GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלברט אילוז: אז מה שקורה, מתחילים ככה.
אלברט אילוז: ואני רואה את עצמי ככה גונב מהמשפחה, גונב מהחברים.
אלברט אילוז: פתאום אני רואה שדלתות נסגרות, חבר זה לא רואה אותי ואני לוקח בהקפה אצל מאיר ואין כבר כסף ללבן, לקריסטל וזה.
אלברט אילוז: מתחיל לקחת "קוק פרסי" וקוק פרסי רבותיי, זה כמו עלוקה.
אלברט אילוז: ופה, קרבי תמיד קרבי.
אלברט אילוז: והפרסי זה כל החיים בפרסי.
אלברט אילוז: אני מגיע הביתה, אני פתאום רואה דלת אחרת אצל ההורים, אני דופק והדלת נפתחת.
אלברט אילוז: ואני רואה סורגים מהחלונות ואני דופק כאילו.
אלברט אילוז: לא, רציתי כאילו לפתוח עם המפתח שלי ולא פתח ופתאום אני מגלה שיש דלת אחרת.
אלברט אילוז: חשבתי שטעיתי בכתובת ואני דופק ואימא שלי פותחת עם סורג מבפנים, בוכה כולה.
אלברט אילוז: והיא אומרת, "אבא ואני לא רוצים אותך כאן עד שתחזור מגמילה או שתגמור עם זה, אין לך מה לבוא".
אלברט אילוז: ואני רבותיי, ההורים שלי לא נותנים לי להיכנס הביתה.
אלברט אילוז: וכן, אני מוצא את עצמי אצל מאיר "המציל" כאילו וישן בעליות גג, בגנים, מרזה איזה עשרים ומשהו קילו.
אלברט אילוז: עד שיום אחד אני בא למאיר, אז הוא תופס אותי ככה והוא אומר לי: "תשמע…".
אלברט אילוז: הייתי חייב לו איזה ששת אלפים ש"ח.
אלברט אילוז: והוא אומר לי: "הלו, מה חשבת שאתה בסופרמרקט, אני רוצה שתחזיר לי את הכסף או שאני…"
אלברט אילוז: אמרתי: "מחר".
אלברט אילוז: "מחר או לא מחר, היום אתה בא ואתה תעבוד אתי".
אלברט אילוז: "אני אעבוד, אני אעבוד, רק תן לי…".
אלברט אילוז: "אתה שמעת אותי?"
אלברט אילוז: . "אני כן, כן, מה שאתה רוצה".
אלברט אילוז: אני לא ידעתי מה העבודה שהוא התכוון.
אלברט אילוז: והנה, אנחנו נמצאים באוטו, נוסעים לאיזה שהיא שכונה יוקרתית והבן-אדם עשה "תצ"אות" ומה שתקראו לזה.
אלברט אילוז: יודע בדיוק איך נכנסים לבית.
אלברט אילוז: ואנחנו מגיעים, אני רץ רץ, כדי להגיע לעניין שאנחנו מגיעים ליד בית והוא אומר לי איך לעלות ומאיפה ולצאת ובדיוק שאני אומר לו אין בעיה ותעביר לי מהחלון.
אלברט אילוז: טוב, אני בא לצאת והוא עושה לי "קח את זה אתך".
אלברט אילוז: אני אומר: "מה"?
אלברט אילוז: אני רואה אקדח, אני אומר לו "למה זה", אז הוא אומר לי: "אם מישהו מתעורר וזה…
אלברט אילוז: זה רק להרתיע".
אלברט אילוז: טוב, לוקח סם, עולה, כמו שאומר בדיוק, נכנס, משתחל, מיד פתאום, בא לפתוח איזה מגירה ואור נדלק ואקדח מול הרכה שלי.
אלברט אילוז: הוא אומר: "עוד תזוזה ואני יורה".
אלברט אילוז: אני שומע את האישה מתקשרת למשטרה.
אלברט אילוז: רבותיי, אני שומע את האוטו נוסע ואני ככה נוחת באבו-כביר.
אלברט אילוז: פתאום אני רואה את עצמי באבו-כביר עם כל חלאת המין האנושי ואחד שמואשם בכמעט איזה רצח של "הזונה" שלו ונרקומנים.
אלברט אילוז: פתאום אני נכנס לאיזה לחץ ואני מבקש שיוציאו אותי, אני אומר: "אני לא מבין מה שקורה לי".
אלברט אילוז: ופתאום אני מתחיל ככה, מתחיל לצעוק, שניים באים, אחד חונק אותי, השני דופק לי אגרוף.
אלברט אילוז: ואף אחד לא זז, "מה אמרת על מאיר".
אלברט אילוז: פתאום אני מבין, תראו באיזה מהירות שהם חושבים שאני הלשנתי או שאמרתי, אני אומר: "נשבע לכם, לא אמרתי שום דבר".
אלברט אילוז: ואני חוטף בעיטה בבטן והתחילו להכניס לי, פירקו אותי ככה.
אלברט אילוז: ראו באמת שלא אמרתי שום דבר.
אלברט אילוז: זרקו לי חתיכה ולקחתי אותה וזהו.
אלברט אילוז: נשפטתי, במשפט נדהמו שקראו את התיק שלי, כל-כך נקי וכל-כך, מייצג את  מה שהיינו רוצים לראות מכל אחד מאתנו, "איך נפל בחור כזה לדבר הזה".
אלברט אילוז: בגלל התיק הנקי וזה, קיבלתי שנתיים.
אלברט אילוז: כי על שוד מזוין בחיים לא יכול לקבל כזה דבר.
אלברט אילוז: אני ברמלה.
אלברט אילוז: עכשיו כלא רמלה זה חוקים אחרים, קודים אחרים ואתה בא כטרף וכל החבר'ה בודקים מי ייקח אותו ומי ישפיל אותו.
אלברט אילוז: ואני לא מבין מה, ואף אחד לא מנסה להגיע או להוציא אותי, לא יודע איפה אני נמצא.
אלברט אילוז: ואני שומע אחד בשם חיים, הוא אומר לי: "אתה משתמש?"
אלברט אילוז: . אני אומר לו: "כן".
אלברט אילוז: שתבינו, לא היה לי אפילו כסף לקנטינה, לשום דבר, לא לקפה, לא לסיגריות.
אלברט אילוז: הוא אמר לי: "אתה תדאג לי ואני אדאג לו".
אלברט אילוז: אמרתי לו: "בסדר, ברור, מה שתגיד".
אלברט אילוז: ובאמת אני הייתי הסנג'ר שלו, שפוט, מה שרצה, תמיד הכל מסודר, נקי, מגוהץ.
אלברט אילוז: כאילו מה שהוא רצה.
אלברט אילוז: וגונב בשבילו.
אלברט אילוז: יום אחד הוא שולח אותי, פשוט אחד העליב אותו והוא אמר לי: "אני רוצה שתסמן אותו".
אלברט אילוז: זאת אומרת "שתחתוך אותו".
אלברט אילוז: אני אומר: "כל דבר שתגיד, אני רק מה, זה אני לא".
אלברט אילוז: הוא אומר לי: "בחיים לא תגיד לא".
אלברט אילוז: אני אומר לו: "תראה, אתה ראית, מה שתגיד, כל מה שבחיים חסר לך משהו וזה וזה".
אלברט אילוז: עכשיו תבינו, דוקרנים היו שמה בצורות שהדמיון לא יכול.
אלברט אילוז: והוא זורק לי את זה והוא אומר לי: "אתה תעשה את זה".
אלברט אילוז: ואני אומר לו: "אני לא".
אלברט אילוז: אמרתי רק "אני לא", ואז הוא תפס לי את הראש, זרק לי אותו בין הרגליים שלו ואמר לי: "עכשיו תקבל את האלוהים שלך".
אלברט אילוז: אני חשבתי, אמרתי, "יו, איך אני אעשה, כאילו עוד שעה להיכנס לקריז, איך אני".
אלברט אילוז: ואני כולי רועד ועושה את זה ואחרי זה אונס אותי ואנשים עומדים בפתח ורואים את זה.
אלברט אילוז: ואני רואה פתאום, חיים אומר ככה: "אריק, תכין לו".
אלברט אילוז: ואז אני לא מזהה אותו, אחד חוסם לי את היד, מלמד אותי, לדפוק פה (ביד) ואז הוא מכין את הכפית עם חומר, נותן לי את המזרק ואני מושך את החומר, ואומר לי: "אי, אי, תוציא את האוויר".
אלברט אילוז: אני מוציא את האוויר.
אלברט אילוז: הוא אומר: "עכשיו נראה אותך קולע בול בזה".
אלברט אילוז: ואני לא איכפת לי, הייתי רק רוצה להפסיק את הכאבים האלה ומכניס את זה ומוציא.
אלברט אילוז: ואז באותו רגע זה היה ה-welcome  בשערי הגיהינום.
אלברט אילוז: וכל הזמן זרק לי את החומר וכל הזמן עשה מה שהוא רצה בי והייתי כבר סמרטוט והגעתי רק למסקנה אחת שאי אפשר לרדת יותר נמוך מזה.
אלברט אילוז: אמרתי: "אני רוצה לגמור".
אלברט אילוז: והנה רואה את עצמי מול לולאה שהעלתה אותי, עומד להכניס את הראש ואני שומע פתאום את הקול של אימא שלי שאומרת, למה לא קראה לה, לה, את זה.
אלברט אילוז: בדיוק שאני בא להכניס את הראש, אני חושב ואני אומר: "אם אני עושה את זה, גם היא תלך".
אלברט אילוז: אז עצרתי ורצתי למנהל וביקשתי ממנו לתת לי הזדמנות לעבור גמילה.
אלברט אילוז: והוא הסתכל עלי וככה אומר לי: "אתה, ח.ח.ח..
אלברט אילוז: ". "אני נשבע לך, אני אעשה הכל".
אלברט אילוז: הוא אמר לי: "עזוב, לך תראה את עצמך".
אלברט אילוז: אמרתי לו: "אני רוצה, אני באמת, אני…".
אלברט אילוז: הוא אמר לי: "תן לי לחשוב".
אלברט אילוז: חשב, קרא לי בחזרה אחרי שבוע וזה.
אלברט אילוז: אומר: "אני אתן לך צ'אנס, אבל צ'אנס אחד, אם אני שומע, לקחת, הרחת וזה, אני מחזיר אותך לאגף" עם חיים וכל החבר'ה וכל הגיהינום הזה.
אלברט אילוז: אמרתי לו: "לא, אני נשבע לך".
אלברט אילוז: והנה, אני רואה את עצמי בתור חדר עם מטפל.
אלברט אילוז: זאת אומרת, אקס נרקומן שהיה בכלא בשם יוסי, שאלוהים ייתן לו חיים ארוכים, רק בזכותו.
אלברט אילוז: שמה זה לא תנאים, רבותיי.
אלברט אילוז: זה לא מרכז גמילה, זה התת תנאים.
אלברט אילוז: אבל עם רצון העז ואני רואה את עצמי בתוך חדר והוא מתחיל להסביר לי שלא הולך להיות קל.
אלברט אילוז: ואני כבר לא שומע את השם שלו ואני פתאום אומר: "וואוו".
אלברט אילוז: הוא מתחיל לחבק אותי, "לא, תעזוב".
אלברט אילוז: ואני מתחיל לבכות ואני רועד מקור, לא לשבת "הצרכים".
אלברט אילוז: והוא נותן לי מים וכל פעם הקטע הזה, אני מתעורר עוד, זה חוזר.
אלברט אילוז: עד שבאמת כל החבר'ה שם היו והצליחו להיות אתי והתחילו לתת לי תחליפים, אדולנים, ולאט לאט ראו שאני מתחיל לצאת מהעניין.
אלברט אילוז: ושחררו אותי אפילו לפני הזמן.
אלברט אילוז: וזהו.
אלברט אילוז: ואז הצלחתי להיכנס לחברה כמו שאומרים ולפני ארבע שנים נפלתי שוב וזהו.
אלברט אילוז: אם יש לכם שאלות, אני אשמח לענות.
נסים זאב: מה עזר לך להיגמל, חוץ מזה שחשבת מה אימא שלך אומרת באותו רגע?
נסים זאב: מה נתן לך את הכוח ויכולת העמידה להיגמל עד לרגע זה?
אלברט אילוז: אתה שואל למה החזקתי ארבע ונפלתי שוב?
נסים זאב: בערך.
נסים זאב: כמה זמן אתה שם נגמל, בוא נאמר, התקופה, שנה שנתיים?
אלברט אילוז: לא, אני עכשיו אומר נפלתי, אני נגמל ארבע שנים.
נסים זאב: זה הפעם השניה?
אלברט אילוז: השניה.
נסים זאב: מה נותן לך את כוח העמידה לעמוד איתן ולהישאר ולהרגיש שאתה לא עומד ליפול שוב?
נסים זאב: כי אני מכיר חבר'ה שאפילו אחרי שבע שנים, נפלו.
אלברט אילוז: אני תמיד אומר, אני אקס נרקומן.
אלברט אילוז: אני פעם לא שוכח, אני אומר שנרקומן עושה ברכת הגומל כל יום כי זה יום שהוא הרוויח מחדש.
אלברט אילוז: זה כל הזמן קיים, כל הזמן הצורך והנרקומן הוא הופך להיות פצצת רגישות.
אלברט אילוז: אני מכיר חבר שנפל וקפץ לתוך בריכה ריקה.
אלברט אילוז: אני מכיר אחד שהזריק חומר מקקטוס, או אחד עם רעל עכברים.
אלברט אילוז: יש נקודות שבירה.
אלברט אילוז: השאלה היא איך כל יום מחדש להילחם, זה כמו להיות עם צבא של שריונים ולהרגיש לרגע שיש עוד מחר.
אלברט אילוז: המלחמה היא אינסופית, אין ספק.
אלברט אילוז: גם דרך הפגישות שאנחנו עושים עם אייל מדני וכל בתי-הספר וכל זה, גם לי זה מביא אותי כשאני שומע, תבינו, גם בצבא.
אלברט אילוז: פעם ראשונה שעשיתי באיזה כלא 6 מהקצונה, מהסגל, ואז קצינה אחת באה אלי , אומרת לי: "תשמע, הסיפור שלך תפס אותי כל-כך, אני אגיד לך את האמת, אני הייתי אמורה ללכת לאיזה מסיבה שביום שישי ולנסות פעם ראשונה, אני לא רוצה ללכת למסיבה הזו, לא רוצה לגעת בזה".
אלברט אילוז: אני אומר, כמו שאומרים לי, זו מלחמה אבודה.
אלברט אילוז: אמרתי אם הסיפור שלי יכול להוות לכם כתמרור אזהרה לפני, זה רווח.
אלברט אילוז: לא לזלזל באחד הזה, ויש הרבה יותר.
נעם בס: אני רוצה לשאול אותך מה המסר שלך לנוער שאומר, אל"ף, יופי של סיפור, אבל לי זה לא יקרה ואני רק משתמש במריחואנה.
נעם בס: מה זה מריחואנה.
נעם בס: מריחואנה יעני אומרים שזה סם קל.
נעם בס: "אני משתמש רק במריחואנה ואני לא אגיע".
אלברט אילוז: קודם כל, למה אני אומר אין סמים קלים?
אלברט אילוז: אחד, זה דופק את המוח.
אלברט אילוז: שתיים, אתה יודע שמרססים מריחואנה.
אלברט אילוז: אגב, אני שואל את הנוער, אתם יודעים ממה מרססים עכשיו את המריחואנה, את הגראס, עם K300.
אלברט אילוז: אז הוא אומר: "מה, אתם ג'וקים".
אלברט אילוז: זאת אומרת, זה מתחיל מפה.
אלברט אילוז: יש גם כימיקלים.
אלברט אילוז: זאת אומרת, כבר אתה לא שומע את המילה "צמח", נכון.
אלברט אילוז: אז אם אני יודע שהבן-אדם שומע עדות כזאת ויכולה להרתיע אותו, מה טוב.
אלברט אילוז: אני רוצה להתנצל בפני כולם, אני צריך ללכת, אבל לפני זה.
אלברט אילוז: הסיפור הוא אמיתי אחד על אחד, אבל הוא לא שלי.
אלברט אילוז: הסיפור הוא של חבר שלי.
אלברט אילוז: יש רק פרט אחד שהוא לא נכון, שבמקום לפני ארבע שנים שנפלתי לסמים, הוא מת ממנת יתר.
אלברט אילוז: אני חי את החבר הזה, אני הייתי היחיד, הוא היה גונב אותי היחידי.
אלברט אילוז: שאני הייתי כאילו לצדו לפני שהלך והמשפחה שלו כבר לא יכלה יותר.
אלברט אילוז: אני בוכה אותו כל יום, אני חי אותו ואני יודע את כל הפרטים אחד על אחד ממנו.
אלברט אילוז: ובאמת הוא היה איש שאפשר לקנא בו, אלוהים נתן לו את היופי, את החוכמה.
אלברט אילוז: אני לא יודע, לקנא.
אלברט אילוז: והנה דוגמה ממשפחה טובה כמו שאתם קוראים לזה, הלך לעולמו ואני בשבילו ובגללו.
אלברט אילוז: תודה רבה לכם.
יחיאל חזן: תודה רבה לאלברט.
יחיאל חזן: ענבל גבריאלי, אם את רוצה לשאול משהו, בבקשה.
ענבל גבריאלי: אני רוצה לומר כמה דברים, אבל אני אתחיל מהסוף.
ענבל גבריאלי: אני אתחיל ממה שעכשיו אמרת, אלברט.
ענבל גבריאלי: אני למרות שאנחנו מכירים ונפגשנו בכמה הזדמנויות ויש לנו חברים משותפים, לא ידעתי אם באמת הסיפור הוא שלך או של מישהו אחר.
ענבל גבריאלי: אני רק יכולה לספר מהניסיון האישי שלי שכשהייתי תלמידת תיכון, זה היה לא מזמן, אז נכנס ככה לתודעה הציבורית, נכנסה בצורה מאוד חזקה מחלת האיידס והנושא של קיום יחסי מין עם אמצעי מניעה וצריך להיזהר.
ענבל גבריאלי: ואז באמת אמרו לנו שמביאים לנו אדם שהוא חולה איידס והוא ישב והוא סיפר את הסיפור.
ענבל גבריאלי: ובסוף הוא אמר, בסוף היה לו גם כן את השלב הזה של הגילוי, עכשיו אני מאוד הושפעתי.
ענבל גבריאלי: הושפעתי גם מהסיפור שלו, הושפעתי גם מהסיפור לך מאוד.
ענבל גבריאלי: גם כי הוא מוצג הכי אותנטית בעולם.
ענבל גבריאלי: שאלו כאן איזה מסר מעבירים לנוער.
ענבל גבריאלי: אני חושבת שהמסר שאין סמים קלים עובר בסיפור של אלברט בצורה הכי ברורה בעולם.
ענבל גבריאלי: הוא מתאר שלב אחרי שלב, את המדרון החלקלק, מפעם אחת שסתם נוגעים בגראס בלי להרגיש ועד לתהומות באמת שהגיע אליו אותו בחור, החבר שלך.
ענבל גבריאלי: אז המסר כן עובר, אבל תמיד כשמגיעים לסוף שזה לא אני, זה חבר וגם אם אתה מספר שהוא נפטר ממנת יתר וגם אותו בחור שהציג לי כשהייתי תלמידת תיכון והוא אמר: "זה לא אני, זה חבר לי שנדבק והוא באמת כבר נפטר".
ענבל גבריאלי: אני זוכרת שאז יצאנו מאותו חדר הרצאות וככה חברים שלי לכיתה, היינו כל השכבה, חברים שלי לכיתה התחילו להגיד: סתם "חרטטן", מישהו כתב לו את הסיפור ובשביל להשפיע עלינו שנקיים יחסי מין בצורה מוגנת ונשמור עלינו, אז מביאים אותו.
ענבל גבריאלי: אז אני לא יודעת, אולי זה פוגם, אולי.
אלברט אילוז: הייתי שמח שיקום לתחייה ויספר בעצמו את הסיפור.
אלברט אילוז: זה אחד.
אלברט אילוז: שתיים, צריך להכניס פשוט דבר אחד, סם זה מוות.
אלברט אילוז: ברור, לא להשתמש בטרמינולוגיה של קלים ושל קשים, כי אני ראיתי.
אלברט אילוז: תסבירי לי איך נער בן 17 טובע, אחרי שהוא היה אחרי קורס צלילה שנה וזה, צולל מאקסטזי אחד.
אלברט אילוז: שתביני, גם אני קורא לזה בני השטן, אלה שמוכרים את האקסטזי, הרי גם ילדה בדיסקוטק התייבשה ונפלה.
אלברט אילוז: והיא נפלה, המזל של הבן-אדם נופלת לו הכמות שהוא עשה את הטופינג הזה, החלוקה היא אף לא נכונה.
אלברט אילוז: אם זה 30 מ"ג, ואם זה אחד גם קיבל 180 מהכדור הזה, הלך.
אלברט אילוז: הלב לא יכול לעמוד בזה.
אלברט אילוז: זאת אומרת, לא יודעים מה שהם לוקחים.
אלברט אילוז: זה קודם כל, על זה שאני אומר גם לנערה לא לקחת.
ענבל גבריאלי: לנער ונערה.
אלברט אילוז: אני אומר, אני עוד לא ראיתי שהולכת עם מישהו ואומרת: "בוא, תשתה אני מזמינה אותך".
ענבל גבריאלי: אתה נותן לנו קרדיט מאוד גדול.
אלברט אילוז: הלוואי, אבל אני אומר אני לא רוצה להצדיק את זה, אבל יותר מקובל, אני אומר לנערות שמזמינות אותן.
אלברט אילוז: הלוואי ואני אהיה במיעוט הזה שהנערות יזמינו את הבחורים.
אלברט אילוז: אני אומר בני שטן, זה אלה שבדיסקוטקים לא איכפת להם שזה בגיל של האחות הקטנה שלו, לא יודע מה, הניצול הזה והרצח שהם מקיימים באותו הרגע.
אלברט אילוז: עכשיו אני רוצה לומר לך משהו.
אלברט אילוז: יש לי פה חבר יקר, יובל, שתשמעו את הסיפור שלו.
אלברט אילוז: את תביני שהסיפור שלי הוא "כזה".
אלברט אילוז: רק בשביל אנשים כמוהו שבאמת גם קורבן, איך הוא מציל אנשים ובאמת שאלוהים ייתן לו כוח להמשיך.
יחיאל חזן: חוץ מיובל, נמצאים אתנו פה נוספים וגם להם ניתן הזדמנות לשאול שאלות.
יחיאל חזן: אז קודם תודה רבה לך, אלברט, על כך שבאת והצגת את הדברים.
יחיאל חזן: הם עוזרים לנו, למי שלא משתמש ולמי שנאבק, רק להבין שמה שעובר על נרקומן, זה עובר עליו באופן אישי אבל כמובן שהוא לוקח אתו את כל המשפחה וזה גורם נזק מאוד מאוד כבד למשפחה ולחברה.
יחיאל חזן: לצערי הרב יש מספיק גופים שמטפלים במשתמשים בסמים במדינת ישראל.
יחיאל חזן: משרד הרווחה, משרד הבריאות וישנם גם כן מרכזי גמילה.
יחיאל חזן: אני רוצה למקד יותר את הדיון, כמו שקראתו לו "סמים ואלימות".
יחיאל חזן: אנחנו יודעים שפתאום בתקופה של החצי השנה האחרונה, אנחנו מדי יום קוראים כותרות ענק בעיתונים, על רצח, על דקירות במועדונים.
יחיאל חזן: ואין לי שום ספק שיש קשר ישיר וגם כן המחקרים מדברים על כך, יש קשר ישיר בין משתמשים בסמים או סוחרים של סמים לאלימות.
יחיאל חזן: אבל במדינת ישראל התקיים דיון בממשלה לפני כשלושה שבועות, הוקמה ועדה בראשות השר לביטחון פנים, גדעון עזרא, ואני יודע, יושבים על המדוכה ומדברים.
יחיאל חזן: בסופו של דבר, אנחנו מדברים, אני כבר התחלתי לקרוא חלק ולשמוע ממי שהופיעו שם, שבסופו של דבר הבעיה היא תקציב.
יחיאל חזן: הבעיה היא תקציב.
יחיאל חזן: ואני לא חושב שהבעיה היא רק תקציב, הבעיה היא לא רק תקציב, היא גם תקציב, אבל היא לא רק תקציב.
יחיאל חזן: הבעיה היא קודם כל חינוך ועוד פעם חינוך ואחרי הכל מי שנופל למעגל הסמים, צריך בסופו של דבר, מעבר לטיפול שהוא מקבל, הוא צריך פתרון אמיתי.
יחיאל חזן: ונמצאים פה אנשים שהם רוצים לדבר, אחרי שהם עברו את התהליך, איזה מן פתרון יש להם?
יחיאל חזן: לפי דעתי, מה שאני ראיתי בקרית גת ומה שאני ראיתי באור-עקיבא ומה שאני שמעתי מאחרים, אין פתרון.
יחיאל חזן: ואני חושב שאנחנו כחברי הוועדה לא צריכים לומר "אין פתרון", אנחנו צריכים ליזום פתרון אמיתי .
ענבל גבריאלי: יש פתרונות.
יחיאל חזן: לא, יש אולי פתרונות בתכניות, אבל אין פתרונות אמיתיים, ותכף אנחנו נשמע אנשים מקרית גת ותראי שאין פתרונות.
יחיאל חזן: אמרתי שיש מי שמטפל באנשים האלה שרוצים טיפול, הרי בן-אדם שהוא נפל למעגל הסמים והוא לא רוצה טיפול – אתה לא יכול לטפל בו.
נעם הס: מה עם טיפול רפואי, מה עם טיפול של החלפת מזרקים, מה עם טיפול של דיור.
נעם הס: האנשים האלה עד שהם לא מחליטים להיגמל, עד שהחברה לא רוצה לנקות אותם, לא מגיע להם בעצם שום דבר?
יחיאל חזן: מגיע להם.
נעם הס: אני מעמותת "עלם".
נעם הס: ואנחנו יש לנו פרוייקטים שעובדים עם הומלסים, חסרי קורת-גג.
נעם הס: יושבת פה חברת-הכנסת גבריאלי, חברת-הכנסת קולט אביטל שהיתה פה ויודעת על העבודה שאנחנו עושים.
נעם הס: אבל חשוב גם להדגיש שכמות אדירה, אתה בעצמך אמרת שכמות אדירה של אותם משתמשים בסמים נמצאים לפני שהם מגיעים לגמילה וכו'.
יחיאל חזן: אני תכף אתן לך גם כן את רשות הדיבור, אני רוצה גם לפני כן לתת לחבר-הכנסת דניאל בנלולו.
יחיאל חזן: אבל אני רוצה להדגיש שאני חושב שלאור מה שאני ראיתי שכאשר בן-אדם עובר כבר תהליך, נפל בחלקו שהמשפחה לחצה, האישה לחצה, אולי הוא באופן אישי רוצה ועובר תהליך.
יחיאל חזן: הבן-אדם לא מצליח לחזור בחזרה למעגל החיים ולמעגל החברה.
יחיאל חזן: אין לו עבודה, אין לו מועדון או אין לו מקום הוא יכול לבוא שם בצורה מסודרת.
יחיאל חזן: ואני חושב שפה אנחנו כחברי-כנסת, בהשקעה לא כל-כך גדולה, צריכים לתת פתרון לאותם אנשים שקודם כל רצו לחזור למעגל החיים.
יחיאל חזן: ונכון, ישנם אנשים שהם נפלו למעגל הסמים וראינו איך.
יחיאל חזן: ראינו פה דוגמה של בן-אדם שהולך לבילוי ובסופו של דבר נופל לדבר הזה, להשתמש בסמים לדבר שהוא קשה, לא רק לו באופן אישי אלא לחברה ולמשפחה.
יחיאל חזן: ואני ביחד עם החברים שלי פה, רציתי ביחס איתם להבהיר לגורמים שנמצאים פה, משרד הרווחה ומשרד הבריאות ולרשויות, היה פה קודם נציג של השלטון המקומי.
יחיאל חזן: אני לקחתי על עצמי לאותם אנשים שבאמת הם קודם כל רוצים, לאותם אנשים צריך לסייע למעגל העבודה.
יחיאל חזן: אתמול נפגשתי אצלי במשרד עם מנכ"ל חברת המשקם וביקשתי אותו שיציג לי תכנית עבודה כיצד לתת לאותם אנשים אפשרות מצד אחד לקבל פתרון של מסגרת גם בתוך מסגרת של עבודה.
יחיאל חזן: ותכף, דני, לפני שאתה רוצה לשאול.
ענבל גבריאלי: אני רוצה לסיים ולומר כמה דברים.
יחיאל חזן: אז בבקשה, אם את רוצה לסיים ולדני ואני גם רוצה לשמוע את האנשים.
ענבל גבריאלי: טוב, אני רוצה לומר כמה דברים.
ענבל גבריאלי: קודם כל, תמיד יציגו לנו משרדי הממשלה שהבעיה היא תקציבית.
ענבל גבריאלי: אז אולי באמת יש בעיה תקציב ואולי באמת רק שאחרי יעשו סדר עדיפויות מחדש בתקציב כאן, אז כן הם ימצאו את הכסף.
ענבל גבריאלי: הכסף לטעמי קיים ונמצא ובכל נקודת זמן ואפשר להצביע על כל מיני מקורות שמהם ניתן לקחת את הכסף.
ענבל גבריאלי: אז זו לא הבעיה העיקרית.
ענבל גבריאלי: עכשיו בנושא של חינוך.
ענבל גבריאלי: אם נפנה למשרד הרווחה ונפנה למשרד הבריאות ונפנה למשרד החינוך, כולם יגידו לנו: "מה, ההסברה קיימת".
ענבל גבריאלי: אבל אלברט אמר דבר אחד שמשום מה לא מצליח לחלחל כאן למערכת.
ענבל גבריאלי: אז יש חינוך, יש פרסום ובעלונים זה מגיע.
ענבל גבריאלי: אבל איך הם מחנכים?
ענבל גבריאלי: הם מסבירים שהסמים הורגים.
ענבל גבריאלי: זה שהסמים הורגים זה בסדר, אבל בסיטואציה של בילוי, בסיטואציה שמגיעים לסמים בדרך המקרה, אף אחד באותו רגע לא חושב על זה שהסמים הורגים וכן משתמשים.
ענבל גבריאלי: מה שלטעמי, אנחנו כחברה בכלל, אנחנו כחברי-כנסת, משרד החינוך, הממשלה בכלל על כל משרדיה וכמובן אנחנו כיחידה אחת, כחברה, מה שאנחנו צריכים לעשות זה להוקיע את האנשים האלה ורגע.
ענבל גבריאלי: אני לא מדברת על אותם מכורים שפה יש לי ביקורת מאוד חריפה כלפי המדינה של איך היא מתנהגת אליהם באמת כאל הומלסים, חסרי תקווה.
ענבל גבריאלי: אני מדברת על לפני.
ענבל גבריאלי: אני מדברת על כך שהחינוך צריך להיות כזה שמחר-מחרתיים אותו ילד בן 10 או ילדה בת 12 תעמוד בפניהם האפשרות לגעת בסמים שהם יבינו שזה לא "קול".
ענבל גבריאלי: שהם יבינו שזה דבר נבזי, זה דבר שפל, זה דבר שבעצם נועד לאנשים חלשים, לא לחזקים.
ענבל גבריאלי: אם החינוך יהיה בכיוון הזה, אני חושבת שהחינוך ישפיע הרבה יותר.
ענבל גבריאלי: הרבה יותר כי היום אם אתם שואלים אותי, הוא לא משפיע בכלל.
ענבל גבריאלי: הוא לא מזיז בכלל.
ענבל גבריאלי: מבחינתי ואני אומרת את זה קצת במבט מושפל ומעידה על החולשה האישית שלי כאדם מעשן.
ענבל גבריאלי: משרד הבריאות נורא התעקש, כולם התעקשו שיהיו אזהרות וכתוב לנו על חפיסות סיגריות שהן גורמות למוות, שהן גורמות לעקרות, שהן גורמות לכל מיני מחלות.
ענבל גבריאלי: לי באופן אישי ועוד אני אומרת את זה כמעידה על החולשה שלי וממש לא בגאווה זה לא מזיז.
ענבל גבריאלי: והחינוך הזה שיש היום, אותה הסברה, יש לזה מילה יפה "הסברה" לי היא לא מסבירה שום דבר, לאחותי היא לא מסבירה שום דבר.
ענבל גבריאלי: ואחותי היום בת 11, אף אחד לא מדבר איתה בבית-הספר על סמים, בטח ובטח לא מסבירים לה שזה רע, שזה לא "קול", שברגע שהיא תעשה את זה, היא פשוט תהיה מוקצה, היא תוקצה מחמת מיעוט.
ענבל גבריאלי: אף אחד לא מסביר את הדברים האלה.
ענבל גבריאלי: עוד כמה נקודות לגבי הנתונים.
ענבל גבריאלי: יושבות כאן שתי נציגות של המשטרה, אני לא בדיוק מהיכן, אני מניחה שיש בידיכן נתונים.
ענבל גבריאלי: מבלי לדעת מה הנתונים שאתן תציגו, אני כבר אומרת, הם נמוכים בהרבה ממה שקיים באמת.
ענבל גבריאלי: אנחנו לא מגיעים לכל מקום.
ענבל גבריאלי: אף אחד למשל משער בנפשו שבכיתות ב' ו-ג' יש משתמשי סמים, אבל יש.
ענבל גבריאלי: לצערי הרב, בני 8, בני 9 ובני 10, אני ראיתי, אני לא אומרת סתם, אני ראיתי.
ענבל גבריאלי: אני מכירה את הנושא לצערי ממש מקרוב והסיפור שאלברט סיפר הוא נכון יותר לשלבים האלה שעוברים משימוש בגראס ועד להסנפות ולהזרקות.
ענבל גבריאלי: התהליכים היום הם הרבה יותר קצרים.
ענבל גבריאלי: היום לא בהכרח הצעד הראשון שעושה ילד או נער בעולם הסמים הוא בגראס.
ענבל גבריאלי: כי גראס זה, תסלחו על הביטויים הנורא נורא עממיים, אבל זה ל"פארשים", זה לסתם חנונים.
ענבל גבריאלי: נו, אז כל מי שמעשן, מעשן גם גראס.
יואל אלימלך: מה זה "פארש"?
יואל אלימלך: וואלה יופי.
ענבל גבריאלי: אז תקשיב טוב מה שאני אומרת לפני שאתה משתמש בביטויים לא נאותים ולא מכובדים.
יואל אלימלך: לא נאותים, מה שאני רואה פה זה הכל וירטואלי.
ענבל גבריאלי: מה שמך?
ענבל גבריאלי: יואל, תקשיב טוב מה שאני אומרת לך.
ענבל גבריאלי: יושב כאן אייל.
יואל אלימלך: תקשיבי לי.
ענבל גבריאלי: רק רגע, אני ברשות דיבור, אני מבטיחה לך שכשאתה תדבר, אני לא אקטע אותך.
ענבל גבריאלי: אייל יודע איך בדיוק אני מכירה מקרוב את כל הנושא של סמים, ממש מקרוב ואני יודעת בדיוק על מה אני מדברת.
ענבל גבריאלי: שיושבים כמה חבר'ה ואז אחד מציע לעשן גראס ואז השני אומר לו: "איזה גראס, מה אתה מדבר, גראס זה לקטנים" ומביאים דברים הרבה יותר חמורים שממכרים הרבה יותר.
ענבל גבריאלי: ואני נגד ההבחנה של סמים קלים וסמים קשים.
יחיאל חזן: היא לא קיימת אולי בקרב אנשי המקצוע, אבל היא קיימת בקרב בני הנוער והציבור.
ענבל גבריאלי: היא קיימת גם לדעתי במשטרה.
ענבל גבריאלי: יואל, אני לא נגדך, אני בעדך.
ענבל גבריאלי: מה שאמרתי זה רק היה כדי לחדד את זה שהיום הזמינות.
יואל אלימלך: אני רק כועס ואני בא מהמקום הזה.
יואל אלימלך: ולמה אני כועס?
יואל אלימלך: אם בעיריית קרית גת יחידה לסמים של הנוער סגורה כבר שנתיים ולא מעניין אותם.
יואל אלימלך: אז בואי תגידי לי איזה פתרון את רוצה שאני אתן לנוער, אני בתור קהילה טיפולית אילנית, שאני נקי כמעט תשע שנים.
יואל אלימלך: לפני חודשיים ישבנו אצלנו בעיריית קרית גת, עשו שולחן עם כיבוד והבטיחו הבטחות.
יואל אלימלך: והיו שמה, אני אגיד לך, היינו שמה ארבעים מטופלים.
יואל אלימלך: מתוך 40 המטופלים נשארנו עשרה חבר'ה שנפלו בין הכסאות, כמו שהוא אמר.
יואל אלימלך: ויש לי טענה לגבי בני-הנוער שאת מדברת, שאני אומר, הבעיה היא אצל מנהלי בתי-הספר שהם מכסים על הבעיה.
יואל אלימלך: מה זאת אומרת.
יואל אלימלך: ברגע שמנהלי בית-הספר במקום להגיד לילד, להתנהגות מאיפה מגיב, הם מגיבים להתנהגות שהוא מפריע "לך הביתה שלוש שנים".
יואל אלימלך: במקום להגיב מאיפה מגיב.
יואל אלימלך: מאיפה הבעיה באה.
יואל אלימלך: אולי הבעיה באה לו מהבית, אולי אין לו אוכל בבית, אולי מישהו אנס אותו באמצע הרחוב.
יואל אלימלך: אולי מישהו מציק לו בתוך בית-הספר.
יואל אלימלך: בעיריית קרית גת הבטיחו לנו תקציב.
יחיאל חזן: אני תכף אדבר על זה.
יואל אלימלך: התקציב הוא לא מגיע.
יואל אלימלך: לכל החכמולוגים האלה, שיבואו וירדו לרחוב במקום לבקש כסף, שייכנסו למובלעות.
ענבל גבריאלי: תקשיב, יואל.
ענבל גבריאלי: הערתי הערה שלא התכוונתי להעיר אבל אתה אמרת, עמותת עלם לא מקבלת שקל ועובדת ברחוב.
ענבל גבריאלי: אני לא יודעת לגבי קרית גת, אני הייתי בתל-אביב ואיך אספו "זונות" בנות 12 כדי לתת להן פתרון.
ענבל גבריאלי: בכל מקרה אנחנו יכולים לדבר כאן עד מחר, על חינוך ועל תקציב, העובדה היא שהיום מבחינתי אין חינוך ואין הסברה ואלה שיש, הם לא אפקטיביים.
ענבל גבריאלי: ותקציב בשבילי הוא לא מענה.
ענבל גבריאלי: עכשיו הפתרונות הם קודם כל, אני חושבת שאנחנו נוהגים, אני לא יכולה אפילו לומר אוזלת יד, אנחנו פשוט לא עושים שום דבר.
ענבל גבריאלי: דיבר מקודם יואל על מנהלי בתי-ספר שלא יודעים איך להתמודד.
ענבל גבריאלי: אני פעם אחת היתה לי פליטת פה, במירכאות אני אומרת, כי בעיני זה לא היתה פליטת פה.
ענבל גבריאלי: אמרתי שאם תלמידים ידעו שיכולה מחר בבוקר להיות איזו שהיא בדיקת שתן אקראית בבתי-הספר, אף אחד לא יעז.
ענבל גבריאלי: אף אחד לא יעז להשתמש מקל וחומר להכניס לכותלי בית-הספר.
ענבל גבריאלי: אז כולם קמו וצעקו ודיברו על הזכות לפרטיות ועל צנעת הפרט ועל פגיעה בזכויותיהם של הילדים.
ענבל גבריאלי: אתם יודעים מה, אני בעד זכויות.
ענבל גבריאלי: אני בעד זכויות יסוד, אני חושבת שזה דבר שהוא בנשמת אפנו בכל משטר דמוקרטי.
ענבל גבריאלי: ברגע שנתחיל לפגעו בזה, הכל כאן יתמוטט, אבל יש לזה גבול.
ענבל גבריאלי: שום זכות אינה מוגנת באופן אבסולוטי.
ענבל גבריאלי: וכמו שאמר פעם השופט ברק על חופש התנועה שלנו, שחופש התנועה שלנו נגמר במקום בו מתחיל האף של חברנו.
ענבל גבריאלי: אז כאן אנחנו צריכים לבדוק מה יותר חשוב לנו.
ענבל גבריאלי: אם אנחנו רוצים להתיפייף ולהגן על הזכויות האלה באופן מוחלט, או שאנחנו מתחילים לטפל.
ענבל גבריאלי: אז אני לא אפרוס כאן עכשיו איזה שהיא משנה סדורה ותכנית איך אני מטפלת בכל בעיית הסמים במדינת ישראל, כי האמת היא שאין לי כזו משנה סדורה, ככה ומפורטת.
ענבל גבריאלי: אבל זו רק דוגמה.
ענבל גבריאלי: הדבר האחרון שאני מסיימת אתו והיתה ליושב-ראש, לחבר-הכנסת חזן ולי שיחת קצרצרה לפני הדיון.
ענבל גבריאלי: דיברנו על תחליף לסם, על ה- "סובוטקס", שזה תחליף סם, עד כמה שאני הבנתי ונפגשתי עם אנשי מקצוע שעובדים עם זה, שזה תחליף סם שהוא טוב יותר מהמתדון או מהאדולן, או שזה בכלל אותו דבר.
ענבל גבריאלי: כי בעצם זה מאפשר לכם לחזור לחיים.
ענבל גבריאלי: אבל לא על זה אני רוצה לדבר, אני רוצה לדבר על זה שלפני בערך עשרה חודשים כשנפגשתי עם אותו דוקטור שאשה מהצפון, שעובד עם תחליף הסם הזה, אמרתי לו "אם כבר זה מאושר על-ידי משרד הבריאות".
אלי בן-שטרית: אנחנו רוצים גמילה, למה לתת תחליף.
ענבל גבריאלי: אני מסכימה אתך.