GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יובל לנדשפט: לגבי מכסות, מה שאמרה יפעת, מכסות ייבוא, אני רוצה להסביר פה משהו שחייב להיות - - - לכל הדרך, כי קל מאוד בכל דבר לבוא תמיד בטענות ליק"ר כי את היק"ר אתם מכירים.
יובל לנדשפט: אז כולכם הילדים שלנו, חבר'ה, כל העוסקים והמגדלים, אין מישהו כמו היק"ר שרוצה לעשות את התעשייה הזאת, שרוצה להקים אותה, שהקים אותה, יזם אותה וכולנו, במיוחד כל השמונה יודעים מה היה עתידו של הקנאביס הרפואי באיכות המצוינת כמו שיפעת אמרה, ואני מסכים לזה.
יובל לנדשפט: לא כמו שנאמר במקומות אחרים שהמדיקליזציה עשתה איכות פחות טובה.
יובל לנדשפט: כשלא בדקו אז באמת הייתה איכות טובה, היום בודקים ויודעים מה צריך להיות אז האיכות מצוינת.
יובל לנדשפט: אני מסכים איכות גבוהה יש בארץ, ומצד שני אנחנו לא יכולים לחסום ייבוא ולכן מה שאמרה לנה בסוף, אנחנו מקבילים את הדרישות לייבוא שחייבות להיות לפחות כמו הדרישות בישראל ופה האיכות היא מצוינת.
יובל לנדשפט: לעניין מכסות ייבוא, האם ניתן לחסום או לא לחסום, אז אנחנו יכולים לומר שהדיון הזה מתנהל בבית המשפט, ולנהל דיון במקביל גם בבית המשפט וגם בכנסת, אני לא כל כך יודע.
יובל לנדשפט: הכל נאמר על ידי משרד הכלכלה, החקלאות והבריאות באותה תגובה לעתירה, הממשלה נותנת תגובה אחת לבית המשפט והיא התגובה של כל המשרדים אז אני מציע לכולם לקרוא מה היא אומרת.
יובל לנדשפט: לעניין הסכמים בינלאומיים ומכסות, באמת אנחנו כיק"ר לא יודעים להשיב, אם משרד הכלכלה יוכל להשיב.
יובל לנדשפט: לגבי הנושא שענת הזכירה אותו, הנושא של המסופים ברשותכם.
יובל לנדשפט: אבל לפני זה שנייה אני רק אגע בנושא שדיברו איתי על המיקרוביאלים אני לא רוצה לראות, כן יפעת - - - לבקשה שלכם שעלתה.
יובל לנדשפט: זאת אומרת שחומרי הגלם לייצור שמנים יהיו בסף שונה.
יובל לנדשפט: אנחנו הקבלנו את זה למונוגרף האירופי.
יובל לנדשפט: זאת אומרת, לאור הפנייה מיצרנים, לא מכם, אישרנו בנוהל החדש את האפשרות להרחבת גבול הקבלה במפעלים של חומרי הגלם שמיועדים - - -, כי הרי אמרתם בתהליך הייצור של השמן מורד העומס המיקרוביאלי.
יובל לנדשפט: אני מזכיר עומס מיקרוביאלי, לא דיברתי על חומרי הדברה.
יובל לנדשפט: חומרי הדברה זה משהו אחר, ההקרנות לא מחויבות, מי שמייצר נקי לא צריך הקרנות.
יובל לנדשפט: יש חוות בישראל שלא מקרינות את הקנאביס, תבדקו על המוצרים שלהם.
יובל לנדשפט: לכן בסימונים שחייבים להיות על המוצרים יש סימון מי מקרין, מי נדרש לאמצעים להפחתת עומס מיקרוביאלי ומי לא.
יובל לנדשפט: במילים אחרות, מי מגדל נקי יותר ומי מגדל נקי פחות.
יובל לנדשפט: אלה שמגדלים נקי פחות, הם בחרו להשתמש בהקרנה.
יובל לנדשפט: לא מחויב באף נוהל של היק"ר להקרין.
יובל לנדשפט: לא מחויב אני חוזר.
יובל לנדשפט: כל אמירות השקר שהיק"ר מחייב להקרין, היק"ר לא מחייב להקרין.
יובל לנדשפט: היק"ר מחייב שהמטופלים יקבלו מוצר נקי מזיהומים.
יובל לנדשפט: מי שמגדל נקי ויש שכבות כאלה, הסתכלו על מוצריו, הוא שם את אותו סמל שהוא לא שם את הסמלים.
יובל לנדשפט: מי שצריך להקרין או להוריד עומס מיקרוביאלי, זאת אומרת גדל לו לא נקי מספיק, חייב לשים את הסמלים וזה כתוצאה מבקשות של מטופלים.
יובל לנדשפט: חייב לשים את הסמלול המתאים וגם כך פרסמנו סמלול.
יובל לנדשפט: יחד עם זאת, לבקשתכם בדקנו אותה בניתוח הסיכונים והרחבנו את גבולות הקבלה לחומרי גלם המיועדים לייצור שמן, שאחר כך בתהליך מופחת על ידי הייצור העומס המיקרוביאלי, ל-200 אלף CFU וזה בהתאמה למונוגרף האירופי, זה עד 500 אלף - - -.
יובל לנדשפט: בבקשה לקרוא את הנוהל, הוא עבר אישורים, הוא עבר כמו שאמרתי, ובכלל זה גם בחומרי הדברה וכאן באמת יש בשורה.
יובל לנדשפט: אבל אני רוצה לשים דברים על בורים, היק"ר לא מחייב להקרין, היק"ר מחייב שהמוצרים שיגיעו למטופלים יהיו מעולים, יהיו מצוינים, לא כמו בעבר שאף אחד לא בדק את עצמו וגם אם תבקש, יש לי אמרתי גם תמונות להראות על כללי האיכות בעבר לפני המדיקליזציה.
יובל לנדשפט: בואו נשים את האמת על השולחן, המדיקליזציה העלתה את הרמה של מוצרי הקנאביס, המדיקליזציה פתחה את האפשרות ליותר מטופלים להתחבר - - -, המדיקליזציה אפשרה תנאי איכות מעולים שהיום מתקיימים ועוקפת אותם ובודקת אותם.
יובל לנדשפט: ומי שמגדל נקי יכול לא להשתמש באף אמצעי להפחתה.
יובל לנדשפט: הלאה, לגבי הנושא האחרון שנגעתם, לגבי מסופי הייבוא.
יובל לנדשפט: אכן ביקורת של הקצין המחוזי במסופי הייבוא, אנחנו סברנו וגם מסופי הייבוא, אתם יודעים יש במסופי הייבוא דבר שנקרא "פס צהוב" ואחריו השטח הוא אקס-טריטוריאלי.
יובל לנדשפט: לא נכנסים, אפשר להיכנס לשם רק עם תעודה מיוחדת או דרכון ושעד שם באמת צריך את כל הנהלים ולפי כך מסופי הייבוא לא עברו את אותן ביקורות משטרה בגלל רמת האבטחה הגדולה.
יובל לנדשפט: אנחנו סברנו שזה מספיק.
יובל לנדשפט: הדבר הזה נבדק דרך אגב, בדקנו האם יש הבחנה בין שטחים בשדה התעופה לעניין החלת הדין הישראלי, האם הדין שלנו בכלל חל בשטחים האלו שהן אקס-טריטוריאליים בשטחי המשלוח.
יובל לנדשפט: עד כה זה כך אירוע, אבל לאור התשובה שקיבלנו במשרד המשפטים שיכולה להיות החרגה לשטחים מסוימים, אבל ככלל הדין הישראלי חל.
יובל לנדשפט: יחד עם המשטרה, ענת כבר אמרה, שבוע שעבר פנינו אל מסופי הייצוא על מנת שיצטיידו באישורי GSP הראויים כדי שנוכל לאפשר את זה.
יובל לנדשפט: ומקווים מאוד שזה יחול ואנחנו ערוכים לעזור להם כדי לעשות את הרישוי הזה כמה שיותר מהר כדי שהכול יהיה כדת וכדין.
יובל לנדשפט: אנחנו מקווים שהם באמת יפעלו מהר, אנחנו לא יכולים להכריח את מסופי הייצוא איך לפעול.
יובל לנדשפט: לעניין דבר אחד שאני מאוד מסכים ואני חוזר על כך.
יובל לנדשפט: המטופלים בישראלים מקבלים היום מוצרי קנאביס טובים הרבה יותר משהם קיבלו במה שנקרא ההסדרה הישנה.
יובל לנדשפט: מה שכן באמת, הם יקרים יותר לצערנו הרב.
יובל לנדשפט: אנחנו אומרים פה לצערנו, אין לנו תחזיות וטעינו, חשבנו שכלכלת שוק חופשי תעזור להוזלת המחיר ואנחנו רואים שאין זה כך.
יובל לנדשפט: הבנו שכלכלת שוק חופשי, והיום כל מי שרוצה יכול לעסוק בזה גם כמגדל, גם כעוסק וכן גם כייבואן באותם רישיונות של מה שנקרא רישיונות אחרים, שלמעשה לא מחזיקים בסם אבל מחזיקים בו רק מכורח מה שנקרא אחזקה אחרת.
יובל לנדשפט: ואנחנו לא יודעים מה לעשות, האם המגדלים בחו"ל הם חשובים לנו כמו התעשייה בישראל והמטופלים בישראל?
יובל לנדשפט: זה ברור, זאת כלכלה ישראלית ואנחנו תומכים בה.
יובל לנדשפט: אתה צדקת רם, משרד הכלכלה עשה לדעתנו גם underestimating.
יובל לנדשפט: אנחנו חושבים שאם המתודה הקלינית הישראלית תתפוס כמו שגם אותה אנחנו מתרגמים עבור ה-FDA ותהיה מתודה קלינית בעולם, יקרה בעולם מה שקרה בישראל.
יובל לנדשפט: ובישראל זה גדל מ-17 אלף מטופלים למשהו כמו 109 אלף מטופלים, היום עלו הדוחות שלנו ועברנו כבר את ה-110.
יובל לנדשפט: עלו הדוחות שלנו באתר שלנו, הרי הכל חשוף.
יובל לנדשפט: אותה עלייה אקספוננציאלית תהיה לא רק בישראל, אלא במדינות העולם וזה השוק.
יובל לנדשפט: אנחנו רוצים שהכלכלה הישראלית תהיה טובה כתוצאה מהייצוא הישראלי, כתוצאה ממוצרי הקנאביס המעולים, כתוצאה מזה שגם אפשרנו כמו שדדי אמר, אני לא קורה למוצרים האלה מתקדמים כל עוד לא הוכח שהם מתקדמים, נקרא להם דדי ברשותך מוצרי קנאביס אחרים שלא מאושרים לשיווק בישראל.
יובל לנדשפט: אתה יכול לקרוא להם מתקדמים - - -, מבחינתי מתקדם זה מה שהוכח לו בטיחות ויעילות וכל עוד לא הוכח כך אז הם נקראים "אחרים".
יובל לנדשפט: אבל אני חושב שישראל יכולה בהחלט לעשות פה מהלך ולהיות גורם משמעותי מאוד בעולם - - -.
יובל לנדשפט: אבל כל עוד זה נעשה במקצועיות ובמתינות.
יובל לנדשפט: עם כל הכבוד, אני חושב שהוועדה, ולכן אני אומר רם באמת תודה, שמה את זה על השולחן.
יובל לנדשפט: לעניין הדבר האחרון של התקנים, מיכאל אמר נכון, ככל שאני יודע משרד האוצר העביר את זה למשרד, אבל באותה מידה גם אמרתי נכון, ליק"ר זה לא הגיע.
רם שפע: אוקיי, הסיפה של המשפט האחרון ברורה ואנחנו נעשה לזה בדיקה עם גורמים נוספים במשרד הבריאות כדי להבין איפה זה תקוע.
רם שפע: יפעת אני מבין שביקשת את זכות הדיבור, דקה התייחסות קצרצרה ואני מסכם.
רם שפע: זה כידוע לא הפעם האחרונה שנדון בזה.
יפעת קריב: הבנתי 200 אלף מיקרו, על התאמה לתקן האירופאי, כך הבנו.
יפעת קריב: רק להגיד שלגבי העתירה של המדינה, תשובת המדינה היא 188 עמודים שאותם 11 חברות ישבו וקראו.
יפעת קריב: הדברים לא מתקדמים ממה שאתה אמרת היום, נשמח לשבת איתך ולהראות לך איפה תגובת המדינה, מה שאתה מדבר יותר טוב ממה שהגיבה תגובת המדינה.
יפעת קריב: אז נשמח לעשות פה איזשהו יישור קו כי הדברים לא מתקדמים באותה שפה.
יפעת קריב: 188 עמודים של תגובה, אז צריך לראות את הקו.
יפעת קריב: אם זה מה שמפריע, אז אתה יודע, בוא נעצור כאן כי המדינה פעם הבאה שתדון בזה עוד חמישה, שישה, שבעה חודשים, אז עד אז הייבוא ימשיך לזרום חופשי?
יפעת קריב: זה הכל.
רם שפע: אז ככה תראו, אני לא אתייחס לכל סוגיה כי יש הרבה.
רם שפע: כמו שאמרתי וכמו שהוכחנו בתקופה האחרונה, זה אחד הנושאים הבוערים מבחינתי ומבחינת הוועדה, ביחד עם שרן השכל.
רם שפע: כל אחד מאתנו נוגע בסוגיות אחרות עד שהמדיניות פה תשתפר דרמטית ביחס לקנאביס הרפואי וביחס לקנאביס בכלל, אנחנו פה נחושים מאוד בנושא הזה באמת יחד אתכם.
רם שפע: גם עם משרד הבריאות, גם עם משרד הכלכלה יש באמת הרבה דברים טובים שקורים, אבל בואו נגיד גם את האמת, חלק מהדברים שנאמרו פה עדיין לא מייצרים את השינוי שאנחנו מייחלים לו וחלק מהסוגיות עוד לא נפתרו.
רם שפע: אני לא נכנסתי פה לכל אחת מהסוגיות.
רם שפע: אני מודה פה בכנות שגם העניינים הטכניים פה מאוד מגבילים אותי להיות בקשב וכמו שצריך.
רם שפע: אז לפני שאני ממש סוגר, בבקשה מיכל נידם ממשרד הכלכלה.
מיכל נידם וקסמן: לגבי מסופי הייצוא, אני חושבת שחשוב למצוא פתרון מידי לאותם משלוחים שדדי ציין פה.
מיכל נידם וקסמן: כי אפשר להשאיר את זה, זה הפנים שלהם מול הלקוחות, זה תוקע את הייצוא כרגע.
מיכל נידם וקסמן: אנחנו שמענו מהמשטרה שאין להם התנגדות עקרונית, אם אפשר לתת איזשהו רישיון זמני, משהו, איזשהו פתרון ביניים עד שייפתר הנושא הזה כדי לשחרר את הייצוא שעומד ומחכה כרגע ולא לתקוע את הנושא הזה.
רם שפע: אז ממה שאת מבינה איפה זה תקוע?
רם שפע: לא הבנתי מה החסם.
מיכל נידם וקסמן: אני הבנתי שהיק"ר מטפל בנושא הרישיון ל"ממן" ו"לסוויספורט" אבל כרגע הדבר תלוי ועומד.
מיכל נידם וקסמן: זאת אומרת, אין להם איזשהו משהו זמני שהם יכולים לעבוד עם זה.
רם שפע: יובל, התייחסות שלך ספציפית רק לזה?
יובל לנדשפט: היק"ר נותן רישיון על פי החוק למי שיש לו את אישורי ה-GSP שאותם עושה המשטרה ולכן קצין המשטרה הגיע.
יובל לנדשפט: מה אמר קצין המשטרה?
יובל לנדשפט: אין לכם אישור GSP, מבחינתנו המסופים יכולים להמשיך לעבוד, עד כה לא ידענו שהם צריכים בכלל, לא חשבנו בכלל.
יובל לנדשפט: הינה ענת פה, אם באמת המשטרה תגיד אוקיי לתקופה של חודש עד שהם יעשו את הרישיון זה בסדר, אז קדימה זה בחוץ.
יובל לנדשפט: עדיין לא יהיה להם רישיון כי אפשר לתת רישיון לפי חוק, אבל אנחנו נתיר את הייצוא דרכם.
יובל לנדשפט: אבל כל עוד בחוק נדרש שצריך GSP אז אני חושב שהמשטרה יכולה לערוך דיון פנימי, רק המשטרה יכולה לתת את התשובה האם ניתן לפטור אותם מזה לתקופה עד שיהיה להם, את המסופים, לאור רמת האבטחה שיש שם וכן אמרתי בדבריי.
רם שפע: אוקיי, נמשיך רגע את הפינג פונג הזה.
רם שפע: עו"ד מססה את רוצה להתייחס או ללמוד את זה?
ענת מססה קינן: על פי החוק צריך בקשה לרישיון, אז אני לא יודעת מה עומד שם.
ענת מססה קינן: כלומר האם הוגשה בכלל בקשה לרישיון מטעם החברות האלה?
ענת מססה קינן: המשטרה אמרה ובצדק - - - כלומר ברגע שזה הגיע לפתחם הם טיפלו בזה במהירות הנדרשת.
רם שפע: ענת את עדיין איתנו?
רם שפע: לא בטוח שהיא פה.
רם שפע: אוקיי בסדר, אנחנו נשארנו עם הסוגייה הזאת לא פתורה.
רם שפע: מיטב הסבלנות שלי נדרשה פה היום לאירוע הזה אבל קיימת כזאת.
רם שפע: אוקיי, אז רגע, אנחנו לא נכנס לכל אחת מהסוגיות, יש הרבה, אבל כן היו פה התקדמויות גם בנושא העובדים, גם בנושא התקן, בקיצור היו פה כמה.
רם שפע: רשמנו את הכל, גם אני בפני, גם במו"פ הייתה התקדמות.
רם שפע: יש כמה דברים שהם יותר אסטרטגיים בוודאי בכל מה שקשור לפער הלא סביר בין הייצוא לייבוא שאנחנו צריכים לתת לו מענה.
רם שפע: לא יכול להיות שפנאקסיה כדוגמא פה, רוצה לייצא ומתחייבת, במקרה הזה צרפת אבל זה גם יכול להיות כל מקום אחר, ובסוף הלכה למעשה אנחנו לא מצליחים לייצא.
רם שפע: זאת פשוט מציאות לא הגיונית.
רם שפע: אמר מיכאל מהאוצר, אמרה מיכל, יופי הייתה החלטת ממשלה מצוינת באוגוסט, אבל עכשיו אנחנו בינואר וחלק גדול מהיישום של ההחלטה, אנחנו עוד לא מצליחים ליישם.
רם שפע: יכול להיות שגם נדרשת חקיקה בחלק מהסוגיות.
רם שפע: אבל השורה התחתונה שהדברים הגדולים עדיין לא הצלחנו לתת להם מענה.
רם שפע: ופה אני אומר לך יובל, לאנשינו במשרד הבריאות, עדיין נדרשת עבודה מאוד משמעותית כדי שתעשיית הקנאביס הרפואי בישראל תעלה על הגל הנכון.
רם שפע: כרגע אנחנו במצב לא טוב, אני אומר את זה באופן מאוד גלוי, יש עדיין הרבה יותר מדי חסמים.
רם שפע: גם הפער בין העמדה של משרד החקלאות לעמדה שלך זה סיפור משמעותי וצריך גם את זה לפתור.
רם שפע: אז אני מאוד מאוד מעריך את העבודה במשרד הבריאות, יש כמה צוותים שעושים עבודה רצינית מאוד כדי לפתור את זה ואני מקווה שגם סוגיית העובדים, התקנים, אנחנו נצליח להבין איפה הם מתחבאים, סליחה על ההלצה, כדי להצליח לגרום לכם באמת לכוח האדם הראוי שאתם צריכים כדי לתת את אותם מענים שכולנו העלנו פה לכל הסוגיות.
רם שפע: אז אני עוצר פה את הדיון, אני לא אומר שנעשה דיון עוד שבועיים אבל בהחלט נעשה דיון מעקב עוד שבועות מאוד בודדים כי יש דברים שקורים כל הזמן ואני שמח מאוד שכולכם מודים לזה שאנחנו עוקבים, אז אנחנו נמשיך נעקוב גם אחרי הנושא הזה וגם אחרי הרבה נושאים אחרים שהוועדה מטפלת בהם.
רם שפע: תודה לכולם, צוהריים טובים ואם אתם רוצים להיפגש אתם מוזמנים לבוא לוועדת הכספים.
רם שפע: שלום לכולם, צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את הוועדה.
רם שפע: התכנסנו לדיון שבעיניי הוא מהחשובים ביותר בתקופה הזו, בנושא התמכרות של בני נוער למשככי כאבים.
רם שפע: ובכלל, התמכרויות של בני נוער, וההתמודדות, ומצבם הנפשי והמנטלי בתקופה המאוד קשה הזאת של השנתיים האחרונות.
רם שפע: נמצאת פה חברתי, חברת הכנסת מיכל וולדיגר - כמו שראיתי, הרבה אנשים כותבים ובצדק – "האחת", אולי הבולטת ביותר להניף פה את דגל הבריאות הנפשית או המצוקות הנפשיות.
רם שפע: גם הכתבה ששודרה בערוץ 12, ואני חלק ממנה, יש לך בדחיפה של הנושא הזה חלק גדול ומשמעותי.
רם שפע: ובאמת, מתוך האופוזיציה, ובנחישות גדולה צריך להגיד את זה.
מיכל מרים וולדיגר: היה חשוב לי להגיע.
מיכל מרים וולדיגר: אם הייתי יודעת - - -
רם שפע: אני חשבתי לצייץ.
רם שפע: ראיתי שאת פה, אבל זו הזדמנות טובה, כי אני באמת חושב ככה.
רם שפע: אני מודה בכנות, גם אני עוד בחוויה האישית שלי מאתמול, ועוד צריך לעכל את התגובות, ואת כל מה שקרה מאז השידור של הכתבה, אז אני שם את עצמי רגע בצד, והולך ישר לעניין עצמו.
רם שפע: לפני שאתייחס, יש לי הרבה מה להגיד בנושא הזה.
רם שפע: נתחיל דווקא בסרטון של מאור צור, ערוץ 13 דאז.
רם שפע: אומנם כתבה ששודרה כבר לפני מעל שנה, אבל לצערנו, הקורונה עדיין פה, ההשלכות שלה והמשמעויות שלה עדיין פה.
רם שפע: ולכן, יש רלבנטיות גדולה.
רם שפע: זה אומנם מתמקד בעיקר בנושא האלכוהול, אבל אנחנו מבינים שהסימפטומים שגורמים לנערים והנערות לחפש מה יעסיק אותם, הם אותם סימפטומים, ופשוט כל פעם זה מגיע בתצורות אחרות.
רם שפע: אנחנו מדברים על אלכוהול, אנחנו מדברים על קנאביס, על משככי כאבים, על סמים אחרים, ולכן, אנחנו רוצים לצפות בכתבה, כדי לראות את המקור הזה.
רם שפע: (הצגת סרטון).
רם שפע: צוהר לדיון שלנו.
רם שפע: אני באמת אגיד, שבאופן כללי, אני חושב בכובעי כאיש חינוך, שהמערכת והאופן שבו בתי הספר בנויים, לא מצליחים לתת את המענים העמוקים שהתלמידים שלנו צריכים, והמיקוד הוא הרבה יותר מדיי בדגש על הישגים לימודיים, ובכך גם מגביר תסכולים ואכזבות אצל בני הנוער, מה שגורם להם, לצערי הרב, הרבה מאוד פעמים לחפש ריגושים אחרים, או לחפש את האופן שבו הם יכולים להיעזר, ומה כמו משהו ממכר יכול לעזור לאותו ילד או ילדה להתמכר, וודאי, זה אני אומר בשיגרה, בשנתיים האחרונות מאז שהקורונה נכנסה לחיינו, זה רק מעצים, ומעצים את האתגר.
רם שפע: אני שמח מאוד שהממשלה – אני כבר כמה זמן מדבר על זה, הבינה את המצוקה האדירה של הבידודים – אני אומר את זה כהורה צעיר, אבל אני רואה גם את כל חבריי וחברותיי, ודאי, צוותי ההוראה הבידודים יצרו העדר שיגרה באופן קיצוני ושחיקה ממש חסרת תקדים, מה שהוביל לעוד יותר מקרים קשים.
רם שפע: אנחנו רואים מחקרים על מעל 60% מבני הנוער שמדווחים על איזושהי חרדה, איזושהי מציאות נפשית קשה לרצף, גם ביסודי, גם בחטיבה.
רם שפע: זה פשוט מספרים משוגעים.
רם שפע: לרגע, נעצרים לחשוב על זה, אנחנו באמת נמצאים במצב חירום בכל מה שקשור למצוקות הנפשיות של התלמידים, וההתמקחות למשככי כאבים - מכיוון שזה מאוד פשוט להשיג גם באמצעות בתי המרקחת, גם באמצעות הטלגרם, ואפשר באמצעות – לצערי, זו תחמנות יחסית כנראה דיי פשוטה, כמעט כל אחד יכול להשיג את זה.
רם שפע: אז אנחנו באמת מדברים על תופעה קשה וגם מאוד ממכרת.
רם שפע: אני שמח על ההזדמנות לדיון.
רם שפע: אגב, צריך להגיד, אנחנו זמן רב רצינו לעשות את הדיון, ואז הכתבה המאוד גדולה של גילית מ"ידיעות אחרונות", ככה פתחה צוהר מאוד משמעותי לנושא.
רם שפע: כתבה נרחבת ומאוד טובה, שככה, זירזה את התהליך שלנו, אז צריך לומר את זה.
רם שפע: חברת הכנסת וולדיגר, את רוצה להתייחס?
מיכל מרים וולדיגר: אני באתי כמובן לדבר, אבל בעיקר להקשיב.
מיכל מרים וולדיגר: אני מכירה את התחום לפני ולפנים, אני חושבת שהרבה לפני הקורונה.
מיכל מרים וולדיגר: אי-אפשר להאשים את הכול בקורונה, אלא הרבה לפני הקורונה.
מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מכירים את בעיית ההתמכרויות, היא לא נולדה היום, היא לא נולדה אצלנו.
מיכל מרים וולדיגר: חלק מזה נובע לא רק בנגישות של החומרים, וביכולת להגיע אליהם, אלא היא כן בהעדר משמעות, בהעדר עניין, זה באמת מתחיל ממשרד החינוך, וכלה במשרד הרווחה והבריאות.
מיכל מרים וולדיגר: זו אחריות של כל המשרדים גם יחד, שלנו כמדינה, וגם כחברה, וגם כל אחד עם הילד הפרטי שלו.
מיכל מרים וולדיגר: יש כאן מערכת הוליסטית שצריכה לטפל בבעיה הזו.
מיכל מרים וולדיגר: זו בעיה עמוקה, רוחבית.
מיכל מרים וולדיגר: אבל כן, בוודאי בנושא של המניעה.
מיכל מרים וולדיגר: המניעה היא לא רק – "אוי ואבוי, תיזהרו, תיטלו, תתמכרו", אלא להכניס יותר משמעות לחיים, בין אם זה בספורט, בין אם זה נגינה, בין אם זה לימוד תורה, לא משנה מה.
מיכל מרים וולדיגר: אבל כן לחבר את הילדים ואת הנוער לעצמם, ולהשיג את הדברים שהם כל כך זקוקים לו לא בדרכים של סמים ואלכוהול, כי זה רק ידרדר אותם.
מיכל מרים וולדיגר: אז בהחלט, דיון חשוב.
מיכל מרים וולדיגר: אני מקווה שזה לא יהיה רק דיון.
מיכל מרים וולדיגר: אני כבר 15 שנה בחדר הזה יושבת ואנחנו דנים, ודנים, ודנים, ולצערי, הרבה לא קורה מזה.
מיכל מרים וולדיגר: אז אני בטוחה שאתה רם, עם היכולות שלך, ויש לך הרבה יכולות, תצליח אחת ולתמיד לעשות פה עכשיו.
מיכל מרים וולדיגר: להתרומם.
מיכל מרים וולדיגר: לדון זה חשוב, להעלות למודעות זה חשוב, אבל זהו, אני חושבת שדיי הגענו לזה, ועכשיו הגיע הזמן למעשים.
מיכל מרים וולדיגר: אז אני בטוחה שתצליח, ואני אסייע בכל מה שצריך וניתן.
רם שפע: תודה על המילים.
רם שפע: עקצוצון פוליטי פה להגיד, שכמובן שאחרי 15 שנים, סוף סוף, יש ממשלה שגם הנושא הזה עומד לפתחה, וביחד עם הנחישות שלך מהאופוזיציה, אני באמת חושב שיש פה תקופה שהיא הזדמנות לעשות שינויים גם בנושא החקיקה של ההתמכרויות, שאת גם חלק ממנה, גם שם אנחנו צפויים לשינויים, אני מקווה מאוד משמעותיים.
מיכל מרים וולדיגר: בסדר, נלך על זה, אין בעיה, אם זה עושה לך טוב.
רם שפע: נעבור לד"ר רוני ברקוביץ ממשרד הבריאות.
רם שפע: יש לך גם מצגת.
רם שפע: יש הרבה מאוד אנשים שנרשמו לדבר, אז אני אומר מראש, מבקש גם סבלנות, וגם תתמצתו כדי שכמה שיותר מהקולגות שלכם יוכלו לקבל את זכות הדיבור.
רם שפע: בבקשה, רוני.
רוני ברקוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, הדיון הזה הוא סופר חשוב.
רוני ברקוביץ: אשמח אם אתם תוכלו להעלות את המצגת.
רוני ברקוביץ: אני רואה הרבה חברים שנמצאים, שוב פעם, מברך על הדיון, כמו שאמרת הוא סופר חשוב, וחשוב השיתוף פעולה.
רוני ברקוביץ: אני מדבר על פנטניל ועל נגזרותיו, וכמה דברים כדי לתת רקע בדיוק מה קורה בארץ, גם מבחינת משרד הבריאות, גם מבחינת אכיפה ודברים נוספים.
רוני ברקוביץ: מבחינת פנטניל, קודם כל זו תרופה, חייב להגיד תרופת מרשם שנמכרת בבית-מרקחת, ואמורה להימכר על-ידי מרשם רופא.
רוני ברקוביץ: מבחינת פנטניל, וגם התרופות האופיואידיות, חייב להגיד שאלה תרופות.
רוני ברקוביץ: אלה תרופות מרשם שניתנות רק על-ידי מרשם רופא, ולהיות מנופקות רק בבית מרקחת ועל-ידי רוקח מוסמך.
רוני ברקוביץ: חשוב להגיד את זה, מכיוון שהרבה מהתפיסות שאנחנו רואים, גם אצל אנשים מבחוץ שמוכרים את התרופות, את הסמים, יש להם הרבה פעמים מרשמים, אבל הם קונים 90 כדורים, 30 לוקחים לעצמם, את השאר ה-60 מוכרים.
רוני ברקוביץ: הרבה תרופות ממשפחת האופיואדים, לא רק פנטניל, שלוקחים לכאב כרוני וכאב סרטן שתרופות אחרות לא משפיעות, גם פרקוסט וכו'.
רוני ברקוביץ: הרבה דובר בארצות-הברית, מה שקרה שם, ורק בשנת 2019, יוחסו 36 אלף מקרי מוות בארצות-הברית לפנטניל ולנגזרותיו, ובשנים האחרונות אנחנו רואים מגמה של עלייה גם בשימוש בארץ, וגם בתפיסות.
רוני ברקוביץ: רק לשם השוואה, החומר הפנטניל שהיה עליו את הכתבה ב-ynet וגם עכשיו שימוש בבני נוער, אפשר להגיד אולי הסם הכי חזק שנמצא היום בשוק, הוא פי 100 יותר חזק מהמורפיום, ויש גם נגזרות של פנטניל שהן פי אלף יותר חזקות מהמורפיום.
רוני ברקוביץ: נותנים אותן בצורות רבות, כשהצורה המרכזית היא מדבקה.
רוני ברקוביץ: בעצם, גם במדבקה, אם זו מדבקה שאמורה להיות מודבקת על הגוף, אז יש לה שימושים לרעה.
רוני ברקוביץ: אפשר לראות את המדבקה, זאת המדבקה שאמורה להיות מודבקת על העור, ולהחליף אותה כל 72 שעות, וכך החומר משתחרר בקצב קבוע.
רוני ברקוביץ: מה שעושים בעצם, שאת המדבקה אפשר לגזור לארבעה חלקים, מחממים עם מצית מלמטה ושואפים את האדים.
רוני ברקוביץ: אפשר גם לגלגל אותו וגם לעשן.
רוני ברקוביץ: אנחנו גם ראינו מקרים שמדביקים אותו ישירות על הלשון, כך שהחדירה הרבה יותר חזקה.
רוני ברקוביץ: החומר הזה הוא פעיל במיקרוגרמים.
רוני ברקוביץ: אנחנו רואים פה מינון של 50 מיקרוגרם, כלומר, אלפית גרם.
רוני ברקוביץ: החומר הוא חזק, לכן גם הסיכון של תופעות לוואי ומקרי מוות כתוצאה מהחומר הזה הוא נורא גדול.
רוני ברקוביץ: ולא רק שהחומר הזה נורא חזק, לכן גם הסיכון לציבור הוא מאוד גדול.
רוני ברקוביץ: התופעות מבחינת התלות – מפתחים תלות פיזית.
רוני ברקוביץ: אנשים אחרי תקופה מסוימת שלוקחים אותם לכאבים, הופכים להיות מכורים, ואז הם בעצם הופכים להיות לצרכני סמים לכל דבר ועניין.
רוני ברקוביץ: החומר גם בסופו של דבר יכול לגרום לדום נשימתי, ולמקרי מוות בגלל התופעות לוואי.
רוני ברקוביץ: כלומר, אנשים בהתחלה רבים משתמשים בו בצורה מושכלת עם מרשם רופא לכאבים, אבל עם הזמן הופכים להיות מכורים.
רוני ברקוביץ: כאן אתם רואים שקף של מטופלים בהתמכרויות ש-16% מהם בעצם לוקחים את הפנטניל עם מדבקות ונגזרותיו.
רוני ברקוביץ: לאורך 10 שנים, כמו שאמרתי, יש עלייה גדולה גם בשימוש של החומרים האלה בקרב האוכלוסייה, אנחנו מדברים כאן על שימוש לא מושכל.
רוני ברקוביץ: לדברים אחרים יש עלייה דרסטית גם בשימוש, כתוצאה מכך, עלייה גדולה גם בשוק השחור.
רוני ברקוביץ: כמו שגילית הראתה בכתבה בחדשות 13, הבעיה הכי גדולה זה הסחר בטלגרם.
רוני ברקוביץ: חייב להבין הפנטניל וכל נגזרותיו הם סמים בפקודת הסמים.
רוני ברקוביץ: לפי החוק, מי שמוכר אותם, דינו עד 20 שנות מאסר בפועל.
רוני ברקוביץ: ואם זה לקטין, מתחת לגיל 18, 25 שנות מאסר.
רוני ברקוביץ: אני אומר את זה, מכיוון שמי שמוכר אותם, זה כמו שהוא מוכר הירואין ומוכר קוקאין, בדיוק אותו דבר.
רוני ברקוביץ: חשוב להגיד, שאנשים שבעצם סוחרים, למרות שאמרנו שתרופות הן תרופות מרשם, אז מצד אחד הן תרופות, מצד שני, הם סמים שגורמים להתמכרות, והעונש בגינם – 20 שנות מאסר.
רוני ברקוביץ: אחת הבעיות הכי גדולות כרגע – המכירה בטלגרם.
רוני ברקוביץ: כלומר, רק לאחרונה אנחנו רואים שיש סחר גם בדברים וחומרים אחרים רבים מאוד.
רוני ברקוביץ: כאן אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאולי אחר-כך, מבחינת המסקנות צריך לשים יותר דגש בסחר הזה.
רוני ברקוביץ: זו תפיסה שלנו יחד עם המשטרה.
רוני ברקוביץ: בחודשים האחרונים היו מספר תפיסות של בלדרים שמוכרים את התרופות האלה, ששוב פעם הן תרופות מרשם נרקוטיות, מוכרים אותן אנשים פרטיים שמקבלים אותן במרמה, ומוכרים אותן לכל הבא לילד, ולכן, יש שוק שחור גדול.
רם שפע: סליחה שאני קוטע אותך, מאיפה הבלדרים משיגים את זה?
רם שפע: גם דרך בית-המרקחת או באמצעי אחר?
רוני ברקוביץ: גם וגם.
רוני ברקוביץ: הרבה פעמים אנחנו רואים שעל התרופות מודבקות מדבקות של אנשים שלקחו אותן מבתי המרקחת.
רוני ברקוביץ: כלומר, במקרים רבים אנשים לקחו אותן מבתי-מרקחת, ומכרו אותן הלאה.
רוני ברקוביץ: הרבה פעמים אנחנו רואים את זה.
רוני ברקוביץ: גם אנשים שקונים בשביל עצמם.
רוני ברקוביץ: רופא אחד לא ייתן, שני לא, בסוף, כן אפשר להשיג את הדברים האלה במרשם.
רוני ברקוביץ: היום לא צריך לפרוץ או לגנוב, או דברים כאלה, אפשר להשיג אותן בצורה כזאת, לצערי, דיי בקלות.
רוני ברקוביץ: אחר-כך, אנחנו רואים אותן בשוק השחור, ואני מדבר על מאות מהסוגים האלה.
רוני ברקוביץ: רק בחודשים האחרונים, שוב פעם, זה סחר בסמים לכל דבר ועניין.
מיכל מרים וולדיגר: אתה אמרת שזה עונש עד 20 שנים.
מיכל מרים וולדיגר: אמנם זה לא אמור לפנות אליך כמשרד הבריאות, אבל כן הייתי שמחה אם אתה יודע על אותה תפיסה שדיברתם עליה.
מיכל מרים וולדיגר: האם אנשים נתפסו ונענשו?
מיכל מרים וולדיגר: מה היה העונש שלהם?
מיכל מרים וולדיגר: כלומר, איפה האכיפה פה?
רוני ברקוביץ: זה כמובן המשטרה תענה.
רוני ברקוביץ: היו תפיסות, אבל לי לא ידוע כרגע על עונשים כבדים בעקבות החומרים האלה.
רוני ברקוביץ: לכן אמרתי, אנחנו כן נותנים חוות דעת מקצועיות.
רוני ברקוביץ: אנחנו כן בודקים את החומרים יחד עם המשטרה במעבדה.
רוני ברקוביץ: אבל בסופו של דבר, אם אנשים כן ייתפסו, אז הם יחשבו פעמיים.
רוני ברקוביץ: יש עדיין איזשהו חוסר, לא רוצה להגיד ידיעה, כי מצד אחד זו תרופה.
רוני ברקוביץ: נכון שזו תרופה, אבל זה גם סם, ובסם הרבה יותר פוטנטי מהרואין, מקוקאין, גם ביחד, ויש שימוש לרעה.
רוני ברקוביץ: אנחנו גם רואים לא רק את הסמים האלה, גם ה"נייס גאי", וגם אלכוהול, כמו שדיברתם קודם שימוש בבני נוער, וזה רק במגמת עלייה, לכן הענישה כאן היא מורכבת ממרכיב חשוב.
רוני ברקוביץ: יש סחר עצום.
רוני ברקוביץ: אנחנו בקשר עם קופות החולים – קופת חולים לאומית כבר עברו, וגם מכבי ומאוחדת עושים את זה – לעבור לנגזרות של הפנטלין, לנגזרות שמפחיתות את הצריכה שהרבה יותר קשה למצות את החומר הפעיל, וגם מקופות חולים, אני מקבל דיווחים שאנשים מעדיפים לקנות את החומר במחיר מלא, וזה אומר שבעצם בלי הנחה של הקופה, כי יש להם שימוש לרעה.
רם שפע: רוני תודה רבה.
רם שפע: נעבור למצגת של המרכז הישראלי להתמכרויות, של פרופ' ענת שושני.
מיכל מרים וולדיגר: שמענו עליו בהרחבה, במסגרת ועדת החינוך, אחת הוועדות.
ענת שושני: צהריים טובים, אני רוצה לשתף אתכם בליקויים מחקריים שאספנו במחקר משותף של השרות הפסיכולוגי הארצי של משרד החינוך, המרכז הישראלי להתמכרויות, ואנוכי מאוניברסיטת רייכמן.
ענת שושני: הסיפור שלנו מתחיל בספטמבר 2019, עוד לפני שהתחילה הקורונה, כשהתחלנו במחקר מאוד גדול על ילדים ובני נוער בישראל, בערך 3,000 ילדים.
ענת שושני: בדקנו עד כמה הם מאושרים, גם נפשית, ועד כמה משתמשים בחומרים לסוגיהם, מכורים למסכים והתמכרויות התנהגותיות.
ענת שושני: כן חשוב להבין את תמונת המצב במערכת החינוך בהקשר הזה.
ענת שושני: שלושה חודשים אחר-כך פורצת הקורונה, ואנחנו ממשיכים לעקוב אחר אותה קבוצת ילדים במחקר אורך במספר נקודות מדידה.
ענת שושני: נקודת המדידה האחרונה הייתה עכשיו, אבל עדיין הנתונים לא נותחו.
ענת שושני: אבל יש לנו נתונים כאן עד מאי 2021.
ענת שושני: אני רוצה להראות לכם את נתוני הבסיס.
ענת שושני: אתם רואים פה נתונים על כל מיני חומרים – ילדים בכיתות י"א משתמשים באלכוהול בתדירות גבוהה.
ענת שושני: 9% משתמשים בקנאביס.