוכלוסייה היהודית, עלייה במשך השנים.
גליה שחם: אם אנחנו מסכלים על השנים מ-1994 ל-1996, על-פי הסקרים של ד"ר יוסי הראל, יש עלייה, ויש קפיצות במיוחד בשנים מסוימות.
גליה שחם: גם באוכלוסייה הערבית, בסך הכול, יש איזו עלייה, למרות שעל המוסלמים או מי שדתי- - -
מוחמד ברכה: הסקר הוא עד 2006?
גליה שחם: הסקר האחרון נעשה ב-2006.
גליה שחם: למעשה, השנה גם הרשות למלחמה בסמים עושה סקר חדש וגם- - -
מוחמד ברכה: זה לא מביא בחשבון את מתקפת הנרגילות של השנתיים-שלוש השנים האחרונות.
גליה שחם: זה כבר אחרי הירידה.
גליה שחם: העלייה הגדולה היתה ב-2004, וב-2006 היתה ירידה.
גליה שחם: בכל אופן, אנחנו מדברים על שני אינדיקטורים לשתייה בעייתית עם דיווח על השתכרות ושתייה של חמש מנות לפחות בפעם אחת.
גליה שחם: שוב, אנחנו רואים את העלייה גם בקרב בנים וגם בקרב בנות.
גליה שחם: אחד הממצאים המעניינים – ופה זו המחלקה של אילן שמש, ויש שיתוף פעולה בינינו – הוא הקשר בין התנהגויות סיכון לבין היעדרות מבית הספר.
גליה שחם: תראו ממצאים מאוד-מאוד מעניינים.
גליה שחם: אם לוקחים את הילדים לפי הדיווח שלהם, אם הם אומרים, אנחנו משתמשים בסלנג שלהם, לא "הברזתי" מאף שיעור, הברזתי פעם אחת, הברזתי פעמיים או יותר, תראו את ההבדל במעשנים, את ההבדל בין אלה שהבריזו פעמיים, ועדיין אנחנו לא מדברים ממש על ביקור לא סדיר בבית הספר, סך הכול איזו התחמקות קטנה, לעומת אלה שמבקרים באופן סדיר בבית הספר, איזה הבדל כשאנחנו אומרים מי המעשנים ביניהם.
גליה שחם: אם אנחנו בודקים אותו דבר בנושא של השתכרות, אנחנו רואים אותה תמונה.
גליה שחם: בין אלה שמבקרים באופן סדיר בבית הספר יש אחוז נמוך בהרבה של דיווח על השתכרות בזמן בילוי.
גליה שחם: בואו נזכור, שהשתכרות, בדרך כלל לא נעשית בתוך בית ספר.
גליה שחם: נכון שלפעמים זה יכול להיות בטיולים, אבל בדרך כלל אנחנו מדברים על התנהגות שהיא מחוץ לביתה ספר.
גליה שחם: אפשר לראות את ההשוואה לעולם, הטבלה שהבאתי אומנם מ-2002, יש לי גם טבלה של 2006, וזאת אותה תמונה.
גליה שחם: הרבה פעמים, כשמדברים על סמים – הסתכלתי פה, גלעד נתן, על מה שהכנת, הנושא של החינוך לא מופיע פה – מדברים על קצה הרצף, בשעה שאנחנו גם שותפים, הרבה פעמים, ברמת ההצהרה לפחות.
גליה שחם: אנחנו אומרים שההשקעה בחינוך, במניעה ובאיתור מוקדם של ילדים עם כל מיני סוגים של מצוקות בגיל יותר צעיר, תביא להפחתה של מספר האזרחים שמערכות הבריאות והרווחה יצטרכו אחר כך לטפל בהם.
גליה שחם: בכל זאת, עדיין, לדעתי, זה לא בא לידי ביטוי בפועל.
גליה שחם: אומנם עכשיו השר והמנכ"ל החדשים שלנו שמו בין היעדים הפחתה של 10% בשימוש בסמים בקרב תלמידים, עדיין, כמובן, זה לא עומד מול ההקצאה תקציבית.
גליה שחם: אני מקווה שכן יתמכו בנו בכל הפעולות שאנחנו עושים, שעוד מעט אני אסקור.
גליה שחם: כוח-האדם שעומד לרשותנו, ברובו לא עוסק אך ורק בנושא הזה, אלא עוסק בנושאים נוספים.
גליה שחם: יש לנו מפקחים שהם רפרנטים מחוזיים, יש לנו מדריכים מחוזיים שבדרך כלל הם עובדים יום אחד בשבוע בהדרכה של בתי ספר, ויש לנו בבתי הספר העל-יסודיים מישהו מצוות הייעוץ שהוא אחראי על התוכנית הבית ספרית.
גליה שחם: בגילאים היותר צעירים אנחנו עובדים בעיקר בתוכניות "כישורי חיים" באמצעות היועצות של בתי הספר.
גליה שחם: הזכיר יאיר גלר הרבה מהדברים שאנחנו עושים.
גליה שחם: אני רוצה באופן מיוחד לציין את התוכנית האסטרטגית המשותפת, שאנחנו פועלים על-פיה.
גליה שחם: השקענו השנה הרבה מאוד בהדרכה של בתי ספר, גם יסודיים וגם חטיבות ביניים.
גליה שחם: שוב, כדי להקדים ולחזק את העבודה בגילאים האלה.
גליה שחם: בעקבות מחקר גדול שנעשה, שינינו את שיטת העבודה, אנחנו יותר עובדים על שיחה עם הילדים על מצבי חיים, אותה תוכנית של "כישורי חיים", ולא רק החלק של ידע בנושא של סמים ואלכוהול, וגם סיגריות.
גליה שחם: יש חלק של ליווי ונוכחות של מחנכים בהתמודדות עם כל מיני דברים שילדים בגילאים השונים מתמודדים אתם, וזה בהתאם לתוכנית האסטרטגית.
גליה שחם: הרשות למלחמה בסמים בנתה מיזם מאוד מיוחד, ברמה בין-לאומית, "מכורים לחיים".
גליה שחם: הכנסנו את זה כחלק מתוכנית החובה של תלמידי כיתות ט', במגמה שלאט-לאט כל תלמידי כיתות ט', כחלק מהעבודה שלהם בכישורי חיים יחוו גם את החוויה הזאת, שזו איזו צורה יותר חווייתית של למידה.
גליה שחם: אנחנו הרבה מאוד מכשירים תלמידים כמנהיגים או כשומרי סף, בכך שאנחנו לוקחים קבוצות של תלמידים, נותנים להם קצת יותר מאשר לאחרים, עובדים אתם קצת יותר על האחריות שלהם כלפי החברים שלהם, כי בדרך כלל, מי שנמצא שם בזמן שמתרחשים האירועים, אלה החברים ולא המבוגרים.
גליה שחם: אני רוצה לציין שני דברים שכרגע אנחנו משקיעים בהם מאמץ.
גליה שחם: האחד, זה תוכנית אופ"י, היא הוזכרה כאן, אני תכף אפרט אותה יותר, שהיא חוץ מהחינוך וההסברה לכלל התלמידים, איתור של תלמידים מחטיבת הביניים שכבר התחילו לעשן, שכבר שותים, ועבודה יותר ממוקדת אתם.
גליה שחם: במקביל, לפני שלושה שבועות התחלנו להפעיל מערכת ממוחשבת של דיווח מבתי הספר על אירועי סמים ואלכוהול, מתוך רצון שתהיה לנו יותר בקרה על מה שקורה, וגם לתת יותר סיוע לבתי הספר בהתמודדות.
גליה שחם: אנחנו לא אוספים רק את זה, אלא אוספים את כל האירועים החריגים, ואמרתי שבעינינו התנהגויות הסיכון הולכות יחד.
גליה שחם: לגבי תוכנית אופ"י, שזו תוכנית שאנחנו משקיעים בה הרבה, אנחנו מכשירים יועצים של בתי הספר העל-יסודיים, שינחו קבוצות כאלה במשך 12-10 מפגשים מחוץ לכיתה, בעיקר של אותם ילדים שזקוקים לעזרה נוספת.
גליה שחם: אנחנו מעודדים את בתי הספר להתמודד עם הנושא, כי הרבה פעמים קל להגיד שזאת בעיה של ההורים, שההורים יתמודדו עם זה, או בקהילה או עם אנשי המקצוע.
גליה שחם: סקר שעשינו בשנה שעברה, ואנחנו ממשיכים לעשות בכל שנה, לגבי שביעות הרצון של מנהלי בתי הספר.
גליה שחם: שוב, מתוך רצון לגייס אותם.
גליה שחם: כפי שנאמר קודם לגבי ראשי הרשויות, כך זה לגבי מנהלי בתי הספר, הם צריכים להיות מעורבים בעניין, לבדוק מה הם צריכים מאיתנו, כיחידה שנותנת שירות לבתי הספר, הדרכה לבתי הספר, ולגבי דרך העבודה.
גליה שחם: אחרון-אחרון זה שיתוף הפעולה.
גליה שחם: אני חייבת לומר שהרשות למלחמה בסמים היא באמת זאת שמאפשרת לנו, לכל מי שיושב פה מסביב לשולחן, לעבוד ביחד, לבנות פרויקטים משותפים, לתכנן ביחד.
גליה שחם: פתחת ואמרת: ליצור תפיסה מערכתית משותפת.
גליה שחם: נראה לי שזו הדרך, להחליט על מדיניות משותפת בכוחות משותפים.
גליה שחם: אני רוצה לומר עוד דבר לגבי החקיקה, שוב לגבי ילדים.
גליה שחם: בפיצוציות, לא רק שמוכרים לילדים, יש שם גם מנות קטנות.
גליה שחם: לא חייבים לקנות בקבוק גדול, יש מין גביעים, שזה משהו, שלדעתי לא יצרני או יבואני האלכוהול יוצרים, אלא אלה יוזמות מקומיות.
גליה שחם: יותר מאשר עניין השעות, האכיפה של אי מכירה של אלכוהול לקטינים, ובכלל איסור של מנות קטנות, כי בשביל מה צריך מנות קטנות – זה בסדר כשמגישים בפאב או בבר, אבל כשמוכרים בפיצוייה ברחוב, ברור מי קהל היעד, ברור שאלה הילדים, והם קונים את זה, זה זול וזמין, וזה תורם, לצערי, אחר כך להרחבת התופעה שיש פה הרבה חברים שיסקרו אותה, מה קורה אחרי.
מוחמד ברכה: בשבוע שעבר התפרסמו ממצאים של סקר שנעשה על ידי הרשות ומכללת לווינסקי.
מוחמד ברכה: שאלו את התלמידים, כשהם נתקלים בעניין של סמים, למי הם פונים.
מוחמד ברכה: בראש, אלה שהם פונים אליהם, זה חברים, אחר כך הורים, ובמרחק ניכר היועץ החינוכי בבתי הספר או מורה, שזה 15% לעומת 45% ו-50% לחברים.
מוחמד ברכה: זה אמור להדליק נורה אדומה לגבי מערכת החינוך.
גליה שחם: יש פה פרשנויות שונות לגבי הנתונים.
גליה שחם: אני חושבת שצריך להסתכל באמצעים האלה, זה ההישג, על הפנייה להורים.
גליה שחם: זה מה שאנחנו רוצים.
גליה שחם: אנחנו רוצים שילדים, כשהם מרגישים שיש להם איזו בעיה של סמים או אלכוהול, לא יפנו ליועצת, אלא יפנו להורים.
גליה שחם: הנתונים ש-60% פונים להורים, זה נתון יוצא דופן, למי שמכיר את הגיל.
גליה שחם: זה אומר שגם מבחינת עבודה עם ההורים, מודעות של ההורים וגם עבודה עם הילדים, נעשתה פה עבודה טובה.
גליה שחם: קודם כול צריך להביא את זה בחשבון.
גליה שחם: המסר שלנו לילדים, שהיועצת של בית הספר היא לא קופת חולים, זאת אומרת, שדופקים אצלה על הדלת ובאים עם בעיה.
גליה שחם: עיקר העבודה של היועצת בבית הספר היא הדרכת ההורים איך לשוחח עם ילדים.
גליה שחם: נכון שיש קושי למורים, ובכלל למבוגרים, לשוחח עם ילדים על הנושאים האלה.
גליה שחם: תחשבו שעישון ואלכוהול אלה לא נושאים לשתף בהם את המבוגרים.
גליה שחם: מה שאנחנו כן מחזקים, מכיוון שאנחנו יודעים שילדים יותר פונים לילדים.
גליה שחם: אנחנו עושים הרבה מאוד עבודה עם ילדים, זה מה שהזכרתי קודם.
גליה שחם: אנחנו לוקחים קבוצות מנהיגות של הילדים, אנחנו מלמדים אותם יותר, אנחנו מחזקים את המודעות שלהם, את האחריות שלהם כלפי עצמם וכלפי החברים, כדי שכאשר הילדים, או שיזהו או שיפנו אליהם, הם יהיו אחראים להדריך את החברים שלהם, בצורה טובה, מה לעשות.
גליה שחם: ילדים בכלל לא פונים בנושאים של מצוקות, הרבה פעמים הם מעדיפים, למשל, לפנות לאיש מקצוע מחוץ לבית הספר, לכן אל-סם זה גורם מאוד משמעותי מבחינה זו, או הקו החם של הרשות, כי הרבה פעמים ילדים מעדיפים לפנות באופן אנונימי.
גליה שחם: זו אולי הזדמנות בשבילי לספר על עוד משהו חדש שאנחנו ממש השבוע עושים.
גליה שחם: הכנסנו באתר של משרד החינוך לתלמידים, בפורטל תלמידים, שאלון באינטרנט לאבחון עצמי – אני שותה, האם יש לי בעיה?
גליה שחם: כדי שתלמידים יוכלו לבדוק את הרגלי השתייה של אלכוהול, ויוכלו לפנות, על פי ההפניה שם, למישהו שיעזור להם.
גליה שחם: מובן שאנחנו ממליצים שיפנו להורים, שיפנו למורים, שיפנו למישהו שהם נותנים בו אמון.
מוחמד ברכה: האם, למשל, נתקלתם בתופעה ש"עיסוק יתר" בסוגיה הזאת בקרב התלמידים דווקא יוצרת מוטיבציה על-פי הכלל של הסקרנות, והאסור רצוי?
גליה שחם: הטענה הזאת נשמעת מימים ימימה, בעבר שמענו אותה הרבה על הנושא של חינוך מיני למשל, שאם נעלה את הנושא, נגרה את הילדים.