GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק אהרונוביץ': ופה הוא באמת הזכיר שצריך ענישה, ויש פה ענישה, וצריך להגיע לקצה.
יצחק אהרונוביץ': בדרך כלל הם גם לא מדברים.
יצחק אהרונוביץ': אז אני אומר, אם צריך לשים את האצבע, בואו נלך לאותם מקומות שיש עולים ויש אוכלוסייה מעורבת, ונטפל בבעיה.
יצחק אהרונוביץ': אם אתה לוקח את שיטת אפרטו, 80% מהנגע הוא שם.
יצחק אהרונוביץ': ואם אתה לוקח את הערים המעורבות ותגיע למקומות האלה, אם אתה בונה תוכנית כמו שצריך לבנות תוכנית, והמשטרה יודעת לעשות את זה, והרשות יודעת לעשות את זה, והגורמים הנוספים – משם צריך להתחיל.
יצחק אהרונוביץ': ואם אתה מתחיל שם, אתה תגיע אחר כך לקצה.
יצחק אהרונוביץ': זה פחות יעניין את הערים הרגילות, אבל שם צריך לגעת.
יצחק אהרונוביץ': בכל פעם שנחשף ילד כזה תבדקו ותראו: זה נפל על אותה עיר, ששם עיקר הפעילות בנושא של הסחר.
יצחק אהרונוביץ': בשימוש העניין הרבה יותר רחב, אני לא מתעסק עם זה עכשיו.
נסים זאב: ד"ר יצחק קדמן בבקשה.
יצחק קדמן: אני מתנצל שאני אומר דברים קצת אחרים מאלה שהושמעו עד כה.
יצחק קדמן: מילה אחת על נתונים מאוד מעניינים, שלא הוזכרו פה, או הוזכרו פה על קצה המזלג: לפי כל הנתונים שיש, אגב, לא רק מפתיחת תיקים, גם מהפניות לשירות המבחן לנוער, יש מגמה של ירידה, שהתחילה כבר ב-2005 עוד לפני המלחמה בצפון.
יצחק קדמן: ברור שהתיקים הנפתחים לא משקפים את מלוא היקף התופעה, אבל כך היה גם ב-2004 ו-2003.
יצחק קדמן: כולכם משתמשים באותו מדד, אני חושב שזה מעודד שיש ירידה בפתיחת התיקים.
יצחק קדמן: אני רוצה לומר פה מילה דווקא לטובת המשטרה, שלא ממהרת לפתוח תיק, ואני לא מציע שניסחף פה.
יצחק קדמן: מדובר בבני נוער טובים, שאני לא הייתי רוצה לראות הפללה שלהם בגין מעידה חד-פעמית, ואחר כך חוסמים להם את הדרך לצבא, וחוסמים להם את הדרך לאזרחות ותוקעים אותם עוד יותר עמוק.
יצחק קדמן: המשטרה מגלה איפוק, ואני משבח את המשטרה שמגלה איפוק.
יצחק קדמן: לא פותחים מייד תיק, וזה טוב שלא פותחים מייד תיק.
יצחק קדמן: וצריך להבחין בין עבריינים מועדים לבין מי שהתנסה באופן חד-פעמי.
יצחק קדמן: לא שאני משבח את ההתנסות הזאת, אבל מי שחושב שהפתרון יהיה רק דרך המשטרה ודרך הפללה ופתיחת תיקים, לא יקל את הבעיה, הוא עלול עוד להחריף אותה.
יצחק קדמן: ולכן צריך לברך על זה שיש ירידה בפתיחת תיקים.
יצחק קדמן: מה שצריך לזכור זה את הפילוח הפנימי.
יצחק קדמן: וכאן מתגלות תופעות מאוד חמורות.
יצחק קדמן: כשאתה בודק למי פותחים תיקים, אתה מוצא דברים מאוד מעניינים.
יצחק קדמן: קודם, ירידה בגיל.
יצחק קדמן: יש שתי קבוצות גיל, 15-12, ו-18-16.
יצחק קדמן: שימו לב מה קרה בכמה השנים האחרונות.
יצחק קדמן: בעוד שב-1998 הקבוצה של הילדים הצעירים יותר, בני 15-12, היתה רק 11.1%, זה קפץ ב-2005 ל-29.4%.
יצחק קדמן: כלומר יש פה שינוי בגיל המשתמשים.
יצחק קדמן: יש פה ירידה מאוד מדאיגה בגילאים.
יצחק קדמן: זה כבר לא בני 17.5, שאנחנו רגילים לראות אותם.
יצחק קדמן: אלו ילדים בני 12.
יצחק קדמן: זה שינוי שהולך באופן עקיב מ-1998 יש לי כל המספרים עד 2005.
יצחק קדמן: קבוצת הגיל הצעירה עולה בצורה מאוד רצינית.
יצחק קדמן: עוד נתון מעניין, וזה השינוי בין בנים לבנות.
יצחק קדמן: אם הבנות היו בשנת 1998 רק 2.8%, זה עלה ב-2005 לקרוב ל-10%.
יצחק קדמן: כלומר יש פה היבט לא משמח של שוויון בין המינים.
יצחק קדמן: עדיין לא שוויון, אבל עלייה משמעותית מ-2.8% לקרוב ל-10%.
יצחק קדמן: זו עלייה משמעותית בפתיחת תיקים לבנות, דבר שבעבר לא ידענו על כך.
יצחק קדמן: זה דבר שצריך להדאיג, וזה אומר שהתופעה מתפשטת לקבוצות אוכלוסייה.
יצחק קדמן: דבר שלישי, אני רוצה להתייחס פה לדברים שאמר חבר הכנסת אהרונוביץ'.
יצחק קדמן: הוא צודק בנתונים.
יצחק קדמן: להערכתי הוא לא צודק בניתוח, והוא הנושא של העולים החדשים.
יצחק קדמן: העולים החדשים כבר ב-1998 היו חלק גדול מהתופעה, בהשוואה לחלקם באוכלוסייה.
יצחק קדמן: זה היה 38.8%.
יצחק קדמן: אבל שימו לב מה קרה ב-2005.
יצחק קדמן: העולים החדשים עלו ל-49.7%, כמעט ל-50%.
יצחק קדמן: חלקם באוכלוסייה הוא 11%.
יצחק קדמן: זאת אומרת שזה כמעט פי חמישה מחלקם באוכלוסייה.
לאון תמיר: מה חלקם של בני נוער מנותקים, כי נוער מנותק צורך יותר סמים?
יצחק קדמן: זה נכון, אבל עדיין לא מגיע לרמה של 50%.
יצחק קדמן: מבחינה זו, הנתונים שאתה הצגת לגבי קבוצת יעד שחשוב לשים לב אליה נכונים מאוד.
יצחק קדמן: אני רק כופר בעובדה שמדובר בבעיה שהם הביאו, לפחות רובם לא כאלה שהביאו אתם את הבעיה מארצות מוצאם.
יצחק קדמן: חלק מזה משקף מצוקות קשות מאוד של בני נוער.
יצחק קדמן: משבר ההגירה הוא משבר מאוד רציני.
יצחק קדמן: זה ידוע גם מהספרות.
יצחק קדמן: וחלק מהשימוש בסמים, וודאי באלכוהול, קשור לזה.
יצחק קדמן: אני רק אומר בוא נלמד מזה משהו, נעשה משהו בעניין הזה.
יצחק קדמן: חלק גדול זה בריחה של בני הנוער האלה לכל מיני פתרונות, במירכאות כפולות, כמו סמים, כמו אלכוהול, כמו דברים נוספים.
יצחק קדמן: הייתי השבוע בוועדה אחרת, בוועדת החינוך, דובר שם על אחוזי נשירת עולים מבתי הספר.
יצחק קדמן: שם זה מתחיל.
יצחק קדמן: ברגע שאתה לא נותן למערכת הנורמטיבית פתרונות למשבר ההגירה, תצטרך להפעיל משטרה בנושא של סמים וסחר בסמים.
יצחק קדמן: וכן, אני קורא גם לוועדה, כמו שאמר נציג מועצת התלמידים, שלא לברוח לסימפטום.
יצחק קדמן: צריך לראות גם את מקורות הבעיה, וחלק ממקורות הבעיה הם מקורות של מצוקה נוראית של בני הנוער, שלא בחוכמה בורחים לפתרונות מזויפים כמו שימוש בסמים.
יצחק קדמן: לגבי נושא הסחר, זה הנושא של הדיון, והוא הכי חשוב.
יצחק קדמן: גם בסחר צריך להבחין, יש סחר ויש סחר.
יצחק קדמן: חלק מהתיקים שנפתחים במשטרה, זה בגלל מישהו שבא לבית הספר ומכר לחברים כמה קופסאות גפרורים עם כל מה שהן מכילות, וזה מוגדר כסחר.
יצחק קדמן: אבל יש בעיה אחרת חמורה מאוד, וזה השימוש שעושים מבוגרים בקטינים לצורך סחר בסמים.
יצחק קדמן: התמונה שראינו היא לא מקרה בודד, זו תופעה קיימת.
יצחק קדמן: בחלקה היא מתחילה, אתם לא תאמינו, בשימוש בקטינים גם בגילאי ינקות.
יצחק קדמן: יש נתונים על הברחת סמים, למשל בחיתולים של תינוקות בעודם לובשים את החיתול.
יצחק קדמן: כל מי שעוסק בזה יודע, זה מתחיל כבר עוד בהיותם תינוקות.
נסים זאב: הילד לא מודע למה - - -
יצחק קדמן: זה לא מודע, אבל זה שימוש חמור ביותר.
נסים זאב: זה כמו להשתמש בחמור וגמל.
יצחק קדמן: רק שזה ילד, לא חמור ולא גמל.
יצחק קדמן: אין מעצורים לחלק מהמבוגרים, הם לא עוצרים בשום מקום.
נסים זאב: אני מתייחס למר שאמר יובל, הילד כל כך מיומן שהמשטרה לא יכולה להגיע לסוחר, ופה הבעיה.
נסים זאב: הם מתוחכמים מאוד.
יובל רביבו: יודעים מי הסוחר?
יצחק קדמן: יודעים טוב מאוד.
יצחק קדמן: יש בעיה ביכולת להשתמש בעדות הילד כלפי המבוגר, אבל יודעים טוב מאוד.
יצחק קדמן: השימוש בילדים כסוחרי סמים או כבלדרים, זה נושא מוכר למשטרה.
יצחק קדמן: אני רק רוצה להדגיש גם במקרה הזה, שזה קורה במקומות שיש בהם עזובה חברתית קשה ביותר.
יצחק קדמן: צריך לייבש את הביצות של מה שקורה בלוד, ביפו, במקומות נוספים, זה צומח על רקע עזובה נוראית.
יצחק קדמן: אגב, הסוחרים הם מתוחכמים, הם מכירים את החוק הפלילי היטב.
יצחק קדמן: הם יודעים שילד עד גיל 12 אין לו אחריות פלילית, והם עושים שימוש מכוון.
יצחק קדמן: נכון, הוזכר פה שיש סעיפים בחוק שכמעט לא נעשה בהם שימוש.
יצחק קדמן: אני לא זוכר שבשנים האחרונות נעשה שימוש בסעיפים האלה בחוק כדי להחמיר את הענישה של מי שהשתמש בילד.
יצחק אהרונוביץ': לא מצליחים לחבר בין הילד לבין המשלח, זה הכיוון.
יצחק קדמן: צריך להתאמץ בעניין הזה.
יצחק קדמן: אין פה נציגים של משרד הרווחה.
יצחק קדמן: אני מתכוון לנציגים לא שעוסקים בהתמכרויות.
יצחק קדמן: יש פתרונות איך לטפל בילדים שמנוצלים לעבירות גם אם הם מתחת לגיל האחריות הפלילית.
יצחק קדמן: חוק הנוער נותן כלים חוקיים גם כאשר הקטין הוא קטין נזקק בגין ביצוע עבירות, והוא מתחת לגיל האחריות הפלילית.
יצחק קדמן: אומרים שאין כלים, זה לא נכון.
יצחק קדמן: יש כלים חוקיים, השאלה אם עושים בהם שימוש.
יצחק קדמן: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שלא נעשה בהם שימוש, מפני ששוב, הדברים מתקשרים זה לזה.
יצחק קדמן: מי שמכיר את ההווי בלוד יודע שמחלקת הרווחה בלוד היתה סגורה במשך שנתיים.
יצחק קדמן: היא לא היתה קיימת, אז לא היה אפשר להפעיל פקיד סעד לחוק הנוער, כי שירותי הרווחה לא מתפקדים, והדברים קשורים אחד בשני.
יצחק קדמן: יש כלים חוקיים לטפל בילדים האלה, להכריז עליהם כקטינים נזקקים.
יצחק קדמן: אם ההורים הם אלה שמנצלים אותם, יש אפשרות להוציא אותם ממשמורת ההורים.
יצחק קדמן: יש אפשרות, וצריך להציל את הילדים האלה.
יצחק קדמן: צריך למצוא להם מסגרות חלופיות, אבל בשביל זה צריך שירותי רווחה מתפקדים, ואני לא מתכוון ליחידה שלכם, אלא ליחידות אחרות לגמרי, שגם הן מסכנות ומוצפות בעבודה, בקושי יכולות להרים את הראש.
יצחק קדמן: זה כמעט לא נעשה, השימוש בחוק הנוער, אני אומר זאת באחריות, ומדובר בקטינים שמבצעים עבירות מתחת לגיל האחריות הפלילית.
יצחק קדמן: ומה שקורה, כולם יושבים ומחכים עד שיהיה להם יום הולדת 12, ואז כולם חושבים שהמשטרה תפתור לכולם את הבעיות, שחלקן הן לא בתחום טיפולה של המשטרה.
אילן שמש: אני מסכים אתך שצריך לתת את הדעת על הטיפול באותם קטינים.
אילן שמש: על ענישה בוודאי אין מה לדבר בכלל.
אילן שמש: אני לא חושב שאם היינו שמים פה נער שנוצל על ידי משפחתו, או על ידי קרוביו בסחר בסמים, ומולו נערה שנאנסה או נוצלה מינית במשפחה, אז השאלה לא היתה עולה לדיון, ודאי שהיו צריכים לטפל בה.
אילן שמש: אותו דבר גם בילד כזה.
אילן שמש: עלו פה הרבה דברים שנוגעים להתמודדות עם התופעה.
אילן שמש: יש באמת הרבה מערכות שמתמודדות יותר טוב ופחות טוב.
אילן שמש: יש נושא שלא נכלל בשיחה פה ואני רוצה להעלות אותו, דווקא מהניסיון שיש לי עם נוער מנותק.
אילן שמש: אתם רואים, לגבי נוער מנותק השיעור הוא כפול.
אילן שמש: לא רק שהוא מוכפל, אלא שסמים נדיפים – ואחד הדברים הבולטים שיצאו הם דווקא הנוער המנותק משתמש בזה פחות, כי זה נתפס אצל נוער מנותק שזה הסם של החנונים – מתברר שזה לא כך.
אילן שמש: במקרים כאלה השימוש הוא פי שלושה.
אילן שמש: זה נער שגם כך הוא מוכה, הוא נשר מבית הספר.
אילן שמש: אתם לא יכולים לתאר לעצמכם את הכאב שעובר ילד, עד השלב שבו הוא כבר בחוץ.
אילן שמש: הרי הוא לא נשר ביום אחד מבית הספר.
אילן שמש: מה שהוא עבר עד שהוא נפלט, אני לא מאחל לאף אחד לחוות את זה בכלל.
אילן שמש: הוא משתמש בסמים, ומה שאנחנו גילינו כמצליח ביותר להניא אותו מהשימוש בסמים זה דווקא הצלחה אחרת.
אילן שמש: זה נער שנמצא אצלנו ולפעמים הוא משתמש בסמים, ואנחנו נותנים לו להיות מנהיג, ואנחנו מכניסים אותו לקורסים שמקנים לו הצלחות בכמעט כל נושא, הוא יכול לעסוק בדי.
אילן שמש: ג'יי.
אילן שמש: הוא יכול לעסוק במוסיקה, צלילה, ויכול לעשות כל דבר.
אילן שמש: ברגע שהוא רכש תעודה, ברגע שהוא מוצלח, הוא יכול להראות שהוא הצליח באיזשהו דבר, אנחנו מנצלים אותו אחר כך כדי שהוא גם יכשיר אחרים, גם שיבוא ויראה לאחרים שהוא יכול.
אילן שמש: מעמד כזה גם אם לא דיברת איתו טוטלית וטחנת איתו את הנושא של שימוש בסמים, דבר כזה משפיע על חלקם.
נסים זאב: אין חכם כבעל נסיון.
אילן שמש: גילינו כבר שהצלחה היא הדבר שגורם הכי הרבה להצלחה נוספת אחר כך.
אילן שמש: עם זאת, ישנם בני נוער שלצערי הרב חייבים התערבויות יותר משמעותיות.
אילן שמש: בשלב מסוים, כאשר הסם הופך להיות למרכיב הכי משמעותי בחיים שלהם, אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם זה.
אילן שמש: זה מצריך שירותים אחרים, יש פה חלק מהשירותים האלה שנותנים חלק מהפתרונות.
אילן שמש: אני מייצג את החינוך הפורמלי, ואני חייב להגיד משהו לגבי החינוך הפורמלי.
אילן שמש: שמחתי שבוועדה הזאת לא היה "עליהום" כפי שבדרך כלל נוהגים לעשות, וזה להאשים רק את מערכת החינוך שהיא האשמה.
אילן שמש: תמיד יש מה לשפר במערכת החינוך, וטוב שתמיד יסתכלו על דברים שצריכים לשפר, וזה נכון.
אילן שמש: עם זאת, דווקא בנושא של התמודדות עם התופעה, בשנתיים האחרונות משרד החינוך עבר מהפיכה.
אילן שמש: אני אומר מהפיכה, כי לא פשוט במשרד החינוך להעביר דברים, אפילו דברים קטנים, לא רק מהפכות.
אילן שמש: קודם כול בתי הספר קיבלו תקנון ייחודי ומתוקצב – אדם שהוא אחראי על הנושא של שימוש בסמים בבית הספר, דבר שהוא לא היה עד לפני שנתיים.
אילן שמש: דבר שני, מנסים לעשות סדר בתוכניות.
אילן שמש: אני מדבר על תוכניות מניעה בבית הספר.
אילן שמש: זה מפוקח על ידי יועצת בכירה, שהיא אחראית על כולם, אנשים שעוברים הכשרות, המשרד הקצה משאבים לטובת העניין הזה, זה לא פשוט.
אילן שמש: אבל נוסף על כך, במקביל, הולכים על תוכניות מגן ילדים.
אילן שמש: ילדים לומדים את זה בדרכים אחרות.
אילן שמש: אני נציג של קידום נוער, אני אומר לכם את מה שמתנהל היום במערכת של שפ"י, הם חושבים מגיל הגן.
יצחק קדמן: נתקן טעות כי זה היה פה בדיון בוועדה הזאת.
יצחק קדמן: יצאה איזושהי הודעה כאילו מדברים עם ילדים על סמים בגיל הגן - - -
אורי אסטליין: מדברים על מה מותר ומה אסור.
יצחק קדמן: לא, מדובר על אחריות על הגוף שלך.
יצחק קדמן: אני מכיר את התוכנית היטב, היא לא נוגעת בנושא של סמים, ובצדק היא לא נוגעת בנושא של סמים.
אילן שמש: אין טעם שהיא תיגע בנושא של סמים.
אילן שמש: עם כל זאת, זה בשנתיים האחרונות.
אילן שמש: אני חושב שהמערכת צריכה עוד הרבה להתכוונן ולעשות עוד.
אילן שמש: והיא עושה, היא חושבת.
אילן שמש: אני אסיים עם התופעה שעלתה פה על סדר היום, וזה הנושא של שימוש בקטינים בכלל.
קריאה: מה היקף התופעה, לא הצלחתי להבין?
אורי אסטליין: ההגדרה "תופעה" היא קצת מוגזמת.
אילן שמש: אתה פוגש יותר היום.
אילן שמש: למשל ילדים שמשתמשים בסמים עם הוריהם.
אילן שמש: דברים שפעם לא היית מעלה על הדעת בכלל.
אילן שמש: אבל שוב, זה ממש בקצה.
אילן שמש: זו לא תופעה שאתה רואה, זה מאפיין סביבות מסוימות, שלצערי הרב מתאפיינות גם בעוני, מצוקה ובעיות משפחתיות.
לאון תמיר: ההיפך, הוא חשב שהם מזריקים ליד הילדים שלהם, אני מדבר אתך על המקומות הכי טובים, שהאבא מעשן גראס לא עם הילדים שלו, אבל הילדים רואים את האבא מעשן גראס.
לאון תמיר: היה לנו מטופל כזה.
יצחק קדמן: זה עניין אחר.
יצחק קדמן: דובר על שימוש בילדים לצורך סחר ובלדרות.
אילן שמש: במשרד החינוך, גם בחינוך הפורמלי וגם בקידום נוער, המורים מחויבים לדווח כאשר הם נתקלים בתופעה כזאת, כנ"ל לגבי העובדים.
אילן שמש: כלומר, חייבים לדווח למשטרה כאשר אנחנו נתקלים בתופעה כזאת.
נסים זאב: המשטרה מתאמת אתכם כאשר היא תופסת ילדים, היא מעדכנת את משרד החינוך כדי להעביר הלאה לבתי הספר?
יובל רביבו: לפחות אנחנו בקשר עם מנהלי בתי הספר, ובאמת יש מהפיכה.
יובל רביבו: היום יש פתיחות, בעבר לא היתה פתיחות.
יובל רביבו: בעבר אם היו משתמשים בסמים בבית ספר מסוים היה כתם על בית הספר, ואף אחד לא רצה לשתף פעולה.
יובל רביבו: היום זה אחרת לגמרי.
יובל רביבו: יש שיתוף פעולה מצוין, אבל צריך לעשות הפרדה.
יובל רביבו: כשמדובר בדיווח ממנהל בית הספר, או משהו שקורה בתחום בית הספר, מנהל בית הספר באופן טבעי מקבל גם דיווח און-ליין מה קורה.
יובל רביבו: מי מעורב ואיזה תלמידים וכדומה.
יובל רביבו: אבל כאשר מדובר בנער שנתפס מחוץ לכותלי בית הספר, במשהו שלא קשור לבית הספר - - -
נסים זאב: אבל ברור שההשפעה של אותו ילד בכיתה היא הרסנית.
נסים זאב: אם מקימים ועדות, וזו המטרה, לא משנה אם הילד נתפס.
נסים זאב: אם הוא תלמיד בית הספר והטיפול הוא בתחום בית הספר, לדעתי, צריך להיות שיתוף פעולה של המנהל, של המחנך.
נסים זאב: אין כלים להתמודד, אלא אם כן המשטרה מדווחת לבית הספר.
נסים זאב: אני לא אומר שכל אחד צריך לדעת, אבל בוודאי המחנך, שהוא שותף, צריך לדעת מהעניין הזה.
יובל רביבו: זה משהו שנשמע נכון, אבל זה לא כך.
יובל רביבו: אני לא יכול להעביר פרטים של אדם מסוים למנהל בית הספר רק בגלל שהוא לומד בבית הספר.
דרורה נחמני-רוט: ומה קורה עם מערכת הרווחה, מי מדווח לה, בית הספר או אתם?
יובל רביבו: אנחנו מדווחים לשירות מבחן לנוער, זה כבר עניין אחר.
יובל רביבו: הוא עומד מול בית הספר, אני לא נכנס לזה, אני לא מתערב בזה.
יואל חסון: אני רוצה למקד קצת את העניין שדיברנו עליו.
יואל חסון: קודם כול אני מתרשם שהתופעה או העניין הזה הוא לא עניין רחב כל כך.
יואל חסון: אבל כדי שהוא לא יהיה רחב, אני מציע שבמסקנות הוועדה יובהר שהתופעה היא לא תופעה נרחבת, והיא לא דבר שהוא נרחב.
יואל חסון: אבל הייתי כן מציע, אגב, אם יש למישהו רעיון איך להוביל את זה בתוך חקיקה בתור דבר אחר, שהענישה על שימוש בילדים תהיה בולטת וישתמשו בה גם במערכת המשפט.
יואל חסון: אם יש למישהו רעיון איך אני יכול לוודא את העניין הזה, זה דבר שלדעתי שצריך להיכתב במסקנות של הוועדה.
יואל חסון: יש חוקים, רק שאין בהם שימוש, אני רוצה להגיע למצב שסוחר יידע שאם הוא עשה שימוש בילדים, הוא ישלם על זה מחיר פי שניים ממה שהוא שילם.
דרורה נחמני-רוט: אני מוכנה להביא פסיקה בעניין הזה.
דרורה נחמני-רוט: יש קושי להגיע אליהם.
נסים זאב: יש בעיה להביא את הראיה, את ההוכחה לבית המשפט.
יואל חסון: אבל כבר יש הוכחה אם הוא נתפס.
יואל חסון: אומרים לך שגם אם הוא נתפס, האכיפה לא- - אם מתגלים, הוא מגיע לבית משפט והוא מקבל את העונש, אני רוצה לראות זאת, זה פשוט מעניין אותי.
דרורה נחמני רוט: יש לי הערה נוספת שאולי היא חשובה: דיון דומה עלה בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ושם מודעים לזה שיש מסקנות והמלצות וזה גם פורסם בעיתונות.
דרורה נחמני רוט: כאן דיברו על נושא של עולים, חלקים מאוד גדולים מהם שהגיעו לזה.
דרורה נחמני רוט: יש פרוטוקול לדיון ההוא, רק שתהיה מודע לכך.
סדי שוקרון: בשנים האחרונות הייתי קצין, וטיפלתי בנוער בעבירות די חמורות.
סדי שוקרון: הדחת קטינים לסם זאת אחת העבירות החמורות בספר החוקים.
סדי שוקרון: אנחנו עושים שימוש בעבירה הזאת.
סדי שוקרון: היא נחשבת לאחת העבירות החמורות ביותר.
סדי שוקרון: אין בעיה להוכיח הדחת קטין לסם אפילו ללא סם.
סדי שוקרון: בהרבה מקרים נערים הודו בשימוש בסם, הפלילו את הסוכן, ורק עם העדות הזאת הבאנו כתבי אישום.
יואל רביבו: בית המשפט מחמיר בפועל?
סדי שוקרון: ודאי, מקבלים מעצר עם תום הליכים.
יואל רביבו: בכל שימוש בילד, גם בשימוש גם בסחר?
סדי שוקרון: גם בגיר שנותן לקטין לסם ומשתמש אתו זו הדחת קטין לסם.
יואל רביבו: ואם הוא השתמש בו לסחר, אותו דבר?
סדי שוקרון: ודאי, זו הדחת קטין לסחר.
שלמה מורגן: שימוש בקטינים כבלדרים.
סדי שוקרון: זה אותו דבר, הדחת קטין לסם.
סדי שוקרון: אני רוצה להסביר איך המשטרה עובדת עם קטינים.
סדי שוקרון: יש בעיה לפתח פרשייה של סמים.
סדי שוקרון: זאת אומרת, אם נתפס קטין ובא לחקירה, לחוקר אין אינטרס להרחיב את החקירה.
סדי שוקרון: החוקר הזה מטפל בעשרות תיקים של אלימות, של רכוש.
סדי שוקרון: הוקמו יחידות נוער חשיפה להתעסק בתופעות פשיעה חמורות.
סדי שוקרון: ליחידת נוער חשיפה יש אורך רוח, יש זמן.
סדי שוקרון: הם יושבים עם קטין, הם מוצצים לו את הדם.
נסים זאב: כמה יחידות כאלו יש?
סדי שוקרון: בכל מחוז יש נוער חשיפה.
סדי שוקרון: וזה לא מספיק, וזאת התשובה ליותר חשיפה.
סדי שוקרון: לדוגמה, מנהל בית ספר בדרום ביקש את התערבותנו, בגלל שני קטינים שהוא חשד בהם שהם מעשנים סמים.
סדי שוקרון: נכנסו, חשפנו 70 תלמידים מבית ספר שמגדלים בתוך בית הספר סמים.
סדי שוקרון: כך זה בכל בית ספר שנוער חשיפה נכנס אליו.
סדי שוקרון: צריך להרחיב את היחידות האלה.
נסים זאב: לדעתך, כמה יחידות כאלה מתבקשות?
סדי שוקרון: בכל מרחב לפחות.
סדי שוקרון: בכל מרחב במשטרת ישראל צריכה להיות יחידת נוער חשיפה ששם יתעסקו בסמים בלבד.
יואל רביבו: בעיקרון בכל מחוז משטרת ישראל יש יחידת נוער חשיפה אחת.
יואל רביבו: אבל לדוגמה, בדרום ובצפון השכילו להבין שיחידה אחת לא יכולה להתפרס על שטח טריטוריאלי כל כך גדול, והפרידו אותן.
יואל רביבו: לדוגמה, בצפון יש מרחב העמקים, מרחב חוף ומרחב גליל, על מנת להתמקד בכל תא שטח בצורה הטובה ביותר.
יואל רביבו: אבל צודק סדי, לעבוד בתחום הסמים בפרשיות מאוד גדולות, מי שמתעסק בזה זה יחידות נוער חשיפה, כי היחידה בתחנה מתקשה להתמודד עם פרשייה שאמורה להעסיק אותה במשך כמה שבועות טובים, ולחוקר יש עוד כך וכך תיקים.
יואל רביבו: היחידות האלה עובדות ביתר הצלחה באופן יוצא מן הכלל, והביאו תמורה לא קטנה לעבודה בנוגע לנוער וסמים במשטרת ישראל.
איתן אקשטיין: יש לנו 70 מטופלים, בהם 30 בני נוער, וכ-10,000-8,000 בני נוער עוברים דרכנו בשנה לתוכניות מניעה.
איתן אקשטיין: יש נקודה שלא נגעו בה, יש חלק אחד צר שאני חושב שהוא החלק שאולי אותו אפשר לשנות, כי חוץ מהנתונים הכול נשאר אותו דבר.
איתן אקשטיין: כלום לא נעשה מעבר לעוד תוכנית ועוד תוכנית.
איתן אקשטיין: אבל יש משהו אחד שאפשר לשנות מיידית לדעתי, וזה נכון, וכולם דיברו על זה: אין ספק שמי שסוחר בסמים ומי שמשתמש בסמים הופך להיות בלדר, הוא מעדיף למכור סמים מאשר למכור את הגוף שלו.
איתן אקשטיין: הוא עושה את זה מכיוון שיש לו מצוקה.
איתן אקשטיין: סם הוא פתרון, זו לא בעיה.
איתן אקשטיין: זה פתרון שהוא מצא לאיזושהי מצוקה שיש לו.
איתן אקשטיין: היום בכל מדינת ישראל יש 100 מיטות טיפוליות באשפוז לנוער, לא יותר.
איתן אקשטיין: לנו יש 24 מיטות ברטורנו, במלכישוע, בליפתא, פחות מ-100 מיטות טיפוליות.
איתן אקשטיין: זה אומר שהמשטרה עושה את העבודה שלה ומצליחה בעבודה שלה.
איתן אקשטיין: היא עוצרת נער שאתמול הוא סחר בסמים כי הוא משתמש בסמים, פונה אלינו או בית המשפט פונה אלינו, כדי שנקבל אותו לטיפול.
איתן אקשטיין: אי-אפשר לטפל בו.
איתן אקשטיין: מה שקורה בדרך כלל הוא שמשאירים אותו בקהילה, משאירים אותו בלי פתרון.
איתן אקשטיין: הוא ממש חייב להשתמש, הוא חייב לסחור בסמים.
איתן אקשטיין: הוא לא יכול להפסיק – אדם שסובל ממיגרנה לא יכול פתאום להפסיק עם הכדורים נגד מיגרנה.
איתן אקשטיין: הוא צריך איזשהו טיפול.
נסים זאב: כמה ימים אורך הטיפול זה?
איתן אקשטיין: שנה שלמה.
איתן אקשטיין: יש 100 מיטות טיפול בכל רחבי הארץ, וזה האבסורד הכי גדול.
איתן אקשטיין: מכיוון שהרשות למלחמה בסמים משקיעה המון כסף, ומצליחה להעביר מסר להורים – הורים תתעוררו.
איתן אקשטיין: אתן דוגמה לאבסורד.
איתן אקשטיין: הורה בא אלי ואומר: הילד שלי משתמש בסמים.
איתן אקשטיין: אני אומר לו: תתקשר למשטרה, הוא מרים טלפון למשטרה.
נסים זאב: בכמה לפי דעתך צריכים להגדיל?
איתן אקשטיין: פי עשרה לפחות.
איתן אקשטיין: זה פתרון מיידי, כמו שאמר האנתרופולוג והוא צודק לחלוטין.
איתן אקשטיין: אם נעצור לפחות את הביקוש, אז נמנע קצת את ההיצע.
איתן אקשטיין: אם סוגרים סוחר אחד, נפתחים שניים אחרים.
נסים זאב: יש רצון מצד אותם ילדים, אותם בני נוער, לקבל טיפול?
איתן אקשטיין: היום יש לנו רשימת המתנה של 30 בני נוער אצלנו.
איתן אקשטיין: יש רשימת המתנה במלכישוע.
איתן אקשטיין: יש ילדים שרוצים טיפול כבר.
איתן אקשטיין: הם נעצרו על ידי המשטרה, הזיזו להם את השטיח, אמרו להם: זה בסדר.
איתן אקשטיין: משרד החינוך הצליח במסר שלו.
איתן אקשטיין: הם עושים תוכניות נפלאות.
איתן אקשטיין: אבל מה המסר אומר?
איתן אקשטיין: אדוני יש לך בעיה, לך תבקש עזרה.
איתן אקשטיין: הוא מגיע לבקש עזרה, אין עזרה, הכל סתום, זה צוואר הבקבוק.
נסים זאב: מה עלות של טיפול כזה לילד?
איתן אקשטיין: 8,600 ש"ח בחודש.
נסים זאב: הוא חייב להישאר במסגרת 24 שעות?
איתן אקשטיין: כן, ודאי.
לטוטה בלנקה: רציתי לומר רק משפט אחד.
לטוטה בלנקה: בכל הארץ אין שום מסגרת לטיפול במחלות נפש פלוס שימוש בסמים ואלכוהול.
לטוטה בלנקה: אנחנו רואים שיש ביקוש מאוד גדול לזה, ובארץ אין לנו פתרונות.
גלית גבע: לנו בארץ יש 45 יחידות בקהילה לטיפול בבני נוער.
גלית גבע: אנחנו צריכים לעשות הבחנה, לא כל בני הנוער מתאימים להיכנס לקהילה טיפולית.
יצחק צולמן: קחי את המספרים ותראי.
גלית גבע: אני חושבת שזו מסגרת מבורכת, מסגרת חשובה.
גלית גבע: קשה לנו עם רשימות ההמתנה, אני נמצאת בקהילה כגורם מפנה פעמים רבות, ואנחנו נתקלים במצב שאנחנו צריכים להמתין ובינתיים לראות מה אנחנו עושים עם נוער, וזה מאוד קשה.
גלית גבע: יש בני נוער שמתאימה להם מסגרת בתוך הקהילה, ויש בני נוער שמתאימים למסגרת הסגורה.
נסים זאב: לכן שאלתי כמה ממתינים יש, שהייתי אומר שהם הכרוניים, המתמכרים ביותר.
יצחק קדמן: הממתינים זה לא רק שם.
יצחק קדמן: המשטרה עושה את עבודתה, עכשיו היא רוצה לפתוח תיק, היא מחכה לתסקיר של קצין מבחן.
יצחק קדמן: לנער אין קצין מבחן.
יצחק קדמן: למשל בערד, אין שום קצין מבחן.
יצחק קדמן: הם לא יכולים לזוז, אז פתחו לו תיק ומה עשינו?
יצחק קדמן: מחכים לחוות דעת של קצין מבחן, ואין קצין מבחן.
איתן אקשטיין: בינתיים הוא חוזר לבית הספר.
איתן אקשטיין: הוא נהיה גיבור, חוזר לבית הספר ואי-אפשר לעשות לו כלום.
נסים זאב: רבותי, נסכם את הדברים.
נסים זאב: נצא בקריאה לממשלה לחיזוק שירותי הרווחה ולהקצאת משאבים נוספים לטיפול בילדים שמשתמשים ולהגברת החשיפה של אותם בני נוער סוחרי סמים.
נסים זאב: הוועדה קוראת להגדלת משאבי המשטרה וטיפול בבעיית השימוש והסחר בסמים באמצעות יחידות נוער חשיפה.
נסים זאב: נוכחנו לדעת שהמרכיב המרכזי הן יחידות החשיפה, ובהחלט יש מקום להגדיל אותן במספר.
לאון תמיר: יש להן מרכיב אדיר גם בהסברה.
לאון תמיר: למה?
לאון תמיר: בכל בית ספר יש אגדות על המלשין השכבתי שנתפס, אבל יש הרתעה, הם מפחדים.
לאון תמיר: פחד זה טוב, אם עושים אותו בצורה הנכונה.
לאון תמיר: היחידות האלה, כשהן עובדות, מספיק שהן היו פעם בבית ספר אחד, אז שנתיים או שלוש יש הד.
לאון תמיר: יש להן אפקט חזק מאוד.
לאון תמיר: אני יודע את זה ואני יכול להביא דוגמאות.
נסים זאב: תצא קריאה לגבי המיטות שחסרות באותם גופים שמטפלים ביחידות אשפוז.
יצחק קדמן: כדאי להעלות גם את הנושא של אלה שמתחת לגיל האחריות הפלילית – השימוש בחוק הנוער (טיפול והשגחה) – לא לחכות עד שהם יהיו בני אחריות פלילית כדי לטפל בהם.
יצחק קדמן: התופעה היא של ילדים מתחת לגיל 12 שהמשטרה, בצדק, מנועה מלטפל בהם, אבל צריך לקרוא לשימוש בחוק הנוער (טיפול והשגחה) כדי לטפל בילדים האלה לפני שהם מגיעים לגיל 12.
נסים זאב: תודה רבה לכל החברים ולכל המשתתפים.
נסים זאב: אני פותח את הישיבה.
נסים זאב: חבר הכנסת שלמה ברזניץ יציג את הצעת החוק, ואחר כך נעבור לפי סדר הדוברים ונתייחס לנושא גם לגבי הסעיף שביקשו ממך להוריד, שזה סעיף 2.
שלמה ברזניץ: תודה רבה ליושב ראש ולחברים.
שלמה ברזניץ: אני חושב שחומר הלוואי בעצם מספר את כל הסיפור, אני רק אגיד את העיקר בשני משפטים.
שלמה ברזניץ: הבעיה העיקרית נובעת מזה שיש עיכוב שנובע מתהליך די ארוך ומסובך, בהצהרה על חומר מסוכן, כאשר במציאות חלק גדול מהחומרים החדשים הם לא כל כך חדשים אלא הם נגזרות של חומרים מוכרים.
שלמה ברזניץ: נגזרות שבעצם לא משנות את האפקטיביות של החומר הפעיל, אלא פשוט עוקפות את ההגדרה של החומר כסם מסוכן.
שלמה ברזניץ: לכן ההצעה כפשוטה, באה לעקוף את המכשול הזה על ידי כך שהנגזרות של החומרים המוכרים בעצם ניתן יהיה להצהיר עליהם כחומרים מסוכנים בדרך מיידית.
שלמה ברזניץ: תודה.
איתן גורני: אני הייתי רוצה, דווקא שלא כמנהגי, לבקש את נציג המשטרה שהוא יסביר את כל המהות של ההצעה.
איתן גורני: צפריר גורן, הוא כימאי ואיש מז"פ מומחה בנושאים האלה.
צפריר גורן: צהריים טובים.
צפריר גורן: אני רוצה קודם כל להפנות את תשומת הלב לכך שהנוסח שיש כרגע בפני השולחן הזה שונה מהנוסח שאני ראיתי בסעיף 3, לגמרי.
צפריר גורן: אני לא יודע מאיפה זה נובע אבל הנוסח שאני עבדתי עליו הוא נוסח שונה במהותו.
צפריר גורן: אז אני לא מבין מאיפה השוני, אבל זה שני דברים שונים לגמרי.
דפנה ברקאי: כנראה שנפלה איזושהי טעות, בין הנוסח שאותו אישרה הלשכה המשפטית של הכנסת, לבין הנוסח שהונח בטרומית.
דפנה ברקאי: הנוסח שנמצא לפניך זה הנוסח שהונח בטרומית, ואילו זה שנמצא על השולחן, זה הנוסח שהלשכה המשפטית אישרה.
דפנה ברקאי: אני לא חושבת שמבחינה מהותית זה משנה, יש שם עניין של קביעת חזקה, שאם הדיון יגיע לעניין הזה, קביעת החזקה כפי שנדבר אחר כך.
צפריר גורן: אלו שתי אופרות שונות לגמרי.
נסים זאב: סליחה, ההתייחסות היא שיש נגזרת בכל אחד ואחד מהסעיפים, וזו המשמעות.
דפנה ברקאי: אפשר לדון בעניין החזקות האלה, אם נגיע לזה, הנוסח שהלשכה המשפטית של הכנסת אישרה, הוא הנוסח שהונח היום בפני הוועדה.
צפריר גורן: קודם כל אני חייב לציין שלא הייתי ולא הגבתי בכלל בוועדת שרים שהיתה באוקטובר.
צפריר גורן: כך שאני אומר את הדברים שלי אולי פעם ראשונה לאוזני הפורום הזה או לאוזני איזה שהוא פורום.