GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עילם לשם: אני כמובן לא מניח שלמישהו יש כוונות רעות, אבל תמיד השיקולים שהם קצרי טווח יגברו על השיקולים שהם ארוכי טווח, בסדר?
עילם לשם: וקבוצות אינטרס – כמו הקבלנים, כמו הבנקים בישראל, אלו קבוצות שתמיד תהיה להן יכולת הרבה יותר גדולה לבוא לדיונים האלה ולהשפיע על קבלת ההחלטות בהם, מאשר לצעירים – אלו שצריכים ללמוד ולעבוד וזאת על מנת שיוכלו לשרוד את היום יום שלהם.
עילם לשם: אז יש פה בעיה מאוד משמעותית בקבלת ההחלטות שאנחנו צריכים להתייחס אליה ובגלל זה אנחנו חייבים שבאופן סטטוטורי יהיו נציגים מסביב לשולחן הזה - - - הקטגורית.
עילם לשם: עכשיו אני חוזר למוסדות לתכנון ובניה.
עילם לשם: במוסדות התכנון והבניה, זה שאני נמצא, נקרא לזה, בקצה הפירמידה של התכנון – זה לא באמת עוזר לנו.
עילם לשם: כי בסופו של דבר אנחנו צריכים להסתכל על כל השרשרת, על הוועדות המקומיות השונות, על הוועדות המחוזיות ודווקא שם לשים את נציגי הצעירים, על הוותמ"ל, שגם שם אין נציג צעירים כרגע, שגם הם דיברו פה במהלך הדיון.
עילם לשם: הוות"ל כמובן, שמשפיע גם כן על מחירי הדיור ועל הנגישות של גופים ושל אזורים שונים.
עילם לשם: אז זה גם נושא נוסף שאנחנו ממש חייבים להתייחס אליו ולנסות לקדם אותו בהקדם.
עילם לשם: אני כבר לאורך השנים עברתי כמה שרי פנים ואני ניסיתי להציף את הנושא הזה מולם, אז אני אשמח גם לקבלת הסיוע שלכם בנושא הזה.
עילם לשם: הדבר האחרון שאני רוצה לגעת בו, היא בעצם בכלל היכולת של הצעירים להתאגד ולהשמיע קול ולייצר השפעה.
עילם לשם: היום בעצם העיריות וראשי הערים מונעים את היכולת של התושבים להתאגד לוועדי שכונות, אוקיי?
עילם לשם: ברגע שאתה לא מאוגד כוועד ואין לך שום מעמד סטטוטורי – אין לך גם את היכולת להשמיע את הקול שלך.
עילם לשם: אתה כל פעם מוצג כאדם בודד, אוקיי?
עילם לשם: אז גם מול תוכניות של תכנון ובנייה, המקום של האזר היחיד להשפיע על התוכנית הוא רק בשלב ההתנגדויות בסוף, כשהתוכנית מוכנה כבר ואז בעצם אתה תמיד נתפס, האזרח תמיד נתפס כמי שבעצם תוקע את התוכנית ומעקב את התחלת הבניה וההתקדמות שלה.
עילם לשם: אז אנחנו צריכים כמובן לשנות את התפיסה הזאתי, אנחנו צריכים להקדים את היכולת להשתתפות של האזרחים לתהליכים שהם הרבה יותר מוקדמים, בסדר?
עילם לשם: ולאפשר כמובן לאזרחים עצמם גם להתאגד כדי שיצברו כוח אל מול הרשויות.
עילם לשם: אז זו הנקודה האחרונה שלי ועד כאן מבחינתי.
רם שפע: אלו שתי נקודות שבעיני הן משמעותיות והן לא הועלו פה עד עכשיו והן די דומות – גם היכולת להתאגד על מנת לאפשר לציבור, בוודאי הציבור הצעיר להשפיע אל מול קבוצות הלחץ ההרבה יותר חזקות וגם הסיפור של נציגות – כמו שאתה אמרת כבר, אני הייתי אחד הדוחפים הגדולים להחלטה 2880, שאמורה לוודא שיהיו נציגי ציבור צעירים בכל המוסדות במדינה ומה לעשות?
רם שפע: מסתבר שמאז ההחלטה הזאת היא לא ממש יושמה.
רם שפע: ניסינו לפני כמה חודשים פה, בתוך הממשלה, לעשות איזה שהוא שינוי בזה ולא הייתה מספיק כוונה לצערי לעשות בזה שינוי.
רם שפע: אבל אני לא אמרתי נואש עדיין.
עילם לשם: נקודה נוספת רק ברשותך עלה פה כמה פעמים היום כל הנושא הזה של שכירות ארוכת טווח, אז אני רוצה לעדכן שלפחות אצלינו, הנושא הזה לא נידון, בסדר?
עילם לשם: וזה הנושא, אנחנו מדברים כאן על אחד הנושאים הקריטיים שמשפיעים על חיי האזרחים במדינה.
עילם לשם: אצלינו הנושא של שכירות ארוכת טווח והיכולת בעצם לייצר כלים חדשים בהקשר הזה לא נידון.
רם שפע: הנושא הזה לא נדון במועצה הארצית לתכנון ובנייה?
עילם לשם: נכון, לא נדון במועצה הארצית לתכנון ובניה ואני חושב שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו ניגשים לעניין הזה.
רם שפע: איך זה יכול להיות.
עילם לשם: ונקודה אחרונה ונוספת שחשוב לי לציין, זה כל העניין של פקודת הארנונה, שגם היא יש לה השלכה מאוד משמעותית וגם צריך רגע לראות איך אנחנו פותרים את זה.
עילם לשם: יש תיעדוף תמידי לארנונה עסקית על חשבון ארנונת מגורים וזה גם אחד הגורמים המשמעותיים שפוגעים בהנחיות הבניה.
עילם לשם: שווה שתצא פה איזו שהיא התייחסות לנושא הזה.
רם שפע: זה רק עוד נושא גדול.
עילם לשם: הדבר הקטן זרקתי בסוף, אבל אני באמת רגע אחד קורא לכם, ליושב ראש, לך רם.
עילם לשם: יש פה בעצם השפעות מגוונות, אם זה בתחבורה ואם זה בחינוך ואם זה בשיכון.
עילם לשם: אנחנו חייבים לייצר מצב שבו תקום וועדת שרים בין משרדית על מנת שתדון בנושא הזה ותיקח את זה כנושא הדגל שלה, כי אנחנו דיברנו ואני התחלתי את הדברים שלי בלדבר על שנת 2011, עלו פה כל פעם התלונות והכאב הזה של הצעירים ואני חייב להגיד שאנחנו לא רחוקים מהיום הזה, היום שבו הצעירים לא ימצאו את הדרך שלהם להביע את התסכול ואת הקושי שלהם ולא יהיה שום פתרון אחר, אלא לצאת לרחובות.
עילם לשם: אז זה בדיוק מה שאנחנו רוצים להימנע ממנו וזה התפקיד שלנו בעצם בתור מקבלי ההחלטות.
עילם לשם: תודה.
רם שפע: אוקיי, תודה רבה לך עילם.
רם שפע: תראה, הייתי רוצה רגע לראות את כל מי שנמצא איתנו.
רם שפע: יעל לינדלברג נמצאת איתנו פה?
רות רז שמולביץ': אני רק רוצה ברשותך, אדוני היושב ראש להעיר איזו שהיא הערה קטנה.
רות רז שמולביץ': הנושא של דיור בר השגה ושכירות ארוכת טווח בוודאי עולה בדיונים המועצה הארצית, אני יכול ככה בשלוף רק להגיד פה שי את תמ"א 35, תיקון אחד שמתייחסת לנושא הזה.
רות רז שמולביץ': יש גם את תמ"א 35 תיקון ארבע, שנערך לפני שבועיים וגם הוא מתייחס לנושא הזה.
רות רז שמולביץ': אולי זו לא הכותרת של שכירות ברת השגה או ארוכת טווח, כי זה רק אחד הכלים בתוך מה שנקרא דיור בר השגה (דב"י) שנמצא בתוך החוק, אבל זה בוודאי נושא שתמיד עולה והוא כל הזמן בדיונים.
רם שפע: אוקיי, תודה רבה רות על החידוד.
רם שפע: אוקיי, אז הבנתי בסדר.
רם שפע: נמצא איתנו שמעון וייס, בבקשה.
רם שפע: שמעון הוא נציג המשרד לשוויון חברתי.
רם שפע: אנחנו הצלחנו לקבל אישור ואנחנו נוכל להאריך בכמה דקות את הדיון עד השעה 11:15, ותודה לבת שבע שעמלה להשיג את האישור.
רם שפע: לכן, נכון לעכשיו כל מי שביקש לקבל את זכות הדיבור אמור לקבל אותה.
רם שפע: שמעון בבקשה.
שמעון וייס: טוב, אז שלום לכולם שמי שמעון וייס ואני מרשות הצעירים מהמשרד לשוויון חברתי.
שמעון וייס: הוזכרה פה החלטת הממשלה 2280, שזה גם הקמת הרשות ואחד הפקידים שלי זה גם באמת ייצוג צעירים וצעירות ומה שבעצם אילם עושה והוא היחיד כרגע שעושה את זה.
שמעון וייס: אני אגיד רק שזה ממש חלק ניכר מהתוכנית של השנה ואנחנו כרגע בדיוק עובדים על זה וזה מה שאנחנו עושים.
שמעון וייס: אנחנו כרגע בונים את התוכנית ומשקיעים מחשבה על איך לעשות את זה עם כל משרדי הממשלה ואני מקווה שיהיו לנו בשורות בעניין.
שמעון וייס: אני רגע ברשות ברשות
שמעון וייס: כם אעזוב את תפקידי ברשות הצעירים ואני אגיד שיש פה, אני נמצא פה במקרה ואנחנו מדברים פה בדיון על ציבור שבכלל לא נמצא כאן.
שמעון וייס: אנחנו מדברים פה על צעירים והוזכר פה גם נושא אפליה, אבל לא רק הנושא של אפליה.
שמעון וייס: אז אני אתייחס לא רק בקטע של האפליה, אלא בתכנון.
שמעון וייס: האם התכנון, ואנחנו שומעים כל הזמן מצעירים ויש פה 14% צעירים חרדים, 22% ערבים, שזה כבר 36% שהם מהווים בעצם שליש אוכלוסייה, שהמענים לצעירים זה סוג אחר של דיור שהם צריכים.
שמעון וייס: שהוא צריך לקבל או צריך לשמוע את זה.
שמעון וייס: אני כלל לא שומע את זה וזה קצת בעיה שאנחנו לא חושבים על זה ואז מה שקורה זה שאנחנו נתקלים בבעיות.
שמעון וייס: לגבי מה שאיתן הזכיר, דווקא מזה כן יהיה אפשר לקחת את הדוגמא ואני בסוף אגיד שיש בזה עוקץ, אבל הדבר הזה קיים.
שמעון וייס: בחברה החרדית מה שקורה זה שרובם מתחתנים בתחילת שנות גיל העשרים והם חייבים לגור.
שמעון וייס: כאילו, אף אחד לא גר ברחוב ואף אחד לא גר אצל ההורים מהסיבה הפשוטה שאצל ההורים בדרך כלל זה לגור בדירות קטנות שבהן גרים עוד הרבה ילדים, זה אומר שיש מענה.
שמעון וייס: אבל מה הבעיה בסיפור הזה?
שמעון וייס: הבעיה היא שהמענה הוא לא חוקי.
שמעון וייס: יש בכל שכונה חרדית שאליה תיכנסו, אתם תראו שבכל בניין של עשר דירות, יש עוד עשר יחידות דיור שהוסיפו, לדוגמה סגרו מחסנים, אתם יכולים לראות בירושלים שהוסיפו שלוש או ארבע קומות חניונים שהם סגורים לדירות ללא אוויר וללא כלום.
שמעון וייס: אני לא מקבל או משהו, אבל זה עדיף מאשר שהם יגורו ברחוב ואיך שאנחנו מכירים בסופו של דבר מה שיעשו זה כמו במירון, יצמצמו אבל לא יימצא לזה פתרון.
שמעון וייס: אז מה שאני בעצם אומר זה שהפתרון של יחידות הדיור קיים וזה גם עונה על מה שחבר הכנסת איתן גינזבורג דיבר על איך שזה עובר לדורות הבאים של הצעירים.
שמעון וייס: כי הם צעירים ומדובר פה על יחידות דיור שאי אפשר לגור בהן עם יותר מאשר שני ילדים.
שמעון וייס: אז הם גרים שם ואז אחרי תקופה של ארבע או חמש שנים הם עוברים לדירות אחרות.
שמעון וייס: אז הדבר הזה נותן להם מענה, רק שאם נצטרך לעשות את זה באופן חוקי ובטיחותי לדעתי זה יכול להיות מענה הרבה יותר טוב.
רם שפע: תודה רבה שמעון.
שמעון וייס: אני יכול לתת לך דוגמא.
רם שפע: כל אחד מצליח פה לתת עוד זווית וזה דבר שבדרך כלל לא קורה.
רם שפע: אנשים בסופו של דבר פשוט תמיד חוזרים על עצמם אז אני שמח שזה כך.
רם שפע: יפתח דותן, בבקשה, גם אתה כסטודנט שחווה פה בעיר ירושלים אתגרים לא פשוטים.
רם שפע: מיד אחרי יפתח דותן אנחנו נשמע את יצחק לוי ואני אשמח שתש איתנו בשולחן.
יפתח דותן: אהלן, שלום לכולם.
יפתח דותן: אני יפתח דותן ואני סטודנט למשפטים פה בעיר ירושלים.
יפתח דותן: אני אתחיל שנייה בלהתחבר למה שאמרת קודם, על באמת מה זה צעירים?
יפתח דותן: אנחנו הרי מדברים פה על דיור לצעירים.
יפתח דותן: אז כאילו יש לנו זוגות צעירים ויש לנו חיילים משוחררות ויש לנו סטודנטים וסטודנטיות ויש לנו את המגזר הערבי ואת המגזר החרדי, אז אוקיי – מה זה ה"צעירים" שאתם מדברים עליהם פה כל הזמן הזה?
יפתח דותן: אמרו פה הרבה מאוד ממה שתכננתי להגיד, ולכן אני אתן פשוט אתן כמה דוגמאות למה זה לחיות פה את שוק השכירות פה בעיר, כי נגיד נציגת הוותמ"ל דיברה פה על זה ועל כמה שהם "עושים" וכמה שיש לנו אופציות.
יפתח דותן: אבל אני אשמח מאוד שאת תצאי איתי לסיבוב ככה לחפש לי חדר לשנה הבאה.
יפתח דותן: אני בטוח שמשהו פה לא מסתדר בין החדר הזה לבין השוק שקיים בחוץ.
יפתח דותן: אתמול סתם כהכנה לדיון הזה, ישבתי והסתכלתי בתוך קבוצת פייסבוק שנקראת "דירות שותפים להשכרה בירושלים" ולא הצלחתי למצוא שום חדר שיש בו חלון, אוקיי?
יפתח דותן: כי יש חדרים שהם גם בלי חלון – חדרי ממ"ד וכאלה שהמחיר שלהם יורד מ-2,200 ₪, אוקיי?
יפתח דותן: פה ברחביה, בנחלאות ובמרכז העיר.
יפתח דותן: אז כמובן שהדבר הראשון אמרו לי "מה אתה רוצה?
יפתח דותן: אתה מחפש איפה שכולם מחפשים.
יפתח דותן: לך תגור בגבעה הצרפתית" אבל בגבעה הצרפתית אני לא אוכל לעבוד בשלושת עבודות הבר שבהן אני עובד על מנת להרוויח 4,000 ₪ - שם אין את זה.
יפתח דותן: אני אצטרך לעבוד למשל במשרדי הממשלה, שמשלמים לי שכר מינימום על שעת עבודה במשרת סטודנט.
רם שפע: מדהים.
יפתח דותן: אגב, המחיר שנדרש – 2,200 ₪ זה המחיר עוד לפני חשמל, לפני ארנונה, לפני וועד בית, לפני אינטרנט, שמה לעשות?
יפתח דותן: אתה צריך גם אותו כי כולנו בזום כל הזמן, נכון?
יפתח דותן: אז צריך את זה גם.
יפתח דותן: מה שיקרה בסוף זה שאנחנו נוציא בערך 3,200 ₪ פה עבור מגורים בעיר בזמן שאני מרוויח בסך הכל 4,000 ₪ ויש לי חברים שמרוויחים הרבה פחות.
יפתח דותן: כל זה כמובן אחרי כל שאר ההוצאות של להחזיק דירה.
יפתח דותן: אוקיי, אז תמורת 3,200 ₪ אנחנו נוכל לגור בדירה טובה, עם בעלי בית טובים?
יפתח דותן: אז גם, ממש אבל ממש לא.
יפתח דותן: כל החורף אצלי בדירה הגג טפטף משבע נקודות שונות, כשפניתי לבעל הדירה הוא אמר לי "תדבר איתי בבקשה מחר", אחרי שבועיים אמרתי לו שאני מביא – אני – מביא את בעל המקצוע והוא רק יחזיר לי את הכסף משום שזה מה שהחוק קובע ומותר לי לעשות את זה.
יפתח דותן: ואז הוא אמר לי "אני לא מחזיר לך" ואז, כשאמרתי לו שזה מה שהחוק אומר הוא ענה לי "אם ככה, אז קח אותי לבית המשפט, מה אתה יכול לעשות?".
יפתח דותן: עכשיו אני עוד סטודנט למשפטים, ובית המשפט זה כאילו מבחינתי "החלום הרטוב" שלי, אבל ברור לי שאין שום סיכוי שאני אקח מישהו לבית משפט עכשיו, אוקיי?
יפתח דותן: אני מבקש שתתנו לנו מקום לפקח על בעלי הדירות.
יפתח דותן: הם מחזיקים בכל הכוח שיש.
רם שפע: קח אותו לבית משפט אבל, בכל מקרה.
יפתח דותן: לי אישית אין זמן לזה.
רם שפע: אבל זה כמובן חלילה לא הפתרון, כן?
ארבל קירפיצ'ניקוב: זה גם עולה המון כסף.
יפתח דותן: לא, אבל אני מבקש רק שתתנו לנו להיכנס אולי לאתר אינטרנט ולהגיש איזה שהוא דף תלונה.
מאיה נורי: יחידת פיקוח שתפקח על הדבר הזה ושתקנוס את בעל הדירה.
יפתח דותן: לגמרי.
יפתח דותן: יש לי עוד חבר שמאוד רצה להישאר בדירה שלו, היה לו טוב בה ואז אמרו לו "המחיר עולה בכ-1,100 ₪ לשנה הבאה".
יפתח דותן: אני אגב, כשחיפשתי דירה הייתי צריך לרענן את הפייסבוק בכל שתי דקות, כי אם לא תפסתי דירה בשתי הדקות הראשונות הפוסט יצבור איזה 100 תגובות ואין שום סיכוי שאני אצליח להיכנס.
יפתח דותן: כבר מצאתי ונכנסתי לדירה חדשה והשותפים אהבו אותי והגעתי למעמד חתימת חוזה, אבל בחוזה היה כתוב שכל התיקונים על האינסטלציה ועל הבסיס של הדירה הם על השוכרים.
יפתח דותן: ששוב, גם זה דבר שהוא לא חוקי בשום צורה שהיא.
יפתח דותן: כשאמרתי את זה לבעלת הדירה אז היא אמרה לי "אוי סליחה, אנחנו בדיוק מצאנו מישהו אחר ואתה לא תוכל להיכנס לדירה הזאתי".
יפתח דותן: בדיעבד גם קיבלתי הקלטה שהיתה מיועדת למישהו אחר ולא אליי שנאמר בה "הוא סטודנט למשפטים והוא מכיר את החוק.
יפתח דותן: אני לא רוצה אותו אצלי בדירה".
יפתח דותן: ואתם, אתם אלה שקובעים את החוק, אז צריך גם לפקח על זה שהחוק ייאכף.
יפתח דותן: אני אגיד רק עוד דבר אחד אחרון וזה קרה אצלינו בעירייה ממש לפני חצי שנה.
יפתח דותן: נבנה בניין מעונות סטודנטים במרכז העיר, בניין שהיה אמור לשכן סטודנטים וסטודנטיות ובהחלטת מועצה אחת פתאום זה הפך להיות בניין לשכירות לטווח ארוך.
יפתח דותן: והעניין הזה של מעונות סטודנטים במרכז העיר זה רעיון מדהים, זה מווסת את השוק.
יפתח דותן: כי עכשיו בעלי הדירות יודעים שאוקיי, אני אלך לגור במעונות והם לא יכולים לעשות איתי כל מה שעולה ברוחם.
יפתח דותן: אבל זה פשוט לא קורה, כי כנראה שיש כוחות הרבה יותר חזרים מסטודנטים.
יפתח דותן: כי אנחנו גם בתהליכים ואני גם נציג באגודת הסטודנטים, אבל אנחנו בתהליכים של להחזיר את האגודה להיות גוף איגודי חזק ואמיתי.
יפתח דותן: אבל בינתיים זה לא קורה – אנחנו לא יכולים להתאגד ואתם אלה שצריכים לדאוג לנו.
רם שפע: תודה רבה יפתח דותן.
רם שפע: אנחנו נמשיך לעשות את זה ולהיות בתקשורת הזו יפתח, גם עם האגודה, גם איתכם ובכלל גם עם כל מי שרוצה פה בעיר וגם ניסינו לעזור פה במאבק של המעונות אבל חלק מהמאבקים נכשלים וזה חלק מהסיפור.
רם שפע: בבקשה, יצחק לוי.
רם שפע: רק תציג לנו בבקשה את התפקיד שלך לפרוטוקול.
יצחק לוי: בוקר טוב, אני יצחק לוי ואני יושב ראש לשכת מתווכי הנדל"ן הארצית.
יצחק לוי: היה לי חשוב מאוד להגיע היום לדיון הוועדה הזה כי באמת האתגרים שבפניהם נמצאים הצעירים ולא רק הם, הם אתגרים שאנחנו נתקלים בהם מידי יום ואני יכול להגיד שאני באופן אישי, יש לי שתי ילדים ואני מתחבר מאוד לדברים של יפתח ומאיה, באמת, אלו דברים שגם אנחנו – אני לפחות, בתור אבא אני נתקל בהם באופן יום יומי.
יצחק לוי: הפתרון הוא כמו שאני חושב שחבר הכנסת איתן גינזבורג אמר לפניי, הפתרון הוא להגדיל בצורה משמעותית ולא רק את הכמות של הדירות הממסדיות, אלא גם את הכמות של הדירות של הציבור הפרטי.
יצחק לוי: אנחנו מדברים היום על כ-800,000 דירות שעומדות להשכרה במדינת ישראל, "דירה להשכיר" מדברים על להגיע לכ-10%, כלומר 80,000 דירות להשכרה לטווח ארוך, אז ככה שזה עדיין פער מאוד מאוד גדול וככל שהביקוש לדירות להשכרה הולכים וגדלים ואנחנו נתקלים היום בסיטואציות שבהן לאור משבר הקורונה גם לא מעט אנשים מתגרשים ויש הרבה יותר אנשים שזקוקים היום לדירות להשכרה מאשר ידענו אי פעם במדינת ישראל.
יצחק לוי: כל זמן שבאמת לא יימצא איזה שהוא פתרון להגדלת כמות הדירות להשכרה אנחנו נמצא את עצמינו בסיטואציה שהיא באמת קשה מאוד והנתונים היום הם הרבה יותר חריפים כי כל העניין הזה שבו פשוט מנסים להגביל היום את המשקיעים באמצעות העלאת מס הרכישה היא כבר משפיעה היום על כמות הדירות שעומדות להשכרה והיא גם זו שתשפיע בעתיד אפילו עוד יותר.
יצחק לוי: אותם המשקיעים כן פנסיה או לא פנסיה, כן מעלים את מחירי הדירות או לא מעלים את מחירי הדירות הנתון הוא שככל שיותר דירות עומדות להשכרה ואין מה לעשות – לא כולנו יכולים לקנות דירות, אבל ככל שיהיו פה יותר דירות להשכרה ככה גם התחרות היא תהיה יותר קטנה ומחירי הדירות ירדו ולכן אני חושב שצריך באמת לפעול וזאת על מנת לאפשר להגדיל את כמות הדירות להשכרה גם בעידוד של משקיעים, לקנות דירות – על כל המשמעויות שיש בזה.
יצחק לוי: ואחד הפתרונות הנוספים שאני חושב שיעזור מאוד אם ניישם, זה ללכת באמת על איזו שהיא תוכנית באמצעות הוותמ"ל של כן לשחרר קרקעות ליזמים במחירים שהם מבחינתי מחירים אפסיים.
יצחק לוי: אין שום סיבה שהמדינה תיקח היום מחיר עלות על קרקע, בעת שזו קרקע שרשומה כאפס נכון להרגע, לאפשר לקבלנים לבנות את אותם הבניינים ואת יחידות הדיור שייעודו להשכרה להרבה מאוד שנים, מעל 20 שנה.
יצחק לוי: בהחלט מעל ל-20 שנה, אני חושב שזה נתון מאוד מאוד חשוב וזאת תוך כדי יצירת תוכנית עסקית שבעצם מראה להם שבסופו של דבר הם יוצאים עם איזה שהוא רווח מסוים מהסיפור הזה.
יצחק לוי: זה הפתרון.
רם שפע: אוקיי, תודה.
רם שפע: אתה יכול להתייחס לחלק של המתווכים באתגר הזה של שוק השכירות?
רם שפע: הרי בכל זאת אותם אתה מייצג.
יצחק לוי: בהחלט, אז אני אשמח בהחלט להתייחס לעניין הזה.
יצחק לוי: אני חושב שקודם כל זו זכות להשתמש בשירותי תיווך בדיוק כמו שזו זכות להשתמש בכל שירות אחר.
יצחק לוי: אם אתה רוצה לנסוע במונית, אתה לא חייב לנסוע במונית – אתה יכול גם ללכת ברגל.
מאיה נורי: אבל השוכרים לא משתמשים בשכירות, הם לא משתמשים בו.
יצחק לוי: שנייה, אם את מחליטה לפנות למתווך - - -
מאיה נורי: אני לא פונה, אני ראיתי את הדירה ומי שפונה זה המשכיר.
יצחק לוי: לא, זה לא מדויק.
מאיה נורי: מי שפונה זה המשכיר.
יצחק לוי: כשאת פונה למודעה שהתפרסמה, אם זה למשל באתר יד שתיים, תוך כדי ציון שהנכס הוא מתיווך ואני לא מדבר על ספקולציות כאלה ואחרות שלא מצוין בהן.
רם שפע: אתה יודע מה הדבר היפה בזכות?
רם שפע: זה שיש לך אפשרות אחרת לבחור.
רם שפע: וזה לא המצב במקרה הזה.
יצחק לוי: אתה יכול עדיין להגיד שאתה לא רוצה לגשת.
רם שפע: זה לא המצב, אתה לא יכול לגשת.
רם שפע: רוב השוכרים לא יכולים לשכור דירה בלי מתווך.
רם שפע: הם פשוט לא יכולים.
מאיה נורי: יש מקומות שכן.
יצחק לוי: זה לא מדויק.
יצחק לוי: המציאות היום היא שמרבית - - -
מאיה נורי: למה פשוט לא לקחת את הכסף הזה מבעלי הדירות?
מאיה נורי: למה זה לא מה שקורה?
יצחק לוי: אני אסביר, אני אענה.
יצחק לוי: המציאות היום היא שאני מקבל היום הרבה מאוד פניות ממתווכים, שלאור המצב בשוק כרגע הם לא מצליחים להתקיים, הם לא מצליחים לסגור עסקאות וזה מהסיבה הפשוטה שמרבית העסקאות מתבצעות ללא שירותי מתווכים כלל.
יצחק לוי: היום אתה נכנס לאתר יד שתיים, כמו שאתם אמרתם ואתה לא צריך בעצם מתווך.
יצחק לוי: כי כל מחיר שבעל דירה מבקש ואגב, גם במכירה וגם בהשכרה - הם פשוט מקבלים.
יצחק לוי: לכן הנושא הזה של מי משלם - - -
רם שפע: יש לכם על מה המגמה הנוכחית?
רם שפע: המגמה היא שיש יותר עסקאות עם מתווכים או בלי?
יצחק לוי: יש פחות בצורה שהיא דרמטית.
רם שפע: ואתה יכול להוכיח את זה בנתונים?
יצחק לוי: אני יכול להוכיח את זה בנתונים, בהחלט כן.
מאיה נורי: יש פשוט פחות דירות נראה לי למכירה.
רם שפע: לא, זה בסדר.
רם שפע: אבל אני מדבר כרגע רק על העניין של השכירות.
רם שפע: דווקא שם לא נראה לי שיש ירידה.
יצחק לוי: אני יכול להוכיח בנתונים וזה מאוד טבעי שכרגע, ברגע שהשוק יש בו עצים הרבה יותר גבוהים, אז השוק הוא שוק של מוכרים והוא שוק של משכירים והשוק הזה הוא שוק שבו היום משכירים ובעלי דירות לא נדרשים לשירותי תיווך על מנת להשכיר את הדירה הזאת.
יצחק לוי: הוא לא צריך את זה בכלל.
יצחק לוי: ברגע שהוא מפרסם את הדירה פונים אליו עשרות אנשים על מנת להשכיר דירות כמו שאתם ציינתם כרגע יפתח ומאיה, גם אני הייתה לי סיטואציה כזאת והם כלל לא זקוקים לשלם למתווכים או להשתמש בשירותם של מתווכים ולכן ישנה ירידה דרמטית בהיקף של עסקאות שנעשות באמצעות מתווכים.
יצחק לוי: לשאלתך מאיה.
רם שפע: אני אשמח בבקשה שאחרי זה תשלח לוועדה את הנתונים שמוכיחים את זה.
מאיה נורי: אני מבינה שהמצב הוא קשה, אבל למה עדיין השוכר צריך להיות זה שמשלם את הסכום הזה למתווך ולא בעצם מי שביקש את השירות.
יצחק לוי: אז אני אסביר.
יצחק לוי: כשאת פונה למתווך, את בעצם מבקשת שירות.
יצחק לוי: אם את חותמת לו על הזמנת שירותי תיווך את בעצם מחוייבת בתשלום דמי התיווך.
מאיה נורי: אבל זה לא - - -
רם שפע: זה לא מה שקורה בפועל.
מאיה נורי: זו הפרצה בחוק.
יצחק לוי: תראו, אנחנו לא יכולים לשנות את המצב, כי זה המצב בכל העולם.
יצחק לוי: במקומות אחרים אגב.
מאיה נורי: בתל אביב ספציפית ובטח גם בירושלים ובעוד מקומות שיש בהם ביקוש מאוד גבוה אז השוכר הוא משלם.
מאיה נורי: אבל במקומות אחרים שבהם הביקוש נמוך יותר אז שם השוכר לא משלם.
מאיה נורי: למשל אני, כשגרתי בבאר שבע אז זה לא היה ככה, השוכרים לא משלמים שם תיווך.
יצחק לוי: השוכרים משלמים תיווך במקומות שבהם הם מבקשים לקבל שירות של מתווכים.
יצחק לוי: עכשיו, אני אומר לך את זה עוד הפעם, במידה ואתם מחר בבוקר תוציאו חוק שבו אתם תקבעו ששכר התיווך ישולם אך ורק על ידי המשכירים ולא על ידי השוכרים – מחירי שכירויות יעלו בצורה תלולה.
יצחק לוי: כי מה שיקרה במצב שכזה זה שיותר משכירים יגלמו את המחיר שהם יצטרכו לשלם, את אותה עמלת שכירות וישיתו אותה בסופו של דבר על השוכר.
יצחק לוי: אז חבר'ה אל תתערבו בחוקי.
רם שפע: שמענו, שמענו את האיומים האלה כבר.
יצחק לוי: אלה לא איומים, זה פשוט המצב.
רם שפע: זה בכלל לא המצב.
מאיה נורי: זה כל כך גבוה שזה כבר לא משנה, באמת זה כבר הגיע לכל טרלול אפשרי.
רם שפע: אתה רוצה שאני אציג בפניך את האיומים של משרד האוצר על מה יקרה אם שכר המינימום יעלה, ואז כל פעם שמעלים את שכר המינימום פתאום רואים שלא מפטרים עובדים ולא קורה שום דבר דרמטי.
רם שפע: אז בוא, באמת, אני מכבד אותך מאוד, אבל האיומים האלה לא מרשימים – אותי לפחות הם לא מפחידים, והם גם לא פוגשים את המציאות.
יצחק לוי: רם תקשיב, מדובר פה בשוק פרטי ואם אני כרגע מבין שאני רוצה להשכיר את הדירה שלי ויש לי שתי מצבים – מצב של לקוח שמגיע אליי באמצעות מתווך או מצב שבו מגיע אליי לקוח באופן ישיר ואני מעדיף לקחת את הלקוח שמגיע אלי באמצעות מתווך – מי שישלם את שכר הדירה היותר גבוה זה השוכר.
רם שפע: כן, אבל זה קורה גם היום.
יפתח דותן: אתה היום מוצא דירה דרך הפייסבוק, כן?
יפתח דותן: דרך הפייסבוק אני אומר לך שאני מוצא את זה.
יצחק לוי: כן, נכון.
יפתח דותן: יופי וכתוב בפוסט, מי שמפרסם את זה בעצם זה השוכר הקודם וכתוב, החוק עצמו קובע שמתווך זכאי לדמי תיווך רק במקרה שבו הוא היה הגורם היעיל שהביא להתקשרות.
יפתח דותן: אני משלם את ה-2,000 ₪ האלה רק אחרי שאני מצאתי את הפוסט הזה בפייסבוק ומי שפרסם את הפוסט הזה בפייסבוק זה בכלל השוכר הקודם.
יפתח דותן: המתווך לא היה קשור בכלל ואני עדיין צריך לשלם את זה, אז איזה מן דבר זה.
יצחק לוי: לא, במצב שכזה אתה לא אמור לשלם.
יצחק לוי: אם העסקה נעשתה ישירות בין המשכיר הקודם אגב, שהוא גם הרבה פעמים שמעתי שהוא סוג של מתווך.
מאיה נורי: נו בטח, מה?
מאיה נורי: הוא מוכר את כל הרהיטים שלו והוא עושה מזה כאילו.
רם שפע: אני רק חייב להגיד שאנחנו עוד דקה צריכים לסיים פה ואז הם יכנסו ואז זה לא יהיה כייף כמו שזה היה קודם.
יצחק לוי: אתה מציין עובדה שבעצם במקרה הזה מי שמפרסם את הדירה זה בעל הנכס או בעצם שוכר קודם?
יצחק לוי: איך נכנס פה מתווך אני לא מבין.
יפתח דותן: בעל הנכס מעלה פוסט דרך הפייסבוק והוא מציין בפוסט וכותב "דמי תיווך", כי ככל הנראה הוא גם שכר מתווך שימצא לו אנשים ממקורות אחרים.
רם שפע: אני לא מבין דותן מה אתה מופתע?
יצחק לוי: אני לא כל כך מבין וקשה לי מאוד להתייחס לדברים האלו.
יצחק לוי: אלו מקרים פרטניים אבל אני אשמח - - -
רם שפע: רגע, רק צריך להגיד שזה השוק.
רם שפע: אני מחזק את יפתח, אמנם אני לא שכרתי דירה בשלוש השנים האחרונות, אבל לפני זה הייתה לי תקופה ששכרתי הרבה דירות – גם בירושלים וגם בתל אביב וגם היועצות שלי ועוד הרבה מאוד אנשים שאני מכיר וזה השוק ובגדול ככה הוא מתנהל.
רם שפע: אני מנחש שאתה יודע את זה וזה בסדר גם אם לא – תגיד עכשיו הכל, אבל כל הסיפור עם המתווכים בעיני, או לפחות חלקו – הוא עיוות אדיר של החוק ובסופו של דבר מי שמשלם את המחיר הכבד אלו אותם חברה צעירים שרוצים לחיות בשכירות במחיר סביר.
רם שפע: זאת המציאות.
מאיה נורי: נכון.
יצחק לוי: אני לא חושב שהתמונה שאתה מציג פה היא מאוד מאוד מדויקת, אבל במקומות מסוימים – כמו שאת מציינת מאיה, אני חושב שבמציאות כפי שאת מתארת בתל אביב באמת יש מצב שבעלי הדירות משתמשים בכוח שלהם לרעה ומשתמשים במתווכים ולא משלמים דמי תיווך, אבל אי אפשר להכליל את זה על כלל הארץ.
יצחק לוי: כלומר, בואו נבין שזה לא המצב.
רם שפע: אוקיי, אז קודם כל תודה רבה לכם על הדיון הזה ולכל מי שהשתתף בו.
רם שפע: הדיון הזה היה חשוב ועלו פה הרבה מאוד סוגיות, בהמון הקשרים אז ככה זו באמת תחושה של כל כך הרבה דברים שאנחנו חייבים לטפל בהם ויש פה עוד כמה אתגרים.
רם שפע: אבל אני ככה נשאר עם הדיון בסוף, גם מאז שאתה דיברת וגם מלפני זה, כשיפתח ואיה התייחסו וגם אתם התייחסתם לזה.
רם שפע: יש המון פרצות קטנות בחוק שבסוף את כל המחירים האלה משלמים אותם הצעירים וזה מה שקורה.
רם שפע: בעלי הכוח לרוב ייהנו מאותן הפרצות ויצחק אני ממש לא מאשים אותך אישית חלילה, בסדר?
רם שפע: את העושה עבודה מספיק טובה על מנת לייצג את אותם אנשים.
רם שפע: אבל האנשים האלה הם בסוף, מי ש"נדפק" – סליחה על הביטוי – בגללם, זה בדרך כלל לא האנשים בעלי ההון שיש להם שתיים, שלוש וארבע דירות.
יצחק לוי: לא, המונח להידפק זה לא המונח הנכון.
רם שפע: אני אמרתי סליחה על הביטוי.
רם שפע: אבל מה זאת אומרת?
רם שפע: אם אתה משלם עוד 2,000 ₪ אז אתה יודע, אפשר לחפש עוד ביטויים באותה המציאות.
יצחק לוי: אז אתה יכול להחליט שאתה לוקח דירה אחרת בפחות 2,000 ₪ אם תמצא כזו בשוק.
רם שפע: לא, אבל אתה לא יכול להחליט את זה.
רם שפע: אתה לא יכול להחליט.
יצחק לוי: אם אתה מחליט שאתה רוצה כרגע דירה, אתה רוצה את הדירה הספציפית הזאת – יש לה עלויות, מה לעשות?
יצחק לוי: כמו שיש לה ארנונה אז יש לה גם תשלום למתווך.
רם שפע: אנחנו כבר מסיימים, אבל אני רוצה להסביר בפשטות את העיוות.
רם שפע: אני לא מכיר הרבה תחומים בשוק שבהם אדם רוצה לעשות התקשרות, בן אדם רוצה להשכיר את הדירה שלו והוא מתקשר עם מתווך אבל את המחיר של זה משלם מישהו אחר.
רם שפע: זה פשוט דבר שהוא לא הגיוני, אתה מבין?
יצחק לוי: אוקיי, אז אתה מציע שמי שישלם זה בעל הדירה?
רם שפע: ברור שבעל הדירה.
יצחק לוי: אוקיי ומה יקרה כשהדייר יגיע אליו ואותו בעל דירה יבין שהוא צריך לשלם עמלת תיווך?
מאיה נורי: מה יקרה?
מאיה נורי: הוא יבין שהוא בסך הכל צריך לפרסם פוסט בפייסבוק ולהראות בעצמו את הדירה, זה הכל.
מאיה נורי: והוא לא ייקח מתווך סתם אם הוא לא משלם על זה.
יצחק לוי: זה לא נכון, כי אם למשל הוא איש קשיש שגר בירושלים אבל הדירה שלו בתל אביב, נכה שיש לו דירה בתל אביב, מה הוא יעשה?
יצחק לוי: הוא יכול להראות את הדירה?
יצחק לוי: הוא לא יכול להראות את הדירה.
רם שפע: אפשר להמשיך את הוויכוח הזה אבל אנחנו נועלים את הדיון.
רם שפע: מבחינת הפרוטוקול אנחנו סיימנו את הדיון.
רם שפע: בוקר טוב לכולם, הנה מצטרף אלינו חבר הכנסת סימון דוידסון, שלום לך, ברוך הבא, אנחנו ממש הרגע התחלנו.
רם שפע: התכנסנו היום כדי לדבר על עוד אחת מהתופעות המטרידות שכולנו מתעוררים אליהם כל בוקר מחדש והפעם התופעה של סחר מאוד משמעותי בהיקפים עולים של המדבקותFENTA FENTANIL ואנחנו רוצים הפעם לנסות מאוד ככול שאפשר וד"ר ברקוביץ יעזור לנו לעשות את זה וביחד איתכם לנסות גם לייצר מהלכים שאנחנו חושבים שהם יכולים להביא לפתרון, או לפחות לצמצום של היקף התופעה ובתקווה גדולה מבחינתנו לפחות, לדיון הזה יש מטרה ממוקדת, לקחת את הסוגייה הספציפית ולנסות לראות איך אנחנו נותנים לה מענה הרבה יותר טוב.