GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורון כהן: דרך אגב, עמרי, להבדיל ממקומות אחרים שמי שמביא זה מערכות הרווחה בדרך כלל והגורמים הטיפוליים.
עמרי פריש: אני אגיד, טוב שדורון חידד את זה.
עמרי פריש: למי שלא מכיר, דורון, המפקח ממשרד הרווחה.
עמרי פריש: אנחנו לא מטפלים פה בחלופות מעצר ובהוראות אשפוז ובכפייה ובדברים, רוצה בא, לא רוצה לא בא.
עמרי פריש: יש מסכים ורוצה, זה שתי מדרגות, לא ניכנס לזה כרגע, אבל אנחנו לא מטפלים במי שלא מוכן להיות, המקום פה פתוח.
עמרי פריש: מה ששאלת על רובם, זה רובם.
עמרי פריש: קיבלתי טלפון מאיזה קצינת מבחן, כמו ששמעתם בטח בטלוויזיה על איזה ילד שנשאר לו טולה והוא השאיר אותה בתרמיל, תפסו אותו במעצר, אז במקום לשלוח אותו לזה, העבירו אותו לכאן, אז הוא היה סוג של חלופת מעצר, אבל זה לא הרוב.
עמרי פריש: להגיד מילה אחת בלי להרחיב יותר מדי, ההיסטוריה של תחלואה כפולה אמרה בזמנו להגיד מה המחלה הראשית ומה המשנית ואז צוות יטפל בראשית ויעביר ויטפל במשנית וזה לא עבד.
עמרי פריש: אמרו למה שלא יעבדו במקביל, הצוות הזה יטפל בזה וזה, לא עבד.
עמרי פריש: היום שולט בעולם המודל האינטגרטיבי, זאת אומרת אותו צוות באותו מקום באותו הזמן מטפל בשתי הבעיות.
עמרי פריש: אני חייב להגיד לכם מניסיון של אלפי אנשים, שאלת הביצה והתרנגולת היא לא פתירה.
עמרי פריש: מה היה שם קודם ומה היה אחר כך, אנחנו רואים פה את כמות האנשים הנורמטיביים, זה לא אומר שלא היו קשיים, זה לא אומר שלכל אחד מאיתנו אין איזה שהוא קושי, אם נשב איתו על הספה ונדבר על כל מילימטר בילדות או בצבא או אחר כך, אבל זאת שאלה בנושא של הסמים הפסיכדליים והקנאביס שהיא בלתי פתירה באופן ברור.
עמרי פריש: כשבאנו עם המודל האלטרנטיבי אנחנו הוספנו לו הוליסטי.
עמרי פריש: אנחנו חשבנו שהתפיסה מתייחסת לבן אדם כמכלול מורכב, גם של גוף וגם של נפש וגם של רוח שצריכה לשלב טיפולים קונבנציונליים ואלטרנטיביים של פסיכולוגים ופסיכיאטריים ועובדים סוציאליים, גם שיאצו ורפלקסולוגיה ואמנות ומוזיקה ומיינדפולנס ויוגה וכן הלאה וכן הלאה, לכן התוצאות פה הן יחסית משופרות בצורה דרמטית למקומות אחרים.
עמרי פריש: אבל יש קצת קושי להשוות כי ממילא אמרתי שהאוכלוסייה היא שונה.
עמרי פריש: נגיד הייתי במלכישוע, אמרתי לכם שאני בן בית במלכישוע, זה לא הגון להשוות, גם אחוזי הנשירה יותר נמוכים מתוך העובדה שאנשים בוחרים, שם בדיוק הפוך, שם הנשירה היא בדרך כלל אלה שלא כפו עליהם.
עמרי פריש: אבל שוב פעם, זה כי האוכלוסייה מוגדרת אחרת.
עמרי פריש: רק להגיד על המודל ההוליסטי בלי שאני ארחיב, מה זה נקרא מודל הוליסטי?
עמרי פריש: אז יש לנו את כל הקונבנציונלי, יש לנו פה ארבעה פסיכיאטרים, את כל המשלים המזרחי, אני לא אפרט את הכול, את התחום היצירתי, את התחום של גוף-נפש והשיקומי תפקודי.
עמרי פריש: ייחודיות הטיפול בכפר איזון.
עמרי פריש: הדבר הראשון, אני חושב שכולכם הרגשתם, זה הסביבה הטיפולית.
עמרי פריש: אתה בא לפה ואתה רואה את הים, אתה רואה את הטבע, אתה רואה שהכול פתוח.
עמרי פריש: אגב, הוא פתוח בכל עונה שאתם יכולים.
עמרי פריש: כשאני מצאתי את המקום הזה זה היה כפר נופש שננטש על ידי קיבוץ שדות ים.
עמרי פריש: ננטש, נתמלא בזונות ונרקומנים.
עמרי פריש: ככה אני מצאתי אותו והצלחתי לשכנע את הקיבוץ שיזיזו אותם, יסיטו אותם בהדרגה.
עמרי פריש: עוד שנה עבדנו עם הבנות פה ועם החבר'ה עד שנשארנו לבד.
עמרי פריש: ואז הגיעו חבר'ה מהמילואים, הכול קשור למילואים, לא אלאה אתכם בסיפור המילואים שלנו.
עמרי פריש: הצלחנו לשכנע את הקיבוץ שאת כל הבתים הריקים ייתנו לצעירים האלה, הם שיפצו את הבתים והיום הכפר הוא חצי כפר איזון וחצי משפחות עם ילדים.
עמרי פריש: זאת אומרת אם אתם תבואו לפה אחר הצהריים אתם תראו פה משפחות עם ילדים על הדשא, פה את כפר איזון, פה אין גדר, פה יש ים, זה עוד לא התחלנו לדבר על המודל הטיפולי גישה אחרת.
עמרי פריש: הטיפול האינטגרטיבי הוליסטי בגובה העיניים, אין פה היררכיה.
עמרי פריש: מי שמכיר את מודל ההיררכיה, אין היררכיה, אין דברים כאלה באוכלוסייה הזאת.
עמרי פריש: מסר של משבר קצר וחזרה למסלול כמה שיותר מהר, זו לא מחלה לכל החיים.
רם שפע: זמנים בדרך כלל של הנוכחות פה?
עמרי פריש: חמישה חודשים.
רם שפע: בממוצע?
עמרי פריש: כן.
עמרי פריש: יש לנו ממשרד הרווחה אפשרות להאריך בחודש נוסף, אבל לא יותר, חשוב מאוד שזה יהיה ממוקד.
עמרי פריש: משתדלים, אם זה אפשר, רק את מי שצריך להפנות לביטוח לאומי, לעשות קצבאות, חלק מהם מצופה שיחזור לטיפול ולאו דווקא לקצבאות.
עמרי פריש: אנחנו נורא מתנגדים למודל שאנחנו רואים אותו בלא מעט בתי חולים, אחרי שבוע אשפוז לשים לבן אדם טיקט של נכה נפש, כי אתם יודעים, ביטוח לאומי זה אומר שאתה צריך להגדיר אותו נכה נפש מהשבוע הראשון.
עמרי פריש: אנחנו המון מתחברים לכוחות של הבן אדם ולא רק למחלה ולקושי.
עמרי פריש: אתם יכולים לראות פה אנשים שהשתחררו מבית חולים או הגיעו למצב פסיכוטי, נגיד יש לנו פה ילד אחד שהגיע רק לא מזמן בארבע וחצי בבוקר לבד, כל המשפחה אחריו מחפשת אותו, פסיכוטי לגמרי, הוא בא לכפר איזון, מקבלים אותו, לא עוזבים אותו, ואז אתה יכול לראות אותו אחר כך, לא משנה כל התהליך, הוא יכול לבוא לפה ולקחת גיטרה כשהוא נכנס ולנגן.
עמרי פריש: הוא יכול, כל הצד גם של הכוחות והיכולות.
עמרי פריש: ואמרתי, טיפול ממוקד, זמן של ארבעה-חמישה חודשים בלי הסטיגמה של אשפוז.
עמרי פריש: זה פחות או יותר המאפיינים של כפר איזון.
עמרי פריש: זה המוטו שלנו.
עמרי פריש: זו אחת הילדות שסיימה פה טיפול, לקח לי זמן למצוא את המקור: כל אדם זקוק למקום אליו יוכל ללכת ולצאת מדעתו בשלווה.
עמרי פריש: יש פה מישהו שהיה בגואה?
עמרי פריש: את זה צילמתי, זה ישראלית שמנגנת מול השמש כשהיא שוקעת.
עמרי פריש: יש שם שני חופים, יש פרדייז והחוף של כפר איזון, לקח לי זמן להבין למה הם קוראים לזה החוף של כפר איזון, זה עם סירה כזאת שאתה שט ומגיע.
עמרי פריש: שם צילמתי את הילדה.
עמרי פריש: תפיסת היסוד שלנו, בניגוד לנפגעי הסמים עד לפתיחת כפר איזון, שסמים זאת בחירה.
עמרי פריש: כשאנחנו נדבר, היום לא נספיק להרחיב, על תכניות מניעה ועל הסברה ועל טיפול ועל שיקום אנחנו נצטרך לצאת מנקודת הנחה שאנחנו ננסה להשפיע על הבחירה.
עמרי פריש: זה לא אנשים שנולדו לעולם של סמים ולעולם של פשע ואז אתה יכול להגיד בחירה, אבל זו לא בדיוק בחירה, זאת בחירה וכך צריך להתייחס אליהם ואל המשפחה ולתהליך ולמעורבות שלהם בתהליך.
עמרי פריש: זו תפיסת יסוד שתנחה אותנו פה בכול.
יעל רון בן משה: על אף שגם אחת התפיסות שלכם מדברת על סמים כ-self medication.
עמרי פריש: נכון.
עמרי פריש: חלק מהם זה יהיה self medication, בהחלט, אבל עדיין כשבן אדם גומר את הצבא והוא מחליט, לא משנה למה, שהוא מעשן ג'וינטים, בטח נושא שיעלה היום - - -
רם שפע: זה שאמרת שהוא מסיים את הצבא ומחליט את זה, זה כבר הפער.
עמרי פריש: תשמע אחר כך מה אני שומע שקורה עוד לפני שהוא משתחרר מהצבא.
רם שפע: זה מה שאמרתי.
רם שפע: המצב שלנו היה יותר טוב אם הוא היה עושה את זה אחרי הצבא.
עמרי פריש: אם כבר חבר הכנסת רם שפע פתח את זה, אז להגיד, מאלפי ריאיונות וחיילים שאני פוגש, כי הרבה צוותים מגיעים אליי לקראת השחרור, אחרי השחרור, הסיפור של שימוש עוד בצבא הוא בדיוק כמו ששמעתם פה, משתמש נורמטיבי מתפקד, הוא גם בצבא.
עמרי פריש: זה כבר לא בפלוגת המפקדה, כמו שחשבו לפני המון המון שנים, ביחידות הכי מובחרות, בשטחי כינוס, בזמן הלחימה, בפעילות מבצעית שהיא לא לחימה.
עמרי פריש: זה סיפור מורכב, לא יודע עד כמה נוכל להיכנס אליו היום.
עמרי פריש: את זה פגשתי בהודו.
עמרי פריש: כמה שזה מצחיק, הבית בהודו ביקשו שאני אלך עם השגריר והקונסולית למצוא איזה עמותה הודית ופגשתי מישהו שעובד בארץ, אז עבד עם הרב פוירשטיין, ותראו כמה המשפט הזה שלו מתאים למה שאני אמרתי לכם קודם:
עמרי פריש: איני רואה את תפקידי בעולם הזה להביא אושר לאדם, זהו תפקידו של האלוהים, תפקידי הוא להרחיב את אפשרויות הבחירה של האדם כך שיוכל לבחור איזה חיים הוא רוצה לחיות.
עמרי פריש: זה ממש שונה, אם אתם זוכרים, אפילו מ-12 הצעדים.
עמרי פריש: אתה איבדת את השליטה על חייך, אני המנטור שלך וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.
עמרי פריש: לא, אתה עשית מה שרובם עושים, יצאת מאיזון, תחזור למסלול, אנחנו נעזור לך להרחיב את אפשרויות הבחירה, אתה תצטרך לבחור.
עמרי פריש: כמו שבחרת לעשות סמים, כמו שבחרת להיכנס לכפר איזון אתה תבחר איך לצאת מזה.
עמרי פריש: זו תהיה בחירה.
קריאה: זה למרות ש-12 הצעדים בנויים על - - -
עמרי פריש: כן, אנחנו משתמשים בהם.
עמרי פריש: אני אגיד לכם דברים נורא פשוטים.
עמרי פריש: מי שמכיר את 12 הצעדים, את מד"א, מצבים, מקומות, דברים ואנשים.
עמרי פריש: פעם פעם פעם, כשעוד הייתי במלכישוע, היית אומר למכור נקי: אתה לא פוגש בחיים מכור פעיל.
עמרי פריש: מה אתם רוצים שנגיד פה היום לבוגר כפר איזון?
עמרי פריש: הוא אומר לי: עמרי, אני התקבלתי לאוניברסיטת תל אביב, אני אגיד לו: עצור, 72% עושים, הוא אומר לי: אני הולך לתל חי, 84%.
עמרי פריש: אני צריך להגיד לו: אתה תלך, רוב החברים שלך יעשו, לא יקרה להם שום דבר, להיפך, אולי זה יעשה להם טוב ולך אסור.
עמרי פריש: אני אומר להם בדיוק כמו במילואים עם הקפה, פתאום יש איזה אחד עם סכרת, כששואלים על הקפה הוא לא מתחיל לשכנע אותנו שסוכר זה לא בריא, לכם מותר לשתות עם סוכר ולי אסור לשתות עם סוכר.
עמרי פריש: זו תפיסה אחרת.
עמרי פריש: זה מסובך, זה דורש מודל טיפולי אחר, הכנה לקראת היציאה אחרת לגמרי.
עמרי פריש: כן חשוב לי להגיד, כי זה דבר שלקח לנו זמן ללמוד אותו, ישבתי פעם בבית שלנו במנאלי, הם שמעו שמנהל כפר איזון הגיע אז מיד רצו בערב, בהודו זמן זה לא בעיה, יושבים שלוש שעות על מחצלות, מדברים, שותים, מדברים, שותים, אסור לעשן אצלנו בבית שם בהודו, ואחת פתאום קמה לשאול אותי שאלה, היא אומרת לי: אני סיימתי צבא קבע, אני כבר מטיילת חצי שנה, אני חוזרת השבוע לישראל ואני סחי בלאטה, בשונה מסחי, אני סחי בלאטה, אבל החלטתי פעם אחת לפני שאני נוסעת להתנסות בג'אראס או באסיד, מה כבוד המומחה מישראל ממליץ לי?
עמרי פריש: 150 איש ממתינים למנהל כפר איזון שימליץ לה לקחת.
עמרי פריש: אז למדתי כמה הדבר הזה הוא חשוב, שסם צריך לפגוש בן אדם, אם נגיד לצורך העניין אני ודורון נלך למסיבה וניקח אקסטה, אני בכוונה אומר, כי צירפו אותי לצוות בעקבות הדיון עם הוועדה הקודמת, אני בוועדה הבין ארצית לשינוי המדיניות, בגלל כמה דברים שאמרתי שם בוועדה שהקפיצו את כולם והיום הם נכנסו לפרוטוקולים, ואני שמח, אבל אם דורון ואני נלך למסיבה לצורך העניין וניקח את אותה אקסטה, לא שתי אקסטות שונות, נשבור חצי חצי, הוא ייקח חצי ואני חצי אנחנו לא מגיעים לאותם המחוזות.
עמרי פריש: אפילו אני אגדיל, אם אני אשבור חצי חצי ואתן לדורון עכשיו ואשמור אותה בשקית אטומה ואתן את החצי השני לדורון בעוד חודש הוא גם אז לא יגיע לאותם מחוזות.
עמרי פריש: סם בסוף צריך לפגוש בן אדם, על כל הרקע שלו, על כל ההיסטוריה שלו, על הגנטיקה המשפחתית, אבל גם על מצבו הנוכחי, הרגשי, הנפשי, הבריאותי וכן הלאה וכן הלאה.
עמרי פריש: לכן הסיפור הזה, כן, קנאביס עושה לי ככה וזה עושה לי ואקסטה עושה לי ככה ואסיד עושה לי, זו סוגיה מורכבת.
עמרי פריש: צריך לזכור, אין לנו נוסחה כזאת שאסיד עושה ככה, אקסטה עושה ככה, קנאביס עושה ככה.
עמרי פריש: זה לא נכון.
עמרי פריש: מהניסיון שלנו יש שני גורמים מרכזיים שמשפיעים על תרבות צריכת הסמים של צעירים בישראל, ואני שמח על השינוי, לא יודע כמה זמן זה יחזיק, נראה, אני מקווה שתחזיקו מעמד הרבה זמן.
רם שפע: לפחות ארבע שנים, עובדים על זה.
עמרי פריש: תופעת התרמילאות, שכמובן בשנתיים האחרונות נעצרה, אבל יש לה השפעה דרמטית על תרבות צריכת הסמים בישראל.
עמרי פריש: מגמות עולמיות, אני אגיד בשתי מילים.
עמרי פריש: אני לא אכנס היום ללמה, אבל מזהים את תחילת תופעת התרמילאות בתחילת שנות השמונים.
עמרי פריש: כשאני אומר מזהים זה לא אומר שלא היה לפני, אני גמרתי את מלחמת יום כיפור, לקחתי את אשתי והלכתי לטייל כמה חודשים עם תרמיל ואוהל בלפלנד, בסקנדינביות ובכל המקומות.
עמרי פריש: לא קראו לזה תרמילאות בכלל.
עמרי פריש: זה בעיקר דרום אמריקה, לאט לאט זה עובר להודו, אבל טרקיסטי בעיקרו, ורק באמצע שנות ה-90 מתחילה הקרחנה הגדולה שאז כל המדינה משתגעת, מגואה לגהה וזה, וניקח מטוס ונביא, בלגן שלם.
עמרי פריש: אגב, אתה יכול לראות, פה פתחנו את כפר איזון, זה אומר שהתחלנו כבר לתכנן אותו שם ופה את הבית החם.
עמרי פריש: כן אני אגיד שפה היה שינוי דרמטי כשהטלפונים הסלולריים דור 3 נכנסו, שינה מהותית את הטיול.
רם שפע: תגיד מילה על ההשפעה של זה בהקשר שלנו.
עמרי פריש: קודם כל לחיליק מגנוס יותר קל למצוא את החבר'ה כי כולם עם טלפונים, אבל חוץ מזה, אני חבר בכמה קבוצות ווטסאפ ופייסבוק של הודו ודרום אמריקה, אז אתה תשמע עכשיו: למי שיוצא מקאסול יש מחסום משטרה במקום, בודקים, תיזהרו.
עמרי פריש: לא כדאי לכם ללכת לגסטהאוס הזה והזה.
עמרי פריש: אני שומר לך מקום בכפר הזה ואני שומר לך מקום בכפר הזה.
עמרי פריש: והחדשות, כל הזמן קוראים את החדשות.
רם שפע: חצי השקל שלי פה, סתם זה קוריוז, אני הייתי 11 חודשים במזרח עם אשתי היום, ממש בשבועיים לפני שחזרנו, היינו בנפאל, ישבנו במסעדה ואז בן דוד שלי הגיע ונפגשנו ופתאום הוא הראה לי סמרטפון, שלא ראיתי לפני זה, ודיבר עם המשפחה שלו בארץ.
רם שפע: אנחנו היינו בלי טלפון.
רם שפע: אני זוכר את התפר הזה שאמרתי, בואנה, כל האירוע הזה, לא בהקשר של הסמים, של טיול, הופך להיות מאורע חדש.
עמרי פריש: אז אם אני אגיד לך, STD, אתה אומר היום לצעירים מה זה STD, אף אחד לא יודע.
עמרי פריש: אבל אני אתן לך דוגמה, את הדבר הטוב.
עמרי פריש: הייתי בפעם האחרונה בהודו, הלכתי לקטגלה שם ופגשתי ילד שהיה עם הבן שלי ביחידה, והוא אמר שהוא רוצה להצטרף אליי ועלינו לטושטה.
עמרי פריש: אתה עולה לאיזה כפר שרכבים לא מגיעים, אתה עולה ברגל, והוא פתאום מראה לי את הווטסאפ, אומר לי: תקשיב, כל החבר'ה שלי, כולל המפק"צ, נמצאים בפרוואטי, אתה מוכן מחר לשבת איתנו?
עמרי פריש: אני אומר לו: כן, אין לי שום תכנית, אני עם תרמיל, סנדלים.
עמרי פריש: אתה יושב שלוש שעות על איזה נחל עם 12 חבר'ה שיצא לי לעבוד איתם בתפקידי מג"ד וסמג"ד לא מעט, לא מדברים על פעילות מבצעית ברמה של ניתוח אירוע אלא ברמה של השירות הצבאי של הקנאביס, שכולם עם הצ'ילומים מעשנים מלבדי, שיחה שאני לא יכול לנהל אותה בארץ, אבל בלי הטלפון לא הייתי מצליח לכנס אותם.
עמרי פריש: ועכשיו יש לנו את הקורונה.
עמרי פריש: אף אחד מאיתנו לא יודע מה יקרה יום אחרי הקורונה מבחינת התרמילאות.
עמרי פריש: הודו כרגע נפתחה ונעצרה עוד פעם החל מה-15 בחודש, אבל רק ל-30 יום.
עמרי פריש: דרום אמריקה ומרכז אמריקה התחילו להתרומם ולחיות.
עמרי פריש: אנחנו מחכים לראות מה יהיה אחרי הקורונה.
קריאה: העניין של הטלפון זה לא רק הודו, זה גם נגיד הטלגרם.
קריאה: זה זמינות מטורפת.
עמרי פריש: זה הכול.
עמרי פריש: יש לזה יתרונות ויש לזה חסרונות.
עמרי פריש: תשאל אותו איך הוא טייל, איך אני טיילתי בהתחלה, היום יש אפליקציות, אינטרנט, לא אכנס לזה, הוא שינה את העולם של הניתוק מהארץ, מהמשפחה, מהחדשות, מאינפורמציה וכן הלאה.
עמרי פריש: אני יכול להגיד שמשהו כמו 40 שנה, ההערכה היא שיש כ-50,000.
עמרי פריש: אתם מבינים שמספר המתגייסים הוא – אני לא אגיד מספרים מדויקים, זה רוב המתגייסים, סתם, אני לא רוצה להגיד מספר.
עמרי פריש: אני רוצה להגיע למה שהדגשתי כאן, ההערכה הנמוכה היא שכ-90% מהם עושים סמים בזמן הטיול, ההערכה הנמוכה.
עמרי פריש: תקשיבו, 90% מהילדים הכי טובים שלנו בזמן הטיול הגדול של אחרי הצבא עושים סמים וחוזרים אחרי חצי שנה, אחרי 11 חודשים, לא משנה כרגע כאן.
עמרי פריש: אני כמובן לא אשאל אותך אם אתה ב-90 או ב-10, כי זה לא הגון, אבל אם טיילת 11 חודשים 90% נראה לך סביר?
רם שפע: נראה לי סביר ואני ב-90.
עמרי פריש: אוקיי, אני לא שואל שאלות כאלה.
יעל רון בן משה: אני ב-10, אבל דרום אמריקה.
יעל רון בן משה: אני זקנה.
רם שפע: קצת יותר מבוגרת, לא זקנה.
עמרי פריש: כשנתתי הרצאה כזאת לרשות למלחמה בסמים מנכ"ל הרשות הקודם, לפני פירוקה, עצר אותי ואמר שהוא לא יודע את הנתונים האלה, אמרתי לו שזה מהרשות, הזמנתי אותו לכאן והצלחתי לשכנע אותו לצאת איתי ועם חיליק להודו.
עמרי פריש: כשחזרנו היה סיכום שנתי עם השר ועם המנכ"ל והוא אמר שהדבר שהכי השפיע עליו זה שני חבר'ה שהלכו להודו.
עמרי פריש: הוא מספר את הסיפור, הוא אומר: לא הבנתי מאיפה עמרי הביא לי את הנתונים האלה, ואני נבהלתי, חשבתי שאיפסנו את הכול, הוא אומר: שמונה ימים חיפשתי את ה-10% שהוא הבטיח לי ולא מצאתי אותם.
עמרי פריש: אז אני אומר לכם, לא סתם, 90% זה המספר הנמוך והם חוזרים לארץ, מדברים עם אבא ואמא, מדברים עם האחים והאחיות ועם החבר'ה בקבוצה שנשארו ועם הצוות, לא משנה, יש לזה השפעה דרמטית.
יעל רון בן משה: ההורים באים להודו עכשיו, נכון?
יעל רון בן משה: נוסעים איתם.
עמרי פריש: אגב, המלצה חמה שלנו.
עמרי פריש: אני כבר טיילתי עם שלושה ילדים שלי, אני רק אומר, תגבילו את זה לשבועיים.
עמרי פריש: אגב, אתם יודעים שאהוד בנאי כתב על זה גם כן, לפני אלפיים שנה, הילד בן 30, יש לו חום גבוה, מובטל מעבודה ואהבה, כן, הוא בן 30, אבל עדיין לא יודע מה יעשה כשיגמור את הצבא.
עמרי פריש: תניחו שהוא לא היה עשר שנים בצבא קבע.
עמרי פריש: קראנו לזה מורטוריום חברתי, התארכות גיל ההתבגרות.
עמרי פריש: אני לא אספיק היום להביא את המודלים היותר סוציולוגיים של זה, אבל הטיול נכנס שם.
עמרי פריש: הוא נכנס לספרות הישראלית, לסדרות הישראליות, לשירים הישראליים.
קריאה: אתה יכול להשתמש בשיר החדש של אהוד בנאי, שהוא מדבר על הבת שלו.
עמרי פריש: על הבת שלו שטיילה, נכון.
קריאה: תיזהרי עם העישונים.
עמרי פריש: מי שמכיר את 'עשיתי, עשיתי, עשיתי', אני יכול לתת לך רשימה ענקית של שירים, אתה בטח מכיר את זה.
עמרי פריש: על מגמות בעולם.
עמרי פריש: בכל זאת יש עוד כמה מדינות קטנות בעולם, חסרות משמעות, כמו ארה"ב, קנדה, אורוגוואי, לא משהו רציני.
עמרי פריש: המצב אצלנו לדעתי אפילו יותר גבוה, בסקר האחרון של גאלופ אנחנו מתקרבים כבר ל-70% מהאמריקאים שהם בעד לגליזציה.
עמרי פריש: אבל פה אני רוצה להגיד על השאלה שנדמה לי שאת שאלת אותי.
עמרי פריש: בארה"ב תמונת המצב האחרונה שהתפרסמה זה יוני, זה לא מזמן, יש כבר 38 מדינות שאישרו קנאביס רפואי, ב-31 אי הפללה ו-18 לגליזציה.
עמרי פריש: זאת אומרת העולם יודע לעשות הפרדה בין שלושת הדברים ולהתקדם בזהירות.
עמרי פריש: נכון שהמגמה היא די ברורה, אבל לגליזציה אמיתית יש היום שתי מדינות בעולם, המודל הקנדי כרגע נראה יותר מתאים לנו, אבל הוא עוד לא מספיק נחקר ונלמד.
עמרי פריש: כשכל צד מתנגד וזה מביא פרופסור שמביא מחקר שאומר שבני הנוער ירדו וההוא מביא פרופסור שבני הנוער עלו, זה נושא מורכב.
עמרי פריש: אני אומר שהעולם הולך לשם, השטח כבר הכריע, רק צריך לעשות את זה חכם.
עמרי פריש: אני בעד לא להתנגד ללגליזציה כי בסוף זה יגיע, אבל בואו נתחיל לשכלל את הקנאביס, נלמד שניים, שלושה, ארבעה מודלים, מה יותר מתאים לנו, מה צריך לתקן.
עמרי פריש: את זה גם אמרתי בוועדת הלגליזציה, שארבע פעמים ביקשה שנופיע בפניה, כולל בוגרי כפר איזון וכולל פעם אחת להגיע לכאן לשש שעות, אז זו דעתי על קצה המזלג.
עמרי פריש: כמה דברים על מהפכת הקנאביס, זה צ'ילום בהאמפי, בעלייה למקדש הקופים.
עמרי פריש: זו ציפי שהפעילה את הבית שלנו במנאלי, זה שיחי קנאביס, למי שלא רואה.
עמרי פריש: זה לא בגובה של השיחים בארץ, זה אחלה שיחי קנאביס במרחק 60-50 מטר מהבית שלה.
עמרי פריש: כל הודו נראית ככה, אז אי אפשר לעשב את כל הודו, אין מצב.
עמרי פריש: אני לא אכנס, אין לנו מחקרים ממש עדכניים.
עמרי פריש: יש אחד אחרון, שעוד יש עליו חילוקי דעות, על הסקר האחרון, אבל הסקר הזה מ-2016, שהשווה את 2009.
עמרי פריש: אתם יכולים לראות פה קנאביס.
עמרי פריש: זה גילאי 18 עד 40 במהלך 12 החודשים האחרונים, היה 8.9, קפץ ל-37.5, לדעתי היום עברנו את זה מזמן.
עמרי פריש: אני אומר לכם את דעתי הפרטית, אני לא אוכל להוכיח אותה במחקרים, אנחנו כבר מזמן עברנו את ה-50% במדינת ישראל, אני טוען שיותר, אבל אני הולך על זהיר, של משתמשי קנאביס.
עמרי פריש: אגב, אתם יכולים לראות את הירידה הדרמטית של סמי הפיצוציות.
קריאה: זה כולל את כל קבוצות הגיל?
עמרי פריש: זה 18 עד 40.
עמרי פריש: זו שאלה נהדרת כי רוב המחקרים מדברים על 18 ומעלה, ואז כשדיברתי עם החוקרים, כולל הנוכחיים ברשות, 18 ומעלה זה עד גיל 120, אז אני אומר שאותי לא מעניין 70 ו-80 ו-60, אני רוצה לדעת - - -
רם שפע: 18 ומעלה זה 27.
קריאה: שזה נתון מ-2015.
עמרי פריש: קחו בחשבון שעל הסדר הזה, כתבתי לכם את זה בצד שמאל, 42% בחרו לא לענות על השאלון, לא משנה למה.
עמרי פריש: באותו סקר אתם יכולים לראות שמצבנו מדליית זהב, אנחנו במקום ראשון, מובילים.
עמרי פריש: פה אני הולך להגיד משהו שאולי יפתיע אתכם, ואני אומר אותו מול משרד הרווחה ומול משרד הבריאות, בכנסים, אני הולך להגיד אותו גם בכנס הקרוב של - - - לפי הסקר הזה, בדקתי עם החוקרים שם, אנחנו מעריכים שיש סדר גודל של מיליון וחצי צעירים משתמשים.
עמרי פריש: אגב, אני חושב שיש הרבה יותר, אבל אני בכוונה נשאר כל הזמן על המספרים שיותר קל להוכיח אותם ולא להגיד אוה, עמרי פוגש כל הזמן את אלה שעישנו.
עמרי פריש: אני מעריך שזה יותר.
עמרי פריש: אני רוצה להגיד משהו שאולי יפתיע אתכם, בערך 80% זה יעשה להם טוב, בטווח הקצר, בטווח הבינוני, בטווח הארוך.
עמרי פריש: הנה אני אומר את זה פה, לא בגלל שאתה נמצא כאן ולא בגלל משרד הרווחה, מפני שזה ניסיון החיים שלי מראה.
עמרי פריש: לכן כתבתי מספרים עגולים ולא 80 נקודה, כי אין לי מחקר, אלא פשוט מפגש עם אלפי צעירים.
עמרי פריש: ל-80% מהם זה יעשה טוב, בכל הטווחים, בערך על 10% זה לא ישפיע, פעם, פעמיים, חמש, עשר והם בחוץ, הם בטח לא בעניין של להתארגן, יש משמעות אם אתה מתארגן או לא מתארגן, ופה בערך 10% ייפגעו.
עמרי פריש: יש כאלה שטוענים שזה 15%, יש כאלה שטוענים 18%, אני שוב הולך על המספרים הנמוכים של 10% ייפגעו בדרגות שונות.
דורון כהן: עמרי, אולי כדאי להגיד, כמובן כולם פה יודעים מתמטיקה, אבל מה זה 10%.
רם שפע: ה-10% עולים.
רם שפע: זה מספר בצמיחה גבוהה.
דורון כהן: זה מספר אדיר.
עמרי פריש: תיכף תראה.
עמרי פריש: הנה, אז מדובר על בערך 150,000 נפגעים בדרגות שונות.
עמרי פריש: על השאלה שלך על הלגליזציה, אני לא חושב שמישהו יכול לעצור את התהליך, לא בארץ ולא בעולם, צריך לתת תשובות, אי אפשר להתעלם.
עמרי פריש: אני לא נכנס לצד הפוליטי, בצד הפוליטי אין לי מה לייעץ לכם, זה לא הצד שלי, אתה שומע בעיקר את אלה שזה עושה להם טוב ואני אומר לכם שיש הרבה כאלה שזה עושה להם טוב, אתה כמעט לא שומע את אלה שנגרם להם נזק.
עמרי פריש: אני מדבר איתכם על משהו כמו 150,000 צעירים, זה לא משהו שאנחנו יכולים לטאטא אותו מתחת לשטיח ולא להגיד איזה תשובות אנחנו נותנים.
דורון כהן: אולי כדאי להגיד שהיום, לפחות במגזר הציבורי, יש לנו, אני לא יודע כמה, אנחנו מטפלים, אולי יגידו פה במטה, אבל אנחנו מטפלים, בהגזמה, ב-3,000 איש מתוך ה-150,000, ובמגזר הפרטי מטפלים בעוד - - -
נפתלי יעבץ: אני חושב שבקנאביס אנחנו בכיוון של שבע.
עמרי פריש: מה שנפתלי אמר ומה שאתה אמרת, רוב נפגעי הקנאביס הולכים לקליניקות הפרטיות ולכן אנחנו לא יכולים לאתר אותם.
דורון כהן: אני רוצה להגיד, במערכים השונים אנחנו מטפלים ב-10,000 איש, ב-15,000, זה עדיין פסיק מה-150,000.
עמרי פריש: נכון, כי רובם הולכים לקליניקות הפרטיות שאנחנו לא יכולים לנטר או להגיע לשם.
עמרי פריש: אני לא אוכל על זה להרחיב, אבל זה בעצם מה שאתם תפגשו בכפר איזון, אלה שמונה הפגיעות הקונבנציונלית.
עמרי פריש: כשאומרים להיפגע מה זה אומר להיפגע?
עמרי פריש: לא כולם צריכים כפר איזון, בגלל זה גם רצינו לעשות מרכז אמבולטורי בתל אביב.
עמרי פריש: באמת שלא כולם צריכים בית חולים או כפר איזון, או מלכישוע.
עמרי פריש: פסיכוזה, המון פסיכוזות רק מקנאביס.
עמרי פריש: אני חושב חצי, חגי, כמה בעיקרו מגיע אלינו?
עמרי פריש: לא יודע להגיד במדויק, זה לא אומר שאולי לפני שנה הוא לא לקח גם אסיד ואל.
עמרי פריש: אס.
עמרי פריש: די LSD במסיבה, אבל עכשיו הסיפור שלו זה - - -
קריאה: משימוש מתמשך או מחד פעמי גם?
עמרי פריש: אני תיכף הולך לגעת בזה.
עמרי פריש: אין קורלציה בין כמה זמן אתה מעשן, כמה פעמים אתה מעשן לבין אם אתה הולך לחטוף את אחת מהשמונה האלה.
עמרי פריש: אז פסיכוזה, מצבים מאניים.
עמרי פריש: אגב, למה קראתי להם מוחצנות?
עמרי פריש: את אלה הכי קל לאתר.
עמרי פריש: גם בהודו, גם בדרום אמריקה וגם פה בשכונה ובמשפחה.
עמרי פריש: אי אפשר לפספס אותם.
עמרי פריש: הפרנואידים, זה אני אומר לכם נכון לאתמול ב-11 בלילה שיחה ממשפחה כזאת אליי, הכי מורכבים והכי קשים, כי הם חושדים בהורים, הם חושדים באחים, הם חושדים בתרופה, הם חושדים במים שאתה נותן להם.
עמרי פריש: היה כאן מישהו, מוכר, בגואה, שלושה חבר'ה מצוות של יחידה מובחרת ניסו, אחד מהם הלך למסיבה, עישן ג'אראס, חטף פרנויה, החליט שדי, זה עוד היה בזמנים החמים של דאעש, עלו עליו על איזה פעילות שהפעילה עשתה מחוץ לגבולות הארץ, איתרו אותו והם יכולים לתפוס אותו, להוריד לו את הראש, לצלם ולהעלות את זה לרשתות החברתיות.
עמרי פריש: אז הוא שבר את החלון, תקע זכוכיות בכריות, שם דוקרנים על יד הדלת שיעכב אותם והוא יוכל לקפוץ מהחלון.
עמרי פריש: כשהחבר'ה מהצוות הבינו שזה יותר מדי בשבילם, הם רצו להיכנס פנימה והוא היה משוכנע שגייסו אותם כנגדו, הוא פשוט לקח זכוכית והתחיל לחתוך את היד.
עמרי פריש: זה לא היה מעשה אובדנות של דיכאון או אובדנות, זה היה מעשה גבורה: אותי דאעש לא יהרגו.
עמרי פריש: אם אני מכיר את הסיפור סימן שהוא הגיע לכאן.
עמרי פריש: באיזה עובי חוטים תפרו אותו בהודו, אני אדלג לכם על הסעיף הזה, בסדר?
עמרי פריש: הפרנואידים מאוד מורכבים, מיעוט שבהם, והוא קיים, תתפרץ אצלו מחלת נפש גם אם אין גנטיקה במשפחה, הם יהיו המיעוט, אבל כן, אצל חלק מהם תתפרץ בעקבות זה מחלת נפש.
עמרי פריש: המופנמות, שהן הכי קשות לאבחון, זה החרדה והדיכאון והמחשבות האובדניות, הניסיונות האובדניים.
עמרי פריש: תשאלו אחר כך את חגי כמה אנשים פה מגיעים אחרי ניסיונות אובדניים.
עמרי פריש: זה מקום פתוח, אני מזכיר לכם, כמה מעלים תוך כדי השהות כאן מחשבות אובדניות שאנחנו עוזרים להם להתמודד איתן.
עמרי פריש: ושתי האחרות זה פגיעה בדרייב והאחרונה זה ההתמכרות.
עמרי פריש: יש התמכרות לקנאביס, היא בקצה של הנפגעים, חגי אחר כך ירחיב על זה.
עמרי פריש: נורא קל לי להסביר לכם את זה, אני מניח שכל אחד מכם מכיר עשרות או מאות אנשים ששותים אלכוהול מעת לעת, נכון?
עמרי פריש: כמה אלכוהוליסטים מתוכם אתם מכירים?
עמרי פריש: אלכוהוליסטים שהתמכרו, סביר להניח שאו מעט או אפס.
עמרי פריש: אותו דבר פה.
עמרי פריש: יש התמכרות, אין ויכוח שיש התמכרות, הוא הקצה של הנפגעים, חגי ירחיב על זה.
עמרי פריש: אני לא אכניס אתכם לזה, אבל אנחנו בנינו שש מדרגות של שימוש שזה קריטי להבין, אנחנו מפתחים עכשיו מודלים טיפוליים איפה אתה נמצא, האם המזדמן, המעשן האקראי, שהוא, אמרתי לכם, לא מתארגן, הסופ"שים ומעשני הערב.
עמרי פריש: הם נחשבים למעשנים מאוד אחראים בקרב המשתמשים, מעשני הערב זה אומר אני, או לבד או אני ואשתי, לא משנה, גמרנו להשכיב את הילדים, גמרנו ללמוד באוניברסיטה, גמרנו לעבוד בהייטק, גמרנו להיות רופא, אחות, עובד סוציאלי, כל המקצועות שאמרתי לכם, אל תפספסו אחת, יושבים על המרפסת, מעשנים ג'וינט, הולכים לישון וקמים בבוקר לעבודה.
עמרי פריש: אין מישהו שיגיד שזה מפריע.
עמרי פריש: כל המעשנים האלה עד לכאן נחשבים למעשנים מאוד אחראים.
עמרי פריש: מפה כל יום, אחר כך כל יום כל היום.
עמרי פריש: לא רק שאנחנו בודקים איתם, אנחנו גם מנסים לבדוק איתם על ציר הזמן האם יש שינוי כי לא בהכרח יש שינוי.
עמרי פריש: יש פה מישהו שמעשן סיגריות רגילות?
עמרי פריש: סליחה על השאלה.
עמרי פריש: כמה ביום?
קריאה: 20.
עמרי פריש: כמה זמן אתה מעשן 20?
עמרי פריש: נכון?
עמרי פריש: זה לא בהכרח הגעת ל-20, אחרי שנה 30, אחר כך 40, עולים, די מהר מגיעים לרף.
עמרי פריש: אנחנו פה בודקים את אותו דבר, את המדרגות האלה.
עמרי פריש: זה נורא חשוב לנו.
רם שפע: ומה אתם מזהים?
עמרי פריש: שרובם הם פה.
עמרי פריש: אנחנו מקבלים גם מכאן כי הם מגיעים לכפר איזון, אחרת יכול להיות שהם לא היו מגיעים לכפר איזון.
קריאה: האחוז של אלה בכפר איזון הרבה יותר גבוה מאחוזם בכלל האוכלוסייה, מן הסתם.