GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון גולן: ועובדה ציינת, יש לנו מאה ומשהו אלף ספורטאים רשומים, לא יותר מזה.
רון גולן: במקום לא מכובד.
רון גולן: הדרך לשפר את זה היא דרך משותפת, שלכם בכנסת, בעזרת התרה ואפשרויות יותר של כלים לאפשר יותר לאנשים להגיע לפעילויות האלה, לאפשר יותר מתקנים, ובדרך הזאת גם לאפשר להביא גם בני נוער או אנשים אחרים שיש להם בעיות של התמכרויות שונות להשתמש נכון בכלים שתיארתם עכשיו במהלך הדיון הזה.
סימון דוידסון: תודה רבה ד"ר גולן.
סימון דוידסון: משרד הרווחה נמצאים פה?
סימון דוידסון: אני יכול לקבל ממך עמדה על הנושא של ספורט ורווחה לנוער בסיכון?
נציגת רווחה: אני מחליפה את מנהלת התחום הרלוונטית ממש בהתראה קצרה, אז אני אגיד כל מה שאני יודעת בחלק שלנו.
נציגת רווחה: בעקרון משרד הרווחה מאמין בספורט ככלי לצמצום התנהגות סיכונית.
נציגת רווחה: לכן בכל המסגרות האינטנסיביות שלנו, כמו מיתרים, מפתנים, מרכזי עדי יש תכניות ספורט כחלק בשגרה של פעילויות המסגרת.
נציגת רווחה: יש גם חדרי כושר, יש מגרשי ספורט, יש ליגת כדורגל של כל המפתנים והמיתרים.
סימון דוידסון: מה זה מפתנים ומיתרים?
נציגת רווחה: זה סוג של בתי ספר לנוער נושר.
נציגת רווחה: זה רק בני נוער שנמצאים במצבי סיכון.
נציגת רווחה: וזה נמצא בפריסה ארצית.
סימון דוידסון: אתם מפעילים את זה דרך עמותות?
נציגת רווחה: כן, אנחנו בודקים אפשרות עכשיו להמשיך התקשרות עם הגל שלי, שזו היתה התקשרות, אז בודקים את האפשרות.
סימון דוידסון: לא בודקים, זה קורה.
נציגת רווחה: אני הבנתי שהסתיימה ההתקשרות.
סימון דוידסון: עכשיו יש תכנית הרבה יותר גדולה.
סימון דוידסון: וגם התכנית של זיו נעורים.
סימון דוידסון: זה אותו רעיון.
נציגת רווחה: נכון.
נציגת רווחה: בנוסף לזה יש לנו במסגרת מרחב תמיכות מבחינה תקציבית אפשרות להגיש בקשות לרכישת ציוד ספורט, שיפוץ מגרשי ספורט, חדרי כושר, בסכום של עד מאתיים חמישים אלף שקלים.
סימון דוידסון: לשפץ למי?
סימון דוידסון: למסגרות?
נציגת רווחה: כן, למסגרות שהזכרתי קודם.
סימון דוידסון: ותכניות של חוגים לילדים שאין להם תקציב לשלם על חוגי ספורט?
סימון דוידסון: פעם היה דבר כזה.
נציגת רווחה: אני מניחה שזה במחלקה לשירותים חברתיים אבל זה לא התחום שלי.
נציגת רווחה: אני ממש באגף קהילה במינהל תקון, זה מינהל אחד מתוך כמה מינהלים בתוך המשרד.
נציגת רווחה: אני לא בקיאה בזה.
סימון דוידסון: יש פה מישהו בשולחן הזה שעוד רוצה להוסיף?
אורית שפירו: בוקר טוב, אורית שפירו, מנהלת תחום בכירה באגף המניעה הרשות הלאומית לבטחון קהילתי, במשרד לבטחון הפנים.
אורית שפירו: בת שבע, זו ההזדמנות שלי גם להגיד לך תודה על כל השנים.
אורית שפירו: צודק עופר שדיבר על מחקרים רבים שמצביעים על הקשר בין הספורט לבין מניעה וצמצום של התנהגויות סיכון בכלל, ושימוש בחומרים פסיכואקטיביים בפרט.
אורית שפירו: והדוגמא שנתת בהתחלת הדרך היתה מאוד נכונה, של המודל האיסלנדי בשנות התשעים, שבני הנוער באיסלנד הובילו בכל אירופה במדדים של שימוש באלכוהול, שימוש בקנאביס, וטבק, שאנחנו מדברים על ירידה מארבעים ושניים אחוז של שתיית אלכוהול לחמישה אחוז, שימוש בקנביס משבע עשרה לחמישה אחוז, ועישון סיגריות מעשרים ושלושה לשלושה אחוז.
אורית שפירו: צריך לקחת בחשבון שעיקר התכנית התבססה על הספורט, אבל היא גם דיברה על השלכות של חקיקה ושל עבודה עם הורים, שצריך לקחת את זה בחשבון.
אורית שפירו: לנו יש מאתיים שלושים וחמישה מנהלים יישוביים הפרוסים בפריסה ארצית בארץ, הנותנים מענים גם למועצות, ליישובים, מגזר יהודי, מגזר ערבי.
אורית שפירו: ואני מבקשת לציין שאכן המנהלים היישוביים שלנו מציעים מאות תכניות בקהילה, במניעה ראשונית ושניונית לבני נוער, בשיתוף עם החינוך ועם הרווחה, השותפויות שלנו הן מלאות, מאתרים בני נוער, קבוצה של חמישה עשר, עשרים בני נוער, חטיבת ביניים וחטיבה עליונה שצריכים לקבל איזה שהוא חיזוק, כשהאלמנט בספורט המרכזי מבחינתנו זה פעילות תהליכית, לא חד פעמית, פעילות שמובלת על ידי מודל לחיקוי, כשבדרך כלל אנחנו מבקשים שני פונקציות: גם המדריך ספורט באשר הוא, בין אם זה אופניים, כדורסל, כדורגל, ריקודים לבנות, ואיזו שהיא פונקציה של כישורי חיים.
אורית שפירו: כלומר זה לא ספורט בפני עצמו.
אורית שפירו: זה גם לדבר על ההשלכות.
אורית שפירו: מה קורה כשהפסדתם, ומה קורה כשהצלחתם.
אורית שפירו: מה קורה כשאתה מתוסכל, כשמשהו קרה לך.
אורית שפירו: זה המקום שהוא הערך המוסף של העבודה שלנו.
אורית שפירו: הבסיס הוא עבודה תהליכית לאורך כל השנה.
אורית שפירו: המנהלים היישוביים שלנו נמצאים בשולחנות עגולים, ביחד עם נציגים גם של משרד החינוך, על הרצף של פעילות תוך בית ספרית, בקשר חזק מאוד עם שפ"י, או חוץ בית ספרית עם מינהל חברה ונוער.
אורית שפירו: עם משרד הרווחה גם במפתנים ובכל המסגרות שלהם.
אורית שפירו: והעבודה נעשית על פי רוב, כל השמות האלה מאוד מוכרים, עוגן לחיים, שמזמן לא שמענו על העשייה שלהם, אבל המון שנים עשו עבודה מאוד משמעותית בים.
אורית שפירו: והגל שלי.
אורית שפירו: ופונקציות אחרות ועמותות אחרות שעוסקות בספורט.
אורית שפירו: הם חוברות למנהלים היישוביים שלנו, ובהתאם לצורך ולמאפיינים הספציפיים של החברים באותה קבוצה, בונים את ההתערבות.
אורית שפירו: לא הפוך.
אורית שפירו: יש כאן אלמנטים מגזריים, מגדריים, דתיים, חילונים, מה המקום במגזר הערבי, שיש שם אולי איזה אלמנט דתי, על מה מתלבשים.
אורית שפירו: יש כאן כל כך הרבה לאמנטים שצריך לקחת בחשבון כשבונים קבוצה.
אורית שפירו: המכנה המשותף לכל מה שנאמר כאן זו ההבנה שהספורט יש בו כוח מאוד מאוד משמעותי לפיתוח החוסן, להבנה של איך אני מתמודד, כהשכלה בפעילות ספורט על אתגרים שמאפיינים אותי במניעת שימוש בסמים, אלכוהול, טבק וכיוצא בזה.
אורית שפירו: והאלמנט החשוב והמשמעותי מאוד הוא גם הראייה וההבנה של הפעילות החוץ-בית ספרית, בעיקר בשעות הערב המוקדמות והמאוחרות.
אורית שפירו: גם כחלופה לשוטטות ולפעילות סיכונית אחרת.
סימון דוידסון: קודם כל זה דברים, אני לא ידעתי את זה.
סימון דוידסון: אני מתעסק שנה שלמה בעולמות של ספורט, לא רק כספורט תחרותי, ספורט כקהילה, ספורט למניעה וכדומה, ולא ידעתי את הדברים, אחרי זה אני אשב איתך להבין יותר.
סימון דוידסון: אנחנו בעוד חמש דקות צריכים לסיים.
אפרת לאופר: דברים מאוד מאוד נכונים, לקחת ילדים כאלה למצב עכשיו של משחק, התחרות וההישג הוא קריטי מאוד.
אפרת לאופר: אני רוצה להגיד רק משהו לטובת אותו מורה לחינוך גופני, מאמן, ומי שמוביל.
אפרת לאופר: הדמות שמובילה.
אפרת לאופר: כי זה לא רק לדבר על ספורט, צריך לזכור גם שאלו שמובילים צריכים להיות בעלי ידע ורקע ורמה אישית מאוד גבוהה.
אפרת לאופר: כי זה לא רק לבוא ולשחק עכשיו כדורגל, וצריך להיות בעל רקע חזק לליווי של ילד מבחינה רגשית.
סימון דוידסון: סיגל טולדנו, הנהלת גשר, בבקשה.
סיגל טולדנו: אני מהנהלת הנהגת ההורים הארצית.
סיגל טולדנו: בוקר טוב לכולם.
סיגל טולדנו: אני רק רוצה להגיד באמת משהו שאולי טיפה בכיוון אחר, והוא אולי ממוקד יותר למערכת החינוך, בעמדה שלנו כהנהגת ההורים הארצית.
סיגל טולדנו: אנחנו כבר הרבה מאוד זמן פונים למשרד החינוך בבקשה לשנות את מערכת הלימודים, שבכל יום לפחות תהיה שעת פעילות גופנית, ולא עשרים דקות כמו שאמרתם, כי זה בטח לא מספיק.
סיגל טולדנו: אנחנו בדיוק נמצאים ביום של שביתה, יום עצוב מאוד למדינת ישראל, שבו אנחנו זועקים רק את שכר המורים, כאילו זה רק מה שחשוב.
סיגל טולדנו: התנהגויות סיכוניות ומוגנות הילדים זו אחת הבעיות הכי קשות שלנו במערכת החינוך היום, שלא יודעים לפתור אותה, וכולם פה דיברו על זה וכולם יודעים שיש פתרון מאוד מאוד פשוט ליישום, שזה פעילות גופנית ושיעורי ספורט לילדים, שאנחנו לא מקבלים היום במערכת החינוך.
סיגל טולדנו: ואנחנו זועקים לזה.
סיגל טולדנו: ואני מאוד אשמח שמהוועדה הזו תצא גם קריאה למנכ"לית משרד החינוך, לחזק את עמדתנו, לשנות את מערכת הלימודים, גם אם זה על חשבון מקצועות ליבה, ולהוסיף שיעורי ספורט למערכת.
סיגל טולדנו: מילה אחת על הגיל הרך, הרבה לא מודעים לזה, אבל בגיל הרך, למרות חוזרי מנכ"לים שנים אין בכלל שיעורי ספורט.
סיגל טולדנו: שיעורי הספורט היחידים שיש במערכת החינוך בגני הילדים הציבוריים, שיעורי ספורט שנחשבים לתל"ן, תכנית לימודים נוספת, במימון ההורים.
סיגל טולדנו: ילדים בגיל הרך לא מקבלים פעילות גופנית, אלא אם ההורים משלמים עליה.
סיגל טולדנו: זו אמירה קשה מאוד, שהרבה לא מודעים אליה.
סיגל טולדנו: הגננות התרגלו לאורך השנים שהן לא מחוייבות להפעיל את הילדים בגנים בדרך אחרת כפי שקבעו חוזרי מנכ"ל הישנים, וההורים משלמים על שיעורי ספורט, והגיע הזמן שגם לדבר הזה יהיה שינוי.
סיגל טולדנו: ואנחנו מאוד נשמח שהוועדה תתמוך בעמדות האלה שלנו.
סימון דוידסון: אני אגיד לך שני דברים סיגל.
סימון דוידסון: אחד לגבי הגיל הרך.
סימון דוידסון: אני בדעה, ואני מנסה לקדם את זה, שאותן מורות שלומדות גיל הרך יהיה להן חלק מהלימודים גם אפשרות להעביר שיעורי ספורט.
סימון דוידסון: זו תכנית יותר מצומצמת ממורה לחינוך גופני, אבל מורה לגיל הרך תוכל גם להעביר את הנושא הזה של שיעורי הספורט.
סימון דוידסון: ולגבי השיעורים הנוספים בבתי הספר, אני בדעה שלי דווקא להשקיע יותר כסף בפעילות אחר הצהריים, לאפשר לילדים אחר הצהריים לעשות חוגים.
סימון דוידסון: אני קורא לזה תכנית של חוג לכל ילד.
סימון דוידסון: אבל לא דווקא במסגרת של בתי הספר, כי היא עולה המון המון כסף.
סימון דוידסון: מדובר על כמעט שני מיליארד שקל אם רוצים עוד שיעור אחד של חינוך גופני לכל מערכת החינוך בבתי הספר.
סימון דוידסון: תודה רבה סיגל.
סימון דוידסון: אני רוצה לסכם.
סימון דוידסון: קודם כל אני מאוד שמח על הדיון הזה.
סימון דוידסון: אני העליתי את הנושא הזה גם פה בוועדה לפני מספר שבועות, ואני רוצה להגיד תודה רבה לחבר הכנסת רם שפע, יושב ראש הוועדה, שבעצם גייס את הדיון הזה.
סימון דוידסון: הדיון הזה הוא חשוב, הוא רק התחלה, ואני רוצה להגיד לכם שדיון כזה אני עושה בכל וועדה בכנסת.
סימון דוידסון: באמת זה הדגל שלי, זה מה שאני מאמין.
סימון דוידסון: משם הגעתי.
סימון דוידסון: דיברתם פה על נושא של ספורט כמניעה.
סימון דוידסון: אז אני אספר לכם שאני עליתי לארץ בשנת 72' מליטא, למרות שאני נראה אחד מחטופי תימן כמו שאתם רואים.
סימון דוידסון: יש לי שני הורים רופאים, ובזמנו לא היה נושא של ריטלין, ולא בדקו מה זה קשב ומה זה ריכוז.
סימון דוידסון: אבל ההורים שלי הבינו שכנראה יש להם ילד שצריך איזו שהיא עזרה, והפתרון היה ספורט.
סימון דוידסון: ושמו אותי במסגרת של שחיה, והייתי שחיין כל החיים.
סימון דוידסון: עד יום לפני הצבא אבא שלי לא ויתר, מהחדר ניתוח הוא היה מתקשר לראות אם הלכתי לאימון שחייה.
סימון דוידסון: ואני מודה לו על זה, ואני יודע שזה מה שהציל אותי מלהגיע למקומות שלא צריך להגיע, וגם לסיים בית ספר כמו שצריך.
סימון דוידסון: ואחרי זה ללמוד לימודים אקדמיים.
סימון דוידסון: אני באמת מאמין בזה.
סימון דוידסון: אני מאמין שהספורט, קודם כל זה המראה של מדינת ישראל.
סימון דוידסון: נורא נהנים לראות שזוכים במדליות אולימפיות, והצלחות.
סימון דוידסון: זה נורא כיף.
סימון דוידסון: כשאני הגעתי לכנסת בתפקיד יושב ראש איגוד השחייה בישראל, וחבר ועד אולימפי, והייתי אמור לנסוע לטוקיו.
סימון דוידסון: וקרה מה שקרה עם הנורבגי, והגעתי לכנסת, ולא נסעתי למשחקים האולימפיים.
סימון דוידסון: וזכינו בארבע מדליות.
סימון דוידסון: ואני אמרתי זה הדבר הכי גרוע שיכול לקרות לי.
סימון דוידסון: למה, כי כל החברי כנסת, אני התחלתי לדבר על הספורט, על הספורט, וכל החברי כנסת אמרו לי מה אתה רוצה, זכינו בארבע מדליות, ואני בפנים יודע שזה בדיוק הפוך.
סימון דוידסון: המדליות האלה לא משקפות על המצב של הספורט במדינת ישראל.
סימון דוידסון: על החוסר של המתקנים, על מעמד המאמן, על התקציבים העלובים שיש לאגודות הספורט ולאיגודים.
סימון דוידסון: דיברנו על כל מיני נתונים, אז מבחינת תקציב המדינה, פחות משתי עשיריות התקציב של מדינת ישראל הולך לספורט.
סימון דוידסון: פחות משתי עשיריות.
סימון דוידסון: בכל העולם מדובר על שניים פלוס אחוזים מתקציב המדינה.
סימון דוידסון: אז אנחנו מדברים על מתקנים, איך נבנה מתקנים.
סימון דוידסון: אין כסף למתקנים.
סימון דוידסון: וגם כשיש כסף, עד שאפשר לבנות את המתקן זה שבעה מדורי גהינום, עם כל הבירוקרטיה.
סימון דוידסון: אז כשאנחנו מדברים פה כולנו אנחנו מבינים את הנושא של מה הספורט יכול לעשות בשביל החברה הישראלית.
סימון דוידסון: ואני מדבר גם על החברה הערבית, כי היא חלק מהחברה הישראלית.
סימון דוידסון: אנחנו מדברים, אני יושב עם יואב סיגלוביץ, סגן השר, והוא מבין אותי כבר, וזה יהיה חלק מהתכנית העתידית.
סימון דוידסון: הספורט יכול להוריד את מקרי הפשע והאלימות והסמים והאלכוהול, בעיקר במקומות הכי קשים, ובמיוחד לילדים עם הבעיות הכי קשות.
סימון דוידסון: צר לי שאנחנו נמצאים עכשיו במצב פוליטי, כי אני באמצע מיליון תכניות, של חוג לכל ילד, ועמותות, אני באמת, היה תהליך מדהים של הממשלה הזאת, ושלי באופן פרטי בספורט.
סימון דוידסון: אבל אנחנו נחזור ויותר חזקים, ואני מקווה שנוכל להשלים את זה.
סימון דוידסון: הנושא של שולחן עגול, זה החלום שלי, שבסוף ישבו, כל אותם אנשים שמבינים את הדבר הזה, כל המנכ"לים והסמנכ"לים והאנשים שמובילים, אם זה במשרד לבטחון פנים, ומשרד הבריאות ומשרד הבטחון גם חלק מזה, ומשרד הספורט ומשרד הרווחה ומשרד החינוך, ישבו, יבינו, אתה תביא מאה מיליון, אני אביא מאתיים מיליון.
סימון דוידסון: אנחנו נעשה בסוף קופה מאוד גדולה למען הדבר הזה.
סימון דוידסון: כי בסוף, מה שנשקיע עכשיו, אז הילדים שלנו יותר בריאים בנפשם ובגופם, והנכדים שלנו יותר בריאים.
סימון דוידסון: וגם יהיו יותר הישגים.
סימון דוידסון: מה לעשות, אם יהיו יותר ספורטאים גם יהיו יותר הישגים.
סימון דוידסון: והתלמידים יהיו יותר רגועים.
סימון דוידסון: אנחנו מבינים מה הדבר הזה עושה לילדים.
סימון דוידסון: וזה הדבר החשוב בסוף שלמדינת ישראל יהיו את הכלים.
סימון דוידסון: וגם החברה החרדית פונים אליי המון, ויש פעילות שמתחילה בחברה החרדית, היא מפתיעה אותי.
סימון דוידסון: הייתי בבני ברק באירוע של חרדים, היו שם אלפיים ילדים, מלא הורים, אירוע גדול של קפוארה, בעולם החרדי.
סימון דוידסון: זה היה מדהים לראות את זה.
סימון דוידסון: ופנו אליי הורים, חרדים, כי דיברתי שם על הנושא של הספורט, ומתחברים אליי, ובאו אליי אפילו חבר'ה שלומדים בישיבות, ולא האמנתי שהרבנים מאשרים להם ללכת לפעילות ספורט כדי לעזור להם בלימודים.
סימון דוידסון: הרב אומר לילד אתה צריך ללכת לספורט.
סימון דוידסון: רק אם תוציא מרץ אתה אחרי זה תהיה תלמיד יותר טוב.
סימון דוידסון: וזה אדיר היה לשמוע את זה.
סימון דוידסון: אז אנחנו נעשה את השינוי הזה שלב אחרי שלב, מדרגה אחרי מדרגה, ונצליח למען הילדים שלנו.
סימון דוידסון: אז אני נועל את הוועדה, ואומר תודה לכולם.
סימון דוידסון: שיהיה יום טוב.