GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון רופא אופיר: אז אני מודה שאם לא הם לא הייתי שולטת בסטורי, עדיין לא לגמרי שולטת, אני מודה, ולא הייתי יודעת לחלוטין אולי מה זה תיק-תוק.
שרון רופא אופיר: אבל אין ברירה, אנחנו צריכים לדבר את העולם.
שרון רופא אופיר: ואם אני רוצה שהצעירים ידברו חקלאות אז אני צריכה לדבר בעולם הזה שלהם.
שרון רופא אופיר: וכשבא השר עודד פורר ואומר צריכים לדבר במונחים של מדינת סטרטאפ, של טכנולוגיה, של להעביר תמיכות ישירות למענקי חדשנות, זה ידבר לצעירים.
שרון רופא אופיר: אם אני היום אדבר לאותו צעיר שאבא שלו וסבא שלו וסבא של סבא שלו, שקבע את קו הגבול של מדינת ישראל, יבוא וימשיך לעבד את מטע השזיפים במטולה, או את הפרדס באזור השרון, אני לא בטוחה שזה נורא ידבר אליו.
שרון רופא אופיר: אם אני אדבר אליו במונחים סקסיים יותר, סליחה על הביטוי, סקסיים במובן מונגשים אליו, הוא ירצה להתעסק בזה.
שרון רופא אופיר: מעבר לזה, חייבים לפתוח את השוק לתחרות הוגנת.
שרון רופא אופיר: וגם זה הרבה מאוד שנים לא קרה, וגם על זה צריך לדבר.
שרון רופא אופיר: וגם זה יביא עוד צעירים.
שרון רופא אופיר: כי הם יבינו שיש להם סיכוי להיות שם.
שרון רופא אופיר: שזה חלק מהעניין.
שרון רופא אופיר: כל הנושא של מכסות, שלא נגעו בו הרבה מאוד שנים.
שרון רופא אופיר: אתם יודעים למה, כי פחדנו לגעת בתפוח האדמה הלוהט הזה.
שרון רופא אופיר: אז היום אנחנו מעזים לגעת בו, ושינוי זה דבר מלחיץ, ואנשים מפחדים משינוי.
שרון רופא אופיר: אבל אני אומרת לחקלאים שכבר הצטרפו, וישנם רבים כאלה, שמבינים ורוצים את הרפורמה.
שרון רופא אופיר: לא לפחד משינוי.
שרון רופא אופיר: שינוי זה דבר מבורך.
שרון רופא אופיר: ועוד משהו שאתה אמרת, ואתה מאוד צודק, משבר האקלים זה לא משהו שאנחנו המצאנו.
שרון רופא אופיר: הוא כאן.
שרון רופא אופיר: אנחנו צריכים להילחם בו, אבל זה לדיון אחר.
שרון רופא אופיר: מה שאנחנו צריכים לעשות, ברמת החקלאות, זה לדאוג לטכנולוגיה, לחדשנות, לשיטות מתקדמות.
שרון רופא אופיר: אתם יודעים מה, אולי גם לגידולים מתאימים.
שרון רופא אופיר: שיתאימו לאקלים.
שרון רופא אופיר: אז חדשנות מתקדמת, ארגונים ברוכים, שעושים מלאכה, אני אזכיר את השומר החדש, שאני מלווה מיום הקמתו, אבל לצידו יש עוד ועוד ארגונים נהדרים.
שרון רופא אופיר: אני כן אגיד כאן שבעשרים ואחד לחודש יש יום שלם שהכנסת עוסקת בחקלאות.
שרון רופא אופיר: ואני מאחלת לכולנו להמשיך לעסוק בנושא החשוב הזה, ולהתקדם קדימה.
נירה שפק: רם, אני מתנצלת, אני צריכה לצאת לדיון בראשותי.
נירה שפק: תעדכן אותי, ובהצלחה.
רם שפע: ככל הנראה אנחנו נדבר על זה עוד לא מעט.
רם שפע: יש לי הרבה התייחסויות.
רם שפע: אני רק רוצה להגיד דבר אחד, שרון.
רם שפע: אמנם זה אולי לא נעים, אבל כן צריך להגיד את זה.
רם שפע: אני חושב שאחד הדברים הלא טובים שקורה בחודשיים האחרונים, ויודעים את זה פה הרבה מאוד מהאנשים שנמצאים איתנו בזום ופיזית, זה גם האופן שבו, לצערי, בוחר שר החקלאות הרבה פעמים להתייחס לחקלאים.
רם שפע: אני בטוח, ובאמת אני יודע, דיברנו על זה גם אתמול, אבל לא יכול להיות ששר חקלאות בוחר להשתמש במלים קרטל, ובולשביקים, ועוד הרבה מלים, שפשוט מייצרות קודם כל פגיעה אישית לאנשים שמרגישים שהוא האדם שמייצג אותם.
רם שפע: גם אם הוא רוצה לעשות דברים טובים, האופן שבו הוא בוחר להתייחס עד עכשיו, בעיניי, אני אומר את זה ברמה האישית, כי אני בסך הכל מעריך אותו, הוא נבחר ציבור מעולה כבר המון שנים, הדבר הזה עושה נזק לאופן שבו האנשים מאמינים שהממשלה רוצה לדאוג להם.
רם שפע: אני מאוד עדין, אני בטוח שבשבועות הקרובים ביחד נוכיח שזה לא המצב.
שרון רופא אופיר: תראה, אני לא אענה בשמו של עודד, הוא יודע לדבר מספיק טוב בשם עצמו.
שרון רופא אופיר: אבל אני יודעת ממנו שהיו ביניכם שיחות קרובות, והסכמות.
שרון רופא אופיר: לשים רגע מלים בצד, אני בעד להתחיל להפוך למציאות, לא רק מלים.
רם שפע: אבל המלים האלה פוגעות באנשים שהוא מייצג אותם.
שרון רופא אופיר: אז זה יהיה בינך לבינו.
שרון רופא אופיר: אני בטוחה שהמציאות שתשתנה, לשם כולנו מכוונים.
רם שפע: אני מסכים.
רם שפע: זה לא בינו לביני, זה בינו לבין הציבור.
רם שפע: אלה דברים שהוא אומר בראיונות.
רם שפע: הוא יכל להיות פה.
הילה גורדון גרידיש: נעים מאוד, אני הילה, אני ילידת מושב דלתון בגליל.
הילה גורדון גרידיש: אבא שלי חקלאי, שעוסק בענף ההטלה.
הילה גורדון גרידיש: יש לאבא שלי רק שתי בנות, אני ואחותי.
הילה גורדון גרידיש: זה אומר שאחת מאתנו, או שתינו, נמשיך, בעזרת השם, אם הרפורמה הזאת לא תחסל אותנו, נמשיך את הדרך של אבא במשק.
הילה גורדון גרידיש: אני רוצה רגע לפתוח את הדברים שלי בהתייחסות למה שאמרתם על השר פורר ועל ההתבטאויות שלו בחודשים האחרונים.
הילה גורדון גרידיש: אני מאמינה ששומעים בקול את ההתרגשות.
הילה גורדון גרידיש: אני לא מתרגשת רק מהמעמד, אני מתרגשת גם מהסיטואציה של לדבר על הנושא הזה.
הילה גורדון גרידיש: את דיברת על זה שהשר פורר בעצם רוצה לדבר במונחים, אני אגיד את זה איך שאמרת, במונחים סקסיים לדור הצעיר.
שרון רופא אופיר: קודם כל אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם, אני לא דוברת של השר פורר, אני חברת כנסת, אני מדברת בשם עצמי.
שרון רופא אופיר: אני חושבת שצריך להנגיש חקלאות לדור הצעיר.
שרון רופא אופיר: אני, שרון, במונחים שהם יותר מתחברים אליהם.
הילה גורדון גרידיש: אז אני חושבת שהשר פורר לא מנגיש.
הילה גורדון גרידיש: אני לא תוקפת אותו אישית עכשיו, זאת לא המטרה שלי.
רם שפע: חברת הכנסת רופא-אופיר, ככה דיונים מתנהלים.
רם שפע: מה לעשות.
רם שפע: גם כשאני מגיע לדיונים אני מתיישב ורואים את מירב מיכאלי.
רם שפע: אבל אני אומר גם לך הילה, היא נמצאת פה כי זה חשוב לה, וכל מה שקשור בשר פורר זה בסדר גמור, אפשר להתייחס בדיון, אבל תפני אליי.
רם שפע: במובן הזה היא באמת לא מייצגת אותו, אני אומר לזכותה, היא לא צריכה להגיש שהיא מגוננת עליו פה.
רם שפע: אנחנו יכולים להגיד את כל מה שאנחנו חושבים, תרגישי נוח, יש לך הרבה על הלב, שמעתי, אני יודע.
רם שפע: תגידי הכל, רק זה לא קשור אליה.
הילה גורדון גרידיש: מה שרציתי להגיד זה שאנחנו לא מרגישים, אני מדברת בשמי, בשם שמעון ובשם ליאורה, ואני מאמינה שבשם עוד צעירים שחיים בגליל, וההורים שלהם חקלאים, וחלקם גם עובדים היום במשק, אנחנו לא מרגישים שההתבטאויות של השר פורר באים להנגיש את החקלאות לציבור הצעיר.
הילה גורדון גרידיש: כשאנחנו היינו ילדים אנחנו בעצם גדלנו במושב, ואת החינוך שלנו בעצם למדנו בעיר, רובנו למדנו בצפת.
הילה גורדון גרידיש: ותמיד התביישנו שההורים שלנו חקלאים.
הילה גורדון גרידיש: כי יש איזה משהו, העירונים, אבא שלך עורך דין, מורה, עובד עירייה, ובמושב ההורים שלנו היו חקלאים.
הילה גורדון גרידיש: והיה איזה שהוא פדיחה להגיד שאבא שלך חקלאי.
הילה גורדון גרידיש: ובאמת במרוצת השנים דווקא אנחנו הרגשנו שלאט לאט אנחנו גאים בזה שההורים שלנו חקלאים.
הילה גורדון גרידיש: אתה מרים את הראש ואתה אומר אבא שלי חקלאי, ואנחנו מתפתחים, והנה אנחנו בונים לולים חדשים.
הילה גורדון גרידיש: ואנחנו קונים עוד מכסות.
הילה גורדון גרידיש: והמשק גדל.
הילה גורדון גרידיש: ובאמת אנחנו הופכים להיות ממשהו שמרוויח גרוש וחצי, אנחנו מנסים להיות יותר יעילים ולהרוויח יותר.
הילה גורדון גרידיש: ולאט לאט עם השנים התחלנו להיות גאים בזה שההורים שלנו חקלאים ושאנחנו מגיעים מהמושבים.
הילה גורדון גרידיש: והנה, בחודשים האחרונים, פתאום הופכים אותנו שוב, פדיחה, קוראים ללולים שלנו לולי זבל, מאשימים אותנו בסלמונלה, בשפעת העופות.
הילה גורדון גרידיש: מאשימים אותנו בזה שהביצים שאנחנו מספקים למדינת ישראל במשך שבעים שנה הם ביצים לא איכותיות מספיק, לא טובות מספיק.
הילה גורדון גרידיש: אנחנו בעצם, שבעים שנה מדינת ישראל רובה אוכלת ביצים שגודלו ויוצרו במדינת ישראל.
הילה גורדון גרידיש: אף אחד בשבעים שנה האחרונות, אני רוצה שמישהו יביא לי מחקר כמה אנשים מתו מסלמונלה מביצים שגודלו במדינת ישראל.
הילה גורדון גרידיש: אין כאלה, לא קרה, אין מקרים כאלה.
הילה גורדון גרידיש: כי הביצים שאנחנו מביאים הן ביצים איכותיות.
הילה גורדון גרידיש: הלולים שאנחנו מגדלים בהם הם לא לולי זבל.
הילה גורדון גרידיש: כדי להכניס לולים חדשים אנחנו נדרשים לנקות את הלולים שלנו.
הילה גורדון גרידיש: אנחנו נבדקים כל כמה חודשים.
הילה גורדון גרידיש: אתמול אבא שלי דיבר איתי בבוקר, רציתי לדבר איתו על זה שאנחנו מגיעים היום לכנסת, ולשאול אותו כמה דברים.
הילה גורדון גרידיש: הוא אמר לי הילה, אני לא יכול עכשיו, כי הגיעו מהפיקוח הוטרינרי, באים לעשות לי ניטור סלמונלה.
הילה גורדון גרידיש: והעובדה ששר במדינת ישראל, שאמור לייצג אותי, שאמור לייצג את החקלאות, שאמור לעודד אותי הילה להמשיך את הדרך של אבא שלי מתבטא בצורה כזאת פוגענית כלפי חקלאים, שבאמת שבעים שנה.
הילה גורדון גרידיש: אותי אבא שלי חינך שמי שעובד קשה מצליח.
הילה גורדון גרידיש: לימדו אותנו שהזורעים בדמעה ברינה יקצורו.
הילה גורדון גרידיש: ועכשיו, כשאבא שלי בן שישים ושלוש, יהיה בריא וייבדל לחיים ארוכים, הוא נמצא בשלב שכאילו הוא אומר, הגיע הזמן שאני הגעתי לרוויה, אני אנוח, אני אראה את דור ההמשך, ובאמת בשנים האחרונות הוא בנה לול שעוד לא הספיק להאכלס בו עופות, הוא היה צריך לאכלס עופות ממש בחודש-חודשיים הקרובים.
הילה גורדון גרידיש: ואני אומרת, הוא עכשיו היה אמור לנוח, להגיד הנה, דור ההמשך תורו הגיע.
הילה גורדון גרידיש: ובחודשים האחרונים, אני לא יודעת אם ההתבטאויות האלה, עזבו את הסיטואציה הכלכלית, שלא בטוח יהיה משתלם בעוד חודשיים שלושה להמשיך לגדל.
הילה גורדון גרידיש: הסיטואציה של איך יסתכלו עליי, הציבור בישראל, אחרי ארבעה החודשים, המסע הנוראי שאנחנו עוברים בחודשים האחרונים.
הילה גורדון גרידיש: אני לא בטוחה שאני רוצה להיות הפנים של החקלאות בשנים הבאות, כי שונאים אותנו.
הילה גורדון גרידיש: אני עובדת בתל אביב היום, אני עורכת דין במקצוע שלי, ורואת חשבון.
הילה גורדון גרידיש: אני עובדת במשרד גדול בתל אביב.
הילה גורדון גרידיש: אני גרה בצפון היום, אבל אני עושה נסיעות ברכבת לתל אביב.
הילה גורדון גרידיש: ובאמת, אנשים, אני רוצה שהחברים שלי פתאום יסתכלו עלי, יגידו מה, היא רוצה לחזור לחקלאות, תראו איך משמיצים אתכם.
הילה גורדון גרידיש: לפעמים חברים שלי מסתכלים ואומרים על מה את מדברת, איפה את, איפה לחזור לשם.
הילה גורדון גרידיש: תסתכלי איך משמיצים אתכם.
הילה גורדון גרידיש: וגם אם לא, חושבים שאנחנו איזה מליונרים שחיים בעולם אחר.
ענבר בזק: יש גורמים במשך שנים שהכפישו את החקלאים, את הקיבוצים, את התושבים.
ענבר בזק: מציירים אותם כטייקונים, כגוזלי אדמות.
ענבר בזק: ואני כל כך מתחברת למה שאת אומרת.
ענבר בזק: אני כשהייתי ילדה אני זוכרת שזו היתה גאווה ללכת בכל מקום ולהגיד אני קיבוצניקית.
ענבר בזק: והיום זה כאילו נחשב מילת גנאי.
רם שפע: זו גאווה גם היום.
רם שפע: יש כאלה שמנסים לשנות את זה, אבל אנחנו נמשיך להתגאות.
ענבר בזק: אני הייתי בישיבות בכנסת בוועדת כלכלה סביב הרפורמה בייבוא.
ענבר בזק: ואני שמעתי אנשים פה מהמשכן שמתארים במלים האלה, שהחקלאים הם קרטלים, החקלאים אשמים ביוקר המחייה.
ענבר בזק: וכולנו יודעים שזה לא נכון, כולנו יודעים שזה מחיר התיווך.
ענבר בזק: ועדיין יש גורמים פוליטיים שזה משרת אותם לצייר את החקלאים כמי שאשם ביוקר המחייה.
ענבר בזק: מטרת הוועדה הזאת היא לנסות אולי, אני לא יודעת אם לתקן אבל לנסות למצוא פתרונות ולחזק את התהליך הזה.
הילה גורדון גרידיש: ענבר, אני רק אחזק את דבריך שמה לעשות שבסוף הכלכלה והכסף לא יכול לשקר.
הילה גורדון גרידיש: נחלה בגבול הצפון בגליל נמכרת במחירים הרבה יותר נמוכים מנחלה במרכז.
הילה גורדון גרידיש: וגם רוב סכום הנחלה בעצם נובע ממכסת הלולים.
הילה גורדון גרידיש: בלי הלול הבית שווה גרושים.
הילה גורדון גרידיש: והעובדה שכאילו אפשר להוכיח שההתיישבות בגליל היא לא מספיק מושכת את הצעירים זה שהקרקעות, בואו נגיד את האמת, הקרקעות מחולקות בחינם בגליל, רק תבואו ותמשיכו את ההתיישבות.
רם שפע: הילה, אם את יכולה להתייחס בשני משפטים לסיטואציה הספציפית במשפחה שלך.
רם שפע: מתי בניתם את הלול, כמה זמן, אם השקעתם בזה כסף, שנבין רגע מבפנים איך זה קורה.
הילה גורדון גרידיש: בשנת 2018 משרד החקלאות העלה בעצם הצעה של רפורמה שהמטרה של הרפורמה היתה להוציא את הלולים, עד אז מגדלים, עד היום מגדלים מאחורי הבית, והמטרה של הרפורמה היתה להוציא את הלולים לחוות גידול.
הילה גורדון גרידיש: הרפורמה נחתמה על ידי נציגי החקלאות, אבל לא נחתמה על ידי שר החקלאות ועל ידי משרד החקלאות.
הילה גורדון גרידיש: אבל למרות זאת היו חקלאים, כמו במושב דלתון, המושב שממנו אני באה, שהחליטו כן ליישם את ההחלטות שהתקבלו ברפורמה, בליווי מלא של משרד החקלאות.
הילה גורדון גרידיש: בעקבות זה, לפני שנתיים אבא שלי, וחברים שלו, זאת אומרת יש חוות לולים היום, חוות לולים מחודשת בדלתון.
הילה גורדון גרידיש: אבא שלי וחברים שלו התחילו לבנות לולים, בהלוואות ענק, כמעט ללא הון עצמי.
הילה גורדון גרידיש: כל לול כזה עולה משהו כמו חמישה מיליון שקלים.
הילה גורדון גרידיש: בכל לול יש כמה שותפים.
הילה גורדון גרידיש: חקלאי אחד לא יכול לבנות לול כזה לבד.
הילה גורדון גרידיש: אבא שלי בנה את הלול יחד עם עוד שותף, כשהלול הזה רובו ממומן בהלוואות, חלק הלוואות בערבות מדינה.
הילה גורדון גרידיש: מה שקורה זה שהיום, זה לול מעוף, אגב יש להם בחוות לולים בדלתון חמישה לולים, ארבעה מתוכם זה לולי מעוף, ולול אחד זה לול כלובים חדש.
הילה גורדון גרידיש: שאגב בנוי בתנאים של הרפורמה של 2018, זאת אומרת שהוא בהתאם ל-2018 כן מתאים לרווחת העוף, לפחות רווחת העוף ב-2018.
הילה גורדון גרידיש: רווחת העוף היום כנראה השתנתה.
ניצן מאיר: אני רק רוצה להעיר הערה, במסגרת הרפורמה אין שום דרישה לפירוק של הלולים החדשים.
הילה גורדון גרידיש: זה לא מה שאנחנו אומרים, שאתם דורשים לפרק אותם.
הילה גורדון גרידיש: אבל אני אגיד לך שאבא שלי היה צריך לאכלס את הלול הזה בעוד חודש בערך, ואנחנו כרגע לא קונים עופות, מהסיבה המאוד פשוטה שאנחנו לא יודעים מה יהיה העתיד של ענף ההטלה מחר בבוקר.
רם שפע: גם צריך להגיד שיש תקנות שאמורות להשתחרר עד סוף השנה, ובינתיים משרד החקלאות מחזיק אותן ולא משחרר אותן, למרות שזה מנוגד להסכם.
ניצן מאיר: בינתיים יש משא ומתן,
רם שפע: זה לא קשור למשא ומתן.
רם שפע: צריך להגיד את זה.
ניצן מאיר: אדוני היושב ראש, יש מפגשים תכופים בין נציגי המגדלים לבין שר החקלאות ברמה של פעמיים ושלוש בשבוע.
אבשלום וילן: למען הדיוק עד היום היו, השתתפתי בכל המפגשים, היו שלושה, אולי ארבעה מפגשים, אולי בימים הקרובים יהיה עוד מפגש.
ניצן מאיר: אז אדוני לא השתתף בכל הדיונים, אני מצטער.
אבשלום וילן: אני או נציגיי היינו בכל הדיונים.
אבשלום וילן: ניהלתי בעברי עשרות דיונים בנושאים חקלאיים, עם שרי חקלאות מימין ומשמאל.
אבשלום וילן: כל פעם שרצו להתקדם, היו לילות לבנים, עד שגומרים.
אבשלום וילן: פה, מה זה,
ניצן מאיר: אבל את מי אדוני מאשים שאין משא ומתן, אני לא מבין.
אבשלום וילן: אני לא מאשים שום דבר.
אבשלום וילן: אני רק אומר דבר אחד, שרי חקלאות, << יור >>
שרון רופא אופיר: אני רוצה להגיד, זו פעם ראשונה שאני פה אצלך בדיון, ואני מקווה להיות פה פעמים רבות.
שרון רופא אופיר: כמו שאמרתי קודם, נושא החקלאות הוא נושא של כולנו.
שרון רופא אופיר: ולי יש איזו שהיא הרגשה שהנושא הוא לא עתיד הצעירים בחקלאות אלא מה עושה רע השר פורר.
שרון רופא אופיר: אז זה לא נושא הדיון.
שרון רופא אופיר: אם התכנסנו כאן היום כדי שכולם יגידו כמה השר פורר עושה דברים רעים, ואין משאים ומתנים, ולא מדברים עם זה, ולמה הוא אמר ככה, ולמה הוא קרא לזה זה.
שרון רופא אופיר: חברים, ככה לא מתקדמים.
שרון רופא אופיר: זה מה שרציתי להגיד קודם.
שרון רופא אופיר: נכון, אני מהמפלגה שלו.
שרון רופא אופיר: אני מאמינה מאוד בדרך שלו.
שרון רופא אופיר: אבל זה לא קשור.
שרון רופא אופיר: גם אם הייתי חושבת שלא, הייתי אומרת את דעתי.
שרון רופא אופיר: בסוף אני כאן, ואני מקווה שכל אחד מכם כאן, כדי לקדם את עתיד החקלאות בישראל.
רם שפע: על מה את מדברת, אני לא מוכן לזה.
רם שפע: יושבת פה מישהי שהיא עתיד החקלאות, והוא השר שלה, מה לעשות.
רם שפע: ככה זה עובד, זה העולם.
שרון רופא אופיר: סליחה, ממש ככה זה לא עובד.
שרון רופא אופיר: זה עובד איך מתקדמים.
שרון רופא אופיר: אני רוצה לדבר על החקלאות.
שרון רופא אופיר: אני מכבדת שבאת לשתף, זה מרגש אותי, אני כן רוצה שתמשיכי להיות חקלאית.
שרון רופא אופיר: אני כחברת כנסת כן אדאג שזה יקרה.
שרון רופא אופיר: אני כן אדאג שיהיה עתיד לצעירים בחקלאות.
שרון רופא אופיר: אני חושבת שזה חשוב.
שרון רופא אופיר: אני חושבת שיש פה כוחות נהדרים בכנסת, ובממשלה.
שרון רופא אופיר: אני אדם שבא מראיית הטוב, מראייה של שותפות, שרוצים לעשות את זה.
שרון רופא אופיר: אני שמחה שסוף סוף מדברים על חקלאות.
שרון רופא אופיר: אני שוב אומרת, שינוי זה דבר מפחיד, אבל כן מתקיימים משאים ומתנים.
שרון רופא אופיר: כן מדברים עם חקלאים.
שרון רופא אופיר: דלתי פתוחה בפניך, את מוזמנת אלי ללשכה אחר כך.
שרון רופא אופיר: תבואי לדבר איתי.
שרון רופא אופיר: תודה רבה לכולכם, וסליחה שאני צריכה לצאת.
רם שפע: יש לי הרבה מה לומר, מכיוון שאני מכבד אותך נעשה את זה בפעם הבאה כמו שצריך.
ענבר בזק: אני יודעת שיש משא ומתן, ויש כוונות טובות.
ענבר בזק: אבל במהלך משא ומתן, כשמשתחררות הצהרות לתקשורת, שהן סותרות את ההסכמות, זה יוצר תחושה שאין משא ומתן.
ענבר בזק: זו הנקודה.
ענבר בזק: כי כשעושים משא ומתן צריך לשבת בדלתות סגורות, ולא לצאת החוצה ולהצהיר הצהרות ולהפחיד את השטח.
ענבר בזק: התחושה היא כרגע שיש פער מאוד גדול, ואין הסכמות שהיו.
ענבר בזק: יושב הראש ואני חברים בשדולת החקלאות, אנחנו מכירים את ההסכמות.
ענבר בזק: שנינו הצבענו בעד חוק ההסדרים, ובעד התקציב, תחת ההבנה שיש הסכמות עם החקלאים.
ענבר בזק: וכשכל בוקר אנחנו קמים, פותחים את העיתון, ורואים הצהרות ששונות מההסכמות, זה נותן תחושה שאין משא ומתן.
ענבר בזק: אז אם באמת יש משא ומתן בואו נעצור רגע את כל ההצהרות לתקשורת, וניסגר בחדר, כמו שאמר פה אבשלום וילן, ונסגור את הפינה הזאת.
רם שפע: זה היה דגש חשוב.
רם שפע: הילה, תודה רבה.
ניצן מאיר: רק הערה קטנה, כדי לשים את הדברים רגע על דיוקם.
רם שפע: אין בעיה, רק קח בחשבון שאם אתה תדייק אז גם אני אדייק.
רם שפע: ולא בטוח שהאמת נמצאת בצד של משרד החקלאות.
ניצן מאיר: אני רק אגיד איך שאני רואה את הדברים, כיועץ שר החקלאות.
ניצן מאיר: אנחנו נמצאים במשאים ומתנים.
ניצן מאיר: בנושא של ענף ההטלה אנחנו ישבנו כמה פעמים עם הנציגים.
ניצן מאיר: הגענו להסכמות.
ניצן מאיר: השר התחבק, לחץ ידיים וכן הלאה.
ניצן מאיר: יום למחרת קיבלנו מכתב כזה או אחר שמבטל לחלוטין את ההסכמות, שכבר הצלחנו להגיע אליהן יום לפני.
ניצן מאיר: בענף ההטלה, זה המצב.
רם שפע: מתי זה היה שהגעתם להסכמות ולחצתם יד והתחבקתם?
רם שפע: לא היה דבר כזה.
ניצן מאיר: אני הייתי בחדר.
ניצן מאיר: יום למחרת הגיע מכתב.
ניצן מאיר: המכסות.
ניצן מאיר: מעבר לזה, כלום.
ניצן מאיר: יש מדיניות לשר, והשר רוצה לבטל, זו המדיניות שלו.
ניצן מאיר: לבטל את המכסות.
ניצן מאיר: ועדיין לא קיבלנו אפילו פעם אחת איזה שהוא מסמך מה כנגד.
ניצן מאיר: מה רוצים.
רם שפע: אז איך הגעתם להסכמות אם לא היה מסמך כזה?
ניצן מאיר: אז בישיבות כן הגענו לאיזה שהן הסכמות, לפחות להתחיל לדבר.
ניצן מאיר: יום למחרת קיבלנו מכתבים, של בטל ומבוטל, ואפילו לא מתחילים, אלא אם כן נקודת הפתיחה היא אי ביטול המכסה.
רם שפע: תראה, פה אני לוקח את מה שאמרה חברת הכנסת רופא-אופיר.
רם שפע: אנחנו לא נהפוך את כל הדיון רק לדיון על הרפורמה.
רם שפע: נחזור לעניין שלנו.
רם שפע: יש לי המון מה להגיד על מה שאמרת.
רם שפע: חוץ מזה שבעיניי זה לא המצב, ובלשון עדינה – זאת לא האמת.
רם שפע: כי לא היו הסכמות עד עכשיו בשום נושא.
רם שפע: היו דברים עקרוניים, שהסכמנו שאפשר לדבר עליהם.
רם שפע: ניצן, זה לא משא ומתן אינטנסיבי.
רם שפע: תגיד עכשיו פה למיקרופון מתי פעם אחרונה ששר החקלאות ישב עם החקלאים, ואתה תהיה בבעיה.
רם שפע: אז בוא עכשיו תעצור.
רם שפע: זה בסדר גמור, ההצהרות של לפתוח את הדלת זה אחלה.
רם שפע: המציאות היא שאני הייתי חלק, אני פה רק שלוש שנים, כבר כמה משאים ומתנים, ודאי גם בחוק ההסדרים, וכשיש משא ומתן אמיתי אז נכנסים לילה אחרי לילה אחרי לילה, כמו שעשינו בשבוע שלפני חוק ההסדרים, ומדברים.
רם שפע: מאז עברו שלושה חודשים, זה לא משא ומתן אינטנסיבי לסגירה.
רם שפע: חברת הכנסת בזק אמרה את זה, השר בעצמו התבטא בתקשורת ואמר – או שיהיו הסכמות, או שלא יהיו הסכמות.
רם שפע: בניגוד מוחלט לכל הסיכומים, עם כל הנהלת הקואליציה, ועם שר האוצר ועם כולם.
רם שפע: את זה אנחנו לא עשינו.
רם שפע: ואפילו על זה אנחנו כמעט לא הגבנו.
רם שפע: כי אנחנו בוחרים להיות שותפים בקואליציה שבה מתנהלים ביחד מבפנים.
רם שפע: גם הדיון הזה לא אמור להיות ככה.
רם שפע: אבל זה שאתה בחרת לבוא לפה, וגם על חברת הכנסת רופא אופיר להצדיק את זה שיש משא ומתן, בעיניי זו גם טעות טקטית, כי כולם מבינים שזה הרי לא המצב.
רם שפע: המצב הוא שזה מתנהל בעצלתיים.
רם שפע: אני מקווה שזה ישתנה.
רם שפע: נסתכל קדימה.
רם שפע: אבל יש פה המון אנשים שרצו לדבר, והם בחרו לדבר על דברים אחרים.
רם שפע: אם אתה רוצה להגיד משפט להגיב אני נותן לך את הזכות.
ניצן מאיר: משפט קצר להגיד שה...
ניצן מאיר: והשר רואים את הצורך במשא ומתן אינטנסיבי עין בעין.
הילה גורדון גרידיש: אני חושבת שאם השר באמת חושב שצריך לקיים משא ומתן אמיתי אז הוא היה מגיע לשבת לדבר עם החקלאים.
רם שפע: אנחנו עוברים עכשיו לעמית בנצור, מנהל מכון יסודות.
רם שפע: יש גם מצגת, אני אשמח להעלות אותה.
רם שפע: בבקשה עמית.
רם שפע: קצת נתונים ומידע, מעבר לעניינים של הרפורמה.
עמית בנצור: אז קודם כל מה שאני אציג פה זה עבודה שעשינו בשנה האחרונה, שנמצאת ממש בשלבים האחרונים, בהובלתה של ד"ר לירון אמדור, יחד עם לירון ישראלי בנושא הדור החדש בחקלאות.
עמית בנצור: מה צריך, מה הבעיות, איפה החסמים, ומה הפתרונות שיכולים להיות.
עמית בנצור: אנחנו היום נציג לכם בפעם הראשונה את הניתוח של המצב היום.
עמית בנצור: אנחנו ממש בשלבים האחרונים של ניתוח החלופות וההמלצות שלנו.
עמית בנצור: אז קודם כל בואו נדבר על מה הבעיה.
עמית בנצור: אנחנו מכירים את זה – ירידה מתמשכת לאורך השנים במספר החקלאים בישראל.
עמית בנצור: אתם יכולים לראות פה את המגמה, לפי משרד החקלאות אנחנו נמצאים בירידה של משהו כמו חמישים אחוז לעומת איפה שהיינו בשנות השבעים, במגזרים השונים, ובטח בסך הכל.
עמית בנצור: וכשאנחנו מסתכלים על ישראל לעומת העולם, אז אנחנו רואים שמספר המועסקים בישראל בענף החקלאות, מתוך כל המועסקים בשוק העבודה, הוא הנמוך ביותר מבין כל המדינות.
עמית בנצור: הממוצע של ה-OECD הוא ארבעה וחצי אחוזים, ישראל עומדת על פחות מאחוז.
עמית בנצור: גם מדינות שבהן החקלאות מתקדמת מאוד, גם מבחינה טכנולוגית וגם מבחינת הפיריון, יש בהן יותר חקלאים מאשר במדינת ישראל.
עמית בנצור: כשאנחנו מסתכלים על הגילאים של החקלאים אז אנחנו גם מכירים את זה, הגיל של החקלאים דרך אגב זו תופעה כלל עולמית, היא לא מאפיינת רק את ישראל, הגיל הממוצע של החקלאים בישראל הוא כמעט ששים.
עמית בנצור: בחלוקה השונה, אתם רואים פה, לפי קבוצות אוכלוסיה שונות, בין המושבים לבין הקיבוצים, לבין המגזר הערבי, יש שונות, אבל בממוצע החקלאים בישראל הם חקלאים מבוגרים.
עמית בנצור: כשאנחנו באים ושואלים את עצמנו למה בכלל חקלאות.
עמית בנצור: צריך לזכור, חקלאות היא לא ענף כלכלי רגיל.
עמית בנצור: היא לא עוד ענף כלכלי.
עמית בנצור: יש לה מגוון רחב מאוד של תועלות, למדינת ישראל, גם את התרומות הישירות שלה, של אספקת מזון, של בטחון מזון, כמובן של פרנסה.
עמית בנצור: אבל עוד שורה ארוכה של תרומות חיצוניות.
עמית בנצור: בתחומים של כלכלה, של חברה, של סביבה, של היבטים מדיניים ופוליטיים.
עמית בנצור: כל הדברים האלה הן הסיבות שבכל העולם חקלאות נתמכת ומושקעת על ידי מדינות בצורה אינטנסיבית לאורך שנים.
עמית בנצור: למה צריך דור חדש בחקלאות.
עמית בנצור: למה זה חשוב.
עמית בנצור: אז קודם כל נגלה סוד – אין חקלאות בלי חקלאים.
עמית בנצור: אם לא יהיו לנו חקלאים, לא תהיה חקלאות במדינת ישראל.
עמית בנצור: זה דבר ראשון, בסיסי, פשוט, אבל לפעמים גם אותו צריך להזכיר.
עמית בנצור: דבר שני, אם לא יהיה לנו דור חדש של חקלאים שנכנס לתוך החקלאות באופן שגרתי, החקלאות תצטמצם.
עמית בנצור: זה לא יוכל להמשיך לנצח על אדי הדלק של העשורים האחרונים.
עמית בנצור: כשאנחנו מסתכלים על המשקים המשפחתיים, שהם חלק משמעותי מתוך החקלאות בישראל, אנחנו יודעים שלמשקים המשפחתיים יש יתרונות אדירים לחקלאות.
עמית בנצור: אם זה מבחינת הגידולים המיוחדים שהם מגדלים.
עמית בנצור: אם זה מבחינת המגוון של הגידולים שלהם.
עמית בנצור: אם זה השימוש בטכנולוגיות המתקדמות.
עמית בנצור: באגריטק.
עמית בנצור: הכנסת התחרותיות במובן הזה שיש הרבה מאוד משקים חקלאיים.
עמית בנצור: הדבר הזה הוא קריטי מבחינת האינטרס הציבורי.
עמית בנצור: וכמובן הילדים, הבנים, הבנות הממשיכים, אם הם יהיו קיימים, הדור החדש, זה יהווה תמריץ להורים להמשיך ולהשקיע במשק שלהם.
עמית בנצור: מהו דור חדש בחקלאות, ואנחנו לא סתם מדברים על דור חדש, ולא רק על דור צעיר.
עמית בנצור: מדברים פה על בנים ובנות ממשיכים, בנים ממשיכים במשקים המשפחתיים.
עמית בנצור: אנחנו מדברים גם על חקלאים חדשים.
עמית בנצור: או שמקימים משקים חדשים, או שממשיכים משקים קיימים.
עמית בנצור: אבל הם לא כאלה שגדלו בתוך משפחה שיש לה משק משפחתי.
עמית בנצור: אנחנו מדברים על החברים, וגם על התושבים בקיבוצים, שעובדים בחקלאות, או מנהלים את הענפים החקלאיים בקיבוץ.
עמית בנצור: ואנחנו מדברים גם על שכירים מקצועיים בחקלאות.
עמית בנצור: כל המרכיבים האלה מבחינתנו הם הדור החדש.
עמית בנצור: עכשיו, עבודה מאוד מעניינת שעשינו במסגרת המחקר שלנו.
עמית בנצור: בדקנו כמה חקלאים יהיה צריך בישראל בכל אחת מהשנים הבאות.
עמית בנצור: בדקנו את זה במספר דרכים.
עמית בנצור: השווינו את זה קודם כל למקצועות אחרים בישראל, שחשבנו שהם דומים.
עמית בנצור: יש כאן מאפיינים דומים לצורך הציבורי בחקלאים בישראל, השווינו את זה גם לרופאים, גם לאדריכלים, גם למורים.
עמית בנצור: בדקנו מה קצב התחלופה שיש בענפים האלה.
עמית בנצור: הנתונים האלה הביאו אותנו להערכה של מספר החקלאים שיידרש לקלוט חדשים בישראל בכל שנה, הם בין שש מאות לאלף.
עמית בנצור: זו זווית אחת.
עמית בנצור: הזווית השנייה שאותה בדקנו, הסתכלנו מהו אחוז התחלופה שיהיה צריך בחקלאות כדי לשמור על מספר חקלאים דומה, שיהיה גם השנים הבאות.
עמית בנצור: והוזכר פה, אנחנו צריכים להסתכל על 2030, 2040, 2050.
עמית בנצור: הניתוח הזה הוביל אותנו לכארבע מאות עשרים וחמישה חקלאים חדשים שצריכים להיכנס בכל שנה.
עמית בנצור: בדקנו את זה בעוד זווית.
עמית בנצור: הזווית השלישית שבדקנו היא לפי בטחון המזון.
עמית בנצור: בדקנו מהם אתגרי בטחון המזון של ישראל בשלושים השנה הבאות.
עמית בנצור: כמה קרקע חקלאית יהיה צריך לעבד.
עמית בנצור: גם בחקלאות הצמחית וגם בחקלאות בעלי החיים, מבחינת המשקים המשפחתיים.
עמית בנצור: כמה חקלאות גם לפי הערכה שלנו תוכל לפרנס משקים משפחתיים.
עמית בנצור: הניתוח הזה הוביל אותנו לנתונים של בין ארבע מאות שמונים וחמישה לחמש מאות שמונים וחמישה חקלאים חדשים שצריכים להיכנס בכל שנה.
עמית בנצור: וההשוואה האחרונה שעשינו היא מה קורה במדינות האחרות.
עמית בנצור: מהו אחוז החקלאים הצעירים שנמצאים בארצות הברית ובאיחוד האירופי.
עמית בנצור: אנחנו רואים פה שונות גבוהה.
עמית בנצור: כשאנחנו עושים את הממוצע הזה, של השיטות השונות, זה מוביל אותנו, הממוצע צריך להגיד הוא לא מדוייק, זה נותן איזו שהיא הערכה לפי השיטות השונות, כי אין מספר אחד מדוייק.
עמית בנצור: זה מוביל אותנו לכשבע מאות חמישים חקלאים חדשים שצריכים להיכנס בכל שנה.
עמית בנצור: ואם ניקח את המינימום אז אנחנו מדברים על בין ארבע מאות שלושים לשבע מאות חמישים חקלאים חדשים, שאנחנו חושבים, לפי הניתוח שלנו, לפי המחקר שלנו, שצריכים להיכנס בכל שנה.
עמית בנצור: היום במדינת ישראל, אם אנחנו מסתכלים רק על מה שקורה בלימודים, פחות משלוש מאות איש בישראל מסיימים בכל שנה לימודים אקדמיים בחקלאות.
עמית בנצור: וכמובן רובם, או חלק גדול מהם, לא מגיע לעסוק בחקלאות ממש, אלא הולך למקומות אחרים.
עמית בנצור: שכירים בתאגידים, בתחום החקלאות, או האגריטק.
עמית בנצור: אלו הפערים, ואלה פערים משמעותיים, ובטח כשאנחנו מסתכלים על שנה ועוד שנה ועוד שנה.