GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית אבנר: לשם כך עשינו פרויקט שהוא פרויקט הדגל ברמת השרון והוא נקרא מושבה בטוחה.
נורית אבנר: אני לא יודעת כמה מכם שמעתם על הפרויקט, אבל זה פרויקט שהיום מאמצים אותו בהרבה רשויות אחרות וזה פרויקט של סיירת הורים.
נורית אבנר: יש לנו למעלה מ-60 הורים מתנדבים בישוב, הורים שרובם הורים לבני נוער בגיל שלכם, שהם לקחו על עצמם לשמש שגרירים מול בני הנוער ומול שאר ההורים בישוב.
נורית אבנר: הם בעיקר פעילים בסופי שבוע, בימי חמישי, בימי שישי, ומסתובבים בעיר.
נורית אבנר: הם פוגשים את בני הנוער שיושבים בגינות העיר ובאים ומדברים אתם וכמובן אוכפים את כל הנושא של המכירה של האלכוהול מתחת לגיל 18.
נורית אבנר: ביום העצמאות למשל, אחרי שהתרענו, עברנו, עברו ההורים, עבר הפיקוח ועברה המשטרה בין כל הפיצוציות ביישוב, אמרנו להם שהם לוקחים כאן סיכון מאוד גדול – במשך כל השנה אבל במיוחד ביום הזה – הצבנו מספר הורים מסיירת ההורים שלנו ליד הפיצוציות ובאחת הפיצוציות שמכרה אלכוהול ולא וידאה באמצעות תעודת הזהות למי היא מוכרת, אותו מקום נסגר מיידית ל-10 ימים ועכשיו הוא יצטרך ללכת למשפט ולשלם קנס גבוה.
נורית אבנר: עבורנו זו הוכחה שחייבים את שיתוף הפעולה הזה כדי ליישם את האכיפה.
נורית אבנר: דבר נוסף שעשינו בישוב והוא נחל הצלחה מרובה היה כאשר למעלה מ-200 הורים עברו סדנה שמטרתה להחזיר את הסמכות ההורית, שיפור התקשורת במשטרה ככלי למניעת אלימות והתמכרויות בקהילה בכלל ובמשפחה בפרט, פתחנו שני מסלולים, מסלול אחד להורים לגילאים הצעירים, גיל גן עד כיתה א', והורים לילדים מתבגרים, מגיל 12 עד גיל 18.
נורית אבנר: זו הייתה הצלחה בלתי רגילה.
נורית אבנר: אחת התופעות שאנחנו רואים היא שהיום ההורים רוצים להיות החברים של הילדים שלהם והילדים יוצאים קצת מבולבלים בקטע הזה.
נורית אבנר: כמו שאמרתי, הורים צריכים לתת לילדים חופש בגבולות, גבולות בחופש, אבל עם מסרים מאוד מאוד ברורים.
נורית אבנר: ההורים צריכים להיות עם האצבע על הדופק ולא יהיה מצב שכאשר נכנס להם שוטר הביתה ופותח את חדר הילדים ומוציא שקית, ההורים אומרים שהם לא ידעו שהילד שלהם מעשן ושהם לא ידעו שהילד שלהם מתעסק בדברים האלה.
נורית אבנר: דבר נוסף שהכנסנו לרמת השרון הוא פרויקט שנקרא זהב בגן במושבה בטוחה.
נורית אבנר: אנחנו משלבים מבוגרים בתוך גני הילדים, כי אנחנו מאמינים שהם גורם מרתיע ומונע בכל הנושא של האלימות.
נורית אבנר: יש לנו קבוצה של למעלה מ-35 אנשים שיצאו לפנסיה והם עושים את העבודה הזאת בהתנדבות, עבודה שמוכיחה את עצמה בשטח.
נורית אבנר: כמו שאתם יודעים רמת האלימות עולה ורמת השרון לצערנו הרב גם היא חלק מהסיפור הזה.
נורית אבנר: נוצר מצב של חוסר ביטחון שפוגע ביכולת הלמידה של בני הנוער בבתי הספר.
נורית אבנר: צירפנו לצוות בית הספר מדריכות של מניעה כאשר המטרה היא ליצור אקלים בטוח וחיובי יותר כדי לאפשר סביבה של למידה טובה לכלל בית הספר ולבני הנוער.
נורית אבנר: רמת השרון משקיעה הרבה בתוכניות של התנדבות.
נורית אבנר: כאשר באים אלינו ושואלים מה מצפים מבני הנוער, אנחנו בנינו תוכנית ואנחנו נקראים עיר מתנדבת נוער.
נורית אבנר: אנחנו מדברים על בני נוער בגילאי כיתות ו' עד כיתות י"ב, ויש לנו בסביבות 3,000 בני נוער כאלה, כאשר למעלה מ-1,700 בני נוער ברמת השרון עסוקים באחת מתוך 36 פעילויות התנדבותיות שונות.
נורית אבנר: אתם יכולים למצוא את בני הנוער משתתפים בכמה מהן, לדוגמה לימוד אוכלוסייה בוגרת להשתמש באינטרנט, קרקס, מתמטיקה ברוח אחרת וכולי.
נורית אבנר: רק אתמול בטלוויזיה, בערוץ 1 בשעה 5:00 הוזמן ראש הפרויקט שלנו, דליה רצון, יחד עם שני בני נוער.
נורית אבנר: עמלנו בימים האחרונים לארוז ערכות למען התלמידים והמשפחות שיצאו משדרות לכל מיני מרכזים בארץ, ומדובר בערכות למשחקים ולפעילויות.
נורית אבנר: הכול הוא ביוזמת בני הנוער ברמת השרון.
נורית אבנר: אני מאוד מאוד שמחה על התוכנית בירושלים ואכן בהחלט יש מה ללמוד מכם.
נורית אבנר: הצגנו את התוכנית בצורה מדהימה ובאמת כל הכבוד לכם התלמידים.
נורית אבנר: אתם עושים דבר נפלא.
נורית אבנר: אין ספק שברגע שזה בא מכם, ההשפעה היא הרבה יותר חזקה מאשר כשזה בא מאתנו.
נורית אבנר: כולנו ניתן יד כדי שבאמת כמה שפחות אנשים ילכו לכיוון של הסמים, האלכוהול וכמובן העישון.
פארח: גם אני הפסקתי לעשן לפני שש שנים, שלושה חודשים ו-10 ימים.
פארח: אני סופר את התקופה כי זו הייתה הפעם הראשונה שכאב לי הראש ואושפזתי, ומאותו יום הפסקתי לעשן ומאותו יום לא כאב לי הראש.
פארח: עישנתי קרוב ל-19 שנים ועת עישנתי, לא הייתי מסוגל להריח ריחות.
פארח: הפרלמנט של ירושלים מזכיר לי שלפני כ-25 שנים הייתי חבר בבני-ברית, נער לנער של הסוכנות היהודית, של קירוב לבבות בין נוער יהודי בארץ לנוער בחוץ לארץ, ובני הנוער לקחו יוזמה והקימו פרלמנט ארצי של נוער לשכנע בני נוער יהודים לעלות ארצה.
פארח: הסוגיה שעולה כאן להקים פרלמנט נוער ארצי שיהיו בו נציגים מכל בתי הספר, מכל הרבדים ומכל סוגי האוכלוסייה בארץ, אני חושב שזו דוגמה טובה של מעורבות נוער ושל הכוח של הנוער להשפיע ולשנות, להשפיע על מקבלי ההחלטות וגם להביא תקציבים לפעילות בערים שלנו.
פארח: תבורכו על הפרלמנט.
פארח: אני חושב שהמדינה והמקום המכובד הזה, הכנסת, צריכים להוביל את המהלך להקים פרלמנט כזה שיכול באמת גם להכיל נציגים של מצילה, נציגים של הרשות למלחמה בסמים, נציגים של אמ"ן, מתנדבים, גורמים וולנטאריים אחרים, ובאמת יהיה המוקד החשוב ביותר שהנוער יוביל את המהלכים, הנוער יתחיל לקבל החלטות, כי אתם שנמצאים כאן הם אלה שיצטרכו לקבל החלטות בעתיד.
פארח: אין לי זמן כדי לומר לכם מה אנחנו עושים בעיר הכרמל, ואנחנו עושים הרבה, אבל אני מחזק אתכם ואנחנו תמיד נשמח לשתף פעולה לעזור לכם כמה שאפשר.
לינסיה מצנר: שוב אני רוצה לומר תודה רבה.
לינסיה מצנר: תודה רבה לחבר הכנסת זאב נסים יושב-ראש הוועדה ותודה רבה לבת-שבע, מנהלת הוועדה, על העבודה הנהדרת שעשית אתנו.
לינסיה מצנר: תודה רבה לכולכם.
נסים זאב: אני פותח את ישיבת הוועדה למאבק בנגע הסמים כאשר היום אנחנו מקיימים דיון וסיור במז"פ במטה המשטרה.
אודי וולף: תראו את העבודה הגדולה והרבה שנעשית כאן ותראו גם את הקשיים מולם אנחנו עומדים גם בהיבטים הטכניים והפיזיים וגם בהיבטי התחיקה כי יש אלמנטים כאלה.
אודי וולף: לאחר מכן נעבור לחדר ליד, למעבדה לחומרי נפץ כאשר בהיסטוריה הרחוקה של מז"פ הייתה לנו מעבדה אחת אבל בגלל הריבוי בחומרי הנפץ היה פיצול המעבדות.
אודי וולף: כיוון שהרבה מאוד מידע וגם מכשור נמצא ברשותם, הם נותנים לנו שירות מצוין באפיון ובאבחון של חלק מהחומרים כמו למשל חומרים שחשודים כרעל שזה בתחום האחריות שלהם וחומרים שלנו אין אמצעי הבדיקה, הם עושים אותן עבורנו.
אודי וולף: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.
אודי וולף: ביקשתי מהם לספר לכם על הנושאים שהם בתחום האחריות שלהם.
צפריר גורן: 30 איש עובדים במעבדה ותפקידנו הוא בעצם לקבל את החומרים מן השטח.
צפריר גורן: החומר למעשה מגיע לכאן, נפתח על שולחן המעבדה, לוקחים דוגמת חומר ואתם תראו את עמדות העבודה המפורטות ותראו איך עושים את האנליזה של החומר והאנליזה היא אנליזה מדעית.
צפריר גורן: אני מסתכל על החומר בעזרת טכניקות שהיא כימיה אנליטית, בעזרת טכניקות של מדע, ובסופו של דבר צירוף של כמה תוצאות וכמה שיטות – ואף פעם לא שיטה אחת – אנחנו מוציאים חוות דעת מומחה וזה התוצר שלנו.
צפריר גורן: חוות דעת מומחה הולכת אל יחידות התביעות, או אל הפרקליטות, תלוי בגודל התיק, ושם מוכן כתב אישום ומתחיל התהליך המשפטי שגם בו אנחנו שותפים.
צפריר גורן: כלומר, כל מי שעבד על התיק ועשה איזושהי פעולה אנליטית או סיכם את הפעולה או כתב חוות דעת, יכול להיות מוזמן אל דוכן העדים להעיד כעד מומחה מקצועי על זיהוי החומר.
צפריר גורן: יש מה שנקרא שרשרת מוצר.
צפריר גורן: בלש תופס בלילה חומר באיזו דירה והוא מתעד את הפעילות שלו כאשר יש לו דוח פעולה.
צפריר גורן: דוח הפעולה הזה הולך אל משרד הרישום ומשרד הרישום לוקח את המוצג מידי אותו בלש ולמעשה רושם את המוצג במשרד הרישום של התחנה.
צפריר גורן: החוקר פותח תיק משלו והרשם שולח את החומר אלינו.
צפריר גורן: כך שיש תיעוד של כל השרשרת, של מי שתפס, מי שתיעד וכולי.
נסים זאב: כולם מופיעים בבית המשפט?
אודי וולף: לא כולם חייבים, אבל כולם עשויים להגיע לבית המשפט.
אודי וולף: המעבדה נחשבת מבחינתנו לכספת ואנחנו מאבטחים את המוצר הזה גם על ידי משמר המטה וכל מה שצריך.
אודי וולף: התיקים יכולים להיות על שולחנות הבודקים כאשר הם בעבודה או שיש לנו מחסן קטן של המוצגים והמחסן מאובטח.
אודי וולף: אני מאמין שבמשטרה יש פקודות קבע שמגדירות איך לשמור על מוצגים.
אודי וולף: אני לא אכנס לתחום של אודי אלא אתן לו את הבמה אבל אני אומר כמה דברים על הקשר שלנו בקטע של הפקודה.
אודי וולף: אתם מכירים את הוועדה לטיפול בחומרים פסיכו-טרופיים שהיא ועדה של מומחים והיא ועדה מייעצת, לא מחוקקת ולא מחליטה.
אודי וולף: היא מייעצת לשר הבריאות ולכם איזה חומרים שאנחנו רואים בשוק וכדאי להכניס אותם לפקודה.
אודי וולף: אחת לרבעון אנחנו נפגשים וכל מומחה בתחומו – אם משרד הבריאות, משרד התעשייה, משטרת ישראל, גם אנחנו וגם המודיעין – מביאים כל אחד את הנתונים שיש לו.
אודי וולף: חומרים שאנחנו רואים כאן מועלים על ידינו – על ידי אודי – אל הוועדה כאשר כל חומר כזה, ברגע שאנחנו רואים אותו, מאוזכר בוועדה ואם יש לנו זמן, אנחנו מביאים אינפורמציה על החומר, אם זה התפוסה שלו בעולם, לאיזה משפחת חומרים הוא שייך ואיזה חומרים אחרים שלו מופיעים בפקודה וכולי.
אודי וולף: זאת אומרת, נותנים איזו סקירה לכל המומחים וכל אחד מציג בתחומו ומביא אינפורמציה לוועדה.
אודי וולף: ברבעון הזה מתבצע מעקב, שלושה חודשים של מעקב אחר החומר ואיך הוא מתנהל בשוק.
אודי וולף: אם הוא חדר לשוק, הוא כמו מוצר מדף כלכלי שיכול לתפוס ויכול לא לתפוס.
אודי וולף: כאשר אנחנו רואים שבמשך רבעון או שניים הוא תופס, ואנחנו מעריכים שיש לו פוטנציאל נזק לציבור, אנחנו ממליצים מיד לשר הבריאות להכניס אותו לפקודה ואז שר הבריאות חותם על שינוי פקודת הסמים, טופס של הודעת פקודת הסמים האסורים.
אודי וולף: יכולה להיות גם יוזמה של חברי הכנסת.
אודי וולף: חבר כנסת רואה בשוק כל מיני חומרים, הוא יכול להתייחס אליהם בצורת שאילתה או בצורה של הצעת חוק פרטית והדבר יבוא אלינו ואנחנו נצטרך לחוות את דעתנו, היועץ המשפטי יצטרך לחוות את דעתו, משרד המשפטים יצטרך לחוות את דעתו ואחר כך יתחיל תהליך פרלמנטארי גם מהכיוון שלכם וגם מהכיוון של אנשי המדע.
אודי וולף: בסופו של דבר המטרה היא להכניס לפקודת הסמים את החומרים שאנחנו רוצים שלא יהיו בציבור.
נסים זאב: תן לי דוגמה מהשנה האחרונה.
צפריר גורן: בשנת 2006 הייתי אומר שהייתה רשימה די ארוכה של חומרים.
צפריר גורן: יש לנו עכשיו רשימה תלויה ועומדת של עוד 11 חומרים.
צפריר גורן: השנתיים האחרונות הן שנתיים בהן אנחנו רואים באמת שוק שעד עכשיו היה די רדום מבחינתנו אבל הוא מתחיל להתעורר.
צפריר גורן: זה אומר שמתחילים להגיע חומרים מכל העולם וכאן אנחנו נכנסים אולי לתחום אחר, לבעייתיות ואני אתייחס אליה.
צפריר גורן: פקודת הסמים הישראלית מנסחת בצורה פרטנית ואומרת שבשביל שחומר יטופל, הוא חייב להיות מופיע בפקודה בשמו הכימי המלא או בכינויים שלו ורק אז אפשר להתייחס אליו כאל סם.
צפריר גורן: זאת אומרת, כדי שחומר יטופל, אנחנו חייבים שהוא יהיה בפקודה.
צפריר גורן: אם הוא לא בפקודה, אין על מה לדבר.
צפריר גורן: לפעמים משרד הבריאות יכול לטפל בו דרך פקודת הרוקחים, אם אפשר להגדיר אותו כמכשיר רפואי, אם מדובר בקפסולה וכולי אבל כאן מדובר בעונשים יותר קלים וזאת לא דרך טיפול טובה.
צפריר גורן: בארצות-הברית ובאנגליה, ואולי בעוד ארצות, פקודת הסמים מנוסחת לא בצורה פרטנית אלא בצורה של משפחות חומרים.
צפריר גורן: האמריקאים והבריטים אומרים שאנפטמין למשל בכל האפשרויות של בני דודים שלו ואחים שלו במשפחה, כל שינוי שאני אעשה, אני אוסיף משהו כימי, אני אשנה את המולקולה, כל החומרים האלה עכשיו ייחשבו כחומר כזה, אבל אנחנו עוד לא שם.
יוחנן דנינו: אתם תתרשמו כאן מצד אחד מהחשיבות הגדולה של המעבדה הזאת ושל מז"פ בכלל ומצד שני מהמיעוט באמצעים וביכולות, בעיקר לאור הצרכים.
יוחנן דנינו: אני חושב שאתה מכיר את זה מהצד של הרשות למלחמה בסמים שכאשר אנחנו מדברים שם על הצרכים אנחנו באים לכאן ורואים שאם היה תלוי בנו, כמה היינו צריכים להשקיע, ואנחנו רואים שיש פער מאוד גדול.
יוחנן דנינו: השאיפה שלנו היא לראות איך מתגברים על הקשיים.
נסים זאב: אתם מרוצים או אתה מדבר רק על בעיית ההתרחבות של המבנה?
יוחנן דנינו: אתה תראה פה שיש פערים מאוד גדולים מבחינת השירות שהם נותנים.
יוחנן דנינו: הצרכים באים מתיקי החקירה ומהיחידות שצריכים לקבל כאן מה שנקרא מענה בזמן סביר וזה אומר בזמן הכי מהיר שיכול להיות.
יוחנן דנינו: זה כולל את כל סוגי הסמים למיניהם והם יראו לך כאן את כל הפירוט.
נסים זאב: דיברו כאן על 30 תקנים.
יוחנן דנינו: נכון.
נסים זאב: השאלה אם זה מספק והאם הם עונים על הדרישות מבחינת לוח הזמנים.
יוחנן דנינו: תוכל להתרשם ולראות שזה לא מספיק.
יוחנן דנינו: אני זוכר שכאשר הייתי קצין אח"ק והייתי מקבל השירות, תמיד באתי בטענות למה העסק פה עובד יותר מדי לאט ולמה אנחנו לא מקבלים את התשובות בזמן.
יוחנן דנינו: יש בעיה כשאתה מחזיק עצור, נניח היה מבצע גדול ותפסת הרבה מאוד דוגמאות סמים, אתה צריך ראיות כדי להאריך לו מאסר ואתה צריך ראיות כדי להגיש כתב אישום ומעצר עד תום ההליכים.
יוחנן דנינו: אז אתה אומר שאתה צריך את חוות הדעת, אתה צריך לפחות מברק ראשוני שיאמר שמדובר בסם מסוכן.
יוחנן דנינו: אלה דברים שבסופו של דבר הם כאן צריכים לספק את זה ולספק את זה בלי כמובן לעשות הנחות בחלק המדעי והמקצועי שזה חלק עליו אנחנו מקפידים.
יוחנן דנינו: הדבר הזה הוא דבר שצריך לראות איך מתגברים עליו.
יוחנן דנינו: מה שאתה רואה כאן, זה אחרי מאמץ פנימי ומשחקים פנימיים שאנחנו עושים, אבל בגדול יש מקום להרחיב את העניין.
יוחנן דנינו: יש לנו באגף חקירות ומודיעין הרבה מאוד נושאים בהם אנחנו עוסקים, אבל חשוב מאוד להזכיר שאסור שהסמים ירדו מסדר העדיפות.
יוחנן דנינו: לפעמים אתה אומר שיש עבירות אלימות, יש התפרצויות לדירות, יש לנו גניבות רכב, יש לנו שחיתות ציבורי, ארגוני פשיעה, עבירות שוד ואומר לך מפקד התחנה או מפקד היחידה שהוא לא קוסם והוא לא יכול לומר הכול.
יוחנן דנינו: סמים תמיד היו איכשהו בתוכנית העבודה במקום גבוה והשאיפה היא לראות איך אנחנו דואגים שזה יישאר במקום יחסית גבוה וחשוב.
יוחנן דנינו: מדי פעם צריך לתת לזה ניעור, אבל עושים הרבה מאוד עבודה.
יוחנן דנינו: המקום הזה, ככל שעושים יותר עבודה, הוא יותר פקוק.
אסנת ישראלזון-אזולאי: יש לנו מחמור חמור בציוד.
אסנת ישראלזון-אזולאי: מדובר במכשור יקר.
אסנת ישראלזון-אזולאי: צוואר הבקבוק שמעכב את תשובות הבדיקות זה בגלל שחסרים לנו מכשירים יקרים.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אנחנו קורסים תחת הנטל מבחינת כוח אדם.
אסנת ישראלזון-אזולאי: כל בודק פה, מרגע שהוא בא ועד לרגע שהוא הולך, בקושי יש לו דקה לנוח.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אנחנו מנסים לעשות כמה דברים שאפשר בו-זמנית.
נסים זאב: מה הממוצע לבדיקה של חומר?
אסנת ישראלזון-אזולאי: זה תלוי.
צפריר גורן: יש לנו סיווג לפי רמת הדחיפות שהיחידות קובעות.
צפריר גורן: התיק הכי דחוף שמקבל את המענה הכי מהיר זה תיק שאנחנו קוראים לו דוחות מעצר.
צפריר גורן: אנחנו יודעים שזה תיק דחוף, יש אדם שיושב במעצר וצריך להאריך את המעצר או לשחרר אותו אם הוא לא עשה כלום.
צפריר גורן: אלה תיקים שלמשל בתחום הקנבוס, שזה 70 אחוזים מתיקי המעבדה, ברוב המקרים אנחנו מוציאים חוות דעת כמעט בו ביום או למחרת היום.
צפריר גורן: זאת אומרת, אנחנו עומדים פחות או יותר בחוק המעצרים במאמץ.
צפריר גורן: בשאר סוגי הסמים, זה לוקח עוד יום-יומיים לפעמים, תלוי במסובכות הבדיקה, תלוי בריכוז החומר ותלוי בעוד גורמים.
צפריר גורן: לתיקים דחופים לצורכי מעצר, אנחנו נותנים מענה מאוד מהיר.
צפריר גורן: שאר התיקים לפעמים מצטברים.
צפריר גורן: זאת אומרת, בגלל הטיפול המסור והמהיר בתיקים דחופים, לפעמים נוצר מצב שהתיקים הלא דחופים שוכבים קצת וזה יכול לקחת גם חודש-חודשיים.
צפריר גורן: לפעמים יש דחיפות מכל מיני שיקולים מבצעיים של תיקים של פעילות משטרתית מיוחדת או דברים כאלה, שגם להם אנחנו נותנים סדר עדיפות.
צפריר גורן: לתיקי נוער נותנים עדיפות ונותנים קדימות.
אסנת ישראלזון-אזולאי: בגלל שאין לנו כוח אדם ומכשור, יש נושאים שלמים עליהם אנחנו מוותרים כמו השוואה של טבליות, השוואה של פרופיל ולקשר בין הסוחר לבין הצרכן.
אסנת ישראלזון-אזולאי: הרבה פעמים אנחנו לפעמים שמים בצד כי אין לנו את הזמן ואין לנו את המכשור להגיע לזה, למרות שהיינו מאוד רוצים.
נסים זאב: זה דורש כוח אדם.
אסנת ישראלזון-אזולאי: זה דורש כוח אדם ומכשור.
צפריר גורן: הייתי שם את הדגש על עוד דבר, לנושא סביבת העבודה וזה מתבטא לאו דווקא בתחום הסמים.
צפריר גורן: סביבת העבודה כאן דורשת שינוי.
צפריר גורן: אנחנו למעשה בבניין משרדים שעבר הסבה להיות מעבדה וזה מתבטא בכך ששתי קומות מעלינו יש משרדים, קומה מתחתנו יש משרדים ובאיזשהו מקום המודיפיקציה שצריך לעשות כדי שתהיה כאן מעבדה פעילה, היא בעייתית מאוד מכל הבחינות, גם בטיחותית.
צפריר גורן: אני יודע שמעלינו פועלים לחזק את העניין הזה בתוכנית רב-שנתית כדי להגיע למצב שיהיה לנו בניין מעבדות משלנו או לפחות בהתחלה איזשהו סוג של התייחסות של הרחבת הפעילות.
צפריר גורן: אני יודע שמטפלים בזה ואני יודע שכרגע זה על המדוכה, אבל אני מעלה את הנושא ואומר שיש בעייתיות של סביבת העבודה במידה מסוימת אבל כרגע היא מטופלת.
צפריר גורן: אם יהיה לחץ מכיוון אחר, זה יכול לעזור.
נסים זאב: העלו איזה שהן אופציות או רעיונות?
צפריר גורן: יש רעיונות להתרחבות פנימית כאן, יש רעיונות לטווח ארוך יותר לבניין אבל זה דורש תקצוב של בין 60 ל-100 מיליון שקלים, בניין לכל מעבדות מז"פ ולאו דווקא רק לסמים.
נסים זאב: אני יכול לקבל את החלוקה פחות או יותר?
נסים זאב: כאשר אתה מדבר על סמים מול מעבדות אחרות, מה החלק של הסמים?
צפריר גורן: מעבדת הסמים כוללת 30 אנשים, אבל קשה לי לעשות את החשבון המהיר.
אודי וולף: זה 250 מומחים בסך הכול.
אודי וולף: 30 אנשים במעבדה הם לא רק מומחים אלא גם בנות שירות לאומי, גם לבורנטים וגם בודקים.
אודי וולף: לעומת מספרי תיקים, במז"פ בסך הכול בשנה שעברה היו 40 אלף תיקים מתוכם 17 אלף במעבדה הזאת.
נסים זאב: מבחינת כוח אדם, אתם פחות מ-20 אחוזים.
אודי וולף: נכון, ומבחינת תיקים אנחנו עם כ-45 אחוזים.
אודי וולף: יש לנו מכשיר אחד שעושה את הבדיקות היותר מורכבות לסמים שהם לא קנבוס בדרך כלל, כלומר, הרואין, קוקאין וכל אלה, וגם שם לפעמים נדרשת תשובה מהירה והמכשיר הוא קרוסלה של בדיקות אוטומטיות שיכולה להחזיק 100 בדיקות ועובדת 24 שעות ביממה, ביום ובלילה, הולכים בערב, מטעינים אותה ולמחרת בבוקר מטעינים מחדש ומתחילים לפענח את התוצאות ובחד עומדות עוד 200 בדיקות של ערכה ידנית שמחכות בתור כי אין איפה לשים אותן.
אודי וולף: אם חלילה המכשיר יתקלקל, תהיה לנו בעיה.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אם המכשיר מתקלקל, אנחנו מושבתים.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אין לנו עוד מכשיר.
אודי וולף: מכשיר כזה עולה כחצי מיליון שקלים.
צפריר גורן: זה מכשיר סטנדרטי.
צפריר גורן: יש פה מכשיר אחד, יש לנו שני מכשירים במעבדה סמוכה, אבל שם עובדים על תיקים אחרים.
צפריר גורן: אלה עובדים על חומרי נפץ ואלה עובדים על סמים.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אנחנו מעוניינים בהכשרת לבודקים, בקורסים, בסמינרים כדי להגיע לרמה של העולם כי אנחנו צריכים להשתוות, אבל אפילו בדברים הקטנים האלה אומרים לנו שאין תקציב.
צפריר גורן: אני מציע שנחזור לעדכון פקודת הסמים כי צריך להיות מודעים לה.
צפריר גורן: אם הייתי צריך להצביע - ואני כרגע לא מדבר על המעבדה כי אני חושב שהצגנו יפה כמה נושאים שקשורים במעבדה – ואני חוזר לאחד מהנושאים שאני חושב שהיום הוא בעייתי בנושא של עדכון פקודת הסמים.
צפריר גורן: ברור שככל שהפקודה תעודכן יותר מהר, יהיה יותר טוב כי נוכל לשרת את הציבור כמו שצריך.
צפריר גורן: מצד שני, הפקודה כרגע לא ערוכה ולא בנויה לצורך הזה, כמו שהסברתי, כי זאת פקודה פרטנית שקשורה לבירוקרטיה כי זה צריך לעבור גם את משרד הבריאות, גם את משרד המשפטים, צריך להיות מוגש בוועדה וזה לוקח רבעון-שניים ולפעמים יש מקרה אפילו שזה לוקח שנה עד שחומר חדש שראינו בשוק נכנס לפקודה ואפשר לטפל בציבור.
צפריר גורן: הרעיון הוא לעשות פקודה שאנחנו קוראים לה במקום פקודה פרטנית, פקודה אנלוגית, פקודה של נגזרות, ואולי שמעתם את המושג הזה.
צפריר גורן: זה אומר שאני אגדיר את אבי המשפחה ואני אגדיר שכל החומרים שהם נגזרות כימיות שלו – או בשפה אחרת, כל חומר שיכולתי לבנות על השלד של החומר הבסיסי שידוע בעולם שיש לו השפעה – גם הוא יהיה סך מסוכן.
צפריר גורן: זאת מטלה של שיתוף פעולה בין משרד הבריאות לבין משרד המשפטים לבין משטרת ישראל, וגם אנחנו נתרום את חלקנו.
צפריר גורן: התהליך הזה התחיל בקיץ אבל הוא לא ממש זז.
צפריר גורן: מישהו צריך לקחת את הנושא הזה ולדחוף אותו וזאת עבודה שהיא עבודה משולבת, גם צד משפטי כי זה ניסוח חוק, ומצד שני צריך שגם כימאים יהיו בתוך הנושא הזה כי השמות הכימיים או בניית מבנה הנגזרות צריך להיעשות על ידי הכימאים.
נסים זאב: מי נותן את השמות, משרד הבריאות?
צפריר גורן: בדרך כלל אנחנו נותנים את השמות ומשרד הבריאות מאשר אותם כי במשרד הבריאות יש רוקחים.
נסים זאב: המומחיות היא שלהם.
צפריר גורן: המומחיות שלהם יותר בהיבטים רפואיים ופחות בהיבטים כימיים.
צפריר גורן: הקטע של לקרוא לחומר בשמו המדויק, הוא יותר קטע שלנו ואנחנו מוכנים לתרום את הקטע הזה.
אודי וולף: דוגמה מהשבוע האחרון.
אודי וולף: כדורים שהם נגזרת של כדורי אקסטזי מבחינת החומר הפעיל שלהם, חומר שנקרא PNMA שנכנס לפקודת הסמים בעולם, למשל באמריקה ובאנגליה, כבר מ-1991-1992, והכינו הוא רחוב של עשן, וזה מוות.
אודי וולף: הרבה פעמים הוא מעורבב בתוך כדורי אקסטזי ולפעמים מופיע לבד והסוחרים מוכרים אותו.
אודי וולף: היו בארץ בין 6 ל-10 מוות עקב שימוש בחומר הזה.
אודי וולף: אנחנו עומדים בקשר עם נציגי משרד הבריאות, גם עם הרוקח מיחידת האכיפה, מיקי הראלי, גם עם ראש היחידה למדידת רעלים ברמב"ם בחיפה, וגם עם פרופסור יונה אמיתי ממשרד הבריאות בירושלים, כדי לגבש איזושהי גישה אחידה האם צריך להזעיק את יחידות הרפואה הדחופה בבתי החולים כשרואים מקרים כאלה.
צפריר גורן: יש חומרים שאחד בפקידה, ואחד נקרא PMA והשני נקרא PMMA.
צפריר גורן: ההבדל ביניהם הוא קטן אבל PMMA לא נמצא בפקודה מבחינת המבנה שלו.
צפריר גורן: אתה לוקח טבלייה שיש בה PMMA או PMA והתגובות הרפואיות שלה הן בהתחלה כאלה שכאשר אתה לוקח את הטבלייה לוקח די הרבה זמן עד שהיא נקלטת בגוף ומתחילה להשפיע.
צפריר גורן: אדם במסיבה קנה טבלייה ב-50 שקלים, הוא בלע אותה, הוא מחכה חצי שעה-שעה, בדרך כלל אקמול משפיע תוך חצי שעה, הוא מחכה את השעה והחומר עוד לא מתחיל להשפיע.
צפריר גורן: החבר'ה מסביב אומרים לו שאולי הוא לא רגיש ושייקח עוד אחד.
צפריר גורן: הוא קונה עוד אחד ולוקח, מחכה עוד חצי שעה ועדיין זה לא משפיע.
צפריר גורן: כשהוא קונה את השלישי ולוקח, אז זה מתחיל להשפיע ופתאום במכה אחת הוא מקבל במקום מינון – לא הייתי אומר סביר כי אלה הכול סמים לא חוקיים – של טבלייה אחת, הוא מקבל מינון פי שלוש וזה כבר נכנס לתחום של מנת יתר ואז קורה אסון.
צפריר גורן: מזה בעצם נובעים מקרי המוות.
צפריר גורן: גם אם אני אקח חומר אחר ממשפחת האקסטזי יכול להיווצר אפקט כזה, אבל זה אפקט שמוכר וידוע בעיקר ב-PMA וב-PMMA שהם חדשים בשוק שלנו.
נסים זאב: ההשפעה היא אחרי זמן מה.
אודי וולף: כן, ואז אתה חושב שזה לא ישפיע עליך, אבל בבת אחת אתה חוטף את זה בחוזקה.
אודי וולף: בהתלבטות בינינו לבין משרד הבריאות, בשיקולים שלהם האם כן להכניס לפקודה או לא, היום היה תשדיר ברדיו האומר שאם אתה רואה שחבר שלך מגלה סימנים כאלה של פרכוסים, קח אותו לבית החולים, דווח עליו וזה לא יירשם לצורך רישום פלילי.
אודי וולף: אנשים פוחדים כי הם לא רוצים להיחשף.
אודי וולף: לכן נתנו הגנה מראש של שמירה על הסודיות או על אי הצורך בחשיפה כדי שאנשים יגיעו עם זה לבתי החולים.
אודי וולף: במשך החודשיים האחרונים היו שישה מקרי מוות של אנשים בריאים, של אנשים צעירים שהם לא מכורים לסמים.
אסנת ישראלזון-אזולאי: חומר כזה כמו שאודי מדבר עליו במבנה של הפקודה שצפריר תיאר, של הפקודה האמריקאית, באופן די מהיר נכנס לפקודת הסמים והופך להיות סם אסור למכירה.
אסנת ישראלזון-אזולאי: במבנה שלנו זה ייקח שנה עד שהוא ייכנס ובינתיים אנשים ימותו, אנחנו נעבוד עבודת סרק על תיקים רבים כי האנשים שסיפקו את זה לא יועמדו לדין.
אסנת ישראלזון-אזולאי: שינוי פקודת הסמים מקצרת את התהליך באופן משמעותי וזה דבר מאוד חיובי.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אנחנו בעצם במרוץ אחרי העבריין.
אסנת ישראלזון-אזולאי: ברגע שנכניס את זה לפקודת הסמים, זה כבר לא שווה כי הם יביאו משהו אחר.
צפריר גורן: דוגמה.
צפריר גורן: מצאנו בחור שהתכתב באינטרנט עם הסינים, עם שתי חברות בסין, והגדיר לסינים את מבנה המולקולה שהוא רוצה, אבל לפני כן הוא ערך בדיקה עם עורך-דין אם המולקולה הזאת נמצאת בפקודת הסמים.
צפריר גורן: הוא הזמין שתי מולקולות שהוא ידע שהן לא מופיעות בפקודת הסמים, קנה מהסינים ערכה לאריזת קפסולות והפעיל אותה בחצר הבית ושיווק כל מיני חומרים לפיצוציות בתל-אביב עד שהוא נתפס.
אסנת ישראלזון-אזולאי: הוא יצא נקי.
אודי וולף: לא, הוא לא יצא נקי לגמרי.
אסנת ישראלזון-אזולאי: הוא יצא בזול.
צפריר גורן: כי הוא ייצר קפסולות ולמעשה בלי אישור של משרד הבריאות אסור לייצר קפסולות או טבליות או תכשירים רפואיים.
צפריר גורן: הכניסו את זה לקטגוריה של תכשירים רפואיים אבל זה עדיין לא סם.
אסנת ישראלזון-אזולאי: הוא קיבל עונש מזערי.
צפריר גורן: ברשימה שעכשיו תוצג לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת – היא אמורה להיות מוצגת השבוע או בשבוע הבא – שני החומרים שהוא טיפל בהם ייכנסו לפקודה.
אסנת ישראלזון-אזולאי: נכון, אבל ברגע שהם ייכנסו לפקודה, כבר יש את החומרים החדשים.
אסנת ישראלזון-אזולאי: אנחנו כל הזמן במרוץ אחריהם.
אודי וולף: כאשר הגעתם לכאן ראיתם תיקים על השולחן.
אודי וולף: הם אינם כי הם כבר חולקו לבודק.
אודי וולף: התיקים שהגיעו הבוקר צריך להתחיל לעבוד עליהם כי הם דחופים למעצר.
אודי וולף: אנחנו נלך בעקבות התיק.
אודי וולף: התיקים מגיעים לכאן וכאן נפתחים.
אודי וולף: מזכיר המעבדה בודק מה מגיע מול מה שיחידת החקירה טוענת שהיא שלחה, רואים שהכול ישנו, זה מגיע באריזות אטומות כאלה, מאובטחת, ממוספרת עם בר-קוד שזה אחד לאחד.
אודי וולף: הכול מגיע במחשב והוא יודע מראש מה אמור להגיע אליו והיחידה יודעת באיזה מצב פחות או יותר נמצא התיק, האם הוא נקלט, האם הוא חולק לבודק, האם הוא נמצא בתהליך של בדיקה.
צפריר גורן: אנחנו שמים את זה בצורה בולטת על התיק.
צפריר גורן: ברגע שהתיק מגיע, הוא נפתח.
צפריר גורן: יש פה מגוון של חומרים שהגיעו רק היום.
צפריר גורן: מה שאנחנו עושים בדרך כלל – פותחים את המוצג ומתארים אותו ואחר כך דוגמים ממנו לפי החומר.
צפריר גורן: שמים בתוך הבקבוקונים הקטנים האלה ואת המוצג המרכזי מחזירים בחזרה.
נסים זאב: זה חשיש?
צפריר גורן: כן.
צפריר גורן: את המוצג המרכזי אנחנו מחזירים חזרה לשקית ושומרים אותו כדי שאם השקית תיפול, תאבד, משהו יקרה לה בתהליך הבדיקה, יש לנו עדיין עוד חומר שאפשר לעבוד אתו.
צפריר גורן: כאן אנחנו רואים 200 גרם שקול, תמיד מדוד, זה ייצור מקצועי וזה עסק לכל דבר.
צפריר גורן: חשיש, מריחואנה, חומר צמחי והרואין מגיע בדרך כלל דרך הגבולות היבשתיים, הברחה מלבנון.
צפריר גורן: זה נתון בתוך שקית ניילון אטומה וסגורה בחום, ואז פותחים אותה ובודקים.
נסים זאב: זאת מנה אחת?
צפריר גורן: כן, זאת מנה אחת.
צפריר גורן: כך זה נראה בדרך כלל.
נסים זאב: קראק הוא קוקאין?
צפריר גורן: זה יותר זמין אבל זה מאותה משפחה.
צפריר גורן: לכל חומר יש שיטת בדיקה משלו.
צפריר גורן: זה עובר לעמדות הבדיקה.
צפריר גורן: המשמעות של מרשם הרופא היא שהוא מתיר לאדם הזה להחזיק את החומר שכך הוא אסור בגלל פקודת הרוקחים.
צפריר גורן: יש חומר שנותנים אותו לחולים שצריכים הרגעה.
נסים זאב: מבחינת החוק יש עם זה בעיה?
אודי וולף: לא, מבחינת החוק לא, אבל אם תופסים אצל מישהו כמות גדולה של חומר כזה, שהוא לא מורשה להחזיק אותו, הוא כבר הופך להיות חשוד באחזקת סם.
נסים זאב: אנשים משתמשים בזה כקוקטייל?
אודי וולף: משתמשים בזה כסם.
אודי וולף: זאת דוגמה לבקשת מעצר, אלה הטבליות.
אודי וולף: אנחנו יודעים שזה נמסר על ידי ימ"ר תל-אביב וכי האיש נמצא במעצר.
אודי וולף: הארכת המעצר הייתה ב-11 ביוני.
אודי וולף: בדרך כלל גם מציינים את השעה כדי שנדע להיערך בהתאם.