GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תהל ברנדס: שוב, אני אומרת, שאלתי על גב הדיון הזה, על מנת לדעת בדיוק, התשובה של מקורות היא, לא אי אפשר לוותר על השטח הזה.
תהל ברנדס: אנחנו אכן בשאלה של איך אנחנו מאפשרים את הפעילות הדואלית עד ליציאה של העמותה.
תהל ברנדס: אם באיזה שהוא שלב הם יגידו אחרת, אנחנו לא מסתירים מאף אחד, אין לנו שום צורך בקרקע הזו.
תהל ברנדס: אבל, שוב, תמונת המצב היא אחרת.
רם שפע: אוקיי, אני מבין.
תהל ברנדס: לכן, אני פה ואני מתעקשת על הצורך של, אנחנו רק בשלב של היציאה ולא משהו אחר.
רם שפע: אז, אני מסכם רגע ותגידו כל אחד אם אני מסכם נכון את הלך הרוח כמו שאני מבין אותו עכשיו.
רם שפע: אם מקורות יגידו שהם לא רואים עכשיו צורך בשטח הזה, אתם מוכנים להתדיין עם העמותה על המשך פעילותה במקום.
רם שפע: אני מבין שכרגע זה לא קיים - - -
תהל ברנדס: אם אפשר יהיה לעשות, לפי מה שמקורות תשיב, את התהליך של שינוי התכנית והחרגה של הקרקע הזו - - -
תהל ברנדס: שוב, אם לא צריך אותה - - -
רם שפע: הצורך הוא לא שלכם.
עומרי אישך: המילה עכשיו היא מורכבות פה, מדברים על הצרכים ל-2050.
גל גפן פרנקל: לא, אבל מה שתהל אומרת הוא לטווח הקצר.
גל גפן פרנקל: ככל שהעמותה במקביל תתקדם בשביל למצוא מקום חלופי אחר שיהיה קבענו - - -
אמנון מיכאל: מצאנו, עדיף שנעבור?
גל גפן פרנקל: אנחנו נאפשר לטווח קצר, שטווח קצר זה יכול להיות כמה שנים, כן?
גל גפן פרנקל: אבל טווח קצר.
גל גפן פרנקל: שהעמותה תמשיך להיות באזור - - -
תהל ברנדס: אמנון, אנחנו מחכים לאנשים שלכם.
תהל ברנדס: כי כאשר דיברו איתי, גם אגב האישור האחרון, אנחנו אמרנו אוקיי, בוא נראה שיש פעילות, בואו נראה שמתחילים לזוז ואם אתם צריכים אותנו, תדברו איתנו, בסדר?
תהל ברנדס: השיח בוועדה המכובדת הזו.
אמנון מיכאל: תהל, אנחנו בנינו פרוגרמה, אני אומר לך, הלוואי שנעבור לתפן.
אמנון מיכאל: היא כל כך מדהימה ויש שם פתרון.
תהל ברנדס: בסדר, לא הלכנו לשום מקום.
רם שפע: לא, אבל מה שתהל אומרת הוא שאתם יכולים ליצר שיח ביניכם בשוטף, על מנת למצוא את הפתרון וזו גם אמירה חשובה.
תהל ברנדס: לחבר הכנסת יש דברים נוספים כאלו.
רם שפע: אני דווקא - - -
תהל ברנדס: מה שלא צריך, אז - - -
רם שפע: בסדר, ועדיין לפעמים יש ערך לדבר הזה, הוא מייצר המשכיות שלפעמים לא קורות בלי זה.
רם שפע: אבל, אני רוצה רגע שוב להתמקד.
רם שפע: אוקיי, אנחנו נפנה למקורות, בסדר?
רם שפע: גם אני אומר את זה פה לשם הפרוטוקול, אנחנו נברר.
רם שפע: יש גם בכנסת עוד כלים על מנת לבדוק מדוע מי שמזומן לפגישה לא מגיעה אליה וגם לא עונה, דבר מאוד מאוד לא מקובל ולא נוהג.
רם שפע: אני מקווה, ואולי יש סיבה טובה, אז אני עוד לא מביע את דעתי, אבל להיות מוזמן, להתחייב להגיע ולא לענות, זה לא קורה הרבה.
רם שפע: אז, אנחנו נבדוק וגם אחרי זה אנחנו נפנה אליהם באופן רשמי רגע לשאול, האם אפשר לייצר שינוי או האם יש לכם באמת צורך בשטח?
רם שפע: בסדר, בואו נראה מה יענו.
רם שפע: יש לי תחושה שאני מנחש ויודע, אבל בואו נראה.
רם שפע: נעבור את זה.
רם שפע: נראה לי שלאור העובדה שאנחנו היום ב-23 במאי וכרגע ההסכם הוא עד סוף 2022, אפשר לא לעשות את זה עכשיו, אבל נראה לי שאתם צריכים להתכנס ולהתדיין על האם זה בכלל ריאלי.
רם שפע: משרד הרווחה הוא גם רלוונטי, מכיוון שצריך לעקוב אחרי אותה יציבות שהמקום הזה מעניק לגברים שמגיעים אליו.
רם שפע: בסדר?
רם שפע: צריך לוודא את הדבר הזה.
רם שפע: יש לי תחושה שצריך להאריך את זה בעוד קצת, אבל אני נותן לכם לסכם את זה, ובאמת בכפוף לזה שאתה, אמנון, תוכיח ותראה להם, אני מניח שזו לא בעיה, שישנה התקדמות בתפן, שבאמת בוחנים באופן אמתי וכן את האפשרות לעבור לשם.
רם שפע: לא צריך לעבוד בטור, נראה לי ששווה לעבוד במקביל, גם ככה התהליכים האלה מורכבים.
רם שפע: אתם תדברו, אנחנו נפנה למקורות.
רם שפע: אם אני מבין נכון, אין עוד איזה משהו שלא נאמר פה, אמנון, משהו שלא נגענו בו.
רם שפע: לכם יש משהו להוסיף?
אמנון מיכאל: אני רק משפט אחד, עדיין באמת חשוב לי להסביר.
אמנון מיכאל: אנחנו לא ביקשנו את הדיון הזה, ככה תוך כדי סיום של הוועדה - - -
רם שפע: זה עלה גם מאיתנו.
אמנון מיכאל: דבר אחרון, אני באמת שוב רוצה להודות לגורמים, הממשל ושהם באמת משקיעים פה, אכפת להם ומצד שני הם רוצים לשמוע.
אמנון מיכאל: אני מבין את המסגרת החוקית, החוקתית ונקווה שנמצא את שביל הזהב.
אמנון מיכאל: אנחנו עושים את הכל, אנחנו באמת עושים את הכל לעבור מתי שהוא לתפן.
אמנון מיכאל: אנחנו רוצים בית, לא להיות היהודי הנודד הזה כל הזמן, די.
אמנון מיכאל: אנחנו כבר מ-1991 קיימים, אנחנו זזים כל הזמן.
אמנון מיכאל: התחלנו בקיבוץ גשר הזיו, עברנו לנס עמים ועכשיו אנחנו במקורות.
אמנון מיכאל: אנחנו לא רוצים לזוז.
אמנון מיכאל: לנו אין שום אינטרס להישאר ולהיתקע באתר מקורות, תאמינו לי, אנחנו רוצים בית, כולנו רוצים לבית.
אמנון מיכאל: אני מוכן להשקיע כל צמח נדע שהוא לא יהיה לעד, כל עץ הוא יהיה לעד ולא זמני.
אמנון מיכאל: אנחנו לא רוצים להיות זמניים, אין לנו שום אינטרס להיות זמניים.
רם שפע: אמנון, תודה רבה.
רם שפע: בן, תודה לך שהגעת.
רם שפע: תודה גם לכם.
רם שפע: אני מבין שזו עמדה לא נוחה להיות בה, אבל בכל זאת תפקידנו זה לוודא ולשאול את השאלות.
רם שפע: תודה גם לצוות הוועדה.
רם שפע: תודה, בת שבע.
רם שפע: אני סוגר את הדיון, יום טוב.
רם שפע: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לכל מי שהגיע.
רם שפע: אנחנו מציינים גם בפני הפרוטוקול שאני מתנצל על כך שאיחרתי ואנחנו לא מתחילים בזמן, אבל אנחנו פה כדי לדבר על אחת הסוגיות הכי בוערות כרגע במדינת ישראל בכלל בוודאי עבור הצעירים בישראל, הדור שאני ועוד כמה מאיתנו מייצגים פה בהכנסת, שמאיה נורי ועוד הרבה מאוד חברי מועצה ברחבי הארץ מייצגים אותם ברשויות המקומיות ובאופן כללי, הרבה ארגונים פה – אם זה התאחדות הסטודנטים ועוד הרבה אחרים, שעושים הכל כדי לנסות לפתור את אחד המשברים הכי גדולים שהמדינה שלנו יודעת כבר הרבה מאוד שנים.
רם שפע: אני מזכיר לכם שאי שם בשנת 2011, גם אז אנשים יצאו לרחובות ובין היתר גם אני פה בירושלים, על מנת לטפל גם במשבר הדיור באופן כללי, במובן של לרכוש דירה אבל וודאי גם בשוק השכירות.
רם שפע: בעודי יושב ראש התאחדות הסטודנטים יצא לי לקחת פה חלק דאז בשיתוף פעולה עם סתיו שפיר, עם רועי פולקמן ועם עוד הרבה אחרים ולנסות לעשות חקיקה משמעותית שקשורה לשוק השכירות וגם אז נתקלנו בחסמים אצל חלק מהחברים שלי פה שהיום הם חלק מהקואליציה, אולי בקצת פערים של תפיסת עולם של איך נכון לנהל את השוק הזה.
רם שפע: אבל בשורה התחתונה אנחנו יודעים היום שלא רק במרכז הארץ, אלא וודאי גם באזורים היותר מאוכלסים.
רם שפע: תיכף נדבר על עד כמה המחירים עולים ויש פה כל מיני טענות על האם הם עולים בשוק השכירות או לא עולים בשוק השכירות – וודאי יש אמירה שהם לא עולים כמו בשוק הדיור ובמובן של מה משפחות צעירות יכולות לעשות, אבל העובדה היא שכולנו מרגישים שהשוק הזה רותח וכולנו מרגישים שהיכולת שלנו לשכור דירות נמוכה יותר בכל מה שקשור לעלויות.
רם שפע: אבל הרי שזה לא הסיפור היחיד ויש לנו עוד הרבה מאוד לקונות באופן שבו המדינה מנהלת את הקרקעות שלה גם בפערים של בין מה שקורה ברשות מקרקעי ישראל למה שקורה ב"דירה להשכיר" וגם בפערים של איך אנחנו משווקים את הדירות והאם אנחנו מייצרים מציאות שבה אנחנו הולכים על הדירות לפי המחיר הגבוה ביותר, או שאנחנו מוצאים פרמטרים אחרים לייצר היצע במדינת ישראל וכאשר אין מספיק היצע והביקוש שלנו עולה ועולה ועולה, אז זה המצב שאליו אנחנו נקלעים.
רם שפע: יש עוד הרבה מאוד סוגיות ולא דיברתי עדיין על חלוקה לאוכלוסיות, שאנחנו יודעים כבר שכמו בהמון תחומים, ככל שאנחנו מתעמקים ועוד זה לפני הדרה, אוקיי?
רם שפע: שגם לזה נגיע בסדר?
רם שפע: יש אוכלוסיות שבאופן מכוון לא רוצים לאפשר להן לקנות או לשכור דירה במדינת ישראל ושם יש עוד הרבה בעיות אבל אני לא רוצה לגזול את כל הזמן, אני רוצה שאתם תציגו את הבעיות ולכן זה רק ככה כאמירה כללית מלמעלה, לפני שאנחנו צוללים פנימה.
רם שפע: אז כמו שאני אומר הרבה פעמים, יש יתרון למי ששולח לנו מצגת, כי אפשר ככה לראות את הדברים בתמונה הרחבה שלהם.
רם שפע: אז הפעם אנחנו נתחיל ממשרד האוצר, יפתח עשהאל ואחר כך רשות הדיבור תעבור או ל"דירה להשכיר" או למשרד השיכון, לפי מי שהביא מצגת מוכנה לדיון.
רם שפע: אז בבקשה יפתח עשהאל.
יפתח עשהאל: אהלן, אני יפתח עשהאל ממשרד האוצר, רפרנט שיכון ודתות.
יפתח עשהאל: שוק הדיור כמובן מעסיק אותנו הרבה מאוד במשרד.
יפתח עשהאל: השוק, במיוחד שוק השכירות מושפע מהיצע וביקוש והמפגש ביניהם.
יפתח עשהאל: שוק הדיור הוא יותר תנודתי והוא גם מושפע מציפיות ארוכות טווח ואיזו שהיא עליית ערך על הנכס עצמו.
יפתח עשהאל: אבל אנחנו יודעים ששוק השכירות הוא בעיקר עניין של היצע וביקוש, לכן מבחינתנו אנחנו יודעים להסתכל מה גידול האוכלוסייה הצפוי בטווח הארוך ובשנים הקרובות, יש עבודה שעשו במשרד ראש הממשלה עד 2050 לצפות בגידולי אוכלוסייה והפתרון מבחינתנו, מבחינת הממשלה, זה להביא להגדלת היצע משמעותי שעונה על הביקוש וגם מנסה לעלות עליו.
יפתח עשהאל: אפשר לראות שאנחנו כבר החל משנת 2016 התבססנו על בסביבות ה-56,000 התחלות בניה בשנה, שזה היה בשנים האלה כבר במשך בערך שבע שנים שהקצב נהיה מעבר לגידול האוכלוסייה, אבל עדיין אנחנו רצינו כאילו, זה עדיין לא מספיק לשוק ולכן גם בשנה האחרונה, בעקבות הרבה מדיניות שאני וגם בעקבות פעילויות שעשו בשנה האחרונה השוק הגדיל את התחלות הבניה ל-63,300, שזה שיא של לפחות 25 שנה מבחינת התחלות הבניה שנראה בשוק ואלו יחידות הדיור שהולכות להיות זמינות בשנים הקרובות לשוק, חלקן כבר נמכרו.
יפתח עשהאל: אם נסתכל בצפי קדימה אנחנו רואים מבחינת היתרי הבניה.
יפתח עשהאל: היתרי הבניה מבחינתנו זה הנתון שמנבא את התחלות הבניה של שנה הבאה, היתרי הבניה של 2021 ובערך אומרים לנו כמה התחלות בניה יהיו בשנת 2022, כמובן עם פחת או עם שינויים מסוימים.
יפתח עשהאל: אבל בשנת 2021 בעצם ועדות התכנון שברו שיא של 76,000 יחידות דיור שקיבלו היתר בניה ואנחנו צופים שזה יגולם לכדי התחלות בניה בשנה הזאת לאורך כל השנה.
יפתח עשהאל: בטווח הארוך יותר אנחנו מסתכלים על קרקע מדינה.
יפתח עשהאל: בסוף יש לנו שתי דרכים להתחיל לבנות, בין אם זה על קרקע פרטית שעוד שנייה ניגע גם בזה ובין אם זו קרקע מדינה.
יפתח עשהאל: בקרקע מדינה בשנה שעברה רשות מקרקעי ישראל הגיעה להישג חסר תקדים שלא היה עד היום.
יפתח עשהאל: אם אנחנו מדברים, תסתכלו שנייה על הצד ההפוך – הימני, העסקאות בעמודה האפורה שמסתכלת על כמה יחידות דיור רשות מקרקעי ישראל מכרה ליזמים.
יפתח עשהאל: זאת אומרת רשות מקרקעי ישראל משווקת קרקע, הקרקע הזאת שאותה היא מוכרת ליזם הוא בונה עליה את יחידות הדיור.
יפתח עשהאל: אז מבחינת כמות היחידות דיור שמכרנו עלך קרקעות, שהמדינה מכרה, הגיע לכמעט 63,000 התחלות בניה.
יפתח עשהאל: זה מנבא לנו את התחלות הבניה של השנים הקרובות וזה בעצם הזרם הצפוי של יחידות הדיור שהולכות להתחיל בשנים הקרובות.
יפתח עשהאל: אם תראו, גם בתקופות שהראיתי שהיו בהן הרבה התחלות בניה והייתה בהן קפיצה, אנחנו מדברים על 43,000-46,000 שיווקי רשות מקרקעי ישראל בשנים 2017 – 2018.
יפתח עשהאל: ב-2021 הגענו כבר לכמעט 63,000 התחלות בניה, שחלקן באמת מפצות על שנת 2020, שזו הייתה שנה חסרה מבחינת שיווקי הקרקעות.
יפתח עשהאל: אז זה מבחינת שוק הדיור בכללותו וגם על השפעתו על שוק השכירות מבחינת ההיצע והמענה.
יפתח עשהאל: אם נסתכל על המחירים, אז כולנו מכירים באמת את הגרף של מחירי הדירות.
יפתח עשהאל: אז אנחנו רואים ששוק השכר דירה באופן יחסי ועל אף כל הבלגנים בשוק הבעלות, שוק השכירות הוא יחסית יציב יותר לאורך הזמן, כי הוא באמת, הוא לא מושפע משינויים פתאומיים בביקוש, הוא מושפע נטו מגידול באוכלוסייה ומהיצע נתון ולכן אנחנו רואים שהוא עולה בצורה סבירה, אין איזה עליות או ירידות משמעותיות ועם הגדלת ההיצע, כפי שהראיתי שאנחנו צופים בשנים הקרובות אנחנו רוצים לראות את הגרף גם ללא עליות פתאומיות כמו שאנחנו רואים בשוק המכירה ולתת לזה גם איזה שהוא מענה.
יפתח עשהאל: אז גם לענות על צרכי האוכלוסייה ואת זה אנחנו רואים כמובן במחירי שכר הדירה.
יפתח עשהאל: זה מבחינת המענה הכללי והיצע יחידות הדיוק הזמינות בשוק, גם לשוק השכירות וגם לשוק המכירה.
יפתח עשהאל: אם נסתכל על אופי שוק השכירות בעצמו, בחוק ההסדרים האחרון ראינו לנכון להיכנס ולהתערב, שהמדינה בעצם יותר תתערב באופי שוק השכירות.
יפתח עשהאל: עשינו רפורמה גם כמובן, שהיתה שותפה לה חברת "דירה להשכיר", לקידום שכירות מוסדית – שכירות ארוכת טווח, שזה מתחמים גדולים.
יפתח עשהאל: המוצר הוא בעצם מוצר אחר ממה שקיים היום בשוק, מבחינתנו זה מוצר שלישי.
יפתח עשהאל: זו לא שכירות כמו שוק השכירות הקיים, זו אלטרנטיבה לשוק השכירות הקיים וזו גם לא בעלות.
יפתח עשהאל: זה מוצר שמשלב את הנגישות ואת היתרונות של שוק השכירות שעוד שנייה ניכנס אליהם, עם היתרונות גם של שוק הבעלות.
יפתח עשהאל: אז מה המוצר הזה בעצם?
יפתח עשהאל: זה מתחם מגורים גדול בבעלות אחודה, מנוהל עם לדוגמא איש תחזוקה שזמין בקריאה מיידית לדיירים, עם חוזים שהדיירים יש להם חוזה שכירות לחמש עד עשר שנים, עם הוודאות גם לגובה שכר הדירה, זאת אומרת שאי אפשר להפתיע ואי אפשר להוציא באמצע, למשפחה יש וודאות לכל אורך התקופה הזאת והבניין עצמו עומד גם ל-15 שנה לכל הפחות להשכרה ויש לזה יתרון בעיקר גם מבחינת גם התכנון במקור.
מאיה נורי: שזה מעט מידי.
יפתח עשהאל: אני מסכים שזה יכול להיות יותר שנים, כרגע זה המדיניות.
יפתח עשהאל: כן אני אגיד ועוד שנייה אני אכנס למה שהיה בחוק ההסדרים האחרון, אבל כן אני אגיד שפרויקט "דירה להשכיר" היום כבר משווקת לכל הפחות ברוב האזורים שיכולים לקחת את זה למשך 20 שנה ובאזורים אחרים עדיין ל-15 שנה וגם זה מדובר במתחמים חדשים, זה המוצר.
יפתח עשהאל: מה היא הדרך להשיג את המוצר הזה?
יפתח עשהאל: מבחינתנו יש לנו שני מאמצים: דבר ראשון, זה קרקעות מדינה, שזו חברת "דירה להשכיר" שתיתן על זה עוד מעט פירוט מלא ותעמיק על הנתונים והדבר השני זה גם לגייס את השוק הפרטי בקרקעות פרטיות למען הנושא הזה, שזה מה שעשינו בחוק ההסדרים האחרון.
איתן גינזבורג: גם "דירה להשכיר" זה ל-20 שנה?
יפתח עשהאל: "דירה להשכיר" זה 20 שנה, כן.
איתן גינזבורג: ואחרי 20 שנה "דירה להשכיר" מה היא עושה עם הבניין?
איתן גינזבורג: מוכרת?
יפתח עשהאל: זה לא "דירה להשכיר".
יפתח עשהאל: "דירה להשכיר" משווקת את זה לאיזה יזם.
יפתח עשהאל: כל השוק זה לא המדינה, המדינה לא מפעילה פרויקטים להשכרה, אנחנו גם לא רואים שום יתרון למדינה שהיא בהכרח תתפעל את זה יותר טוב, אלא יזם פרטי משווק.
יפתח עשהאל: יש פיקוח נורא מעמיק של "דירה להשכיר" שהם יוכלו להרחיב בעניין הזה, אחרי 20 שנה יזם יכול למכור את הדירה.
איתן גינזבורג: אז "דירה להשכיר" הפכה מחברה לשכירות להיות חברה רגולטורית.
יפתח עשהאל: לא, לא.
יפתח עשהאל: מלכתחילה היא הייתה חברה רגולטורית.
יפתח עשהאל: מאז ומתמיד היא הייתה חברה שמשווקת קרקעות ומפקחת עליהן.
אוראל יפרח: אני תיכף אציג בצורה מסודרת באמצעות מצגת מה בדיוק אנחנו עושים וזה יתן תמונה מלאה.
יפתח עשהאל: אני ארוץ על זה כי קצת נגעתי בזה.
יפתח עשהאל: היתרונות מבחינתנו קודם כל אלו הבעיות שיש היום בשוק השכירות – להתעלות עליהן, לתת את הוודאות למשפחות.
יפתח עשהאל: גם מבחינת משפחה עם ילדים זה נורא קשה לעבור מקום, אנשים רצים לקנות דירה על מנת באמת לקבל את הוודאות הזאת, זה נורא קשה שאין לך היום את המקום הזה שאתה יודע שהוא שלך.
יפתח עשהאל: דבר שני זה המוביליות החברתית, לאפשר לאנשים שהם גם לא נולדו בקרבת אזורי התעסוקה בעצם לגור בקרבת אזורי התעסוקה בלי הצורך בהון עצמי נורא גבוה.
יפתח עשהאל: זה מאפשר לנו בעצם מוביליות חברתית, מאפשר נגישות לאנשים שהם גם בשוק העבודה וגם מבחינת השכר שלהם.
יפתח עשהאל: הדבר האחרון הוא שאנחנו גם רואים גם רואים בזה את היכולת להוסיף יחידות דיור במקומות שצריך, בייחוד מגוון יחידות דיור, כאילו יחידות דיור קטנות גם לצעירים , גם לאוכלוסייה מבוגרת שלא צריכה עכשיו יחידות דיור ענקיות וזו דרך להנגיש את זה.
רם שפע: רק בגלל שהתייחסת לזה, כי באופן כללי בבניה ובוודאי בשיווק של יחידות הדיור מה שיוצא זה שרוב הדירות הן גדולות, כך שזה לא באמת מותאם לשוק שכירות של צעירים, אלא זה מותאם למשפחות צעירות.
יפתח עשהאל: נכון.
רם שפע: אז על איזה דירות אתה מדבר?
רם שפע: איפה?
יפתח עשהאל: נכון, בחוק ההסדרים האחרון אנחנו עכשיו ביחד עם חברת "דירה להשכיר" ועם מינהל התכנון עובדים על תדריך תכנון להשכרה של קו מנחה שהולך לדבר על תמהיל יחידות הדיור.
יפתח עשהאל: זאת אומרת מבחינתנו, אנחנו מסתכלים על המוצר של דיור להשכרה ודיור למכירה שקיים ומבחינתנו הוא לא נותן את המענה מהבחינה של גודל הדירות ומספר החדרים.
יפתח עשהאל: אין מספיק דירות קטנות, אין מספיק דירות סטודיו, אין מספיק דירות נגישות.
יפתח עשהאל: אנחנו חושבים שאפשר לבנות הרבה יותר צפוף, אפשר לבנות דירות הרבה יותר נגישות, יותר מותאמות לצרכי האוכלוסייה וגם שוק השכירות שהוא גמיש יותר הוא מאפשר את זה, זאת אומרת לא צריך לגור בדירה כשכל הילדים יגדלו בדיוק לנקודה מסוימת ויהיו לכולם חדרים, אלא אפשר לנוע לדוגמא בתוך אותו הבניין ולשנות דירות, וזה בעצם תדריך התכנון שאנחנו עובדים עליו עכשיו ועתיד להתפרסם בחודש – חודשיים הקרובים, שבדיוק הולך לתת את הקו המנחה הזה של המדינה.
יפתח עשהאל: במקביל, גם חברת "דירה להשכיר" עובדים על זה מבחינת המדיניות שלהם ומוסדות התכנון כמובן גם, אנחנו מנסים בשיח ובעבודה הפנימית שלהם לשנות דיסקט.
יפתח עשהאל: אבל התדריך הולך להיות איזה שהוא קו ממשלתי מנחה לנושא הזה.
יפתח עשהאל: הדבר השני שעשינו זה תוספת זכויות בניה לפרויקטים להשכרה, שזה גם אמור לאפשר ציפוף בניה.
יפתח עשהאל: זאת אומרת תוסיפו עוד יחידות דיור, תוסיפו עוד זכויות בניה גם על מנת להעלות את הכדאיות הכלכלית, לעודד יזמים לבנות להשכרה וגם לאפשר יותר לזוגות צעירים או מבוגרים או אנשים שגרים בשכירות באופן כללי להיות נגישים והדבר המשמעותי בעצם שמתמרץ את הנושא הזה, זה חוק עידוד השקעות הון, שנידון בוועדת הכספים ושבו שינינו את המודל ואת התמריצים הכלכליים, כך שהיום מי שהולך להשכיר דירות להשכרה בבניין שיעמוד ל-20 שנה, יגיע להנחות מס של כ-5% אפילו, מס חברות וזה במקום 23%, עם פחת מואץ ועם הטבה בדיבידנדים, עם הטבות מס מאוד מאוד משמעותיות ליזמים שיחליטו ללכת להשכרה.
יפתח עשהאל: זהו, אלה הנקודות החשובות.
רם שפע: יש לי די הרבה שאלות, אבל מכיוון שחבר הכנסת גינזבורג עוד רגע יצטרך לצאת אז אנחנו נחיל איתו כי אני יודע שכמה כבר צריכים לצאת.
איתן גינזבורג: אני פשוט צריך לנהל ועדה אחרת.
איתן גינזבורג: אני ממש מצטער ואני אגיד את זה ממש בקצרה.
רם שפע: אנחנו שמחים מאוד לראות אותך פה בוועדה שלנו.
איתן גינזבורג: זה נושא שהוא מאוד חשוב ואני עוסק בו כבר הרבה מאוד זמן ושנים יש לומר אפילו ואנחנו לא נדבר על כל משבר הדיור, כי הוא משבר רוחבי ויש לו הרבה מאוד סיבות, גם במחסור בכוח אדם בוועדות מחוזיות ועד קבוצות תכנוניות וכולי, אנחנו לא ניכנס לזה.
איתן גינזבורג: אני רוצה היום לומר אמירה ולהציע הצעה, אני חושב שלאורך שנים המדינה לא מתמודדת באמת עם משבר הדיור ככלל וגם לא עם מתן מענה למצוקת הדיור בקרב הצעירים בפרט ומה שנעשה לאורך כל השנים וזה עניין שהוא חוצה ממשלות, לרבות הממשלה הנוכחית שאני תומך בה – עושים עוד מאותו הדבר, פשוט עוד מאותו הדבר.
איתן גינזבורג: כל פעם פשוט נותנים לזה שמות אחרים, פעם זה "בנה דירתך", פעם זה "בנה ביתך", פעם זה "מחיר מטרה", פעם זה "מחיר למשתכן" וכו'.
איתן גינזבורג: זה לא מעניין, זה הכל אותו הדבר, לא שינו את המודלים.
איתן גינזבורג: בסופו של דבר לא נותנים מענה שהוא ארוך טווח לצעירים.
איתן גינזבורג: כי בסוף, גם במודלים של היום שנותנים הנחה של 300,000 ₪ או הגרלות כאלה ואחרות ותיכף אנחנו ניגע גם בנושא של "דירה להשכיר" או דירות לשכירות ארוכת טווח.
איתן גינזבורג: בסוף אחרי X שנים ב"מחיר מטרה" ו"מחיר למשתכן" לחמש שנים, כשהצעיר קיבל את הדירה "כאילו" בהנחה, אחרי חמש שנים הדירה הזו יוצאת לשוק החופשי והוא יכול למכור אותה לכל המרבה במחיר וגם במודל שאתם, של דירה להשכיר, אז זה לא חמש שנים, זה 15 או 20 שנה, אבל בסוף הדירה יוצאת לשוק החופשי ומוכרים אותה.
איתן גינזבורג: החברה נהנית, כי חברה זה דבר שהוא חי לאורך שנים, היא נהנית מדיבידנדים, מהטבות מס ומרווחים טובים וטוב שכך, אבל אין מענה אמיתי לאורך שנים לצעירים הבאים.
איתן גינזבורג: אנחנו דיברנו על הנושא הזה גם בחוק ההסדרים בוועדת הפנים ובוועדת הכלכלה והממשלה עוד לא נותנת לכך מענה וכנראה ואני מצטער שהיום אני שומע, אולי זה ככה עבר לי מתחת לרדאר, שחברת "דירה להשכיר" היא לא חברה כאילו יזמית, אלא חברה רגולטורית.
איתן גינזבורג: אם בסוף לא ניצור פה מלאי רציני ומשמעותי לאורך שנים של דירות שמיועדות לאוכלוסיות מסוימות בבעלות ציבורית, ואני עכשיו לא אומר מי – אם זו חברת "דירה להשכיר" בבעלות הרשויות המקומיות או בבעלות המדינה, זה לא חשוב.
איתן גינזבורג: אם לא ייווצר בנק הדירות האלה, מלאי גדול יותר לצעירים, שלא משנה מתי ואני מסכים איתך על זה שלא צריך לקנות את דירת החלומות ביום שמתחתנים או ביום שהופכים למשפחה בת חמישה או שישה נפשות, בזה אני מזכים איתך כי דירה זה דבר שיכול לעבור, אבל חייב להיות מלאי כל הזמן, שאנחנו יודעים שהוא מיועד לצעירים ולא רק במבנה שלו, אלא גם בתנאים שלו.
איתן גינזבורג: לכן, ההצעה שאני מציע היא שבסוף, מכיוון שהקרקעות הן קרקעות ציבוריות, אני מציע שהמדינה או הרשויות המקומיות שבבעלותן קרקעות והקרקע אמורה להיות במחיר אפסי, הרי מתי מחירה עולה?
איתן גינזבורג: כשמוכרים אותה ויש לה מחיר.
איתן גינזבורג: אבל אם המדינה אומרת "אני לא מוכרת את הקרקע הזאת, היא שלי ואני רק בונה עליה.
איתן גינזבורג: אין לי עלות על הקרקע", אז אנחנו יודעים כבר שהמחיר של הדירה יותר במיליון ש"ח וזה ככה, אני לא יודע למה, ככה – פשוט יורד ועכשיו מה שנותר לשלם זה את עלויות הבניה.
איתן גינזבורג: צריך להקים פה בניינים עם מלאי ותמהיל דירות מגוון שאנשים ישכרו, יעשו ליסינג, תמצאו אתם את השם הנכון, זה לא חשוב.
איתן גינזבורג: אנשים יכנסו לדירות האלה בשנותיהן הראשון – בין אם כרווקים או בין אם זה זוג צעיר שהתחתן, שעדיים לומר אולי או שסיים את לימודיו ומתחיל את העבודה הראשונה שלו או אולי אפילו הביא ילד ורק מתחיל להשתכר ולצבור את ההון שלו וברגע שהדירה תהיה צרה עליו כבר וכשהוא ירצה להשתדרג בחיים, הוא יעזור את הדירה, אבל הדירה הזו תעבור לצעיר הבא ואז אנחנו נותנים פה פתרון ארוך טווח, פתרון טוב יותר לקבוצה מאוד גדולה של צעירים שתמיד תהיה פה כי תמיד יהיו צעירים.
איתן גינזבורג: אבל אם אנחנו אחרי 15 שנה או 20 שנה מוכרים את הדירות האלה, לא נגיע לפתרון אמיתי, פתרון עומק למתן מענה לצעירים וזו ההצעה שלי אדוני היושב ראש, צריך להיות פה מלאי משמעותי של דירות שתמיד יעברו מצעיר לצעיר.
רם שפע: אמרת רק משהו אחד שאני רוצה לסתור, אבל כמובן בחיזוק – לא תמיד יהיו צעירים אם לא יהיו להם דירות וזה לא מצחיק.
איתן גינזבורג: נכון, נכון.
רם שפע: הנה, למשל בן דוד שלי עכשיו, אני יושב איתו בסוף השבוע והוא מסביר לי שהוא לא מסוגל, על בסיס מה שהוא מתפרנס, לחיות פה בשכירות והם החליטו שהם נוסעים לשנה ואז נראה מה יהיה, אתה יודע.
רם שפע: אין ספק שהירידה של הצעירים מהארץ.
רם שפע: עכשיו לא, זה סיפור שאנחנו כולנו מכירים וזה לא כי הוא לא רוצה להיות פה.
איתן גינזבורג: היום לצעירים יש אלטרנטיבות.
איתן גינזבורג: אנחנו לא חיים בעולם של שנות ה-80' וגם לא שנות ה-50', יש אלטרנטיבות.
איתן גינזבורג: העולם הוא רחב, היום אפשר לקנות כרטיס טיסה – זה לא פרויקט מאוד גדול, 49 דולר וכבר הגעת לאירופה וב-1,000 דולר אתה כבר בארצות הברית וזה נורא נורא מזדמן וזה נורא נורא נגיש.
איתן גינזבורג: היום יש אלטרנטיבות לצעירים.
איתן גינזבורג: השוק הוא גלובלי, אפשר לעבוד מכל מקום בכל מקום, אפשר לגור בכל מקום.
איתן גינזבורג: יש מקומות שהם יותר מזמינים, אנחנו פה מחוברים כי זו המדינה שלנו, אנחנו מחוברים כי אנחנו פטריוטים ואנחנו אוהבים אותה, אנחנו מחוברים פה לשורשים ולמשפחה, אבל בסוף אנחנו רואים שיש יותר ויותר צעירים שמוצאים את עצמם ואת ההזדמנויות שלהם במקומות אחרים כי יותר קל להם.
איתן גינזבורג: יותר קל להם מבחינת המיסוי, יותר קל להם מבחינת התעסוקה, יותר קל להם מבחינת הדיור, יותר קל להם.
איתן גינזבורג: אתמול אני ראיתי כתבה על תיירים, שאלו אותם "מה הבעיה בישראל?..".
רם שפע: נכון, אני ראיתי.
איתן גינזבורג: והם ענו "הכסף".
איתן גינזבורג: נורא יקר פה, המעונות והלימודים והכל נורא יקר פה והכי יקר פה זה הדיון והדיור זה הבסיס לכל העסק ולכן הממשלה צריכה להבין שהיא צריכה לתת פתרון ארוך טווח לדורות.
איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים עכשיו פה בדיון הוועדה לקידום אתגרי הצעירים של ישראל וזה כדי שאנחנו נוכל להשאיר אותם פה, כדי שניתן להם מענה.
איתן גינזבורג: למכור דירות אחרי חמש שנים או 20 שנה זה לא פתרון.
איתן גינזבורג: זה טוב, זה התקדמות טובה, אבל זה לא פתרון.
איתן גינזבורג: אגב, זה כבר היה קיים לפני עשור ואנחנו רואים שזה לא מתקדם ממש.
איתן גינזבורג: אני שמח על המספרים שאנחנו ראינו פה בהבלח ש"דירה להשכיר" משווקת, עדיין הבעלות צריכה להיות של הציבור, מכיוון שרק הציבור יכול לשאת את זה על כתפיו.
איתן גינזבורג: כשחברה עירונית, חברה כלכלית של עירייה מסוימת בונה בניין היא לא צריכה להרוויח, היא צריכה לא להפסיד על הבניה, היא תקבל את השתלום בגין שכר הדירה על הנכס ותעביר את זה ובסוף היא תרוויח ויש לה אורך נשימה, היא חברה ציבורית, היא חברה עירונית עם קריטריונים שייקבעו ושלא יודע מה, ללא מגע יד של פוליטיקאים כמובן, מועצת העיר תקבע את זה או שוועדה ברשות שופט תקבע את זה או משהו לאומי – זה לא חשוב.
איתן גינזבורג: הבניינים והדעות האלה צריכים להיות לאורך זמן, משהו ארוך טווח או איך אומרים?
איתן גינזבורג: "רב קיימא".
איתן גינזבורג: זהו, תודה רבה אדוני.
איתן גינזבורג: אני אישאר פה עוד כמה דקות, עד שתתחיל הוועדה שלי ואז אני אשתדל לחזור אליכם.
רם שפע: תודה רבה לך חבר הכנסת איתן גינזבורג, אני מקווה שלא תצטרך אותי שם.
איתן גינזבורג: יש מצב שכן.
רם שפע: אוקיי, תודה רבה חבר הכנסת גינזבורג.
רם שפע: חברת הכנסת ענבר בזק, אם את עוד פה אז אולי נשמע את דירה להשכיר?
ענבר בזק: כן, אני גם אשמח לשמוע.
רם שפע: אוראל יפרח, סמנכ"ל כספים ב"דירה להשכיר" בבקשה.
אוראל יפרח: אז עד שיפתחו לנו את המצגת, חבר הכנסת איתן גינזבורג, אני אשמח בינתיים לענות לך – אפילו על קצה המזלג על השאלה שלך כי זו שאלה מהותית ומשמעותית שמאוד מעסיקה אותנו ואנחנו באמת עכשיו, בתקופה הזאת, מתעסקים בתוכנית האסטרטגית של מה יקרה אחרי 20 שנה.
אוראל יפרח: אז קודם כל, צריך לקחת בחשבון שעד לפני שבע שנים תקופת השכירות הממוצעת הייתה שנה – שנה וחצי, אלו סדרי הגודל ואני שמח על זה שהמחוקקים היום במדינת ישראל אומרים ש-20 שנה זה לא מספיק.
אוראל יפרח: אז דבר ראשון, התקדמנו והגענו ל-20 שנה, אני חושב שזו התפתחות משמעותית בטווח קצר יחסית בשוק דיור, שזה שוק שעובד במקצבים משלו ובלוחות זמנים אחרים.
איתן גינזבורג: אמרתם את זה גם בחוק ההסדרים.
אוראל יפרח: נכון, נכון.
אוראל יפרח: אני זוכר בחוק ההסדרים מה היה שם.
אוראל יפרח: אז קודם כל אני שמח על זה.
אוראל יפרח: מאז הבאנו כבר 16,000 יחידות דיור שנכנסו לשוק.
אוראל יפרח: יש לי שתי הערות על הנושא הזה של מה קורה אחרי 20 שנה ואז אני אכנס לתוך המצגת ואציג לכם את זה בצורה מסודרת.
ענבר בזק: יש לי רק שאלה, כי אני ישבתי איתכם על הנושא של דירה להשכיר והיה את המודל הזה של אחרי כך וכך שנים הזוג יכול לרכוש את הדירה, זה עדיין רלוונטי?
אוראל יפרח: אני אדבר פה גם על זה.
ענבר בזק: זה קורה?
ענבר בזק: או שזו הייתה הצעה שלא עברה?
רם שפע: אמרתי שזה לא קורה, אבל בסדר.
רם שפע: אני אתן לאוראל להתייחס.
רם שפע: אני פשוט לא רוצה לפוצץ את הבלון בהתחלה.
איתן גינזבורג: הפוך ממה שאני חושב, בדיוק.
ענבר בזק: הפוך ממה שאתה חושב?
ענבר בזק: למה?
איתן גינזבורג: כי אם הוא רוכש את הדירה אז היא יוצאת לשוק חופשי, מחר הוא ימכור אותה למישהו אחר שיתן לו פי שתיים יותר כסף ואין מלאי לצעיר הבא.
רם שפע: בטח אם זה בניין, שבסוף אחד זוכה באפשרות לרכוש.
ענבר בזק: לא אבל באמת מצד שני, זה כן נותן אופציה לזוג.
ענבר בזק: נגיד הרבה פעמים בגיל 20 – 30 אין לך את ההון העצמי ואחרי עשר שנים או 15 שנה אתה התבססת, אתה התקדמת בעבודה או ירשת משהו.
איתן גינזבורג: מה עושים הצעירים הבאים?
רם שפע: לא, אבל אז כולם ירכשו את הדירות האלו.
רם שפע: את אומרת דבר הגיוני אבל אז הם לא יקבלו את השכירות.