GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן גורני: להיפך, כל החובות של עובדי מדינה עלינו, אבל חלק מהזכויות אין לאנשים שלנו, למשל פנסיה של ותיקים.
איתן גורני: תבינו, אנחנו מתחילים שנה וצריכים לחתום על חוזים ועל התחייבויות – לטיפול בנוער, לטיפול בקהילה וכו'.
איתן גורני: אם אין לי כסף, אני לא יכול לחתום על חוזה.
איתן גורני: על חלק מהחוזים חתמנו כעת, אז האוצר ירוויח, כי לא נצליח לנצל הכול.
איתן גורני: אולי זאת הכוונה.
איתן גורני: חיים אמר את זה, ואני לא רוצה להאריך: כשאתה מקבל כסף באמצע השנה ואז מתחיל לחתום על חוזים, ואתה לא יכול לתכנן, כך זה נראה.
איתן גורני: דיברתם על תכנון לכמה שנים – אנחנו לא יכולים לתכנן מעבר לקצה האף.
איתן גורני: האוצר ומשרד ראש הממשלה שניהם שותפים ברשות.
איתן גורני: במינהלת הרשות יש נציגות של האוצר ויש נציגות של משרד ראש הממשלה, במועצה שלנו.
איתן גורני: אנחנו לא זרים.
איתן גורני: אנחנו חיים יחד עם סימה ועם האנשים שלה, הם מכירים אותנו.
איתן גורני: כולם יודעים שאנחנו לא באים סתם לקבצן.
איתן גורני: לא ייתכן שתפקידו של המנכ"ל, ב-80% מהעבודה שלו ואולי יותר, יהיה לנסות להשיג כסף לרשות – כמו השליחים שפעם היו יוצאים לחוץ-לארץ כדי להביא כסף לאוכלוסייה.
איתן גורני: למזלנו הרב סיעת ש"ס וגם סיעת ישראל ביתנו, שתיהן נחלצו לעזרתו, והן שנתנו לנו אפשרות לתפקד השנה.
איתן גורני: אז קיבלנו עונש.
איתן גורני: היה פער בין העמודות, כמו שיגאל אומר, אז הורידו קצת.
איתן גורני: ממש כמו שחבר הכנסת מיסז'ניקוב אמר.
איתן גורני: כנראה אלו שמוסיפים להם, אומרים עליהם: הם הרי ישיגו לעצמם כסף.
איתן גורני: בסדר, אבל מתי נשיג, איך נשיג?
סטס מיסז'ניקוב: בניגוד להתרמות, אתם עוסקים ב"שנור".
נסים זאב: אני רוצה לסכם את הדיון.
נסים זאב: הוועדה קוראת לממשלה להגדיל את התקציב בבסיס התקציב.
נסים זאב: הוועדה רואה בחומרה את הפגיעה בתקציבי הרשות למלחמה בסמים.
נסים זאב: הגדלת התקציב מתחייבת כדי לאפשר לרשות לגבש מדיניות לאומית ומקצועית יותר למלחמה בסמים.
נסים זאב: גם אם בסופו של דבר אנחנו מגיעים לאותה רמה תקציבית, כפי שאמר יגאל, כדי לאפשר לרשות למלחמה בסמים לגבש מדיניות ולתכנן את עצמה מראש, יש צורך לקבוע מראש את גודל התקציב.
נסים זאב: אני מקווה שתבוא עזרה.
יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, ברשותך, אף עלפי שזה לא מופיע אצלך בסיכום אני מבקש להכניס את זה לפרוטוקול: לפחות שני חברי כנסת, ובטח גם סטס מיסז'ניקוב יתמוך, ואני בטוח שגם אתה, קוראים לשינוי השיטה.
יצחק אהרונוביץ': שהרשות תוביל ותתכלל את כל עבודת המטה ותביא את זה למנכ"ל.
יצחק אהרונוביץ': וכן יש להכין תוכנית ארוכת טווח.
יצחק אהרונוביץ': אני מבקש שזה יופיע.
נסים זאב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
נסים זאב: הנושא היום הוא שימוש בסמים וסחר בסמים בקרב ילדים ובני נוער.
נסים זאב: לפי מה שהונח בפנינו כרגע, יש ירידה מסוימת בקרב בני נוער שמשתמשים בסמים.
נסים זאב: בסך הכל אנחנו רואים שעדיין בין מספר התיקים שנפתחו לבין המשתמשים בסמים המרחק הוא רב.
נסים זאב: יש כ-55,000 בני נוער שמשתמשים בסמים, וועדות בתי הספר יש כ-3,000.
נסים זאב: אני רוצה תשובה על השאלה אם ועדה זה מול תלמיד או מול קבוצה.
נסים זאב: זה משנה באופן מהותי: האם יש התייחסות לכל משתמש סמים שהוא תלמיד בית ספר, או חלקם כן וחלקם לא, ותלוי אולי בשימוש או בצורת השימוש או בסם?
נסים זאב: חשוב לי מאוד לדעת.
נסים זאב: לגבי הגילאים, אנחנו רואים שפחות או יותר עד לפני כמה שנים זה היה בעלייה.
נסים זאב: היום המגמה היא של יציבות, ואולי קצת ירידה של בני נוער שמשתמשים.
נסים זאב: הנושא הבעייתי ביותר הוא שבני נוער וילדים הפכו להיות סוחרי סמים.
נסים זאב: דיברו על אזורים כמו לוד, רמלה, ואולי עוד ערים מסוימות.
נסים זאב: אבל כפי שאנחנו מכירים, בדרך כלל המשתמשים הופכים להיות סוחרים.
נסים זאב: ופה יש מצב אולי הפוך, שבעקבות זה שהילדים הם סוחרים ועוזרים לאותם עבריינים, הסוחרים הגדולים, הם ייהפכו במהלך השנים להיות גם משתמשים בסמים ומכורים לסמים.
נסים זאב: לגבי התופעה והיקף התופעה, נשמע מאנשי המקצוע.
נסים זאב: נשמע גם מה הקשר בין המשטרה לבין משרד החינוך.
נסים זאב: בדרך כלל בתי הספר ומשרד החינוך כן מיידעים על התופעה בבתי הספר.
נסים זאב: המשטרה בעצם לא מיידעת את בתי הספר.
נסים זאב: למשל, מה קורה אם נתפסו תלמידים בבית ספר מסוים.
נסים זאב: אנחנו יודעים שהוועדה מורכבת מצוות בית הספר, זאת אומרת, מנהל בית הספר, המחנך והמחנכת של בית הספר, שצריכים להיות חלק מאותה עבודה עם עובדת סוציאלית, או אותו צוות מקצועי שמורכב כדי לעזור לאותו ילד.
נסים זאב: אם יש מצב שהוא חד-כיווני או חד-צדדי, שבית הספר מיידע את המשטרה, אבל היא יודעת על תלמידים מסוימים שנמצאים במסגרת לימודית ולא מיידעת את בית הספר – איך אפשר לקבל טיפול מקצועי, כאשר אני חושב שחלק מהטיפול צריך להיות על ידי הצוות החינוכי של בית הספר?
נסים זאב: בבקשה, חבר הכנסת יואל חסון.
יואל חסון: פניתי וביקשתי לקיים פה דיון מהיר בנושא שימוש בילדים לסחר בסמים.
יואל חסון: זאת בעקבות פרסום מאוד בולט בעיתון, שהיה ילד בן תשע מלוד שנתפס בעניין, וזה חשף תופעה.
יואל חסון: אני בא קצת מתחום החינוך, שמעתי הרבה, ובאמת חלק מהדיון פה זה לשמוע כמה התופעה הזאת היא באמת תופעה נרחבת, ואיך ניתן לצמצם אותה.
יואל חסון: אבל אני באמת חושב שהעובדה שמנצלים אנשים לדבר הזה, אפילו קרובי משפחה, בני דודים ולפעמים אפילו אחים –מסכנים אותם, כי אין להם אחריות פלילית, והם לא ישאו באחריות הזאת – זה דבר חמור מאוד, זה דבר שמייצר דור המשך ודאי, גם של סוחרים וגם של משתמשים, כי זה העולם שנחשפים אליו וזה העולם שהם רואים דרכו כביכול דברים טובים – כסף וכל הדברים מסביב.
יואל חסון: יש לי כמה רעיונות איך לצמצם את הדבר, אבל אנחנו נשמע כמה התופעה הזאת קיימת, ואם היא לא קיימת בצורה משמעותית, איך גורמים שהיא לא תהפוך להיות משמעותית.
יואל חסון: היה מעניין אותי לראות כיצד מערכות המשפט מתייחסות לילדים כאלה שנעשה בהם שימוש, מה רמת הענישה כלפי הילדים בכלל ואיך מטפלים בילדים.
יואל חסון: צריך לראות שהדרך לטפל בילדים היא הענשה בונה, אני קורא לזה, משהו שישקם, ולא משהו שישאיר אותם למטה.
יואל חסון: צריך לשים לב לעניין הענישה, לפעמים הם מתחת לגיל של הענישה, ומעניין אותי לדעת איך מטפלים גם בעניין הזה.
יואל חסון: יש לי הצעה, ואשמח לשדרג אותה פה באמצעות רעיונות נוספים.
יואל חסון: אולי צריך לחשוב על הצעת חוק שתצא מהוועדה הזאת.
יואל חסון: הרי אותם סוחרי סמים, גם אם הם נתפסים, הם נתפסים או בשעת שימוש בילדים, או בשעה אחרת.
יואל חסון: אם יש סוחרים שהיו מעורבים בהפעלת ילדים, צריך להחמיר את הענישה.
יואל חסון: הסוחרים צריכים לדעת שמי שנתפס כשהוא משתמש בילדים לסחר בסמים, הענישה תהיה כפולה ומכופלת.
יואל חסון: גם כך הענישה על סחר בסמים היא קשה.
יואל חסון: הענישה על שימוש בילדים היא ענישה כפולה ומכופלת.
יואל חסון: הם צריכים לדעת את זה.
יואל חסון: אם נתפסת כסוחר סמים והגעת לבית משפט, ויש לך בסעיף גם שימוש בילדים, אתה יודע שהעונש שלך יוכפל לפחות, או משהו כזה, יחסית לעונש שהיית מקבל אם לא היית עושה שימוש בילדים.
יואל חסון: לדעתי זה יגביר את ההרתעה כלפי אותם סוחרים, והם לא יחשבו על הדרך הזאת.
אורי אסטליין: אתה מתפרץ לדרך פתוחה.
יואל חסון: אמרתי: אשמח לשמוע.
אורי אסטליין: בפקודת הסמים המסוכנים מי שמדיח קטין, סעיף 21, דינו עד 25 שנות מאסר, ופה המאסר הוא חובה.
יואל חסון: אשמח לשמוע עוד על הדבר הזה.
יואל חסון: אם זה קיים, כנראה צריך יותר להשתמש בזה.
יואל חסון: השאלה היא אם בתי המשפט משתמשים בסעיפים אלה.
יואל חסון: אנחנו רואים שהחוק עקר למעשה.
יואל חסון: אולי פה אנחנו נמצא את הדרך להדביר את זה.
יואל חסון: נראה כיצד אנחנו יכולים לתת ביטוי יותר משמעותי לכך במערכת המשפט, במערכת האכיפה.
נסים זאב: בבקשה, יובל רביבו.
יובל רביבו: אציג את הנתונים לגבי תופעת השימוש והסחר בקרב ילדים ובני נוער.
יובל רביבו: בסך הכל יש לנו ירידה של 6.5% בכל התיקים שקשורים לתיקי סמים.
יובל רביבו: כאשר בסחר בסמים יש עלייה, לעומת ירידה בשאר הפרמטרים.
יובל רביבו: צריך לציין שזו תקופה מקבילה: מ-1 בינואר השנה עד 16 בנובמבר 2006, מול התקופה המקבילה ב-2005.
נסים זאב: סליחה, אם הבנתי נכון.
נסים זאב: יש עלייה בסחר וירידה בשימוש?
יובל רביבו: יש עלייה של 4.5% בסחר.
יצחק קדמן: יש יותר סוחרים.
אורי אסטליין: יש היצע יותר גדול.
יובל רביבו: אני רוצה לשים דגש על שני דברים.
גלית גבע: סמים נדיפים לא צריכים למכור, אלא הולכים פשוט למכולת ולוקחים דבק מגע.
יובל רביבו: צריך לדעת, כשמדובר בסמים זה עבירות חשיפה.
יובל רביבו: ככל שיש יותר עובדי נוער וחוקרי נוער ברחובות, ורכזי מודיעין נוער, אתם תראו עלייה קבועה כל שנה בתיקי נוער.
יובל רביבו: ב-2005 צריך לציין את תקופת ההתנתקות, וב-2006 את תקופת המלחמה.
יובל רביבו: שיעור הפשיעה בקרב בני נוער בצפון הארץ באופן רגיל, לאו דווקא סמים, הוא יחסית די גבוה.
יובל רביבו: זה חלק נכבד מתיקי בני נוער בארץ, וצריך לקחת את זה בחשבון.
יואל חסון: מה בעיקר, אילו תחומי פשיעה?
יואל רביבו: עבירות רכוש, סמים, הכול.
יואל רביבו: בכלל, הפשיעה בקרב בני נוער בצפון הארץ היא גבוהה יותר.
נסים זאב: זה מצוקות כלכליות או לחץ נפשי?
יואל רביבו: אני לא רוצה להצביע על משהו מסוים, אבל הפשיעה בצפון היא נתח גדול מהכלל.
יואל רביבו: כשאני מדבר על הצפון, אני מדבר על כל המחוז הצפוני של המשטרה.
יואל חסון: אתה בטח מפלח את זה, למשל ליישובים יהודים ויישובים ערביים.
יואל רביבו: לא עשיתי את הפילוח הזה כרגע, אני יכול לתת לך נתונים לגבי המחוז הצפוני.
יואל רביבו: אני יכול להצביע על שני דברים מהותיים: ההתנתקות והמלחמה בצפון.
יואל רביבו: זו תקופה שבה למעשה המשטרה עוסקת לרוב בדברים אחרים, פחות בעשייה ובחשיפה של עבירות סמים, כך שתמיד אפשר לעשות יותר.
יואל רביבו: הנתונים שפה, אין ספק שהם שונים מהנתונים האמיתיים.
יואל רביבו: אין ספק שהנתונים גבוהים יותר, אתה ציינת זאת בתחילת דבריך.
יואל רביבו: למדנו את הנושא של עבירות סמים והפקנו לקחים, ולכן הוקמו יחידות נוער חשיפה – יחידות שבעיקר מתעסקות בפרשיות שקשורות לבני נוער בעבירות סמים ושמים בהן את הדגש הזה.
יואל רביבו: יושב מאחורי קצין נוער חשיפה לשעבר של המחוז הדרומי.
יואל רביבו: אם לא היתה מלחמה ולא היתה התנתקות, הייתם רואים עלייה בחשיפה בעבירות סמים.
יואל רביבו: כמובן, מעבר לחשיפה, אנחנו עוסקים גם במניעה של הנושא של סמים – בהרצאות בבתי ספר, בפרויקטים משותפים, בעבודה משותפת עם גורמים רבים, כמו הרשות למלחמה בסמים, שגם עוזרת לנו לפעמים באמצעים.
אורי אסטליין: למה לפעמים, תגיד כל שנה.
יובל רביבו: כל שנה, לפעמים יותר, לפעמים פחות.
יובל רביבו: הם עוזרים לנו באופן קבוע, ומסייעים לנו בכל ההתמודדות של שימוש בסמים וסחר בסמים בקרב בני נוער.
יובל רביבו: דיברתם על קטינים מתחת לגיל 12.
יובל רביבו: ציינו זאת, זה חוק, אין מה לעשות.
יובל רביבו: קטינים מתחת לגיל 12, חוץ מלזמן אותם למשטרה כשצריך, לקחת עדות ולעשות נו-נו-נו ולהפנות אותם לפקיד הסעד, אין הרבה מה לעשות.
יובל רביבו: אנחנו לא פותחים להם תיק פלילי, זה לא יגיע לידי כלל תיק פלילי.
יובל רביבו: התיק ייסגר כי הילד אינו בר-עונשין.
יובל רביבו: אם מדובר בחשוד שהדיח את אותו קטין, אז נפתח תיק לקטין, ואנחנו משתמשים בעדות של הילד נגדו.
יובל רביבו: אבל אין מה לעשות מהבחינה הזאת.
נסים זאב: מה מידת ההצלחה שלכם להגיע מהקטין לסוחר עצמו?
יובל רביבו: זו תופעה ידועה.
יובל רביבו: אתה רואה קטין בן שמונה או תשע מוכר סמים, כמו שהתפרסם באירוע האחרון בלוד.
יובל רביבו: זו תופעה שאנחנו מכירים, לא תמיד פשוט להוכיח אותה.
יובל רביבו: הקטין מודרך מה לעשות, איך לעשות, מה להגיד, מה לא להגיד.
יובל רביבו: לא שולחים אותם כך סתם.
יובל רביבו: עושים להם תדרוך טוב מאוד.
יואל חסון: די ברור שהוא נשלח, רק אתה לא יודע להגיע דרכו לבן-אדם.
יובל רביבו: לא תמיד, זו חקירה ומדובר בילד קטן.
יובל רביבו: זאת לא חקירת שב"כ.
יובל רביבו: זה ילד בן שמונה או תשע שהפעילו אותו ומפעילים אותו.
יובל רביבו: ואומרים לו: תמורת זה קח כסף או מתנה.
יובל רביבו: הוא לא מייחס חשיבות מרובה לנושא.
יובל רביבו: לפעמים זה בני משפחה, לפעמים זה גורמים אחרים.
יובל רביבו: יש קושי להוכיח את זה, זה לא כל כך פשוט.
נסים זאב: השאלה היא אם יש הצלחה.
נסים זאב: היום סוחרי הסמים משתמשים בילדים כי קל להם, הם לא נתפסים, הם מבצעים את המלאכה באופן מושלם ובאופן הרבה יותר פשוט.
נסים זאב: כל העניין שלנו הוא אם המשטרה לא הצליחה היום, דרך המודיעין שלה, להגיע מהילד לסוחר.
נסים זאב: אחרת נמשיך עם הסחר הזה.
נסים זאב: זו שיטה שכדאי לאמץ אותה מבחינת הסוחרים.
יואל רביבו: בהרבה מקרים יודעים בדיוק מי האדם ששלח את אותו קטין.
יואל רביבו: לפעמים הקושי הוא להוכיח את זה, כמו בכל עבירה.
יואל רביבו: קטין לא תמיד מדבר, אמרתי שהוא מודרך טוב מאוד לפני שבכלל הוא עושה איזושהי פעולה.
יואל רביבו: אחרי שמכניסים אותו לכל העניין הזה, מדריכים אותו, אומרים לו מה לעשות, מה להגיד.
יואל רביבו: זה לא כל כך פשוט, והלחץ בחקירה של ילד בן שמונה הוא לא הלחץ בחקירה של מתבגר.
גלית גבע: אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות הפרדה.
גלית גבע: דובר על ירידה בשימוש בסמים.
גלית גבע: יכול להיות שיש ירידה בשימוש בסמים בלתי חוקיים.
גלית גבע: יש לנו יחידות שרק מתפתחות ומתפתחות, וזקוקות וצמאות לכוח-אדם, אני חושבת שגם זה נושא בעייתי.
גלית גבע: אפשר לראות את הירידה בגיל השימוש, הגיל יורד ויורד.
גלית גבע: אנחנו מתמודדים עם מצבים לא פשוטים של שימוש של בני נוער וילדים.
גלית גבע: הנושא של הסחר פחות נגיש אלינו, לשירותי הרווחה.
גלית גבע: אנחנו פחות חשופים.
גלית גבע: אבל גם הוא קיים.
גלית גבע: דובר על בחור שגילו פחות מ-18 שסוחר באחד היישובים כאן, באזור גוש עציון.
גלית גבע: גם על זה אנחנו שומעים.
גלית גבע: אני רואה שיש עלייה במספר המשתמשים, עלייה מאוד חדה בסמים הנדיפים, ואנחנו מטפלים בכל הקשת, בכל סוגי הסמים, בהתאם למה שעומד לרשותנו.
לטוטה בלנקה: אנחנו מטפלים בבני נוער, לא מתעסקים עם סוחרים.
לטוטה בלנקה: ממה שאני יודעת יש הרבה בני נוער שמגיעים לשירותים שלנו, גם משתמשים וגם סוחרים.
לטוטה בלנקה: שלא נדבר על הבנות, ובני נוער שלצערי הרב לא רק סוחרים בסמים, אלא משתמשים בשירותים אחרים.
לטוטה בלנקה: אני רוצה להדגיש שיש עלייה בשימוש אצל בני נוער לא רק בסמים אלא גם באלכוהול.
לטוטה בלנקה: זו עלייה יוצאת דופן, שלא מזכירים.
לטוטה בלנקה: כאילו אנחנו משאירים את זה בחוץ, בשעה שיש בעיה גדולה מאוד.
נסים זאב: זאת אומרת, הרבה מהנושא הוא השימוש באלכוהול של בני נוער.
גלית גבע: הנושא של אלכוהול הוא מאוד שכיח.
נסים זאב: קיימנו דיון בנושא זה.
גלית גבע: אי-אפשר להתעלם מזה.
גלית גבע: אנחנו רק מציינים שאלכוהול זה חלק מה"פול" של ההתמכרויות.
יואל חסון: אני רוצה לשאול שאלה לגבי האלכוהול.
יואל חסון: אם את משווה את זה למדינות באירופה, בחלק מהמדינות האלכוהול הוא מרכז החיים.
יואל חסון: זאת אומרת שמסיימים יום עבודה עם אלכוהול, ויש בבית, וזה הרבה יותר משמעותי.
יואל חסון: את מדברת על התרבות תופעת האלכוהול, ואני שומע וקורא על זה הרבה.
יואל חסון: השאלה היא אם זה בזמן מוגדר, זאת אומרת בזמן בילוי?
יואל חסון: הם שותים אלכוהול בצורה מוגזמת או לא מוגזמת, איך שתגדירי את זה את, את יודעת יותר טוב ממני – או זה הופך להיות משהו שגם בבית שותים, ובערב, ובכל הזדמנות בבית.
יואל חסון: האם זה מוגדר רק לתקופת הבילוי, ששם הם מאבדים שליטה?
יואל חסון: אלו הכיוונים?
גלית גבע: אלה שמגיעים אלינו ליחידות זה לא חבר'ה ששותים רק בבילויים.
גלית גבע: זו חבר'ה שזה הפך להיות להם אורח חיים, זה הווי התמכרותי.
גלית גבע: נוצרת תלות בחומר.
גלית גבע: כל אורח החיים מתנהל סביב השימוש.
גלית גבע: זה לא משהו נקודתי.
נסים זאב: אנחנו לא מדברים על משהו חד-פעמי בעקבות מסיבה כזו או אחרת.
נסים זאב: מר יהודה עשהאל, נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית, בבקשה אדוני.
יהודה עשהאל: אני רוצה להתייחס לירידה בפתיחת תיקים.
יהודה עשהאל: מכל הנתונים שמגיעים אלינו, ומגיעים אלינו נתונים, זה לא כי יש פחות משתמשים.
יהודה עשהאל: זה כי יש אכיפה מופחתת.
יהודה עשהאל: בדרך כלל למשטרה יש עיסוקים אחרים, למה היא עוסקת בהם זה דיון לוועדה אחרת.
יהודה עשהאל: התייחסת להתנתקות ולמלחמה, זה לא הפחית את השימוש, להיפך, זה הגביר.
יואל רביבו: לא אמרתי שזה הפחית.
נסים זאב: הוא אמר שזה בעקבות.
יואל רביבו: אמרתי שבעקבות המלחמה בצפון וההתנתקות, העשייה מול בני הנוער הופנתה לפעילות הזאת, אין מה לעשות, זה קורה באופן טבעי.
יהודה עשהאל: הייתי שותף לוועדת אס"א, למי שמכיר.
יהודה עשהאל: אלו ועדות שמוקמות בכל המחוזות.
יהודה עשהאל: הן שעוסקות בהתמכרויות של בני נוער לאלימות, סמים ואלכוהול.
יהודה עשהאל: אני חושב שכל העיסוק בנושא נוגע כל הזמן בסימפטום ולא בדברים היסודיים שגורמים לו.
יהודה עשהאל: מתעסקים בלחץ חברתי.
יהודה עשהאל: כל השיעורים ושעות מחנך שמופנות לשם מתעסקות רק בסימפטום.
יהודה עשהאל: אחרי שישבתי בוועדות אס"א ומול חשיבה שעשינו מאיפה נובע הדבר הזה.
יהודה עשהאל: ברור לכולם שזה נגע תרבותי.
יהודה עשהאל: תרבות מסוימת שפושה בחברה שלנו, שגורמת למצב הזה.
יהודה עשהאל: מה שמסמל יותר מכול את הדבר הזה זה הטלוויזיה.
יהודה עשהאל: אני בעיקר מפנה לטלוויזיה, ואסביר למה.
יהודה עשהאל: הטלוויזיה, תפקידה למכור.
יהודה עשהאל: תפקידה לא למכור.
יהודה עשהאל: זה מה שהיא עושה.
יהודה עשהאל: היא מוכרת, ומה שמוכר הכי טוב זה מה שהיא מציגה.
יהודה עשהאל: הבעיה היא שאם אנחנו מעוניינים למנוע את הדבר הזה, אנחנו צריכים לתת כלים לבני הנוער להתמודד – אני מדבר בכלל על כישורי חיים, שאחד מהם זה ביקורתיות.
יהודה עשהאל: ברגע שבן נוער יושב מול הטלוויזיה ואין לו ביקורתיות, כל מה שהוא רואה נכנס ישר.
יהודה עשהאל: אין לו שום סינון: בטלנובלה משתמשים בסמים?
יהודה עשהאל: וואללה מגניב, אני גם.
יהודה עשהאל: ולכן אני חושב שאם יש משהו שצריך להתרכז בו כדי למנוע את נגע הסמים ולטפל בו מהשורש, ולא בסימפטום, ולא להקים מיליוני ועדות ועמותות ואגודות וכל מיני גופים שהם טובים מאוד, אבל הם רוצים - - -
נסים זאב: יש תוכניות כאלה?
יהודה עשהאל: בוודאי.
יהודה עשהאל: אני יכול להביא לך נתונים בערוצים מסוימים כמה פעמים בשעה יש שם מעשי אלימות, כמה פעמים בשעה יש שם אונס או רמיזות מיניות.
יהודה עשהאל: אלו ערוצים שכולנו רואים.
יהודה עשהאל: אני אישית לא.
יהודה עשהאל: אבל כולנו רואים, ערוץ 2, ערוץ אם.
יהודה עשהאל: טי.וי.
יהודה עשהאל: בערוץ הכנסת יש גם מסרים בעייתיים.
יואל חסון: אחזק לרגע את הטיעון שלך.
יואל חסון: למשל יש טלנובלה, יש אחת כזאת שנקראת "האלופה".
יואל חסון: במקומות האלה, שזה כביכול העולם היפה, כולם רוצים להידמות לשחקנים שם.
יואל חסון: אני מדבר על הנוער והצעירים.
יואל חסון: יש שם אגב מה שמגדירים סמים קלים, שכמובן אסור לקבל את ההגדרה הזאת, אבל מה שמוגדר, זה כאילו נראה חלק מהיום-יום, מההווי, זה מקובל שזה כיום.
יואל חסון: כביכול זה בבתים הכי מוצלחים, זה אצל האנשים הכי עשירים ומוצלחים, אבל זה נמצא בבית, וזה אפשרי, ויש גם רמיזות כאלה ואחרות.
יואל חסון: אז זה קיים, אי-אפשר להגיד שזה לא קיים.
יואל חסון: אני לא יודע אם זאת הבעיה היחידה.
יהודה עשהאל: בכללי, דנים בוועדה הזאת בהתמכרויות, כולל אלימות וכולל סמים וכולל אלכוהול, וכולל התמכרות לאינטרנט.
יהודה עשהאל: יש המון סוגי התמכרות שהיום אנשים נקלעים אליהם, בגלל הבעיה של חוסר ביקורתיות, שאין המסננים האלה שמערכת החינוך מקנה.
יהודה עשהאל: לכן אני חושב שאם ישכילו לקבל את הנושא שאנחנו מנסים להעלות גם מול מנכ"ל משרד החינוך ושרת החינוך, זה יכניס למערכת החינוך לא רק ידע, אלא חינוך.
יהודה עשהאל: במקום בית ספר, בית חינוך.
יהודה עשהאל: זה בערך מה שמוסד עם ילדים צריך להיות.
יהודה עשהאל: זה גם אומר כישורי חיים, כלים להתמודד עם מה שיש בחוץ.
יהודה עשהאל: אתה לא יכול לסגור את ערוץ 2.
יהודה עשהאל: אני הייתי מצפה שזה יקרה, אבל אתה לא יכול לעשות את זה.
יהודה עשהאל: ולכן אתה צריך לתת כלים לבני הנוער שיושבים שם מול המסך, ואין להם שום כלים לסנן את מה שהם רואים.
יהודה עשהאל: אני חושב ששם שורש הבעיה.
יהודה עשהאל: הטיפול בסימפטומים יוריד ב-6%, יעלה ב-5%.
יהודה עשהאל: אנחנו מתעסקים באחוזים קטנים.
יהודה עשהאל: אני חושב שאם יתעסקו בשורש, במתן כלים לבני נוער להתמודד עם דברים שרואים בחוץ זה - - -
נסים זאב: ברור, אמרת את הדברים.
לאון תמיר: אני אנתרופולוג, חוקר תרבויות, מתעסק בעיקר עם בני התרבות הצעירה, בני נוער צעירים, אנתרופולוגית.
לאון תמיר: אני מדבר עם בני נוער, הורים ומורים באופן יום-יומי מזה כמה שנים.
לאון תמיר: שלושה דברים לדעתי צריך לעשות.
לאון תמיר: ראשית, הסברה.
לאון תמיר: באתי עכשיו משתי שיחות עם ילדים בבית הספר בנתניה בכתה י'.
לאון תמיר: מה שאני מראה להם עכשיו זה מה שאתה דיברת, מה שנקרא קריאה ביקורתית.
לאון תמיר: הרי ילד מגיל 10 עד 30 עשה הכרה אחת בחיים שלו, זה לבנות את הזהות שלו.
לאון תמיר: הזהות שלו זה מה שאני חושב שאת חושבת עלי.
לאון תמיר: אם אני חושב שאת חושבת שלעשן סמים זה קול, לא יעזרו כל ההרצאות בבית הספר.
לאון תמיר: מה שאני רוצה מבחינתי, ואני צודק מבחינתי, זה לצאת קול.
לאון תמיר: מה שהמדיה מבנה, ולא רק המדיה, זו מציאות מסוימת שהמשתמש בסמים הוא לכאורה מקובל יותר, וזה דבר שאפשר להפריך על ידי הסברה מתאימה.
לאון תמיר: אני יכול להגיד שהסברה עובדת, היא עובדת גם לאורך שנים.
לאון תמיר: לקחת סמים זה תהליך של החלטה.
לאון תמיר: יש כאלה שהתהליך הזה קורה להם חמש דקות, כי הם שמעו שהאקסטזי מרזה.
לאון תמיר: ויש כאלה שזה קורה להם חמש שנים או עשר שנים.
לאון תמיר: מה שאנחנו צריכים לעשות זה להתערב בתהליך ההחלטה הזה.
לאון תמיר: אם נביא אנשים מספיק משמעותיים שיעמדו מול הילדים, אז זה יקרה.
לאון תמיר: אני יכול להביא הרבה דוגמאות של מילים, אפילו ברמה הזאת של המפגש, שגרמו לאנשים שלא להשתמש בסמים, על פי עדות שלהם.
לאון תמיר: ממה שאני מכיר, משרד החינוך מפעיל הרבה תוכניות, ומה שאני רואה בשטח, וזה לאורך הרבה שנים, הוא שאין אחידות מסוימת.
לאון תמיר: זאת אומרת, ילד במדינה שמגיע מכיתה א' עד י"ב, מה הוא עובר, איזה דברים הוא חייב לעבור, אילו סוגי מפגשים הוא חייב לעבור?
לאון תמיר: אפשר להכשיר את האנשים שיעשו מערך הסברה אפקטיבי, זאת לא בעיה, זה גם לא עולה הרבה כסף לדעתי.
לאון תמיר: היום זה על ידי פעולות אלימינציה למיניהן, גם אני, וחלקם טובים וחלקם פחות טובים.
לאון תמיר: קודם כול צריך אחידות בהסברה, ולהחליט מה אומרים.
לאון תמיר: לדעתי, רוב גדול של בתי ספר פשוט לא עוברים את זה.
לאון תמיר: או לא עוברים את זה במועד המתאים.
לאון תמיר: יש מחקרים חדישים מאוד שמראים שילדים לוקחים סמים לא רק בשבוע הסמים.
לאון תמיר: זה לגבי ההסברה, אחידות בהסברה, ולהחליט מה אומרים, ושכולם יעברו את זה.
לאון תמיר: דבר שני, ההורים.
לאון תמיר: ישבתי בוועדה עם מנכ"ל הרשות, באה בחורה והציגה נתונים מ-20 שנה של הערכה של תוכניות מניעה שעשו בכל העולם, ועשו להן הערכה, ולפי הערכה הן הצליחו.
לאון תמיר: היא אמרה כמה דברים, בין השאר שתוכניות שלא עובדות באופן אינטראקטיבי עם כל הגופים, זאת אומרת הורים, מורים קהילה וכו' – לא עובדות.
לאון תמיר: לא משנה מה תעשה עם הילדים, זה לא עובד.
לאון תמיר: ההורים זה כבר דבר יותר משמעותי, כי ההורים לא באים.
לאון תמיר: כדי להביא הורים, אני כבר הרבה זמן חושב על זה ומדבר עם אנשים על זה במערכת החינוך, צריך יכולת להפעיל חוק.
לאון תמיר: אני לא רוצה לפתוח את העניין יותר מדי עכשיו, צריך חוק להורים, שיקבע שלהורה, כמה מפתיע, יש אחריות כלפי הילד שלו ולא רק לבית ספר.
לאון תמיר: זה אומר למשל שההורה צריך לפקוד את בית הספר, חוץ מיום הורים, פעמיים שלוש בשנה.
לאון תמיר: בזמן הזה הוא מקבל הרבה מאוד דברים, בין השאר האני החינוכי של מנהל בית ספר, שרואה את הילד שלו הרבה יותר, בינינו, ועוד כמה דברים, וגם כלים להורות.
לאון תמיר: זה צריך להיות מהרגע שהילד נכנס למערכת החינוך, הווה אומר מגן טרום חובה, ועד שהוא מסיים כיתה י"ב.
לאון תמיר: חוץ מזה, צריך להפעיל את ההורים.
לאון תמיר: אני עושה הרבה פרויקטים, בלי הורים זה לא עובד.
לאון תמיר: היום אני מגיע לבית ספר, ואומרים לי: אני רוצה שתבוא לילדים.
לאון תמיר: אני שואל: מה אתם עושים להורים?
לאון תמיר: אם משיבים לי שלא עושים, אני אומר שאני לא בא.
לאון תמיר: כי אז רק מסמנים "וי" שבאתי, אז אני לא בא.
לאון תמיר: בלי הורים לא עובד.
לאון תמיר: כנ"ל המורים וכו', זה מאוד חשוב.
לאון תמיר: לילדים קל להגיע, הם קהל שבוי.
נסים זאב: אתה אומר שההשפעה על הילד באה בעיקר מההורים.
לאון תמיר: באקדמיה חשבו עד לפני כמה שנים שהאנשים הכי משפיעים על הילדים הם החברים שלהם.
לאון תמיר: היום מדהים יותר ויותר שהאדם הכי משפיע על הילדים הוא ההורה.
לאון תמיר: תתפוס ילד בן 17, תגיד לו מי האדם הכי משפיע עליך, והוא יגיד: אבא שלי ואמא שלי.
לאון תמיר: בשביל זה הם צריכים להיות שם ולקבל כלים.
לאון תמיר: הורה זה מקצוע.
נסים זאב: "שמע בני מוסר אביך".
נסים זאב: צריך לזכור שהנושא המרכזי הוא סחר בבני נוער.
נסים זאב: הנושא הוא רחב היקף.
לאון תמיר: מילה אחת על סחר.
לאון תמיר: כל המשטרות בעולם, כולל המשטרה שלנו, אמרתי זאת גם במטה הארצי, מקפידות בעיקר על הסוחרים.
לאון תמיר: זה מתוך הנחה בסיסית שאם פגעת בסוחר אז פגעת בהיצע.
לאון תמיר: זאת כמובן הנחה לא נכונה בהרבה מקרים.
לאון תמיר: והסיבה היא שסחר בסמים זה הרבה כסף.
לאון תמיר: אם היא סוחרת סמים ותפסתי אותה, ישר מישהי באה במקומה, כי יש ביקוש.
לאון תמיר: לפיכך, מה שצריך לעשות, זה דווקא לפגוע במבקשים.
נסים זאב: מזה ומזה אל תנח ידך.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו לא פותחים את הנושא של שימוש.
יצחק אהרונוביץ': שימוש הוא עולם רחב, ואם נהיה ממוקדים, אנחנו מדברים פה כרגע על סחר ועל קטינים.
יצחק אהרונוביץ': כי בנושא שימוש אני חולק עליך, אבל לא כרגע.
יצחק אהרונוביץ': השאלה היא איפה אתה נוגע, איפה למעשה הברז.
יצחק אהרונוביץ': זו שרשרת, הכל מחובר, ולכן פה אין ויכוח בינינו.
יצחק אהרונוביץ': אני רק אומר, כשיש לך כמה אמצעים, אתה צריך לדעת איפה לשים את המרכז, איפה לשים את הדגש.
יצחק אהרונוביץ': עברתי על הנתונים, ואנחנו רואים שישנה ירידה בסחר ובקטינים ב-2005 וב-2004, זה מטעה.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים פה נתונים מטעים.
יצחק אהרונוביץ': לא שהמשטרה או מי שכתב את המסמך הזה, המועצה הלאומית לשלום הילד, מציגים נתונים לא נכונים.
יצחק אהרונוביץ': לא זאת הנקודה.
יצחק אהרונוביץ': הנקודה היא שזו רמת החשיפה.
יצחק אהרונוביץ': כלומר, זה קיים בשטח.
יצחק אהרונוביץ': כמה שתשקיע יותר תחשוף יותר.
יצחק אהרונוביץ': אני יכול להשקיע הרבה יותר כוחות מחר, ואנחנו נראה מספרים הפוכים לטובה או לרעה, תלוי איך רואים את הדברים האלה.
יצחק אהרונוביץ': הכול מידה של חשיפה, וכמה כוח השקעה אתה משקיע בזה.
יצחק אהרונוביץ': צריך לדעת היכן לשים את הדברים ולהצביע עליהם.
יצחק אהרונוביץ': הדבר השני, אותם ילדים כסוחרי סמים באים בדרך כלל מבית שיש בו מצוקה כלכלית.
יצחק אהרונוביץ': הם באים מרחוב שהוא עברייני בדרך כלל.
יצחק אהרונוביץ': לפעמים הם גם ילדים של הורים עבריינים, או הורים שהשתמשו בסמים.
יצחק אהרונוביץ': אתה מחבר את הדברים האלה, בדרך כלל אתה רואה את הילד ואתה רואה את הקשר שיש לו לחיבורים או לבית או לסביבה העבריינית מסביב.
יצחק אהרונוביץ': אם יש לו מצוקה כלכלית, מייד הוא נשאב לתוך המעגל הזה.
יצחק אהרונוביץ': איפה צריך לשים את האצבע?
יצחק אהרונוביץ': כאחד שמכיר את הדברים האלה, האצבע פה מצביעה על שני גורמים.
יצחק אהרונוביץ': אוכלוסיית העולים: העולים באים מתרבות מסוימת, ממנטליות, לא משנה מה.
יצחק אהרונוביץ': וזה לא רק לגבי סמים, זה גם לגבי אלכוהול, ועוד כהנה וכהנה.
יצחק אהרונוביץ': הילדים שם יותר נגועים לעומת האוכלוסייה הרגילה.
יצחק אהרונוביץ': והאוכלוסייה האחרת היא הלא יהודים.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים את זה בעיקר בערים המעורבות, אם זה בלוד, רמלה, עכו או ביפו, לא חשוב כרגע.
יצחק אהרונוביץ': יש שם תופעות של ילדים שנסחפים.
יצחק אהרונוביץ': המקרה שחבר הכנסת חסון הציג זה מקרה.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו מכירים את התופעות האלה.
יצחק אהרונוביץ': אני אישית מכיר את הילדים האלה, ראיתי אותם לא פעם ולא פעמיים בעבודה.
יצחק אהרונוביץ': הם עושים את הדברים האלה, הם גם שליחים וגם מקבלים פה הרבה כסף.
יצחק אהרונוביץ': בשבילם זה עולם ומלואו.
יצחק אהרונוביץ': צריך להבין את הדברים האלה.
יצחק אהרונוביץ': אותם סוחרים שחבר הכנסת חסון דיבר עליהם, אותם אנשים שמשלחים אותם, צריך לגעת בהם.