GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רם שפע: ביקשנו ממשרד הרווחה נתונים רשמיים ותוצאות של מחקר הערכה לצעירים במצב סיכון שמעידים על מצוקות נפשיות, דכאון, חרדה, שימוש בסמים, שמהווים חסם ופוגעים בתחומים שונים של החיים.
רם שפע: לא קיבלנו מענה ממשרד הרווחה על זה.
רם שפע: הילה אז התייחסה לזה.
רם שפע: ומשרד הבריאות לא קיבלנו עדיין את הדו"ח של שנת 2021 על כמות הפניות לחדר מיון בצל מצוקות נפשיות, מגיל שמונה עשרה ומעלה.
פאולה רושקה: פניתי בבקשה אצלנו, אגף מידע שאוסף את הנתונים מכלל חדרי המיון, מקבל אותם ומרכז אותם.
פאולה רושקה: אבל עדיין היו מספר בתי חולים שלא העבירו את הנתונים.
פאולה רושקה: ברגע שזה יהיה, אני אעביר לכם את הכל.
פאולה רושקה: אני מקווה תוך שבוע שבועיים.
רם שפע: אני מבין שיש תוצאות של מחקר והערכה שמשרד הרווחה עושים.
רם שפע: יש לכם נתונים מהמחקר הזה?
אהרון שבי: כן, בעיקרו של דבר אנחנו באופן קבוע עושים איסוף של נתונים, אפרופו צעירים, אחת לשנה, והנתונים האלה הועברו בהקשר הזה.
אהרון שבי: השאלה מה בדיוק החלק שחסר, מעבר למחקרים אחרים שנעשים.
רם שפע: במידה ויש מידע שלא הגיע אלינו, נעשה בדיקה בצורה יותר מקיפה.
רם שפע: דיברנו אז על כל מה שקשור למצבים נפשיים של אוכלוסיית צעירים קצת יותר בוגרת.
רם שפע: גם צעירים, גם סטודנטים.
רם שפע: יש כמה מאות אלפים כאלה.
רם שפע: ואני מבין שענו במל"ג-ות"ת שקיים מענה כזה.
רם שפע: אבל אני יודע להגיד שהוא רחוק רחוק מלספק.
רם שפע: זה גם משהו שקשור למוסדות האקדמיים.
רם שפע: רשות הצעירים אולי יכולה לעזור לספק מענים דרך מרכזי הצעירים ברשויות.
רם שפע: הרשויות המקומיות יכולות לתת מענים.
רם שפע: אבל זה ברור שברגע שאתה יוצא מהמסגרת הבית ספרית, ומסיים את השירות הצבאי או הלאומי, המענים הם מאוד מאוד דלים.
רם שפע: כמדינה, כמסגרת.
רם שפע: וגם התשובות שקיבלנו, טוב שענו לנו, אבל בעיניי המצב עוד רחוק מלהיות טוב.
רם שפע: אותם צעירים שמוצאים את עצמם מתמכרים, בין אם זה להימורים, או לקנביס או לכל סם אחר, או שיש להם מצבים אחרים נפשיים שהם צריכים עזרה, ואנחנו יודעים שזה הולך וגואה לצערנו.
רם שפע: המערכת לא יודעת לתת מענה מספיק טוב.
רם שפע: ואם סטודנטים צריכים לחכות חודשים למענה שהמוסד נותן להם אז המצב שלנו חייב להשתפר בנושא הזה.
רם שפע: דיברנו המון על כל מה שקורה בתוך מערכת החינוך.
רם שפע: על כל מה שנוגע למצבים הנפשיים.
רם שפע: זה מבחינתי נושא שלם, ואולי הכי חשוב פה.
רם שפע: אני עדיין חושב שהמענים שקיימים כיום הם נקודתיים מידיי, והם בכל מיני ציונים ספציפיים של ימים.
רם שפע: בכל מה שנוגע גם ליכולת להכשיר את המורים בצורה יותר טובה, להתמודד עם המצוקות הנפשיות.
רם שפע: וגם על המוסדות להכשרת מורים, שיכולים לעסוק בזה בצורה הרבה יותר טובה.
רם שפע: זה לא קשור למשרד החינוך, אלא קשור למסגרת היותר רחבה.
רם שפע: כדי שכל מורה שנכנס לתוך המערכת יבין שחלק ניכר מהאתגרים שהוא מתמודד איתם, וגם ככה למורים קשה והם מתמודדים עם מצוקות, יהיה היכולת שלו לתת קשב ומענים למצוקות נפשיות, וקצת פחות צורך בציונים והישגים לימודיים, שזה בדרך כלל רק מייצר עוד ועוד לחץ, ואני לא בטוח שהתרומה של זה והתמורה של זה היא מספיק חשובה כדי להמשיך ולאתגר אותם.
רם שפע: אני אומר את זה כאמירה כללית, זו לא ביקורת ספציפית.
רם שפע: באופן כללי אני חושב שמשרד החינוך צריך לעשות עוד ועוד מהלכים כדי להרחיב את הטיפול.
קרן רוט איטח: קודם כל אחת התכניות המרכזיות שהשנה המרכז שם לנגד עיניו בנושא של למידה רגשית חברתית, כשכל הרעיון הוא באמת, לנוכח המציאות הקיימת, זה לשים את ההיבטים הרגשיים על סדר היום, בכל הרבדים.
קרן רוט איטח: גם של הצוותים החינוכיים, גם של ההורים וגם של התלמידים.
קרן רוט איטח: יש גם שיתופי פעולה עם המוסדות להכשרת מורים, כדי להכשיר אותם גם במסגרת הלמידה לתוך השיח ולתוך המענים הרגשיים חברתיים.
קרן רוט איטח: פעם אחת נסתכל על הצוותים החינוכיים כסובייקטים, ולא רק ככאלה שמעבירים מסרים לילדים, אלא שנייה מה קורה אצלם מבחינה רגשית, מה קורה אצלם ביכולת שלהם באתגרים שגם הם מתמודדים איתם בחיים האישיים שלהם, ופעם שנייה זה מתוך המקום שהוא גם מסוגל להכיל את הילדים.
קרן רוט איטח: אז נאמר שהמשרד באמת במקום אחר בנושא הזה, מהבחינה המערכתית, מעבר ליוזמה מקומית.
קרן רוט איטח: זו תנועה שהיא מתקדמת, ייקח לה זמן, אבל זה המקום שלנו במשרד, ואת זה צריך להפנים.
קרן רוט איטח: זה מקום שנותן להיבטים הרגשיים, שלא היה בעבר.
אהרון שבי: אני רוצה להוסיף בהקשר של צעירים, במובן הזה, אפרופו אי קבלת טיפול, בסופו של דבר יש איזה פיצול מבחינת משרד הרווחה בין בני נוער ובין צעירים.
אהרון שבי: נכון להיום כאלפיים שלוש מאות צעירים מטופלים באופן ייעודי במערכות השונות, סביב בעיקר קנביס ואלכוהול, והמספרים כמובן רחבים יותר, אבל לא ניתן לציין שאין איזו שהיא עבודה בהקשר של האוכלוסייה הזאת, כולל המערכות הייעודיות החוץ ביתיות שממש נותנות מיקוד לאוכלוסיה של צעירים.
אהרון שבי: יש דרך, אבל אם נשים את זה על משהו יותר מאוזן מהבחינה הזאת שניתן מענה ייעודי.
אהרון שבי: מענה נפרד ניתן לבני נוער.
אהרון שבי: זו כבר סוגיה אחרת עד גיל שמונה עשרה, כולל שבעים וארבע יחידות ספציפיות שנותנות את המענה הזה.
אהרון שבי: שוב, המספרים, כמו שאני אומר הם עדיין גדולים יותר בנושא הזה,
רם שפע: יש ירידה בעלייה או יש ירידה במספרים?
אהרון שבי: בסופו של דבר המספרים יציבים.
אהרון שבי: אני אומר שישנה אוכלוסיה נוספת של בני נוער ושל צעירים שלא מקבלת את הטיפול ברגע זה.
אהרון שבי: אבל עדיין יש איזה שהוא בסיס שאיתו אפשר לעבוד.
אהרון שבי: הרחבת המערכת הטיפולית הייעודית לאוכלוסיה של בני נוער, נקודה אחת, וצעירים נקודה אחרת, יכולה אולי לקרב אוכלוסיות נוספות לטיפול.
אהרון שבי: אבל אנחנו לא פועלים בחלל ריק.
אהרון שבי: לציין שאין מענים במובן הזה, זה לא נכון.
רם שפע: לא שמעת אותי ולא תשמע אותי אומר שאין מענים, אלא רק שצריך לחזק אותם.
רם שפע: אני אשמח לשמוע את המשרד לבטחון פנים, את רב פקד אילן מלכא, בבקשה.
אילן מלכה: בוקר טוב, רציתי להתייחס קודם כל לנושא של משככי כאבים, שדובר עליו קודם.
אילן מלכה: קודם כל בעקבות הדיון שנערך כאן בכנסת אני התחברתי לד"ר רוני ברקוביץ ממשרד הבריאות, ואנחנו עשינו ביחד שיתוף זום שרוני ניהל את הדיון הזה בזום עם בתי מרקחת, ונציגים מקופות החולים, ויחד איתי כנציג המשטרה, על מנת לראות מאיפה זולגים משככי הכאבים האלה לשוק.
אילן מלכה: ולכן גם עודדתי כן לפנות וכן להגיש תלונות.
אילן מלכה: ואני אפילו שמח לבשר שבמהלך הדיון אני מקבל מייל שהוגשה תלונה בנושא מסויים, ואנחנו מטפלים.
אילן מלכה: כבר יש מודעות בקרב הקב"טים בקופות החולים ובתי המרקחת וכו', וזה עושה את שלו.
אילן מלכה: אז קודם כל אני מודה למשרד הבריאות על היוזמה, ולד"ר רוני ברקוביץ, שהוא ניהל את זה, וזה חשוב מאוד.
אילן מלכה: במקביל ביקשתי מרוני שישלח לי את אותה מצגת שהוא הציג כאן בכנסת בנושא משככי כאבים, ואנחנו העברנו את המצגת לנציגים שלנו בחוליית המניעה וההסברה.
אילן מלכה: קודם חברת הכנסת ענבר בזק ציינה את החשיבות של מניעה והסברה.
אילן מלכה: ולכן אנחנו, כמו שציינתי בדיון הקודם, נערכים ליציאה לקיץ.
אילן מלכה: ואנחנו שילבנו את נושא משככי הכאבים במצגת הארצית לבני נוער בנושא סמים.
אילן מלכה: כך שגם בני הנוער יקבלו את האינפורמציה ואת הסיכונים בנושא של פנטה וכל מיני דברים נוספים שקיימים, כדי שחלילה לא יתפתו להשתמש בדברים האלה.
אילן מלכה: אני חושב שזה דבר מאוד מאוד חשוב.
אילן מלכה: זה צמח בעקבות הדיון הזה כאן בכנסת.
אילן מלכה: אז תודה רבה.
רם שפע: מצויין.
רם שפע: נקווה שנצמיח פה עוד תהליכים.
אילן מלכה: בנושא אכיפה אנחנו גם פועלים, אני כרגע לא יכול לפרט, אבל זה הגביר לנו מודעות.
רם שפע: תסביר, אתה לא צריך לפרט במספרים, אבל מה, אוכפים יותר?
אילן מלכה: אנחנו בעקבות הדיון, ובעקבות החשיפה, בעקבות ההבנה שקיימים משככי כאבים ונמכרים גם לקטינים, יתכן מאוד, אנחנו פועלים כדי לחשוף את הדברים האלה.
אילן מלכה: ואני חושב שזו תולדה מהדיונים כאן, זה הגביר אצלי ובמחלקת הנוער את המודעות בנושא הזה, וכמו שאמרתי גם בפן המניעתי אנחנו פועלים וגם בפן האכיפתי.
רם שפע: אני אגיד בהזדמנות זו אילן, לקראת סוף המושב, ברוח טובה, שמכיוון שכמה פעמים היה לי קשה לקבל את התגובות הרשמיות של המשטרה, ככה איזו הקראה מדף של הנתונים, באמת עכשיו, אני אומר ברצינות שאני שמח מאוד לשמוע שגם יש דברים שהוועדה מעוררת ואתם מבינים שיש, באמת, נקודות אפלות או חשוכות שלא הספקתם לראות, ואתם נותנים להן מענה יותר טוב.
רם שפע: זו היתה מחמאה, ואני שומר לעצמי את הזכות לפעם הבאה לנזוף שוב.
רם שפע: אנחנו נעבור עכשיו לסיגל שפיץ טולדנו מהנהגת ההורים הארצית.
רם שפע: אני שמח מאוד לתת לך זכות דיבור פה.
סיגל טולדנו: בוקר טוב, אני רוצה לברך את המהות של הישיבה הזאת, כפי שאמרת בהתחלה.
סיגל טולדנו: זה בדיוק מה שאנחנו מרגישים.
סיגל טולדנו: אנחנו נפגשים בהנהגת ההורים הארצית עם כל כך הרבה גורמים, ועדות כנסת וכו', מדברים מדברים, ובסוף אנחנו לא רואים את התוצאות.
סיגל טולדנו: אז באמת אני מברכת על הוועדה הזאת, והלוואי שזה יעשה כאן שינוי.
סיגל טולדנו: אני רוצה להגיד כמה דברים באופן כללי.
אלון טל: אני רק רוצה לציין שיש לי ועדת משנה קטנה, ואנחנו נעשה בדיוק את אותו הדבר, כי למדנו מחבר כנסת יותר מנוסה.
סיגל טולדנו: אני לא אתייחס לעניין ספציפי שקשור להתמכרות כזו או אחרת, כי במבחן המציאות בסוף אנחנו באמת רואים את התוצאות בילדים שלנו, של כולנו.
סיגל טולדנו: מכורים בדרך כזו או אחרת, או למסכים, או לאוכל, או לסמים, או לאלכוהול.
סיגל טולדנו: ולצערנו אנחנו לא רואים את הגרפים שבעצם מביאים אותנו למקום טוב יותר.
סיגל טולדנו: מסיבה אולי מאוד פשוטה, אני מתחברת רגע לדברים שאמרה חברת הכנסת בזק בהתחלה.
סיגל טולדנו: היא דיברה על תחושה שאין פיקוח בשטח.
סיגל טולדנו: אנחנו יודעים להגיד את זה היום בוודאות.
סיגל טולדנו: אנחנו בשיחות קבועות עם משרד החינוך.
סיגל טולדנו: אנחנו מדברים על זה.
סיגל טולדנו: אין פיקוח.
סיגל טולדנו: יש תכניות מהממות, יש מלא מוטיבציה.
סיגל טולדנו: יש אנשים נהדרים במשרד היום.
סיגל טולדנו: באמת.
סיגל טולדנו: גם בשפ"י, גם המנכ"לית החדשה, גם השרה.
סיגל טולדנו: בסוף השטח בוער.
סיגל טולדנו: אנחנו ההורים רואים את התוצאות שלנו על בשרנו, על הילדים שלנו.
סיגל טולדנו: הרבה מאוד פרסומים על אלימות וכו', דו"חות של עלם, הכל עולה, האלכוהול, הסמים וכו', אבל בסוף אין ניהול של הנתונים.
סיגל טולדנו: ובאמת השאלה היא האם יש כאן איזו שהיא מדיניות לא לנהל את הנתונים.
סיגל טולדנו: כי אנחנו רואים את זה בהרבה מאוד ועדות כנסת, וגם בדו"חות של מבקר המדינה, או האם באמת יש כאן איזה חוסר יעילות, ואז זה פתיר ועניין של טכנולוגיה, אנשי ניהול חדשים וכו'.
סיגל טולדנו: בסוף, אין לנו נתונים.
סיגל טולדנו: אנחנו לא יודעים נכון להיום האם יש סיכוי שאיזו שהיא תכנית שלא תעלה פה, הכי יפה שיש, תייצר שיפור במציאות, שזה מה שאנחנו רוצים לראות.
סיגל טולדנו: ואני באמת מקווה שמהוועדה הזאת תצא קריאה לתכנית משמעותית.
סיגל טולדנו: אנחנו אגב פנינו לראש הממשלה, שכמובן לא התייחס אלינו, כי נושא האלימות במדינה וההתמכרויות לא מספיק חשוב.
רם שפע: אני בטוח שזה חשוב לו, אבל הוא עושה עוד כמה דברים.
סיגל טולדנו: כנראה לא מספיק.
סיגל טולדנו: לא קיבלנו אפילו יחס.
סיגל טולדנו: אני חושבת שנציגי ההורים, אנחנו מדברים על ארבעה, חמישה מיליון הורים במדינה.
סיגל טולדנו: אני חושבת שהיינו צריכים לקבל מענה.
סיגל טולדנו: אנחנו הצענו שיהיה גוף מתכלל, אנחנו יודעים וחושבים ובטוחים שמשרד החינוך לבדו לא יכול לפתור את כל בעיות ההתמכרות.
סיגל טולדנו: אולי זה יהיה המשרד לבטחון פנים, אולי זה יהיה משרד הרווחה, אולי זה יהיה כולם ביחד.
סיגל טולדנו: צריך איזה שהוא גוף מתכלל, שיכין תכנית.
סיגל טולדנו: זה מה שאנחנו היינו רוצים לראות.
סיגל טולדנו: תכנית מקיפה של החינוך הפורמלי, פלוס הבלתי פורמלי, שבסוף יש מדדים, שכולנו יכולים למדוד ולראות, כמו שקיפות בחינוך, שתהיה שקיפות בנושאים האלו.
סיגל טולדנו: ורק לסיום, אנחנו רוצים לראות את הדבר הזה קורה מגיל הגן.
סיגל טולדנו: יש איזה שהוא זילות של הגיל הרך.
סיגל טולדנו: גם בדיקות המיצב של משרד החינוך מתחילות, כפי שאתה יודע וכולם יודעים, מכיתה ד או ה' ומעלה, לכאורה בגלל חוסר יכולת לתשאל ילדים קטנים.
סיגל טולדנו: חייבים לבחון את הנושאים האלה כבר בגיל הגן, ולראות את הילד הקטן, שההתמכרות מתחילה כבר אז.
סיגל טולדנו: הילדים בגיל הגן היום מכורים למסכים, מכורים לאוכל.
סיגל טולדנו: יש אלימות.
סיגל טולדנו: נכון, זה שונה, זה אחרת, אבל חייבים להתחיל בגיל הגן.
סיגל טולדנו: ומילה אחרונה, אם משרד החינוך החליט שהוא לא יכול לעמוד במטלה הזו, כי אין כוח אדם ואין מורים ואין הכשרות וכו', ורוצים שההורים יהיו חלק, אי אפשר רק להזמין אותנו להגיע להרצאות, שזה מהמם ההרצאות שעושים עכשיו במשרד החינוך.
סיגל טולדנו: ועדיין, אנחנו הצענו, זה נראה עכשיו איזה חלום רחוק, בואו, שמדינת ישראל תממן הכשרות להורים, כמו שהיא מממנת הכשרות לאנשי חינוך וצוותים אחרים.
סיגל טולדנו: על חשבון שעות עבודה, כל ההורים יחוייבו, כמו שיהיה מדריך להורים, יהיו הכשרות להורים שהם מחוייבים ללמוד על התמכרויות, מה זה אומר, איך מטפלים, איך מונעים וכו'.
סיגל טולדנו: אנחנו מאוד נשמח לזה.
סיגל טולדנו: והלוואי ומכאן תצא הבשורה.
רם שפע: קודם כל לגבי מה שאמרת על ראש הממשלה, אני מסכים מאוד לצורך, בטח שלנו כממשלה, לענות ולהתייחס להורים.
רם שפע: את מכירה אותי לא מהיום.
רם שפע: באמת יש פה הרבה מאוד נושאים שחשובים לנו, ודאי אתם צריכים לקבל עליהם מענה.
רם שפע: אני לא יודע אם מחר בבוקר המדינה יכולה לקחת את כל ההורים ולהתחיל להכשיר אותם ולתת מידע באופן פרונטלי.
רם שפע: אבל בהחלט יש הרבה כלים שחסרים להורים.
רם שפע: ואפשר לשפר באופן משמעותי את המענים.
רם שפע: אנחנו נדבר על זה גם בדיון הבא.
רם שפע: אני עובר לנושא הבא, יש לנו מעברים חדים היום בדיון.
רם שפע: עשינו פה דיון משמעותי וחזק על סמי האונס.
רם שפע: על כל המשמעויות שלהם, על המקור.
רם שפע: וגם עשינו אחרי זה סיור משמעותי בהלל יפה וראינו את המענים, גם שבתי החולים נותנים, אבל גם אז היו לנו שיחות משמעותיות עם המשטרה, על המענים הראשונים שאותן נשים במרבית המקרים מקבלות, מה קורה שם, האם יש הכשרה או אין הכשרה.
רם שפע: אז אני רוצה בהקשר הזה להתחיל עם משרד הבריאות.
רם שפע: ביקשנו אז לבדוק אם קיים איזה שהוא נוהל.
רם שפע: נוהל לאיזה מענים, בין אם זה בחדרים האקוטים, או לאורך כל רצף המענה, מכיוון שהזמן בדרך כלל מאוד מאוד קצר, האם יש איזה שהוא נוהל שנותן מענה.
רם שפע: והדבר השני שדיברנו עליו זה אותו מכשיר ייחודי שקיים באיטליה, ואליו אנחנו שולחים, סליחה שאני מדבר על נושאים שלא כולם עמוק בתוכם, אותו מכשיר באיטליה שיודע לבדוק, בסערות, האם יש שם שאריות של סם אונס, כן או לא, כמה חודשים אחר כך.
רם שפע: וזה בעצם מענה שאנחנו לא מצליחים לתת אותו בצורה מיטבית.
רם שפע: אז אולי נתחיל במשרד הבריאות בנושא הזה, ואם יש למישהו מה להוסיף, אני מאוד אשמח.
פאולה רושקה: רוני ברקוביץ לא פה.
פאולה רושקה: הוא מארגן את כל הנושא הזה.
פאולה רושקה: אני גם שותפה, אבל הנושא הזה הוא מאוד חשוב.
פאולה רושקה: יש נוהל.
פאולה רושקה: אני אבקש מהאחראית לזה להעביר לכם, כדי שתדעו שקיים.
רם שפע: נוהל חדש מהתקופה האחרונה?
רם שפע: כי לא היה נוהל בזמנו, בדיון פה, אני זוכר היטב את השיחה הזאת.
פאולה רושקה: זה נוהל שעבר כל מיני שיפורים.
פאולה רושקה: אני מקווה שכבר פרסמו.
פאולה רושקה: אני אבדוק את זה.
פאולה רושקה: עבדנו על זה מאוד קשה, ואני מקווה שזה כבר תקין להעביר לכם.
פאולה רושקה: דבר שני לגבי המכשיר באמת לא היו דיונים, לפחות ממה שידוע לי, לא התקיימו דיונים על זה, כי זה צריך פה באמת מעבדה, שתיקח את זה על עצמה, כמו מעבדה בתל השומר, להכשיר אנשים, להביא את המכשיר.
פאולה רושקה: לצערי לא שידוע לי.
פאולה רושקה: חבל שרוני לא פה, אולי הוא יודע יותר טוב ממני על הנושא.
פאולה רושקה: אני רוצה לבדוק ולתת לכם תשובה.
רם שפע: זה נכון שד"ר ברקוביץ הוא זה שאמון על זה, וגם הוא זה שהיה פה בעצמו פיזית והתייחס לנושא הזה.
רם שפע: אנחנו מאוד נשמח לקבל את הנוהל.
רם שפע: אני חושב שהנוהל הזה תכליתו לעשות סדר במענים, גם הבריאותיים, וודאי הנפשיים שניתנים לאותן נשים שמגיעות בשעות הראשונות לפעמים, עם מצוקה אדירה.
רם שפע: ובאמת מתפקידנו לוודא שהטיפול הוא הכי הולם שאפשר, בכל האספקטים בעצם.
רם שפע: דיברנו פה בזמנו, אני זוכר שהלובי למלחמה באלימות מינית פה דיבר על זה, והמרכזים, בקיצור כולנו התעסקנו, גם מול משרד המשפטים, בכל מה שנוגע לאפשרות לעשות שינוי בהתייחסות הפלילית.
רם שפע: אבל אני לא חושב שיש פה מישהו ממשרד המשפטים, זה גם נושא.
רם שפע: נעזוב את זה לשלב הזה.
רם שפע: נעבור לנושא הכמעט אחרון באותו סבב עכשיו, בכל מה שקשור להתמכרויות להימורים.
רם שפע: היה לנו על זה דיון רק בשבוע שעבר, וגם דיונים לפני זה במהלך המושב האחרון.
רם שפע: אני מבין, ב-2018 היתה ועדה בין משרדית, שהיו בה כל מיני מסקנות.
רם שפע: וככל שאני מבין, יש פה כמה טענות שההמלצות בעצם לא יושמו.
רם שפע: גם בכל מה שקשור לקמפיין גדול, ולא תלוי בגופי ההימורים, להעלאת המודעות לתופעות ההתמכרות להימורים.
רם שפע: אני מזכיר לכם, אמרתי כבר כמה פעמים את דעתי על המימון של מפעל הפיס, ועל כל המעורבות.
רם שפע: יש פה עוד כמה סוגיות, אבל בגלל שאתם בקיאים בזה, אז אני אשמח לשמוע, איזה מסקנות לא יושמו, ומה עושים כדי ליישם אותן.
אהרון שבי: נקודת המוצא של מי שריכז את הוועדה הבין משרדית היה משרד האוצר.
אהרון שבי: בהשתתפות משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד המשפטים.
אהרון שבי: בנקודה מסויימת, כאשר כבר היו מסקנות, החלק הבא היה החלק האופרטיבי, גם החלק התקציבי.
אהרון שבי: כל הזמן נשאלת השאלה מדוע לא יושמו המסקנות.
אהרון שבי: אנחנו לשם לא הגענו.
אהרון שבי: המשרדים, כולל משרד האוצר, היה צריך לציין ולהגדיר מהם היעדים התקציביים שמאפשרים בעצם את כל הפעולה הזאת.
אהרון שבי: אז זאת נקודת המוצא.
אהרון שבי: מהנקודה הזו לא היתה תזוזה.
אהרון שבי: והשאלה החוזרת, מדוע לא היתה תזוזה, נוגעת לחלק הזה.
אהרון שבי: המשאבים שהיו צריכים להינתן, מבחינת משרד האוצר והמשרדים הרלוונטיים, לא ניתנו בהקשר הזה, וזה נמצא כאן, וממתין בעצם לצעד הבא.
אהרון שבי: כשזה יקרה אני מתאר לעצמי שאפשר יהיה ליישם ולהתקדם קדימה במובן הזה.
רם שפע: כל המסקנות האלה תלויות בכסף?
אהרון שבי: בעקרון מכיוון שהעבודה המשותפת היתה עבודה טובה, ושמה את ההגדרות שנדרשות לפעולה המשותפת הבין משרדית.
אהרון שבי: וקדימה לכך, עם התבוננות קדימה, כולל אופרציה של מרכזים משותפים שאמורים לתת מענה, סקרים, וכל הקטע הזה.
אהרון שבי: שם זה נעצר.
אהרון שבי: ומשם לא היתה איזו שהיא תזוזה.
אהרון שבי: צריך פשוט לתת איזה שהוא בסיס.
רם שפע: יש מישהו ממשרד אחר שיש לו התייחסות אחרת לזה?
רם שפע: משרד הבריאות, פאולה, גם מבחינת
רם שפע: כם הכל היה שם תלוי בתקציבים?
רם שפע: אני לא מכיר את כל ההמלצות, אבל הרבה פעמים יש המלצות שאפשר לקדם בלי תקציב.
פאולה רושקה: זה הרבה יותר מתקציבים, אבל דובר על זה שיקומו לפחות שני מרכזים הוליסטיים שיטפלו באותו מתחם גם בחלק המשפטי, גם בחלק המשפחתי, גם בחלק הפיננסי, וגם בחלק הטיפולי.
פאולה רושקה: כל זה לא קם, כי לא היו באמת תקציבים כדי להקים סוג זה של מרכז, שהיה נותן מענה לכל החלקים.
פאולה רושקה: אנחנו במשרד הבריאות מנסים לקדם את הטיפול הרפואי גם, שנלווה לטיפול הסוציאלי ופסיכולוגי לבעיית ההתמכרות.
פאולה רושקה: ועכשיו גם בדיונים שהיו מול הקופות אנחנו מנסים גם לארגן הכשרה בנושא טיפול בהימורים, שזה נושא שעוד לא ארגנו הכשרות ספציפיות לזה, להבדיל ממשרד הרווחה, שכבר כמה שנים מדריך את הצוותים שלהם בתחום.
פאולה רושקה: עד עכשיו הטיפול היה מרוכז במשרד הרווחה, אנחנו מנסים ליצור שיתופי פעולה ולהוסיף את הטיפולים שחסרים לבעיה הזאת.
פאולה רושקה: זה בשלב זה.
פאולה רושקה: בהעדר תקציבים נוספים.
אהרון שבי: אני רוצה להוסיף בהשלמה למה שציינה פאולה, שבעיקרו של דבר הטיפול באנשים שמכורים להימורים קיים כבר שנים רבות.
אהרון שבי: נקודת המוצא, הבעיה שקיימת מבחינתנו כמערכת שנותנת טיפול פסיכו-סוציאלי, שהטיפול ניתן במרכזים משולבים, עם אוכלוסיה שמכורה לחומרים.
אהרון שבי: וכאן יש סיפור, בהקשר הזה של האם האוכלוסיה מגיעה, האם היא מוכנה לקבל את הטיפול המשולב.
אהרון שבי: זאת אוכלוסיה שיש לה מאפיינים של התמכרות, אבל גם דגשים נוספים.
אהרון שבי: עכשיו תראו, למרות הביקורת שקיימת, שאפשר להבין אותה, על הפיס במובן הזה, וכעת יש גם איזה שהוא תהליך נוסף שנעשה דרך האפוטרופוס ומרכזים נוספים לטיפול במהמרים, עדיין צריך לזכור שבשורה האחרונה, יש אוכלוסיה שמגיעה למרכזים האלה.
אהרון שבי: במובן הזה אנחנו מלווים את התהליכים שנעשים שם.
אהרון שבי: זאת אומרת צריך לראות את זה קצת באופן רחב יותר, כאיזה שהוא מענה.
אהרון שבי: כאשר ייושמו ההמלצות של הוועדה הבין משרדית אנחנו נגיע למצב שאנחנו ניקח את הפיקוד המלא בעבודה בין משרדית משותפת במרכזים האלה.
אהרון שבי: ואני חושב שאפשר יהיה להתקדם קדימה, ולעשות איזו שהיא עבודה.
אהרון שבי: במובן הזה, מבחינת משרד הרווחה, שבע מאות חמישים איש מקבלים טיפול בשנה.
אהרון שבי: זה מספרים נמוכים בנושא ההימורים, והדרך ארוכה בהקשר הזה.
אהרון שבי: אבל צריך לומר, אנחנו נמצאים באיזה שהוא אמצע של תהליך, שאני מקווה שיושלם כשיושלמו המסקנות של הוועדה הבין-משרדית.
חגית בוני-נח: רציתי עוד משהו מהנושאים שגם עלה בדיון הוועדה.
חגית בוני-נח: זה היה הצורך לחשוב על אבטחת הכנסה עבור המכורים להימורים ולמשפחותיהם.
חגית בוני-נח: כי הם בעצם הרבה פעמים במצב כלכלי מאוד רעוע.
חגית בוני-נח: ובעצם לא הצלחנו לצרף את ביטוח לאומי לדיונים האלה ולקבל אישור על כך.
חגית בוני-נח: שזו גם עוד בעיה.
חגית בוני-נח: כי זו התמכרות לא קלה, לפעמים אפילו יותר קשה מחלק מההתמכרויות להימורים.
אהרון שבי: נכון, ובכל זאת, רק לציין, עד כמה שזה נשמע מוזר, אבל לגבי המכורים להימורים שרוצים להשתלב בקהילות טיפוליות, בהקשר הזה דרך תקציבי הפיס ניתן לכל אחד מהמטופלים הללו בקהילה טיפולית מילגה בגודל אבטחת הכנסה בכדי שיוכל להשתלב.
אהרון שבי: אז משהו בכל זאת יצא מתוך התהליך הזה.
אהרון שבי: אבל אין ספק שצריך להבנות את הסוגיה הזאת של אבטחת הכנסה.
חגית בוני-נח: אני רציתי רק להוסיף שעיקר ההתמקדות באמת זה בטיפול, מה שאנחנו שומעים כאן, וכבר חברת הכנסת אמרה שמאוד חשוב הנושא של מניעה.
חגית בוני-נח: גם מניעה ומיזעור נזקים זה משהו שנעדר מהנושא של הימורים.
חגית בוני-נח: אפשר להגיד שעוד עושים בנושא של סמים, ועוד עושים בנושא של אלכוהול.
חגית בוני-נח: הנושא של הימורים אנחנו כמעט לא רואים את זה, וזו נקודה למחשבה שצריך לעשות אותה.
חגית בוני-נח: תודה.
חגי ברוש: אני רוצה להגיד שני דברים.
חגי ברוש: אחד, ואני כמובן מוקיר ומעריך את כל המאמצים של שבי ופאולה מול הפיס.
חגי ברוש: התמכרות זאת התמכרות.
חגי ברוש: הייתי שמח אם היה הנושא הזה, גם של התמכרויות התנהגותיות, אני מדבר על הרמה המתכללת הלאומית, אם היתה רשות ממשלתית מסודרת, שבאמת עושה את התיכלול הרלוונטי.
חגי ברוש: כמו שציינה חגית, זה המון מניעה.
חגי ברוש: יש פה המון עבודה עם משטרה, בני נוער, ורווחה, ובריאות.
חגי ברוש: זה לא משהו שנוחת לפתחו של משרד אחד ויחיד, אלא דרושה פה גם מערכת מתכללת.
חגי ברוש: במדינות ארצות הברית שני אחוז מההכנסות מהימורים של הגורמים השונים שמפעילים את המסגרות האלה, לדוגמא מווגאס, במקומות אחרים, עוברים לטובת מימון של תכניות מניעה, טיפול ושיקום.
חגי ברוש: הפיס זאת מערכת גדולה, משמעותית, אנחנו לא צריכים להתחנן כחברה, לטעמי במישור הערכי, שהם יעזרו.
חגי ברוש: זה כרגע מה שקורה.
חגי ברוש: הם מוציאים איזה קול קורא, מיליון שמונה מאות אלף שקל, באמת, ביחס להכנסות של הפיס, אנחנו כקהילה מקבלים בחזרה באופן יחסי לטיפול בתופעה הספציפית מעט מאוד כסף.
חגי ברוש: הייתי מציע שאולי תוביל פה איזה שהוא מהלך, אל מול הפיס, לשנות במשהו את העניין הזה.
חגי ברוש: או שאחוז אחד לדוגמא, משהו שיוגדר בחוק.
חגי ברוש: אבל שהתופעה של ההימורים, שבזמן הקורונה אנחנו יודעים שהיא גדלה בצורה בלתי רגילה, אתה רואה את זה בדו"חות של עלם, בדו"חות של גופים אחרים, אוטוטו יוסי הראל-פיש יפרסם גם מחקר שהוא עשה על תקופת הקורונה, גם שם אנחנו רואים את זה.
חגי ברוש: היה גידול מאוד משמעותי בשימוש בהימורים בקרב בני נוער, שלפעמים זה יכול גם להפיל משפחה, דברים הזויים.
חגי ברוש: והיכולות שלנו לתת מענה, של מניעה, טיפול, שיקום, בסוף כמעט ולא קיימים כי אין לנו תקציב לזה.
חגי ברוש: אני חושב שהגיע הזמן שהנושא הזה יטופל באיזו שהיא דרך, כך שחלק, באמת אחוז או שניים מההכנסות של מפעל הפיס יופנה לטובת הטיפול בתופעה של ההימורים.
חגי ברוש: זה קיים במדינות מפותחות, אין שום סיבה שבישראל זה לא יתקיים גם כן.
רם שפע: צודק, באמת העלית נקודה טובה.
רם שפע: ואנחנו רשמנו את זה לעצמנו, ויכול להיות שנצלול לנושא הזה מעט יותר לעומק.
רם שפע: למרות שיחסית כבר נתנו לו התייחסות.
רם שפע: אנחנו סיימנו את הנושאים.
רם שפע: כמו שראיתם לא צללנו לכל אחד מהם מאוד לעומק.
רם שפע: אני רוצה לסכם את הדיון.
רון לב: שלום לכולם, אנחנו מסכימים מאוד בנושא של המניעה, שזה הדבר העיקרי שצריך לדחוף, כי זה הרבה יותר קל והרבה יותר יעיל למנוע מאשר לטפל, ראינו כמה זה קשה לטפל בהתמכרויות.
רון לב: אז באמת להשקיע בזה.
רון לב: אחד הדברים שיכולים להביא את הרשויות להשקיע יותר כסף ומאמץ זה הנושא של לדעת את הנזקים וכמה זה קורה.
רון לב: סטטיסטיקות היום חסרות, וכולם יודעים את זה.
רון לב: במיוחד, לא עלינו, מה שקרה לבן שלנו, שנפטר ממנת יתר, ושכתוב בתעודת הפתירה שלו מוות מוחי, זה רק סממן, אין בעצם שום סטטיסטיקה שאומרת כמה בשנה מתים כתוצאה מהתמכרויות, ואפילו יותר פרטני, כמו שאמרנו מנת יתר, או התאבדות כתוצאה מסמים ודברים כאלה.
רון לב: יש מאות רבות מאוד, והיום אין את הסטטיסטיקה.
רון לב: זה יותר לתאונות דרכים והרבה דברים אחרים שמשקיעים בהם מיליונים כדי למנוע.
רון לב: אז זה מוכרחים, וזה אפשר.
רון לב: הרשויות צריכות לתת את הנהלים הנכונים.
רון לב: יש את זה בהרבה ארצות.
רון לב: ולהביא סטטיסטיקות.
רון לב: דבר כזה בטוח יעזור לקבל משאבים.
אילי לב: גם זה ישקף לנו את המצב החמור שיש בעניין של ההתמכרויות, המוות שזה גורם לכל כך הרבה משפחות שמתמודדות עם זה.
אילי לב: זה לדעתי הדבר הראשון שצריך לעשות אותו.
אילי לב: לעבוד לפי סטטיסטיקות.
אילי לב: אם אין לנו סטטיסטיקה, ואנחנו לא יודעים מה ההשלכות הקשות, אז אנחנו גם לא יכולים להתייחס לזה בצורה הנכונה.
אילי לב: הדבר השני, כמה שיותר הסברה.
אילי לב: אין הסברה.
אילי לב: אני לא רואה שום קמפיין, שום כלום, בעניין שמסביר מה סמים יכולים לגרום.
אילי לב: מה עושות משפחות שנתקלות בסיטואציה.
רם שפע: כמו שראיתם גם פה, לצערי, אחד המשאבים החסרים זה כסף ממשרד האוצר לאותם קמפיינים שכבר הוחלט שצריך לעשות אותם.
רם שפע: אני לא מצדיק את זה חלילה.
רם שפע: אני רק אומר, אחת הבעיות זה שם.
רם שפע: ואנחנו לא מוותרים.
אילי לב: אני חושבת שזה צריך להיות דיון בפני עצמו, כל הנושא של המודעות, ומניעה.
אילי לב: כי אם לא נעשה מניעה, אנחנו נוציא את הכספים האלה פי עשר יותר.
אילי לב: אז חבל.
אילי לב: אני חושבת שזה צריך להיות דיון בפני עצמו.
רם שפע: מקבל, רשמנו לעצמנו.
רם שפע: גם המניעה וגם הנושא של המעקב הוא לוקה מאוד מאוד בחסר.
רם שפע: בבקשה עדי נעמת, המועצה לשלום הילד.
עדי נעמת: אני קודם כל רוצה להודות לאדוני על העיסוק במצבי סיכון של בני ובנות נוער, וקידום תכניות עבודה למענם.
עדי נעמת: אנחנו היינו פה בדיונים השונים, הרחבנו בפירוט על מצבי הסיכון שהתרבו בעקבות הקורונה, אני באמת לא אחזור על הדברים.
עדי נעמת: אבל כן בלט שהמצב זועק לקידום פתרונות עכשיוויים, שיתנו מענה לנוער.
עדי נעמת: ורק בשבוע שעבר, כשקיימנו את המפגש של פרלמנט הנוער, עם עשרות בני ובנות נוער, בו אדוני לקח חלק, אחת מבנות הנוער העלתה שאלה שהיא מייצגת בעינינו את הקול של בני הנוער, שמוצף פעם אחר פעם במפגשים.
עדי נעמת: והיא שאלה האם מבוגרים מספיק מכירים את הזירה של בני הנוער כדי להושיט יד.
עדי נעמת: והשאלה הזאת בעינינו היא המפתח להגעה לבני ובנות הנוער.
עדי נעמת: הנוער צמא לסיוע ועזרה מאנשים משמעותיים בסביבתם, ובשביל זה גם ההורים, כמו שנאמר פה, אנשי מקצוע, חינוך וטיפול, צריכים לקבל כלים מתאימים, וכרגע צריכים להתרכז בפתרונות, במעשים הכרחיים.