GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיה נורי: לא, אני מסכימה איתך לגמרי.
מאיה נורי: בקיצור, גם על הנושא של התיווך אגב, להשיט את התיווך על המשכיר.
מאיה נורי: הוא ביקש את השירות הזה, הוא זה שגורם לזה שבסוף הדירה הזאת תושכר אז למה השוכר בסוף צריך גם את זה לשלם?
מאיה נורי: עכשיו, זה כאילו שונה ובכוונה עשו שם איזו שהיא מניפולציה עם איך שזה נכתב – מי שמכיר את הסיפור ומי שאשם בזה אלו המחוקקים, אוקיי?
מאיה נורי: ולכן זה המקום גם לדבר על זה, שחייבים להחזיר את הסיפור של התיווך שלפחות שוכרים לא יצטרכו לשלם את זה וזה לגמרי פתרון שניתן לקדם וליישם אותו.
מאיה נורי: אני גם אגיד שהדירות באמת, אני דיברתי פה על דירות שהן לא ראויות למגורים, המצב הוא גם מצב שניתן לפתור אותו.
מאיה נורי: אני לפני כמה ימים הצעתי הצעה לסדר בעיריית תל אביב, שאנחנו נקדם יחידת אכיפה מול הגורמים פה בכנסת, גם שתתנו את הסמכויות לעיריית תל אביב, אבל גם שיכולים לעשות את זה בתוך משרד השיכון, לבנות איזו שהיא יחידת אכיפה לדירות שהן לא ראויות למגורים.
מאיה נורי: שמישהו שגר בדירה שאין בה פתחי אוורור ואין לו ניקוז תקין ויש לו עובש על הקירות, ובעל הדירה לא מוכן לתקן או שהוא לא מעז בכלל לבקש ממנו על מנת שהוא לא יעלה לו את השכר דירה – הוא יהיה יכול לפנות ליחידת האכיפה, שהיא זאת שתתקן את זה ותטיל קנס על בעל הדירה.
מאיה נורי: כי לגור בדירה ראויה למגורים זו זכות יסוד של כל אדם, זה חלק מכבוד האדם וזה פשוט דבר שאי אפשר לתת לו להמשיך לקרות, אנשים צריכים לגור בדירות ראויות.
מאיה נורי: אני לא דיברתי על לגור עכשיו בדירות יוקרה, דיברתי על לגור בדירות סבירות ולא להרגיש כמו לא משנה מה.
מאיה נורי: עכשיו, עוד עניין נוסף שאני רוצה לשתף אתכם בו, שאנחנו מקדמים אותו בעיריית תל אביב ואנחנו צריכים בו את העזרה של משרד השיכון וגם משרד התיירות וזה לגבי דירות ה- AIRBNB.
מאיה נורי: בתל אביב זה בכלל מכה, אנשים פשוט מסכנים.
מאיה נורי: בעלי הדירות שיש להם תשואה "נורא נמוכה" על הנכס, אתם מכירים את הגישה הזאת?
מאיה נורי: אז הם הופכים את הדירות שלהם לבתי מלון ופשוט לוקחים, יש בכרם התימנים איזה 16% מהדירות, שאלו דירות שהסבו מדירות למגורים בשכירות לדירות תיירות ופשוט הדירות האלה הפכו לבית מלון לכל דבר ועניין, אוקיי?
מאיה נורי: זה מוריד באופן גורף את היצע הדירות בתל אביב ובמדינת ישראל בכלל וזה משהו שחייבים להסדיר אותו אחת ולתמיד ושאי אפשר יותר לעשות אותו, פשוט אי אפשר לעשות אותו.
מאיה נורי: AIRBNB אמור להוות שכירות אלטרנטיבית, מי שעובר לסוף שבוע לבית של ההורים הוא משכיר אותו.
מאיה נורי: אי אפשר לקחת עכשיו דירות שלמות ולהוציא אותן משוק השכירות, זה דבר שהוא לא מקובל.
מאיה נורי: אנחנו כתבנו הצעת חוק בעיריית תל אביב, שאנחנו רוצים לקדם ולהסדיר את נושא ה- AIRBNB ולאפשר את זה רק למשך 90 ימים בשנה.
מאיה נורי: אני מבקשת מכם וגם מחברי הכנסת שפה לעזור לנו לקדם את הצעת החוק הזאת, תודה.
רם שפע: טבו, אז קודם כל ישר כוח ותודה רבה.
רם שפע: באמת שומעים מגרונך את המצוקה, אולי אפילו קצת יותר טוב ממה שאנחנו הצלחנו להציג אותה, כך אני חושב וזה למרות שרובינו יחסית צעירים.
רם שפע: כאילו חלקינו יותר צעירים.
רם שפע: אוקיי, משרד הבינוי והשיכון, אריאלה בבקשה.
אריאלה מסבנד: אז משרד השיכון, המשרד שלי קודם כל רואה הרבה נכס והרבה חשיבות לנושא של.
רם שפע: מה תפקידך?
אריאלה מסבנד: אני אריאלה מסבנד, כלכלנית במקצועי ומנהל תחום מידע וסטטיסטיקה באגף בכיר תכנון אסטרטגי ומדיניות במשרד.
אריאלה מסבנד: אז קודם כל המשרד שלנו רואה הרבה חשיבות בקידום נושא דיור בהישג יד.
אריאלה מסבנד: אנחנו פועלים בהרבה מישורים, אם זה בנושא דירות הוותמ"ל, "דירה להשכיר", אנחנו גם נותנים סיוע של שכר דירה.
אריאלה מסבנד: הנושא של AIRBNB דווקא נמצא עכשיו ברגולציה.
אריאלה מסבנד: המנהלת שלי פועלת בנושא יחד היועצת המשפטית שלנו, על מנת להביא לרגולציה בנושא הזה.
רם שפע: שמה התכלית שלה?
אריאלה מסבנד: שתכליתה להביא לפיקוח כל שהוא על המשך ועל הגובה.
מאיה נורי: אתם בקשר על עיריית תל אביב?
מאיה נורי: כי הם כבר עובדים על זה משהו כמו שלוש שנים.
אריאלה מסבנד: אה, אני לא יודעת אבל אני חושבת שזו יוזמה חדשה.
מאיה נורי: אז כדאי.
אריאלה מסבנד: אם ישנה או אם תעלה איזו שהיא הצעה לשכירות לצמיתות או משהו כזה, אני יכולה לשאול אותה אבל כל מקרה לגופו.
רם שפע: יש לי תחושה ככה, אני לא בטוח שלך יש את כל התשובות מטעם המשרד שלכם, כי אני ככה כבר יש לי פה ניסיון בדיונים האלה, אז אני לא אשאל אותך את כל השאלות הקשות.
רם שפע: אבל היוזמות לא צריכות להגיע רק מאיתנו.
רם שפע: הן יכולות להגיע רק מאיתנו כמחוקקים, אבל בוודאי שהן צריכות להגיע מהמדינה וזאת תפקידה של המדינה – לייצר אפשרות לצעירים לחיות בשכר דירה וזה בטח כאשר אין לך יכולת לרכוש.
רם שפע: אבל בסדר, יש לך עוד משהו להוסיף?
רם שפע: כי יש לי תחושה, זאת אומרת אני לא בטוח.
אריאלה מסבנד: יש פה את הנציגים של ותמ"ל ושל "דירה להשכיר", שהם יותר מתעסקים בזה.
רם שפע: נציגים של ותמ"ל?
רם שפע: אני לא יודע אם כדאי לפתוח את זה איתי פה, אבל אפשר לנסות.
רות רז שמולביץ': אני אשמח דווקא להתייחס.
רם שפע: אוקיי, אז מה שמך?
רות רז שמולביץ': שמי רות רז שמולביץ' ואני מנהלת את האגף להתחדשות עירונית בוותמ"ל, ויש לי שני דברים שאני אשמח להגיד.
רות רז שמולביץ': אז קודם כל באמת בחוק הוותמ"ל, בחוק עצמו כ-30% מיחידות הדיור בקרקעות שעיקרן בבעלות מדינה – קרקעות מדינה, הן בעצם יחידות דיור שמיועדות לשכירות ומחצית מהן במחיר מופחת.
רות רז שמולביץ': זאת אומרת, זה מנגנון שנמצא בחוק ובאחריות רשות מקרקעי ישראל כמובן, אחר כך כשזה מגיע לעולם השיווקים, בעצם לייצר את המכסות האלה והכלי הוא בסיוע של "דירה להשכיר" וגם יכול להיות בכלים אחרים, אבל זה משהו שנמצא בחוק ובקרקע מדינה.
רות רז שמולביץ': בקרקע פרטית מרובת בעלים החוק נותן גם כן הקצאה של יחידות דיור לשכירות ארוכת טווח ומחצית ממנה במחיר מופחת, אבל בשיעור נמוך יותר ונכון להיום יש כ-50,000 יחידות דיור שאושרו כבר בתוכניות וותמ"ליות ושהן בעצם אמורות להיכנס לשוק השכירות.
רות רז שמולביץ': אז זה מהבחינה הזו.
רם שפע: מה זאת אומרת?
רם שפע: שנבנו?
רות רז שמולביץ': לא נבנו, אושרו.
רות רז שמולביץ': אנחנו מוסד תכנון, אנחנו לא - - -
רם שפע: לא, אני יודע.
רם שפע: 50,000 והוותמ"ל התחיל בשנת 2015?
רות רז שמולביץ': 2014.
רם שפע: אוקיי וכמה שטחים הופקעו כבר בשביל הוותמ"ל?
רם שפע: ביחס לזה ש-50,000 יחידות דיור רק אושרו?
רות רז שמולביץ': אני לא זוכרת את הנתון הזה, אבל אפשר לבדוק כמובן ולתת לכם את כל המידע.
רות רז שמולביץ': יש לנו גם דוחות מסודרים שיוצאים כל שנה על היקף הקרקעות, היקף התוכניות שאושרו והיקף יחידות הדיור.
רות רז שמולביץ': אלו 50,000 יחידות דיור שבעצם אמורות להתקדם במסלול הזה של שכירות – זה צד אחד.
רות רז שמולביץ': מצד שני מנהל התכנון כמו שגם כבר צוין פה, עוסק בזה רבות בנושא הזה של דיור בהישג יד ודיור לשכירות ארוכת טווח בכלים שכרגע המחוקק מאפשר.
רות רז שמולביץ': צריך לזכור שהכלים הם בסמכות
רות רז שמולביץ': כם המחוקקים, כמו גם הכוח לשפר אותם ולשכלל אותם ואנחנו בהחלט רואים בזה חשיבות.
רות רז שמולביץ': הנושא הזה עלה גם בתמ"א 34, שנידון לפני שבוע במועצה הארצית לנושא הצפיפות והנושא הזה של דיור מכליל / דיור מכיל / דיור בהישג יד או כל מיני קטגוריות שהן כוללות תוכן את כל נושא הדיור אז מבחינתנו הנושא הזה מאוד מאוד חשוב ואנחנו בהחלט תומכים וחושבים שצריך לקדם את זה בכל הערוצים, גם בתוכניות של התחדשות עירונית.
רות רז שמולביץ': פשוט צריך לשכלל את הכלים.
רות רז שמולביץ': כרע בקרקע חומה והתייחס לזה גם חבר הכנסת גינזבורג, יש הגבלה ואי אפשר לקחת שטח חום במלואו.
רות רז שמולביץ': חוק התכנון והבניה קובע בעצם איזה אחוז מתוך השטחים שהם בהפרשה לצרכי ציבור יהיה אפשר לתת לייעוד הזה והחוק גם קובע בתוספת השישית שבעצם צריך גם להוכיח שזה דיור תוספתי.
רות רז שמולביץ': אז שוב, זה כלים של חקיקה וכלל שהחוק ימצא לנכון לקבוע את זה מבלי תלות בהיקף או בזה שזה דיור תוספתי ככה אנחנו נוכל לאשר תוכניות בהיקפים הרבה יותר גדולים שיתנו בעצם את ה - - - הזה של דיור בהישג יד.
רם שפע: לא, אבל המחוקק אישר ואני לא רוצה להיכנס למספרים על מנת שלא להיכנס פה לוויכוח טכני.
רם שפע: אבל המחוקק אישר כבר מאז 2015 המוני אפשרויות ותוכניות וותמ"ליות.
רם שפע: מה שקרה פשוט שזה לא, בעיניי בכל אופן, זה לא מוכיח את עצמו בינתיים.
רם שפע: אני בכלל לא נכנס לסיפור של זה שאתם מאשרים כל הזמן תוכניות, רק השבוע, בלי ציפוף בכלל, על שטחים פתוחים, כי ראשי הערים לא רוצים לצופף אז הם מתפרסים.
רם שפע: אז אם אפשר לדרוס שטחים פתוחים, שטחים חקלאיים, אפילו על מרכז מסחרי עכשיו רציתם לקחת.
רות רז שמולביץ': כל התוכניות שמקודמות בוותמ"ל הן מוכרזות על ידי הממשלה.
רם שפע: אוקיי, פשוט אני לא יודע איך לספר לך את זה אבל יש לי לפעמים ביקורת גם על הממשלה.
איתן גינזבורג: אני רוצה להגיד לך משהו בהקשר הזה, תפסיקו להגיד את זה.
איתן גינזבורג: את יודעת למה?
איתן גינזבורג: כי אתם מביאים את התוכניות האלה, אתם אלה שבאים וממליצים לממשלה ואני כמעט לא רואה מצב שבו הממשלה.
רות רז שמולביץ': אבל אנחנו פה בדיור על שכירות ואני חושבת שאנחנו.
רם שפע: אבל זה חלק מהעניין והקרקעות הן לא - - -
איתן גינזבורג: בסדר, אבל הטלת האחריות ולהגיד ש"הממשלה אישרה את זה", בסדר גברתי.
איתן גינזבורג: את זו שהביאה את זה לשולחן הממשלה, זו הייתה המלצתך המקצועית ולכן היא אישרה את זה.
איתן גינזבורג: רק במקרים מאוד מאוד חריגים, שאני לא זוכר כמותם כמעט הממשלה לא מאשרת את הדברים שאת מביאה, כמעט.
רות רז שמולביץ': טוב.
איתן גינזבורג: אז זה נכון שהממשלה אישרה, יש מישהו שמאשר.
איתן גינזבורג: אבל אתם הגורם המקצועי פה בכל הסיפור הזה.
רם שפע: אגב, אנחנו לא תוקפים אותך.
רם שפע: אנחנו לא מפספסים.
רות רז שמולביץ': אני חושבת שאין שום מחלוקת ביני לבינכם.
רם שפע: זה גם לא אישי, כן?
רם שפע: זה משהו שחשוב לי להגיד.
רות רז שמולביץ': אני חושבת שאושרו 50,000 יחידות דיור שהן יכולות להיות מחר בבוקר בנויות לשוק השכירות.
רם שפע: לשכירות ארוכת הטווח ואנחנו - - - שאנחנו צריכים לפעול.
רם שפע: אז מה בעצם מונע מזה לקרות?
רם שפע: ב-50,000 יחידות דיור הספציפיות האלה, מה מונע מהן לצאת לשוק השכירות מחר בבוקר?
רות רז שמולביץ': זה הולך לשיווקים, זה נמצא בהליכים של קידום תוכניות - - - אישורי בניה.
רם שפע: נו?
רם שפע: אז זה לא קשור למחוקק, זה לא קשור לכנסת כבר.
רם שפע: אלו דברים שכבר מזמן יצאו מפה.
רות רז שמולביץ': לא, לא, בסדר.
רות רז שמולביץ': אבל מה שאני אומרת זה שאלו דברים שעכשיו גורמי הממשלה – לא אמרתי המחוקק, כל משרדי הממשלה פועלים על מנת ליישם אותם וזה בוודאי, זה מורכב.
רות רז שמולביץ': אנחנו נמצאים במציאות מורכבת.
רם שפע: אבל פשוט את מבינה שאם במקביל אתם משווקים – רשות מקרקעי ישראל, בסדר?
רם שפע: לא ספציפית בוותמ"ל – משווקים המוני יחידות דיור והן לא הולכות לדיור בשכירות ארוכת טווח אז אנחנו מפספסים פה.
רם שפע: שלא נדבר על זה שהתוכניות הוותמ"ליות, משך הזמן שלהן הוא אדיר ואם אנחנו רוצים לפתור אותן ממשבר, לפחות לשנים הקרובות עבור אותם הצעירים, אז זו לא הדרך.
רם שפע: אחלה, במקביל תעשו תחנות ארוכות טווח.
רות רז שמולביץ': אני חושבת שזה בכלל לא קשור לתוכניות ונראה לי שכל הדוחות, כולל מה שהציג פה הנציג ממשרד האוצר, הכל הראה שהבעיה היא לא באישור התוכניות - הבעיה היא בעצם בעולם הביצוע.
רות רז שמולביץ': עולם הרישוי ועולם הביצוע.
רם שפע: בסדר, אחלה.
רות רז שמולביץ': אז יש את האחריות שלנו כמוסדות התכנון ובוודאי גם בוותמ"ל, התוכניות דווקא מאושרות בקצב שהוא הקצב המהיר ביותר מבין מוסדות התכנון.
רות רז שמולביץ': אני יכולה רק לספר לכם שבחודשים האחרונים ככה מאז שחוקק חוק הוותמ"ל בגרסה הנוכחית שלו אושרו כבר יחידות דיור בתוכניות התחדשות עירונית בטווח של חצי שנה מקליטת התוכנית ועד למתן התוקף עליה.
רות רז שמולביץ': אז הדברים האלה הם כל הזמן באמת, בריצת מרתון על מנת לעשות את העבודה כמה שיותר מהר ועל מנת לתת את המענה לצרכים השונים.
רות רז שמולביץ': אני כן חושבת שיש מקום לבוא ולהרחיב את המכסות ואת זה אני אומרת עכשיו בתור מנהל התכנון באופן כללי, המכסות שניתנות באמצעות קרקעות ציבוריות – כפי שהעלה חבר הכנסת איתן גינזבורג, שזה כלי שהוא קרקע לצמיתות לצרכים של שכירות ארוכת טווח, אז אפשר בהחלט להמשיך ולפתח את זה וזה כן מוצע על שולחן המחוקק, כי ברגע שתהיה חקיקה שתבוא ותקבע יותר אפשרויות בתחום הזה, אז אנחנו כמוסדות תכנון נוכל לבוא ולהגיד "אוקיי, התוכנית הזאתי צריכה לבוא ולהכיל כך וכך מתוך יחידות הדיור שלה לשכירות לצמיתות או לטווח ארוך".
רות רז שמולביץ': זה מצוין.
מאיה נורי: אנחנו עושים את זה בעיריית תל אביב, אנחנו לוקחים קרקעות שהן עירוניות ועליהן אנחנו בונים יחידות דיור לשכירות שאנחנו נפעיל.
איתן גינזבורג: בסדר, אבל את מדברת על עיריית תל אביב, שזו העירייה היחידה בישראל שיש בבעלותה קרקעות שהן לא קרקעות ציבוריות אז אי אפשר להביא את תל אביב כדוגמא, כי בעניין הזה היא ייחודית.
רות רז שמולביץ': לא, אבל זה קרקע חומה, שנייה.
רות רז שמולביץ': אלו שני דברים שונים.
רם שפע: כן זה מה שחבר הכנסת גינזבורג אומר.
מאיה נורי: כן, אבל אני אומרת שזה מה שמדינת ישראל גם צריכה לעשות.
רות רז שמולביץ': המדינה נותנת את האפשרות הזאת בקרקע חומה, אבל מכיוון שקרקע חומה היא לא קרקע שהיא קיימת, אלא זו קרקע שעושים אותה בהפרשה אז יש הגבלה בחוק על העניין של כמה יחידות דיור אפשר בעצם להקצות בערוץ הקרע הזה.
רות רז שמולביץ': אז זה כן דבר שאפשר לשנות – את ההקצאה וזה רק כלי אחד מתוך סל של כלים שאנחנו כל הזמן פועלים לקידום שלו.
רם שפע: אני שוב מזכיר ששום דבר פה זה לא אישי כלפייך חלילה, פשוט יש לנו פה ביקורת על הגוף שאת פועלת בשירותו ושאותו את מייצגת וזה בסדר, זה חלק מתפקידינו פה בכנסת, לפקח על הגופים האלה.
רם שפע: אוקיי, אז בבקשה ארבל וכמו בפעם שעברה אני סומך עלייך שאת תבטאי שם המשפחה שלך הרבה יותר טוב ממני.
ארבל קירפיצ'ניקוב: לחלוטין.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אז אני ארבל קירפיצ'ניקוב ואני עובדת בהתאחדות הסטודנטים הארצית, אני אחראית על מדיניות תעסוקה ורווחה ובין היתר אני מתעסקת גם בכל נושא הדיור.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אני אגע קצת בנתונים ואז אנחנו נמשיך לאג'נדה של ההתאחדות.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אז המעונות בישראל מספקים היום מיטות לשבעה אחוזים מהסטודנטים והסטודנטיות בישראל, הממוצע במדינות ה-OECD עומד על כ-15%, סך הכל אנחנו מדברים על פער שעומד על כ-20,000 מיטות וגם, אין פה איזו שהיא אחידות לגבי פריפריה או אוכלוסיות.
ארבל קירפיצ'ניקוב: זאת אומרת, שוק המעונות הוא שוק די פרוץ.
ארבל קירפיצ'ניקוב: מבחינת הוצאות של דיור ואחזקה בקרב סטודנט ממוצע בישראל אנחנו עומדים כל כ-2,381 ₪ וזאת בעוד שהמשכורת הממוצעת עומדת על 3,344 ₪, כלומר כ-60% אחזקה של סטודנטים יוצאת עבור דיור.
ארבל קירפיצ'ניקוב: שכר דירה במעונות, כמובן שהוא זול יותר והוא עומד על ממוצע של כ-1,270 ₪.
ארבל קירפיצ'ניקוב: עוד נותנים: כ-47% מכלל הסטודנטים הסטודנטיות בישראל גרים אצל ההורים וגם, על רקע משבר וירוס הקורונה, אלו נתונים מסקר הסטודנט האחרון שנערך בשנת 2021 – 13% מהסטודנטים חזרו לגור בבית ההורים וזה בשל סיבות כלכליות.
רם שפע: מכיוון שיש את הנתונים האלה, את יודעת להגיד מה היה לפני שלוש שנים, חמש שנים או שמונה שנים?
רם שפע: מבחינת אחוזים.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אז מבחינת אחוז הסטודנטים והסטודנטיות שגרים בבית ההורים זה די נשאר אותו הדבר.
ארבל קירפיצ'ניקוב: זה נשאר בטווח של בין 45% ל-47%.
רם שפע: זה לא משנתה?
ארבל קירפיצ'ניקוב: לא, זה לא משתנה.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אז ככה, לגבי מה שאנחנו מציעים – בעיקרון היום, מעונות נראים כפילים לבנים, בדרך כלל הם ממוקמים בפאתי עיר או במקומות לא מאוד אטרקטיביים ובמקומות שלא מחוברים גם לצרכים של הסטודנטים, בטח שלא לתעסוקה או למסחר ואפילו לא לצרכים בסיסיים כמו קופות חולים ואנחנו חושבים שאפשר לפתור את זה בצורה די פשוטה והיא קודם כל שימוש בקרקעות חומות, שטחים חומים וגם שימוש בעירוב שימושים.
ארבל קירפיצ'ניקוב: זאת אומרת מה שאנחנו מציעים זה בעצם פתרונות דיור סטודנטיאליים, מתחמים שבהם בעצם הסטודנט יהיה חלק מהקהילה וחלק מהמרקם העירוני של העיר – לאו דווקא שיהיה צמוד קמפוס.
ארבל קירפיצ'ניקוב: זאת אומרת, מעונות יכולים להיות גם בתוך העיר עצמה והדבר הזה, אנחנו מאמינים שיגרום גם לצעירים להישאר ולגור בעיר שבה הם למדו לאחר שיסיימו את הלימודים שלהם, בטח בפריפריה.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אפשר לראות אפילו בירושלים, שזה אמנם לא כזה פריפריה, זאת העיר הגדולה ביותר בישראל, אבל בטח בבאר שבע, בטח בתל חי – סטודנטים פשוט עוזבים את העיר לאחר שהם מסיימים את הלימודים וזה מהסיבה שגם לא הייתה להם חוויה מספקת כשהם היו סטודנטים כשהם גרו במעונות הסטודנטים וגם אין להם שום סיבה להישאר שם.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אם אין לי תעסוקה ואין לי מסחר ואין לי פנאי ואין לי תרבות אז למה שאני אישאר?
ארבל קירפיצ'ניקוב: בסופו של דבר, המתחמים האלה שיכולים לכלול גם כמו שאמרתי, תרבות, קופות חולים, אפילו גני ילדים, דיור מוגן, הם יכולים לגרום גם למעורבותו של הסטודנט בקהילה תוך כדי הלימודים.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אנחנו מדברים גם, באג'נדה החלומית שלנו גם על מלגות שסטודנטים יקבלו ברגע שהם יוכלו להתנדב בקהילה עם אזרחים וותיקים ועם ילדים ועזרה בשיעורי בית וכל מיני דברים מהסוג הזה, אפשר רק לחלום כמה דברים אפשר לעשות ומה אפשר לעשות עם הדברים האלה.
ארבל קירפיצ'ניקוב: ובגדול, אין שום סיבה שסטודנטים וסטודנטיות במהלך הלימודים לתואר לא יחוו חווית דיור סטודנטיאלית שהיא כמובן במחיר הוגן, מחיר שנמוך ממחירי השכירות באזור ויחד עם זאת עם כל הכייף שיש בלהיות סטודנט.
ארבל קירפיצ'ניקוב: אז זה ככה בגדול, תודה.
רם שפע: תודה רבה ארבל.
רם שפע: אתה רוצה להוסיף משהו?
רם שפע: אני רק אבקש מהדוברים הבאים להיות יותר קצרים, אנחנו ביקשנו תוך כדי הדיון עוד רבע שעה שנוכל להמשיך.
רם שפע: אבל אם לא אז אנחנו נסיים את הדיון.
ליאור לוי: אז שלום, אני ליאור לוי ואני מחברת "דירה להשכיר", ויחד עם ארבל ועם התאחדות הסטודנטים בישראל ועם מטה הדיור במשרד השיכון אנחנו מקדמים תוכנית באמצעות ה"קולות הקוראים" שביצענו בעבר אז יש תוכנית לקדם הוספת יחידות דיור נוספים למעונות סטודנטים בנוסף למדורי צעירים.
ליאור לוי: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בהמשך למה שאתה התייחסת, העבודה דרך חברת "דירה להשכיר" היא לא לתקצב דרך ות"ת ישירות את המוסדות האקדמאיים, אלא גם לאפשר לרשויות להקים מתחמים כאלה, אם זה לסטודנטים ואם זה לסטודנטים ולצעירים בנוסף ולתמרץ אותם לטובת העניין הזה.
ליאור לוי: בקול הקורא הקודם הגישו 30 רשויות מקומיות ומתוכן זכו רק שמונה, אז אנחנו מצפים שגם המסקנות שיחד.
רם שפע: אבל הקולות הקוראים שתוכננו יוצאים בקצב שמתוכנן?
רם שפע: כי יצא לי, אני במקרה מכיר די מקרוב, אחד האנשים האחרונים שהשיג כסף מטעם ההתאחדות, מטעם המדינה והקולות הקוראים לא ייצאו עדיין.
ארבל קירפיצ'ניקוב: נכון, הם יצאו בקרוב.
ליאור לוי: זה נכון, אבל לגבי הביצוע מה שיצא עם ות"ת היה איתו מורכבות.
ליאור לוי: הקול הקורא שיצא מ"דירה להשכיר", חוץ מפרויקט אחד מאוד ספציפי בקצרין, כמעט הכל מאוכלס.
רם שפע: אבל כל הכספים שהועברו דרך ות"ת ונסגרו לפני שלוש שנים בין ההתאחדות לות"ת ולאוצר – לא יצא עדיין הקול הקורא?
ארבל קירפיצ'ניקוב: לא.
רם שפע: אוקיי?
ליאור לוי: זה בדיוק מה שקורה, זה מה שרוצים להוציא עכשיו במתכונת הזאת.
ליאור לוי: זה כבר מה שנקרא אנחנו "הגוף המיישם" וברגע שיתנו את האישור אנחנו כבר מכינים את הקרקע.
רם שפע: אוקיי, אז רציתי רק לוודא.
רם שפע: בסדר, אז יש עוד כסף שחסר שם.
רם שפע: עוד משהו ליאור?
רם שפע: אוקיי, תודה רבה על התוספת.
רם שפע: ארבל את סיימת?
ארבל קירפיצ'ניקוב: כן, תודה רבה.
רם שפע: אוקיי, בבקשה.
רם שפע: עלוה קולן, סמנכ"לית "דרכנו", בבקשה.
עלוה קולן: נעים מאוד בוקר טוב וחשוב של הדיון הזה.
עלוה קולן: אנחנו שומעים פה את כל האתגרים שהצעירים מתמודדים איתם בשוק השכירות וזה באמת מקומם וקשה וטוב שאתם כאן.
עלוה קולן: אני חייבת להעלות נקודה חשובה, יש פה צעירים במדינת ישראל 2022, שבנוסף לכל האתגרים האלה הם גם מגיעים מאוכלוסיות שאנחנו יכולים לקרוא להן "אוכלוסיות מתויגות".
עלוה קולן: אנחנו חיים בישראל של שנת 2022 והרשת מלאה כולה בסיפורים שהם מכעיסים, מקוממים ובעיני גם שוברי לב, על אתיופים שלא מוכנים להשכיר להם דירה או על ערבים שלא מוכנים להשכיר להם דירה או חברי הקהילה הגאה שלא מוכנים להשכיר להם דירה והם פשוט מקבלים הודעה שאומרת "כן, תבואו לראות" ואז כשמתברר שהם אתיופים או ערבים או מהקהילה הגאה אומרים להם "לא, סליחה.
עלוה קולן: אנחנו לא משכירים דירות לאתיופים".
עלוה קולן: אז השוק הפרטי הוא פרוץ והוא פרוץ גם בהתייחסות שלו לגבי מה שצריך להיות ברור במדינת ישראל וזו הזכות של כולנו לשוויון, זה צריך להיות ערך בסיסי.
עלוה קולן: עכשיו באמת, מעבר להשפלה הנוראית ומעבר לעלבון ולפגיעה האישית שבאמת, אסור לזלזל בהם, האפליה הזאתי בדיור של קבוצות מתויגות מגבירה את אי השוויון, היא פוגעת להם במוביליות החברתית, היא פוגעת בזכויות שלהם וביכולת שלהם לקבל השכלה – אז הגיע הזמן גם באספקט הזה שתהיה פה חקיקה.
עלוה קולן: דווקא בכנסת הזאת הונחה הצעת חוק שחתומים עליה המפלגות הבאות: יש עתיד, מרץ, כחול לבן, תקווה חדשה, הליכוד, הרשימה המשותפת ואנחנו יכולים לראות פה קואליציה, אופוזיציה והצעת החוק הזאתי בעצם מה שהיא מבקשת זה לאסור אפליה גם בשוק הדיור הפרטי וגם כשהמשכיר הוא בעצם בן אדם פרטי שבא להשכיר דירה.
עלוה קולן: זאת הצעה מאוד מאוזנן, הצעה מאוד מתונה, זו הצעה שלוקחת בחשבון גם את העקרונות החשובים של חופש הקניין, גם את הרצון לא לתקוע לציבורים מסוימים אצבע בעין וכן הלאה.
עלוה קולן: אבל מצד שני זו הצעה שלוקחת בחשבון גם את הערכים שלנו כמדינה ואת ערך השוויון, שזה הערך שצריך באמת להנחות אותנו כחברה ואני קוראת לכן מכאן.
רם שפע: את יודעת אולי מי היוזם של הצעת החוק הזו?
רם שפע: מי חתום עליו?
עלוה קולן: אני כרגע לא זוכרת.
רם שפע: אוקיי, זה בסדר.
עלוה קולן: אבל אני יודעת שזו הצעה 2933/24.
עלוה קולן: אני ממש חושבת שאפשר להספיק ולנסות להעביר אותה כמה שיותר מהר.
עלוה קולן: זהו, זה בשביל הצעירים שלנו – גם אלה שהם פחות מיוצגים.
רם שפע: לאור היציבות שלנו, לפחות לשלוש השנים הקרובות אין כל לחץ.
רם שפע: אנחנו בתקופה הקרובה נמשיך - - - עם הצעת החוק הזו.
עלוה קולן: אז זה בכלל טוב.
רם שפע: תודה רבה לך שהעלית והצפת את הנושא החשוב הזה שלא נגענו בו עד עכשיו.
רם שפע: אולי אסף, אתה תמשיך את דבריה?
רם שפע: ואנחנו נגיע גם ליפתח.
אסף ווקנין: שלום, אני אסף ווקנין ואני סטודנט לפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב, אני נציג תאי הסטודנטים של "דרכנו" – תנועת הבית של הרוב המתון בישראל ואני אשמח להתחיל מכמה נתונים.
אסף ווקנין: אז ככה, לצערי אני מתבסס על סקר - - - משנת 2019 ואני אעשה את זה זריז.
ארבל קירפיצ'ניקוב: יש לי גם את של שנת 2021 ואני יכולה לשלוח לך אותו.
אסף ווקנין: אני אשמח מאוד, תודה רבה.
אסף ווקנין: אז לפי הסקר שאני מסתמך עליו כאן, ההכנסה של יותר ממחצית מהסטודנטים במדינת ישראל, נכון לשנת 2019 הייתה מתחת לכ-4,000 ₪, כשההוצאה הממוצעת לסטודנט באותה התקופה עומדת על כ-5,500 ₪.
אסף ווקנין: בחישוב מהיר זה אומר שסטודנט צריך סכום של 60,000 ₪ וזאת רק על מנת להתחיל את הלימודים שלו.
אסף ווקנין: הסכום הזה לא כולל את תשלום שכר הלימוד, שהוא עצמו עומד על בין 30,000 ₪ ל-40,000 ₪ וזה אומר שסטודנט במדינת ישראל צריך כ-100,000 ₪ שיהיו לו בחסכונות, על מנת להתחיל את הלימודים שלו.
אסף ווקנין: למה אני אומר לכם את המספרים האלו?
אסף ווקנין: משום שכ-35% מן ההוצאות האלה הן הוצאות על דיור.
אסף ווקנין: בזמן האחרון אחד מחבריי הטובים נאלץ לעזוב את הדירה שבה הוא חי וזאת משום שהעלו את התשלום של שכר הדירה החודשי בכ-1,800 ₪, דירת שניים וחצי חדרים.
אסף ווקנין: גם אני בקיץ האחרון נאלצתי לעזוב את הדירה שלי משום שהעלו את שכר הדירה בכ-1,500 ₪.
אסף ווקנין: המגמה הזו היא מגמה ארצית והיא קורית לא רק בעיר תל אביב, אלא גם בירושלים, גם בחיפה, גם ברחובות וזה משהו מגמתי שרואים בהרבה מקומות.
אסף ווקנין: אז מה אפשר לעשות?
אסף ווקנין: אז כמו שהזכירו ואמרו פה לפניי ואני אדגיש ואחזק את זה, אכיפה להעלאת שכר הדירה.
אסף ווקנין: היה בחוק שכירות הוגנת סעיף כזה שיצא.
אסף ווקנין: זה משהו שקיים גם במדינות אחרות – לדוגמא: גרמניה, גם שם יש הגבלה על העלאת מחיר שכר הדירה.
אסף ווקנין: אכיפת חוזים באופן כללי – מעצם העובדה שהחוק הזה קיים, החוזים לא נאכפים.
אסף ווקנין: ישנם לא מעט חוזים שהם פרוצים לחלוטין ואף אחד לא משגיח או מפקח על הנושא הזה.
אסף ווקנין: המזכיר יכול לעשות ככל שרק עולה ברוחו.
אסף ווקנין: אופציה אחרת היא סבסוד מגורים ברדיוס מסוים מהאוניברסיטה או מכל מוסד אקדמאי לסטודנטים באחוזי לימוד גבוהים.
אסף ווקנין: אז אני אסכם את דבריי ואני רק אגיד שהפתרונות לבלימה חייבים כאילו להגיע מהר, המחירים של הדירות עולים ממש כי אחרת, דור שלם של סטודנטים וסטודנטיות כמוני, יתחילו את החיים המקצועיים שלהם עם חובות.
רם שפע: בסדר, אנחנו פה בדיוק בשביל הדור שלכם, עבורו הקמנו את הוועדה הזאת ובדיוק בשבילכם אנחנו עושים את הדיון הזה וזה בתקווה שגם נצליח להביא לחלק מן הבשורות הטובות ואולי זה יקרה כבר בתקציב הקרוב בחוק ההסדרים.
רם שפע: אני לא ראיתי שם בשורות גדולות בינתיים, אבל יש לנו עוד זמן להיאבק.
רם שפע: טוב אז אנחנו עוברים אל עילם לשם שנמצא איתנו בזום, שהוא נציג הדורות הבאים במועצה הארצית לתכנון ובנייה.
רם שפע: שלום אסף, בוקר טוב.
עילם לשם: אז שלום לכולם, בוקר טוב.
עילם לשם: אני שמח לראות פה הרבה פרצופים מוכרים.
עילם לשם: למי שלא מכיר, אז אני עילם לשם ואני נציג הדור הצעיר במועצה הארצית לתכנון ובניה.
עילם לשם: המועצה הארצית לתכנון ובניה היא בעצם הגוף העליון של מוסדות התכנון, והיא מחליטה על תכניות שמסתכלים עליהן 30 ו-40 שנה קדימה.
עילם לשם: אז אני בעצם יושב במועצה הזו מטעם החלטת ממשלה שמספרה 2880, לדבר נציגויות של צעירים במוקדי קבלת ההחלטות השונים, שבעצם ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת רם שפע היה חלק משמעותי בקידום של החלטה זו.
עילם לשם: אז קודם כל אני שמח על הדיון החשוב הזה בוועדה ואני חושב שהבעיה המרכזית בדיון הזה היא שאותה הדיון פחות או יותר מנהל כבר קרוב לעשור, מאז שנת 2011, שכפי שאתם יודעים ואפילו חלקינו פה מבוגרי המחאה.
עילם לשם: אז השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמינו היא מה נשתנה בדיון הזה ואני רוצה לדעת עוד מעבר לכל מה שככה שמעתי עד עכשיו שנאמר פה, הסוגיות הנקודתיות.
עילם לשם: כמובן שיש הבדל בין ערים בפריפריה לבין העיר תל אביב, יש הבדל בין הצרכים השונים שלהן.
עילם לשם: אבל אם אנחנו מסתכלים רגע על הראייה הרחבה יותר – בסוף יש לנו בעיה וקודם כל השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמינו היא מי הנהנה מהמצב הקיים?
עילם לשם: אז אני חושב שאם אנחנו מסתכלים פה במהלך הדיון הזה על הקושי שלנו כצעירים בכל נושא מחירי שכר הדירה ומחירי הדיור בישראל, אנחנו רואים את הרווחים של הבנקים, שרק הולכים ומפליגים ולזה יש השלכות והשפעה ישירה על מחירי הדירות בארץ ובהתאם על זה גם על מחירי השכירות ואנחנו צריכים להסתכל על המרכיב הזה בהיבט של המשכנתאות – עלויות המשכנתאות ועל המימון של הדיור.
עילם לשם: אז זה דבר אחד.
עילם לשם: הדבר השני הוא הנושא של רשות מקרקעי ישראל.
עילם לשם: רשות מקרקעי ישראל בעצם היום מה שהיא עושה זה שהיא משווקת את המחירים, את הקרקעות, את רכיב הקרקע וזאת על בסיס המחיר הכי גבוה.
עילם לשם: כמובן שזה מנפח משמעותית את מחירי הדיור וזה מושלך ישירות עלינו.
עילם לשם: אנחנו צריכים לייצר דיון ספציפי מאוד על הנושא הזה, על הנושא של אופי השיווק של הקרקעות והמכרזים שנעשים ובנוסף, אנחנו צריכים לשאול את עצמינו מדוע לא נמצאים נציגי צעירים בוועדות האלה, הוועדות שקובעות בעצם את כל הנושאים האלה, שלא לדבר על דירקטוריון רשות מקרקעי ישראל, אז זה הדבר השני.
רם שפע: אין ברשות מקרקעי ישראל נציג מטעם הצעירים, או שפשוט זה לא מותנה כדרישה שתהיה שם נציגות?
רם שפע: או שצריך לבדוק את זה ספציפית?
עילם לשם: עברה החלטת ממשלה בדבר הנציגות של הצעירים במוקדי קבלת ההחלטות.
עילם לשם: זאת אומרת, ההתניה הזו קיימת.
רם שפע: היא קיימת אבל היא פשוט לא מספיק יושמה מאז.
עילם לשם: אבל נכון להיום לא קיים שם נציג צעירים ועם כל הכוונות הטובות, אני רוצה רגע להגיד.