GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורית אדלר: כאשר אני אגיד לכם עוד דבר, למשל מכסות הביצים, נניח מסירים את המכסות, ונניח שייצרו פה מיליוני ביצים מיותרות.
דורית אדלר: זה הופך להיות בזבוז מזון.
דורית אדלר: וזה הולך לפליטת המיתן אחר כך, שמדינת ישראל התחייבה עכשיו להפחית בשיעורי פליטת המיתן.
דורית אדלר: אז כל מה שאנחנו אומרים, חייבים לבנות פה תכנית, מאוד עם הסתכלות, ארוכת טווח, אבל שמתכללת את כל הדברים.
דורית אדלר: גם את גודל האוכלוסיה בישראל.
דורית אדלר: היא צריכה להתבסס על אינסנטיב לחקלאים לגדל בראש ובראשונה את ליבת התזונה הבריאה, המגינה.
דורית אדלר: שרובה היא תזונה מהצומח.
דורית אדלר: אנחנו נשמח להיות שותפים שלכם לכל מהלך כזה.
דורית אדלר: אני חושבת שההשפעה שלנו בכל פן של מערכת המזון היא משמעותית.
דורית אדלר: ואנחנו שותפים נטולי אינטרסים.
דורית אדלר: תודה רבה.
רם שפע: אתם לא נטולי אינטרסים.
רם שפע: להיפך, יש לכם אינטרס חיובי שצריך לקדם.
רם שפע: תודה רבה דורית.
רם שפע: בבקשה, שמעון גואטה, תמשיך פה את הרצף של החקלאים הצעירים שהגיעו מרחוק, וכנראה קמו די מוקדם כדי להצליח להגיע בזמן.
שמעון גואטה: אני שמעון גואטה ממושב עלמה בגליל העליון.
שמעון גואטה: קודם כל תודה רבה על הוועדה.
שמעון גואטה: זה חשוב לפי דעתי.
שמעון גואטה: אני רוצה להגיד תודה למדריכים, לאנשי השטח של משרד החקלאות, שהם באמת עושים את העבודה שלהם, בניגוד אולי, אולי לא הבנתי נכון, אבל הם כן עשו.
שמעון גואטה: אני רוצה לציין שאין מדינה בעולם שלא משקיעה בחקלאות, ונותנת מעצמה כסף ומשקיעה בחקלאים.
שמעון גואטה: אני רוצה גם לצטט את השר שאמר, בזמנו, זה לא ציטוט מדוייק – ענף בלי תכנון, יש פחות צעירים.
שמעון גואטה: על דוכן הכנסת הוא אמר את זה.
שמעון גואטה: אני רוצה עכשיו לספר קצת על עצמי.
שמעון גואטה: אנחנו במשק לא מגדלים רק מטילות.
שמעון גואטה: מגדלים נשירים, מגדלים בקר, בשטח, במרעה.
שמעון גואטה: הבקר בעקבות הייבוא לא משתלם.
שמעון גואטה: כל הרווח שאיך שהוא עוד נשאר לנו מהמטעים, ומהלול, שזה בעצם ההכנסה היציבה, הבטוחה, שסוף חודש אני יודע לתת על זה את המפרעות הבאות, הולך לשם.
רם שפע: אתה יודע להגיד מה קרה למחיר הבקר מאז הרפורמה?
שמעון גואטה: היה תכנון מסודר של ייבוא, לפי קריטריונים מסויימים.
שמעון גואטה: ובמהלך השנים זה נפרץ.
שמעון גואטה: יש יותר ייבוא של עגלים, והמחיר בסוף, כשאתה הולך לקנות בסופר, המחיר לא יורד.
שמעון גואטה: וזה לא משנה איך תגלגל את זה.
שמעון גואטה: הרווח, אני בחודש האחרון מכרתי עגלים בשלוש עשרה וחצי ₪ לקילו כולל מע"מ.
שמעון גואטה: זה סוג של הפסד.
שמעון גואטה: אני מפצה אותו מענף הלול, שאם ייפרץ התכנון, אז גם זה לא יהיה.
שמעון גואטה: זה מה שקרה.
רם שפע: אורי, אתה יכול לומר מה היה עם ענף הבקר מאז הרפורמה?
רם שפע: סתם, נראה לי שווה שיידעו.
אורי ספיר: זה לא רפורמה חדשה.
אורי ספיר: יש תמיכה של משרד החקלאות במגדלי הבקר, ואני יודע להגיד, זה תחום שמתעסקים בו המון, בלי התמיכה הזאת אי אפשר לגדל בקר במדינת ישראל.
אורי ספיר: מה שקרה זה שמדינת ישראל היא טובה אולי בלתכנן רפורמות, פחות בלהיות רגולטור.
אורי ספיר: ייבוא של בשר טרי לישראל, כדי להגביל את התחרות, הפיקוח על הדבר הזה קורה בצורה מאוד לא טובה, כך שמספר יבואני הבשר, מה שאמור להגדיל את התחרות, קטן משבעה עשר לשמונה.
אורי ספיר: מה שברור זה שכשהתחרות קטנה המחירים עולים.
אורי ספיר: מתוך השמונה האלה יש שלושה שחקנים מרכזיים, שמייבאים כמעט שמונים אחוז מהבשר.
אורי ספיר: בסופו של דבר רפורמה שהיתה צריכה להיטיב עם הצרכן ולהוריד את המחירים, לא זו בלבד שלא הורידה את המחירים לצרכן אלא העלתה אותם, גם בסוף מסכנת את הענף.
אורי ספיר: זה צורה לאיך לא עושים רפורמה.
אורי ספיר: אני לא אומר שלא צריך לעשות רפורמות, אבל הצורה שבה בוצעה הרגולציה גרמה לזה שהיבואנים של הבשר לא עומדים בדרישות מהם, ואז הם כן קיבלו אישור להביא בשר.
אורי ספיר: נוצר מונופול.
אורי ספיר: בשביל לפתוח תחרות יצרו מונופול במקום לבטל את המונופול, ומי שסובל מזה בסוף זה הצרכנים, ומגדלים ישראלים.
רם שפע: אני אתייחס לזה בסיכום שלי.
רם שפע: אני לא סתם שאלתי.
ניצן מאיר: אני רוצה להוסיף עוד מילה, ברשותך אדוני היושב ראש, שמעבר לנושא הזה של גידול הבקר כאן בארץ, כל הנושא של המשלוחים דרך הים גורם לנזק ולסבל אדיר לבעלי החיים שמגיעים לכאן, בייסורים קשים מאוד.
ניצן מאיר: ואנחנו במשרד החקלאות בודקים עכשיו את העניין הזה, ואני מזמין את אדוני היושב ראש, וגם את הנוכחים להיכנס בחמש עשרה לשתים עשרה בשעה שש לזום עם ארגוני צב"ח, ועם אמב"ל שיישבו ביחד על הנושא הזה כדי לשמוע ולהשמיע, ונשמח לראות אתכם שם.
רם שפע: אני לא יודע אם אני אהיה שם, אני רק יודע שהנושא של המשלוחים הוא בדיון פה, כולנו עסוקים בו בשבועות האחרונים.
רם שפע: אני לא אעשה ספויילר, אבל כולנו מבינים שמצד אחד, יש שיח רציני על זה, ודיברתי על זה גם עם השר אתמול.
דורית אדלר: הערה קטנה, כשמסתכלים קדימה, לא בטוח שכל הענפים יצטרכו להישאר כמו שהם.
דורית אדלר: יכול להיות שצריך לתת אינסנטיב לחלק מהחקלאים, לעבור לגידולים שתומכים באותו סל מזון בריא בסיסי.
דורית אדלר: ובסופו של דבר יעלו בקנה אחד עם בריאות וקיימות.
שמעון גואטה: הפיקוח על הייבוא, שנכנס, זה דבר חשוב.
שמעון גואטה: במיוחד בדברים החקלאיים.
שמעון גואטה: בבקר אנחנו סבלנו לפני שלוש או ארבע שנים, אני לא זוכר במדוייק, מהפלות.
שמעון גואטה: הפלות שלא היו שנים, או שלא היו בכלל במדינת ישראל.
שמעון גואטה: שמונים אחוז מהעדר מפילים.
שמעון גואטה: שזה הפסד עצום.
שמעון גואטה: וזה הגיע בגלל הייבוא.
שמעון גואטה: הקרנטינות שנמצאות, פרוסות ברחבי מדינת ישראל, זה תחנות הסגר.
שמעון גואטה: צריכות להיות סגורות, לבדוק שאין באמת מחלות.
שמעון גואטה: הן נמצאות ליד שטחי מרעה, של כבשים, של בקר.
שמעון גואטה: והקירבה היא מסוכנת.
שמעון גואטה: אותו הדבר בענף הפירות, בענף הצומח.
שמעון גואטה: יש דברים שמסוכנים לייבוא.
שמעון גואטה: ואפשר לייבא אותם בתנאים מסויימים.
שמעון גואטה: כמו אננס בלי החלק הירוק, עגבניה בלי הפיטם שלה, ועוד דברים כאלה.
שמעון גואטה: אלה דברים שאם מאשרים את הייבוא כייבוא חופשי,
רם שפע: כולם מבינים שהגנת הצומח זה חלק דרמטי באיך שהרפורמה הזאת צריכה לעבור.
רם שפע: גם על זה יש ויכוחים, אבל זה חלק משמעותי ממנה.
שמעון גואטה: ודבר אחרון שאמרה לי מדריכה במשרד החקלאות, שחינוך זה הפתרון.
רם שפע: זה תמיד נכון, אבל אני מסכים גם בהקשר הזה.
שמעון גואטה: היא הציעה להקים ועדה שיתופית לחקלאות, כמו שיש הרבה ועדות בכנסת, שתהיה ועדה,
רם שפע: הילה בבקשה.
הילה גורדון גרידיש: עני רק רוצה להגיד, אני לא יודעת אם זה היה ברור, אבל החקלאים ואנחנו גם בתור הצעירים שרוצים להמשיך את ההורים שלנו, אנחנו לא מתנגדים לרפורמות.
הילה גורדון גרידיש: ההיפך, אנחנו חושבים שרפורמה יכולה להועיל לנו.
הילה גורדון גרידיש: ההורים של שלושתנו עשו השקעות של מיליונים, בלי לקבל כרגע שום כסף מהמדינה.
הילה גורדון גרידיש: ורואים בכל העולם שממשלות מממנות את החקלאים.
הילה גורדון גרידיש: מה זה מממנות, עוזרות, נותנות סיוע, מסבסדות את החקלאים, נותנות סיוע לחקלאים כשהם רוצים לעשות השקעות.
הילה גורדון גרידיש: וכרגע כל הכסף יוצא מהכיס של ההורים שלנו, או ליתר דיוק מהכיס של הבנק, שגם כן לא מוכן כרגע לתת הלוואות בגלל הסיטואציה הבעייתית.
הילה גורדון גרידיש: וגם אני רציתי להדגיש שאולי בגלל כל העניין של ההתחממות הגלובלית אולי שווה לחשוב על זה שייבוא, כל ההובלה הימית זה גם משהו שמאוד מזהם את כדור הארץ.
הילה גורדון גרידיש: ואם אנחנו יכולים במדינת ישראל לספק את הביצים של עצמנו, כמו שעשינו עד עכשיו, אני לא רואה סיבה למה לייבא את זה מבחוץ.
רם שפע: נמצא אתנו גם אור שפירר.
רם שפע: בבקשה, תציג את עצמך לפרוטוקול, היישר מקיבוץ ארז.
אור שפירר: אהלן, אני מקווה ששומעים אותי טוב.
אור שפירר: אני אור שפירר, מרכז משק בקיבוץ ארז.
אור שפירר: גדלתי בקיבוץ ניצנים, צמחתי בענף ההדרים, ואני הייתי צעיר בחקלאות, לא יודע מה זה צעיר, אני בן שלושים ושבע.
אור שפירר: אבל אם אני מסתכל על החבר'ה הבאים שאני רוצה לקלוט לענפים, אני לא מוצא חבר'ה בגילאים עשרים ואחד נגיד, חיילים משוחררים, עד שלושים, שמתדפקים על הדלתות שלנו.
אור שפירר: ודיברו על הרבה מאוד סיבות, איך, למה כן ולמה לא.
אור שפירר: אני אנסה לקצר.
אור שפירר: בגדול, אנחנו חושבים שכדי שיבואו צעירים חייב שיהיה עתיד.
אור שפירר: ועתיד זה אומר ודאות.
אור שפירר: כשהמדיניות היא לא עקבית זה מייצר חוסר ודאות, וחוסר יכולת להשקיע בשום ענף בחקלאות.
אור שפירר: וזה מרחיק את הצעירים.
אור שפירר: הדבר השני, אפשר לראות, ודיברו פה נציגי ארגוני מתנדבים, הכמיהה והרצון להתחבר לשטח ולאדמה ולערכים של חקלאות מייצגת הם קיימים.
אור שפירר: וזה גורם מושך מאוד חזק.
אור שפירר: הבעיה היא שלצד זה השכר הוא מאוד נמוך.
אור שפירר: אז להתנדב באמת באים הרבה.
אור שפירר: אבל בסופו של דבר, בגלל הרווחיות הנמוכה בענפי החקלאות ברובם, אז היכולת לשלם שכר, נגיד לעומת השכר האלטרנטיבי שיכלו אנשים צעירים ואיכותיים להרוויח בענפים אחרים, הוא נמוך.
אור שפירר: הרבה חקלאים, וגם אני בתור חקלאי, הסתפקתי בפחות, כי קיבלתי מזה הרבה דברים אחרים.
אור שפירר: אבל זה לא מחזיק לאורך זמן.
אור שפירר: הדרך בעצם לאפשר לענפי החקלאות לשלם שכר גבוה יותר היא להפוך אותם לרווחיים יותר.
אור שפירר: כשאני עשיתי סיור בספרד, בענף ההדרים, ניסיתי להבין איך זה שיש שם הרבה צעירים, ושהם מרוויחים כל כך הרבה יותר טוב מאתנו.
אור שפירר: ניסית להגיד, תגידו, אתם מקבלים מימון ישיר, לא, לא מקבלים כסף.
אור שפירר: משלמים פחות משכר מינימום, לא, משלמים שכר מינימום, הכל הם משלמים.
אור שפירר: הפער הגדול לעומת מה שקורה בישראל הוא בעצם פערי התיווך.
אור שפירר: מה שהאיחוד האירופי עשה, הוא השקיע המון המון כסף בצמצום טכנולוגי של העלות בפערי התיווך.
אור שפירר: כי מרגע שאנחנו החקלאים קוטפים את הפרי, ועד שהוא מגיע למדף, יש שרשרת.
אור שפירר: ולשרשרת הזאת יש ערך, והוא ערך אמיתי.
אור שפירר: אבל אם משגיעים בעוד מיכון בדפי אריזה, ושיפור של התשתיות כדי שהתובלה תהיה יותר יעילה, וכל הדברים האלה, צמצום בהשקעה, בפער התיוך, יגדיל משמעותית את הרווחיות של ענף החקלאות.
אור שפירר: זה משהו שלא עלה פה בדיון, ואני חושב שזו הדרך בסופו של דבר להביא את הצעירים לענף.
רם שפע: שוב, הזווית של מה קורה בעולם מעסיקה אותי מאוד.
רם שפע: אני רוצה לקיים גם על זה דיון, על השוואות למודלים, ואיך מצליחים לקיים חקלאות בת קיימא בעולם, ועושים את זה לצערי יותר טוב מאתנו.
חיים ביטון: חיים חבלין, חבר קיבוץ הגושרים, מרכז תחום החקלאות בתנועה הקיבוצית.
חיים ביטון: קודם כל באמת רם המון תודה על כל מה שאתה עושה בשבילנו, החקלאים, כל המאבקים שאתה מנהל בשבילנו, ובשונה מכל השנים הקודמות שעשית את זה, היום אתה עושה את זה מעמדה של קואליציה, ואני חושב שיש בזה יתרונות, ואני חושב שגם מקשיבים לנו יותר.
חיים ביטון: והדיון הזה הוא דיון מאוד מאוד חשוב.
חיים ביטון: גם אנחנו בתנועה הקיבוצית עוסקים בדבר הזה של החזרת הצעירים לחקלאות.
חיים ביטון: אני חושב, כמי שניהל ועדה חקלאית בערבה התיכונה במשך שמונה שנים, אני מכיר היטב את הבעיות של המושבניקים, ומאז ומתמיד אני מכיר את הבעיות של הקיבוצניקים.
חיים ביטון: קודם כל צריך לעשות איזו שהיא הפרדה בין הדברים.
חיים ביטון: אנחנו לא ניכנס לעומק של הדבר הזה, אבל אני חושב שהסכנה היום, אם אני מנתח את המצב של הקיבוצים לעומת המושבים אפשר לומר שבקיבוצים אנחנו מעבדים מאה אחוז מכל הקרקעות של הקיבוצים.
חיים ביטון: נכון, יש זליגות ויש תקלות, אבל אנחנו עדיין שם.
חיים ביטון: אני חושב שבמושבים הבעיה היא חמורה בהרבה.
חיים ביטון: עניין אי חזרת הבנים, כל משק שבן לא חוזר אז במקרה הטוב המשק, הקרקע, מושכרת לקבלן כזה או קבלן אחר.
חיים ביטון: במקרה הרע הקרקע נזנחת, ומשם הדרך מאוד מאוד קצרה להשתלטות של גורמים זרים.
חיים ביטון: ואנחנו רואים בדיוק מה שקורה בנגב.
חיים ביטון: בנגב המדינה כבר לא שלנו.
חיים ביטון: והדברים האלה יכולים לקרות בכל אזור אחר בארץ, כולל במרכז.
חיים ביטון: המדינה צריכה לשאול את עצמה מה היא רוצה מהחקלאות.
חיים ביטון: מה היא באמת רוצה מהחקלאים.
חיים ביטון: ואת זה אני חושב לא עשו.
חיים ביטון: לקחו ישר כלי.
חיים ביטון: בנו רפורמה, ואמרו עם הרפורמה הזאת נשנה את הכל.
חיים ביטון: אני יודע שלשר יש כוונות טובות.
חיים ביטון: הוא רוצה להכניס טכנולוגיות גבוהות.
חיים ביטון: הוא רוצה למשוך צעירים.
חיים ביטון: אבל אמר אור שפירר, בצורה מאוד נכונה.
חיים ביטון: הוא אמר, אני חקלאי כי זה נותן לי עוד ערכים מעבר לשכר.
חיים ביטון: אבל לאורך זמן את הצעירים זה לא יחזיק.
חיים ביטון: ואני מאוד מאוד מתחבר לדבר הזה.
חיים ביטון: ואני חושב שהמדינה צריכה, בעזרתנו כמובן, אבל קודם כל צריכה להחליט שהיא דואגת, שהיא הופכת את החקלאות למשהו שהוא ודאי, לענף שהוא ודאי, ואז לייצר את הכלים.
חיים ביטון: וחלק מהכלים האלה זה להפוך את החקלאות ליותר רווחית.
חיים ביטון: יש המון דרכים לעשות את זה, ובמשרד יודעים היטב לעשות את זה.
חיים ביטון: להפוך אותה ליותר רווחית, ואז יהיה אפשר גם להתחרות עם ענפים אחרים.
חיים ביטון: כי לחקלאות יש ערכים נפלאים שהיא נותנת לצעירים, הרבה מעבר לשכר.
חיים ביטון: ואז גם אם השכר ישתפר, אין לי ספק שתהיה חזרה מאוד טובה של בנים.
חיים ביטון: אבל שוב אני אומר, את הנושא של המושבים צריך פה טיפול שורש עמוק ויסודי.
חיים ביטון: אני חושב שאנחנו שם ממש נמצאים בקו אדום.
חיים ביטון: תודה.
רם שפע: תודה רבה חיים.
רם שפע: נמצא אתנו גם עמרי בראל.
רם שפע: אנחנו עוברים לעוד זווית אחרת, מעניינת.
עמר בר-לב: שלום, אני עמרי, אני חי במדינת תל אביב, כמו שמישהי אמרה קודם.
עמר בר-לב: אבל אני חושב שדווקא פה הפוטנציאל טמון, ביוזמה שיש לנו להביא.
עמר בר-לב: אני אספר בקצרה על עצמי.
עמר בר-לב: יש לנו שתי מסעדות בתל אביב, ואנחנו נמצאים באיזה שהוא איזור תעשיה בדרום העיר, ויש לנו איזה שהוא חזון לפתח את הגגות של האיזור הזה, יש פה גגות מאוד גדולים ולא מנוצלים, איזה שהוא מודל חדש בעצם שאני רוצה להביא לדיון הזה.
עמר בר-לב: כי אני שומע הרבה על החוסר בקרקעות, ועל סטרטאפ ניישן, ובעצם תוך כדי הדיון אני מבין שמה שאנחנו מביאים זו איזו שהיא בשורה.
עמר בר-לב: הבשורה הזו קיימת בעולם, בקנדה, בארצות הברית, בסינגפור, בצרפת, במקומות שהוכיחו את עצמם, ופה זה משום מה לא מטופל.
עמר בר-לב: אנחנו מדברים על גגות ירוקים.
עמר בר-לב: על גידול חקלאי, בתוך העיר.
עמר בר-לב: למטרות מסחריות, למטרות פרטיות.
עמר בר-לב: משהו שהוא מאוד מאוד לא מפותח בישראל, וחבל שכך, כי יש לנו המון גגות, המון שמש, המון שטח שהוא לא מנוצל, לא מטופל, ואנחנו רוצים להעזר בכל, יותר אני שולח אתכם לשיעורי בית בעצם, כי אנחנו נתקלים בחסמים רבים בסיפור הזה.
עמר בר-לב: לא צריך יותר מידיי להסביר על היתרונות של הגג הירוק, על היתרונות הסביבתיים העצומים, אנחנו חותכים את השינוע, חותכים בפלטות, אנחנו מפחיתים באיי חום.
עמר בר-לב: ממש יתרונות סביבתיים עצומים לדבר הזה.
עמר בר-לב: ואנחנו נתקלים בהרבה חסמים, שבעצם לא מכירים בדבר הזה בתור חקלאות.
עמר בר-לב: אם אנחנו מדברים על להכניס אנשים צעירים לתוך התחום הזה, אז בתל אביב רק מהסביבה שלי מהתחום שלי אני שומע על המון מסעדנים שרוצים להיכנס לתחום הזה.
עמר בר-לב: אנשים פרטיים, יוזמות פרטיות.
עמר בר-לב: גגות באיזור.
עמר בר-לב: שכונות, קהילות.
רם שפע: קודם כל תודה רבה, כי בכוונה רצינו שתדבר, כי באמת אתם מדברים על מהלך חדש.
רם שפע: אני רוצה אבל להבין, קיים משהו, כלומר ניסיתם כבר לעשות משהו?
עמר בר-לב: היוזמה שלנו היא בחיתוליה, ואנחנו בינתיים מתבססים על כשלונות קודמים.
עמר בר-לב: זאת אומרת היה את הגג בדיזנגוף סנטר, היה במעלה אדומים פרוייקט, היו מעט מאוד פרוייקטים בישראל, שהם פשוט נכשלו בגלל חסמים בירוקרטיים.
עמר בר-לב: נניח לצורך העניין אני אסביר, החסם הבסיסי הגדול שבעצם הפיל את רוב הדברים זה עניין של ארנונה.
עמר בר-לב: ארנונה בתוך העיר, או על גג, היא נחשבת ארנונה מסחרית.
עמר בר-לב: עכשיו לארנונה חקלאית יש סיבה שהיא על שטח פתוח.
עמר בר-לב: במסעדה אני משלם ארנונה מסחרית, יש לי שטח קטן, אני מנצל אותו, אני משלם, סוג של באהבה, ואני משלם את המחיר ומקבל שירותים.
עמר בר-לב: כשאני מדבר על דונם שטח, אני לא יכול לשלם ארנונה מסחרית.
עמר בר-לב: זה מייתר את הפרוייקט.
רם שפע: אותי זה מאוד מעניין.
רם שפע: אני חושב שזו זווית מרתקת, ואני מתחייב שאנחנו מייצרים איתך המשך של שיח.
רם שפע: אביגיל פה מהצוות שלי שומעת את זה, ואתם תיצרו קשר.
רם שפע: אולי לנציג שר החקלאות יש התייחסות.
ניצן מאיר: במשרד החקלאות אנחנו על העניין הזה של גגות ירוקים.
ניצן מאיר: אנחנו עובדים, בודקים את הייתכנות של העניין הזה, ואנחנו במידה והשר יקבל החלטה בעניין, בשיתוף משרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, אנחנו כנראה נוציא איזה שהוא קול קורא בעניין הזה, ונראה לאן זה יתקדם.
רם שפע: אנחנו נעקוב.
רם שפע: גם במדינת תל אביב יש אחלה פרוייקטים.
עמר בר-לב: ורק אני אגיד בתגובה למשרד החקלאות זה שזה בוער לנו, אנחנו רוצים כבר לעשות.
עמר בר-לב: אז תעזרו לנו להזיז את זה.
עמר בר-לב: אל תעצרו אותנו.
רם שפע: לביא רפאל, בבקשה.
לביא רפאל: בוקר טוב, נעים מאוד, תודה רבה שהזמנתם אותי לוועדה, ולדיון הכל כך חשוב.
לביא רפאל: שמי לביא רפאל, אני מנכ"ל החברה לחקלאות עירונית.
לביא רפאל: ארגון ללא מטרות רווח שמטרתו לקדם את תחום החקלאות העירונית בישראל.
לביא רפאל: אנחנו עושים זאת באמצעות פיתוח של מערך מזון עירוני, המקרב את גידול המזון לצלחת, תוך שימוש בטכנולוגיות יעילות במשאבים, שהמערך הזה יאפשר בסופו של דבר לכלל הציבור ליהנות מתוצרת חקלאית איכותית, במחיר ששווה לכל כיס.
לביא רפאל: והדברים שנאמרו פה קודם, אני ארחיב עליהם כמובן.
לביא רפאל: מה זאת התעשייה שעכשיו עמרי דיבר עליה, למשל אחת הדוגמאות.
לביא רפאל: אז כמובן שחלק ממערך המזון שאנחנו מקדמים מורכב מתעשייה ירוקה לייצור תוצרת חקלאית בטכנולוגיות שיעילות במשאבים.
לביא רפאל: כמו למשל גידול בתוך מבנים, גידול לגובה, ובשימוש במעט מאוד משאבים, כמו למשל מעט מאוד שטחים, מים, אנרגיה, חומרים, ביניהם גם החומרים שלא טובים לא לאדם ולא לסביבה.
לביא רפאל: מדינות מסויימות כבר מקדמות תעשייה מהסוג הזה, פרוייקטים שמסוגלים לייצר כמויות גדולות מאוד של תוצרת חקלאית איכותית באיזורים מיושבים, יחד עם החוסן לעמוד בשינויי האקלים ובמשברים נוספים.
לביא רפאל: הפירות והירקות מופקים ללא שימוש בחומרים רעילים, לא לאדם ולא לסביבה, והם עשירים בערכים תזונתיים.
לביא רפאל: אנחנו מדברים על תוצרת חקלאית מאוד מאוד איכותית.
לביא רפאל: ודרך אגב רוב החקלאים בפרוייקטים מהסוג הזה הם חבר'ה צעירים.
לביא רפאל: הם סיימו ללמוד וישר התחילו לעבוד בתעשייה של החקלאות שעליה אנחנו מדברים.
לביא רפאל: אלה פרוייקטים כמובן מהעולם.
לביא רפאל: אנחנו פועלים לקידום המעבר של מדינות, בעיקר מדינת ישראל, דרך שש מחלקות עיקריות.
לביא רפאל: אנחנו עובדים על העלאת מודעות הציבור, קידום מדיניות, חינוך, אנחנו נמצאים במוסדות חינוך מהגיל הרך ועד לאקדמיה.
לביא רפאל: פיתוח של קהילות יצרניות, אנחנו עוסקים גם במחקר ופיתוח ומנגישים מוצרים ושירותים לציבור, בשביל להעלות את המודעות שלהם.
לביא רפאל: למה אני מציין את דרכי הפעולה שלנו לקידום התחום, מפני שרוב העבודה שלנו היא שינוי המודעות של הציבור.
לביא רפאל: אנחנו פועלים בקרב קהילות שונות ומגוונות, וכשאנחנו פונים לראשונה לדור הצעיר, בשאלה למה אתם לא בוחרים לעבוד בחקלאות, אז הם אומרים שהסיבה הראשונה היא אין בזה כסף, אין בזה עתיד.
לביא רפאל: אין בזה ודאות.
לביא רפאל: זה לא הייטק.
לביא רפאל: בנוסף מילא היה בזה כסף, אבל זו עבודה קשה, לקום בבוקר, לפנות בוקר, לעבוד בשמש, בגשם.
לביא רפאל: אין להם הרבה חשק לדבר כל היום תאילנדית, והם פחות רוצים לגור ביישוב שקרוב לגדר הגבול, רחוק מהחברים שלהם בעיר הגדולה.
לביא רפאל: מהניסיון שלנו, לדור הצעיר אין בעיה לעבוד קשה.
לביא רפאל: הם מוכנים לעבוד קשה מאוד, כשהם יראו שהם מקבלים תמורה מהעבודה שלהם.
לביא רפאל: (היו"ר ענבר בזק)
ענבר בזק: אתה יכול בבקשה להתחיל לשאוף לסיום, אנחנו צריכים לסיים את הדיון עוד שלוש דקות.
ענבר בזק: משפט אחרון לסיום.
לביא רפאל: הם רוצים לראות את החשיבות של התוצרים שלהם לקהילה.
לביא רפאל: וכאן מגיע החלק המעניין.
לביא רפאל: כשאנחנו מציגים להם את האפשרות לעסוק בתעשייה של חקלאות מודרנית, שמתבססת על פתרונות טכנולוגיים, שתורמים גם לאדם וגם לכדור הארץ, הצעירים שמבינים שפה הם יכולים לעבוד גם בהייטק, גם להשתכר בכבוד, גם לגור בעיר הגדולה, ובסופו של דבר לתת ערך לקהילה שלהם, ולקבל את הכבוד שהם מייחלים לו.
לביא רפאל: ולסיכום, בשביל לתמרץ את הדור הצעיר לקחת חלק בתעשייה החקלאית שעליה אנחנו מדברים, צריך לא רק לשווק נכון את התחום, אלא גם להעלות את המודעות שלהם לפוטנציאל הגלום שבחקלאות העירונית.
לביא רפאל: מניסיון, לא צריך להשקיע הרבה בשביל לשכנע אותם לנסות.
לביא רפאל: כמובן שבישראל אנחנו לא נמצאים במקום כזה טוב ביחס למדינות המערב.
לביא רפאל: התעשייה הזו שאנחנו מקדמים עוד רחוקה מלהתקיים, בשל סיבות רבות שקצר הזום מלפרט.
ענבר בזק: הדברים ברורים ומרתקים.
ענבר בזק: אני רוצה שרם יסגור את הדיון, אבל להגיד, לאור הדברים שאמרת, זה רק מחבר ומחזק דברים שנאמרו פה בדיון, גם על זה שהחדשנות היא מילת מפתח גם בנושא החקלאות, וכדי להכניס צעירים לחקלאות אנחנו זקוקים באמת לטכנולוגיות חדשניות, ולא להישאר מאחור.
ענבר בזק: אבל גם הנושא של ודאות.
ענבר בזק: ודאות ותכנון.
ענבר בזק: החקלאות העירונית היא מצויינת להעלאת המודעות לחקלאות, אבל בסופו של דבר אנחנו זקוקים גם לחקלאות ליד הגבולות, אנחנו זקוקים לוודאות לאורך זמן, כמו שדיברנו קודם, שהחקלאי צריך לדעת שהוא נוטע היום ומשקיע היום והוא יכול לבנות על הפרנסה שלו לשנים רבות.
ענבר בזק: אני אתן לסגור את הדיון ליו"ר הוועדה.
ענבר בזק: (היו"ר רם שפע)
רם שפע: תודה רבה לענבר, שהחליפה אותי לרגע, אבל בעיקר גם נמצאת פה הרבה, גם הנושאים חשובים לה.
רם שפע: אין מליאה שאנחנו לא עסוקים בה או בחקלאות, או בקרקעות באופן כללי, סוגיות ההתיישבות משותפות לנו מאוד.
רם שפע: קודם כל תודה גדולה לכל מי שהשתתף פה בדיון.
רם שפע: אני חושב שגם הצלחנו להביא כמה זוויות חשובות מאוד, שלא תמיד מחברים מייד את הקשר שלהן.
רם שפע: דורית, את הצגת, בראיה הרבה יותר הוליסטית, את ההקשר של תזונה, והמשמעות של מה קורה מחר בבוקר אם אנחנו משפיעים על החקלאות בישראל.
רם שפע: גם שתי היוזמות האחרונות היו מאוד חשובות, לעוד הזדמנויות להתחדשות, לכיוונים אחרים שהעולם יכול להתפתח אליהם.
רם שפע: אני חושב שיסודות הצליחו להציג פה תמונה מעמיקה, כזו שלא כל יום אנחנו רואים, חלק מהנתונים באמת גם לא הוצגו לפני.
רם שפע: אבל בעיקר, למרות שחלק מהנתונים עגומים, אני חושב שהם מייצגים תמונה שיש עתיד, יש לאן להתפתח.
רם שפע: אבל באמת אני חושב שהצלחנו באמת לשים זרקור.
רם שפע: אז בסדר, זלגנו לעניין הרפורמה בחקלאות, מה לעשות, אותו עתיד של הצעירים והצעירות בחקלאות תלוי גם באיך תנוהל הרפורמה, ולכן זה אך טבעי שהלכנו לשם, וכן גם שמו של שר החקלאות ואמירותיו הוזכרו פה.
רם שפע: גם זה דבר טבעי, מה לעשות והוא השר שאחראי על החקלאות בישראל.
רם שפע: אני שוב אמרתי, אני יודע שכוונותיו טובות.
רם שפע: אנחנו מדברים על זה הרבה.
רם שפע: אני מקווה שביחד נצליח, אני מסתכל עכשיו קדימה, ביחד נצליח למצוא את האיזון בין כל מרכיבי הקואליציה, עם ארגוני השטח, לעשות רפורמה שבאמת תיטיב.
רם שפע: אני ממש מודה לכל מי שהגיע לפה, במיוחד לכם, ליאורה והילה ושמעון, שהגעתם מהצפון.
רם שפע: נתתם לכולנו לראות שבאמת אתם פה, אתם רוצים לקדם את החקלאות.
רם שפע: תודה גם לצוות הוועדה שעומל בשעתיים האחרונות.
רם שפע: יש לי המון מה להגיד ברמה המהותית, אני אומר את זה הרבה ולכן לא אעשה את זה עכשיו.
רם שפע: אני רק אגיד, גם בנושא של חקלאות צעירה אנחנו ממשיכים לעקוב, וכמובן גם בנושא של הרפורמה בכללותה.
רם שפע: אנחנו פה ומחוייבים לחקלאות, במובן הכי עמוק של המילה.
רם שפע: תודה גדולה, ויום טוב לכולם.
רם שפע: בוקר טוב לכולם, קודם כל אני אתחיל בלהתנצל שאיחרתי.
רם שפע: אני לא יודע כמה מכם יודעים, אבל לא ממש ישנו פה הלילה בכנסת, היה לילה לבן, ויש הרבה דברים.
רם שפע: אבל אנחנו עכשיו פה כל כולנו.
רם שפע: אז גם תודה למי שהגיע, תלמידים, תלמידות, תיכף גם נציג אתכם, וגם לכל מי שנמצא איתנו בזום, כיתות, אנשי מקצוע, משרדים ממשלתיים, קרן רוט איטח ממשרד החינוך, שגם הגיעה לפה ותציג תיכף מצגת.
רם שפע: אני אגיד שאנחנו עושים היום דיון, שהוא במסגרת השבוע הלאומי להתמודדות עם התמכרויות לסמים ולאלכוהול.
רם שפע: ואנחנו פה מציינים בכנסת היום יום מיוחד בנושא הזה.
רם שפע: גם תהיה התייחסות בהמשך היום בפתח המליאה, שאגב כמעט כל סדר היום במליאה זז, למעט זה.
רם שפע: מה שאנחנו בחרנו לעשות, באופן מכוון, אני אקריא את הכותרת, כדי שתראו ממש את הדיוק של איך שרצינו לעשות את הדיון, זה "התמודדות מערכת החינוך עם התנהגויות סיכוניות – תמונת מצב בראי בני הנוער לציון שבוע המודעות הלאומי להתמודדות עם סמים ואלכוהול".
רם שפע: ולכן את הדיון היום ננהל ממש במשותף, עומר שחר, יו"ר מועצת התלמידים, שלומד בעפולה, תיכף גם יספר על עצמו.
רם שפע: המחשבה שאנחנו נעשה את זה ביחד, וגם הגיעו לפה כמה תלמידים.
רם שפע: כי מה שאותי בעיקר מעניין, ואותנו כוועדה, זה לראות איך אתם, בזווית שלכם, חווים את הטיפול שלנו, כנבחרי ציבור, של משרד החינוך, של בתי הספר, כל מה שאתם רוצים להעלות ולהציג.
רם שפע: הרבה מאוד פעמים, רוב הזמן אנחנו חושבים שאנחנו יודעים יותר טוב מכם מה קורה.
רם שפע: אבל אתם בסוף נמצאים בבית הספר ומרגישים ויודעים בדיוק מה עשו ההשפעות של הקורונה, מה קורה עם הגל הזה, זום, הרבה מאוד השפעות שאתם באמת באמת חווים ביום יום.
רם שפע: ולכן חשבנו לעשות את זה, ככל שאפשר, להביא את הזווית שלכם לפה.
רם שפע: ואנחנו בעיקר נשתדל להקשיב.
רם שפע: יש גם כמה מצגות, ככה שכל אחד ייתן מהתמונת מצב שלו איך הוא רואה את הדברים.
רם שפע: נתחיל איתך, עומר, בבקשה.
רם שפע: אני שמח שבאת ושמח על השיתוף פעולה הזה.
עומר שחר: אני שמח גם שלמרות הלילה הלבן שעשיתם פה בכנסת אנחנו כן עושים את הדיון הזה.
עומר שחר: זה חשוב.
עומר שחר: כל כך הרבה בני ובנות נוער שנכנסו, לשתף בעצם איך הם חווים את כל הנושא הזה של התמכרויות, ואיך הנוער רואה את זה מנקודת המבט שלו.
עומר שחר: הוועדה תמיד באה ונותנת לנו את המקום, כנוער, להתבטא, ואני רוצה להודות על זה, וגם לך אישית, שאנחנו משתפים פעולה עוד הרבה לפני שנכנסת לרשות הוועדה, והנושא החשוב והרלוונטי הזה, שבקורונה התעצם עוד יותר, כל ההתמכרויות, והחיפוש אחר ריגושים, רק בא עוד יותר אחרי שהיינו בבית, בסגרים, ובבדידות, וכל הנושא הזה של אלכוהול וסמים, שהוא לא מטופל מספיק טוב, ואפשר להגיד את זה בקול, הוא לא מטופל מספיק טוב, בכל הרבדים, גם מבחינת אכיפה, גם מבחינת חינוך, גם מבחינת ההורים עצמם, שאם הורה קונה לילד שלו אלכוהול אז זה דבר שהוא בעייתי, הוא מדרדר אותו.
עומר שחר: ואני בכוונה לא רוצה לדבר יותר מידיי, כי יש לנו הרבה מאוד דוברים, שיתנו את נקודת המבט שלהם.
עומר שחר: אני רק, שוב, מודה על הדיון הזה, ומצפה לשמוע כאן את כולם.
רם שפע: אולי רגע לפני שנתחיל, תציגו את עצמכם.
רם שפע: נראה לי שנתחיל איתך קרן, ואחרי זה נחזור אל התלמידים.
קרן רוט איטח: קודם כל המון תודה על הדיון, ועל האפשרות לשמוע את הנוער.
קרן רוט איטח: שזה משהו שהוא ממש מאפיין את הוועדה הזאת, והיום ביתר שאת.
קרן רוט איטח: ותודה לנציגי מועצת התלמידים שנמצאים פה, ולכל החברים האמיצים שנמצאים פה בזום, שזו תכנית של מנהיגות נוער, שאני בהמשך אתייחס לזה.
קרן רוט איטח: כמו שבאמת נאמר והוזכר רבות אנחנו נמצאים בתקופה שהיא תקופה מורכבת, תקופה לא פשוטה, שבה בני הנוער, חוו מציאות משתנה, אנחנו כרגע בפתחו של גל חמישי, לא יודעים כרגע אם יתנהלו כיתות סגורות, כיתות אדומות, כיתות ירוקות, תו ירוק, תו סגול.
קרן רוט איטח: מערכת של מציאות שהיא מורכבת, ולא משהו שאנחנו מכירים אותו.
קרן רוט איטח: ובוודאי מתבגרים, שבתהליכי התפתחות, שאין להם איזו שהיא ראייה עם פרספקטיבה, חווים את התקופה הזאת בצורה יותר קשה.
קרן רוט איטח: אנחנו ממחקרים יודעים, וגם בלי מחקרים, ממה שאנחנו שומעים מילדים, שיש עלייה של רגשות לא נעימים, של בדידות, של עצבות, של שעמום.
קרן רוט איטח: בצד מבוגרים, שעסוקים בשאלות של פרנסה, עסוקים בשאלות של בריאות, אנחנו מוצאים את בני הנוער לפעמים בלי הרבה תמיכה ומעטפת של בוגרים.