GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רם שפע: אני אוגר עוד מחשבות ואחרי זה אני אגיד את הכול.
רם שפע: בבקשה חה"כ בזק, כיף לראות אותך פה, בבקשה.
ענבר בזק: אני אהיה קצרה, אני קודם כל רוצה לחזק את מה שאמר חברי חה"כ דוידסון, אני בעצמי הייתי ספורטאית כנערה ואני ממש זוכרת את הערבים האלה שכל החבר'ה יושבים ושותים בירה על הדשא בקיבוץ ואני הולכת לישון מוקדם כי יש לי אימון מחר.
ענבר בזק: אז אני רוצה לחזק את הדעה שלך, ואני רוצה להוסיף שלא לכולם ספורט מתאים אבל אני מאוד מתחברת לנושא של מסגרות בלתי פורמליות.
ענבר בזק: אני חושבת שאנחנו צריכים להגדיל את ההשקעה בתנועות נוער.
ענבר בזק: אני חושבת שתנועות נוער זה אחד הגורמים גם כן - - -
יעקב מרגי: צריך להנגיש את תנועות הנוער לכלל החברה הישראלית
ענבר בזק: נכון, ויש תנועות נוער באמת מגוונות שמתאימות לקהל רחב, הייתי מדריכה, הייתי חניכה, חזרתי אחרי הצבא לשומר הצעיר.
ענבר בזק: אגב, יש לנו עשר דברות של השומר הצעיר, הדיבר העשירי הוא "השומר לא ישתה, לא יעשן, ושומר על הטוהר המיני", ככה למי שלא מכיר ולא היה בשומר הצעיר - - -
רם שפע: לקבל פה את הדברות של השומר הצעיר על הבוקר זה - - -
ענבר בזק: הנושא של תנועות הנוער זה תחום שמתחילים אותו בגיל יחסית צעיר, היום כבר בכיתות ד'-ה' מתחילים ללכת לתנועת נוער.
ענבר בזק: זה באמת מחזיק את הילדים במסגרת, ואני מאוד רוצה לחזק את מה שאמר חה"כ דוידסון ולהוסיף, שהנושא שמסגרות חינוך בלתי פורמליות, בין אם זה חוגי ספורט, בין אם זה חוגי מדעים, כל תחום שמחזיק את הילד עסוק ומחזיק את הילד עם איזושהי קבוצת ייחוס שהיא קבוצת ייחוס חיובית, נקרא לזה, אני יכולה להגיד שאצלנו נגיד, הנושא של רובוטיקה הוא מאוד מאוד חזק וזו גם קבוצת ייחוס חיובית, נפגשים בשעות אחר הצוהריים, אז בהחלט זה הכיוון לצד האכיפה ולצד ההסברה, לייצר יותר ויותר מסגרות במחירים שמתאימים לכל סוגי האוכלוסייה, זה אחד מהדברים שיפתרו את הבעיה.
רם שפע: תודה רבה, אני מתחבר מאוד.
רם שפע: תראו, יש לי הרבה מחשבות והרבה דברים לומר, אבל אני אגיד ממש משפט עכשיו בקצרה ונתן לשאר הנוכחים לדבר, ולקראת המשך הדיון אני אגיד את גם דעותיי בנושא הזה.
רם שפע: אני כן חושב, ואני אומר את זה גם בהמשך למה שאתם דיברתם, על הסיבות שהובילו בכלל לקיום הדיון ועל העלייה שאנחנו רואים שיש בקרב בני נוער.
רם שפע: אגב, יש עוד הרבה הקשרים אבל צריך גם לייחס אותה לקורונה, כי אנחנו רואים עלייה בהמון היבטים אחרים של החיים, כשבהיעדר מסגרת חינוכית מתאימה לבני נוער, הם בהתדרדרות כללית להמון דברים שהם לא קורים להם בשגרה.
יעקב מרגי: בטלה מביאה לידי שעמום והשעמום - - -
רם שפע: נכון, בדיוק, הכול ביחד.
רם שפע: אחת הסיבות, אגב, שאני וחבריי נלחמנו בשנה שעברה על מסגרות חינוכיות בזמן הקורונה היא בדיוק מתוך ההבנה הזאת, כלומר, מה המחיר הנפשי שבני הנוער בישראל משלמים בעקבות הקורונה.
רם שפע: לצערי, לא תמיד היו מספיק שותפים לעניין הזה, אבל אני חושב שעכשיו אנחנו מתחילים, והייתי עדין כשאמרתי שלא היו מספיק שותפים, מתחילים לראות באמת את האיתותים המאוד מאוד ברורים שאגב, חלקם יישארו איתנו פה להרבה שנים, כי מחיר נפשי שילד או ילדה משלמים בגיל 13, 14, 15, נשאר להרבה שנים.
רם שפע: אני חושב שבהקשר הזה של סוגיית ההתמכרויות, ומכיוון שגם אתם התייחסתם הרבה לנושא הקנאביס, בעיניי, השאלה המרכזית היא, מה עושים?
רם שפע: זאת כרגע המציאות, זה המצב שאנחנו מבינים שיש הרבה מאוד בני נוער בכלל בחברה הישראלית כמובן, שצורכים קנאביס בכל מיני דרכים.
רם שפע: השאלה היא לא, סימון הבעיה ברור כבר לכולנו, אנחנו בשלב הזה, או סימון המציאות.
רם שפע: עכשיו, השאלה היא מה עושים, ובעיניי, לכל הפחות, להילחם בזה זה כבר מזמן לא האפשרות היחידה שעומדת על הפרק.
רם שפע: אני לא נכנס עכשיו לכל העמדות שלי בנושא הלגליזציה ואיפה אני רואה את זה כפתרון, אני רק רוצה להגיד שהסיפור של הצפת הבעיה, אנחנו כבר אחריו, עכשיו בואו נחשוב ביחד, יש לי גם הרבה פתרונות פרקטיים, מה הצעדים הבאים, אפרופו מה שגם חה"כ דוידסון העלה, שאנחנו יכולים לעשות כדי לא להגיע שוב לאותו מצב שאני מזדהה אתכם עמוקות, שהממשלה הרבה פעמים מחליטה החלטות מצוינות רק שהיא מיישמת רק את מה שקל יותר ליישם.
רם שפע: אגב, זה גם התפקיד שלנו כבית המחוקקים, וגם בזה אנחנו לא עושים תמיד עבודה מספיק טובה בלוודא ולעקוב אחרי המשרדים, וזאת גם נקודה בשבילנו.
רם שפע: אז אני רק מניח כמצע לדיון את 'מה עושים?' כי זאת השאלה הכי קשה.
רם שפע: אוקי, אני יכול לראות בבקשה מי איתנו?
רם שפע: תראו, ביקשו רשות דיבור כבר יחסית די הרבה אנשים, אולי נתחיל מגב' טלי יוגב מהרשות הלאומית לביטחון?
טלי יוגב: אז אני רוצה להתייחס לשני דברים שעלו בפנייה של חברי הכנסת, ואני מאוד שמחה על הדיון הזה.
טלי יוגב: אני אתחיל בלדבר באופן כללי, שצריך לקחת בחשבון שכל הסיפור, ואת זה אני לא צריכה לספר לכם אבל אני רק ממסגרת את הדיון, שגיל ההתבגרות זה גיל של בדיקת גבולות, ולצד זה, חברי הכנסת המכובדים דיברו על הקשיים והכול, וצריך לקחת בחשבון שהירידה בתפיסה של רמת הסיכון שיש בשימוש בחומרים בכלל, ובקנאביס בפרט, עם המסרים הציבוריים שיש בעניין הזה, לצד זה שהסיפור של ההשגה של הקנאביס היא מאוד מאוד פשוטה היום.
טלי יוגב: אני יכולה להגיד לכם שאנחנו סתם כאנשים מקבלים חופשי פניות, בואו תקנו, אפילו באתרים שמפרסמים עכשיו לקראת חנוכה הצגות לילדים, יש בשוליים פרסומים לרכישת קנאביס.
טלי יוגב: אז אני אומרת שזה משהו שצריך לקחת אותו בחשבון, שאנחנו בתוך המסגרת הזו וצריך להביא את זה בחשבון.
טלי יוגב: יש עוד דבר שאין עליו עוררין, ואני לא מתייחסת לכל מה שעלה פה בצ'אט עד עכשיו, כי אם יש משהו שאין עליו עוררין זה הסיפור של הפגיעה בילדים ובמתבגרים, וההשפעות גם בטווחים הקצרים וגם בטווחים הארוכים של שימוש בקנאביס עליהם.
טלי יוגב: ולכן, אני חושבת שהמקום המרכזי שלנו, זה איך למסגר כל החלטה שתתקבל, כך שתהיה הפגיעה הנמוכה ביותר אם לא בכלל, בקבוצת האוכלוסייה הזו.
טלי יוגב: עכשיו אני רוצה להתייחס לחלק השני של מה שעלה.
טלי יוגב: הוצג פה הנושא של הוראה השעה שהתחילה בדיונים מ-2017, ובתחילת אפריל 2019 נכנסה הוראת השעה לאי-הפללה לתוקף.
טלי יוגב: אני רק יכולה להגיד, שכמו שכתבו חברי הכנסת, הייתה שם המלצה על הנושא של מערך הסברה, ומערך מניעה, ומחקר מלווה, ופיתוח של שירותי טיפול ושיקום ייחודיים.
טלי יוגב: חייבים לומר שלא התקבלו משאבים, כל דבר שנעשה, נעשה באמצעים מאוד דלים קיימים.
טלי יוגב: אני רק יכולה להגיד על מה שנעשה מבחינת הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, ברמה של הסברה אבל ברמה יישובית, לא ברמה ארצית, על עבודה עם מורים, על פרסומים, על הרצאות והכשרות, עבודה מאוד אינטנסיבית שלנו שנעשתה במשך למעלה משנה עם צה"ל על פיתוח של אסטרטגיה למניעה וצמצום השימוש בקרב חיילים.
טלי יוגב: על זה שיצרנו תפקידים חדשים בתוך המערכות היישוביות שלנו, גם של איתור מוקדם וגם של ליווי כאלה שמסיימים טיפול, ודווקא על רקע מה שהיה עכשיו כשהתחילו הצעות החוק הפרטיות ושהוקם הצוות הבין-משרדי לנושא של הסדרת השימוש, אז אפילו במקביל לדיונים של הצוות התחלנו אנחנו עם דיון ראשוני עם משרדי בריאות, רווחה, קליטה, חינוך, וגם עם המשטרה, על מה אנחנו צריכים לעשות כדי להיערך מראש ולדעת להסדיר מראש את התוכניות שלנו.
טלי יוגב: אני יכולה להגיד לכם שבנינו איזשהו מתווה מאוד כללי, אנחנו מדברים פה על הקצאת תקציבים מאוד משמעותי, ועל בניה של מערך של שירותים שמותאם, כי מה שהיה זה לא מה שיהיה.
טלי יוגב: חבר'ה, צריך לקחת בחשבון שאוכלוסיית המשתמשים, בעיקר אם אנחנו מדברים על מתבגרים ועל צעירים, הם לא כאלה שצורכים את השירותים הקיימים, והם לא יצרכו אותם גם אם נרחיב אותם.
טלי יוגב: הם לא רואים את עצמם, אני לא נכנסת עכשיו לעניינים ערכיים אם כן מתאים או לא מתאים, הם לא רואים את עצמם כאוכלוסייה שצריכה טיפול, ואם לא נדע לבנות את השירותים המותאמים אליהם ולהנגיש להם אותם ברמה של מניעת תיוג, הם לא יגיעו לצרוך אותם.
טלי יוגב: אז אני אומרת, זה הדיון הראשוני.
טלי יוגב: עשינו יום עיון של כל המנהלים היישוביים שלנו שפזורים בכל הרשויות המקומיות בארץ בחודש דצמבר של 2020, שזה מבחינתנו החודש השנתי שלנו לכל הנושא של העלאת המודעות לשימוש, בנינו ערכת הדרכה מאוד מפורטת למנהלים היישוביים שלנו, גם כדי לתכלל את העבודה ביישוב וגם כדי להוביל מהלכים יישוביים.
טלי יוגב: העמקנו את ההכשרות ברמת מחוזות, ברמת עבודה עם היישובים - - -
רם שפע: טלי, רק רגע שאלה, בכמה יישובים יש לכם נציגות כזאת?
טלי יוגב: בכל היישובים בארץ, היו עד עכשיו 12 יישובים שלא היו חלק מזה, אבל כן בכל החלק של ההכשרות וההדרכות הם היו חלק, מ-2022 הם יכנסו לתוך המערך הכולל שלנו.
טלי יוגב: זאת אומרת, אנחנו פרוסים בכל הארץ.
טלי יוגב: נעשתה עבודה מאוד משמעותית, גם פיתוח תורה וגם הקניית כלים להורים בקהילה.
טלי יוגב: ואני חייבת להגיד שזאת אולי גולת הכותרת, ויכול להיות שאחריי גד - - - גם ידבר על זה, עברה הצעת החלטה שלנו, החלטה 588 מסוף נובמבר שנה שעברה, על הקמת מרכז ניטור לאומי לתחום של התמכרויות ברשות לביטחון קהילתי, וזה מתוך ידיעה שאם אנחנו לא מתחילים לעשות את הבדיקה, וככל שמתקדמים המהלכים מסוגלים לבצע מחקרים ובדיקות מתמשכות אנחנו אף פעם לא נדע מה קורה ותמיד נהיה ניזונים מצרכים אלה או אחרים, ואני לא רוצה להיכנס לזה.
טלי יוגב: מבחינתנו המהלך המרכזי הוא הקמת מרכז הניטור, ואני מאוד מקווה שבמחצית ינואר נוכל להציג את המבנה, איך זה צריך להיות והכול.
טלי יוגב: ושוב, אני אומרת את זה, ויודעים גם עמיתיי וגם חברי הכנסת, ללא שום הקצאה חיצונית לטובת העניין אלא מתוך איגום משאבים משרדיים.
טלי יוגב: וצריך לשים את זה על השולחן, כי צריך לקחת בחשבון שכשאתה בא להיערכות ואתה דורש ממשרדים ממשלתיים להיערך ולא נותן להם שום דבר, אתה בעצם אומר להם, תפסיקו דברים קיימים ותעשו אחד על חשבון השני.
טלי יוגב: הסיכוי שזה יקרה כמו מה שהיה ב-2019 הוא לא גדול.
רם שפע: תודה רבה טלי.
רם שפע: אני חושב שבהקשר הזה צריך להגיד, את מצד אחד צודקת ומצביעה על זה שאין מספיק משאבים, או שכמעט לא קיבלתם בכלל, מצד שני צריך לדעת גם להגיד מילה טובה, כי דיברנו פה על זה מקודם שאין כמעט יישום, אז אני חושב שהמרכז ניטור ועצם זה שהמשרד העביר החלטות ממשלה, זה מראה דווקא על התהליך שאנחנו כן רוצים לכוון אליו, בכל מקרה, שבו לצד אותה אי-הפללה שהוחלט עליה, יש גם פעולות נוספות, צריך גם להגיד את זה, וזאת דוגמה מצוינת, גם אנחנו דיברנו על זה.
יעקב מרגי: השאלה היא איך זה יוצא מהכוח אל הפועל, מרמת המטה למעלה עד לרשויות המקומיות?
רם שפע: ואיזה כלים יש ברשות?
רם שפע: אתה צודק, זאת השאלה.
רם שפע: אז אולי גם נשמע את נציגת משרד החינוך, את קרן רוט-איטח שממונה על השימוש בסמים ואלכוהול במשרד החינוך, אחד מתפקידי המפתח בכל הדיון הזה, ובכלל בדיוני הוועדה.
קרן רוט איטח: בוקר טוב לכולם, אני קודם כל מברכת על הדיון הזה.
קרן רוט איטח: אני חייבת לציין, שבכל המהלכים האלה של האי-הפללה ושל קידום והסדרה, לא יוחד מספיק דיון לבני הנוער, ואני חושבת שהקול של בני הנוער זה קול שצריך להשמיע אותו וצריכה להיות בו הסדרה וצריכה להיות התעסקות מאוד מקיפה ורציפה של כל השותפים, כי זאת איזושהי לקונה שנשארה די פרוצה - - -
יעקב מרגי: והכי חלשה
קרן רוט איטח: החולייה הכי חלשה, אני לא יודעת אם היא הכי חלשה, אבל היא לא יכולה לפעול בוואקום
מיכל מרים וולדיגר: הכי מיועדת לפורענות
קרן רוט איטח: היא חייבת להיות נתמכת בפעולות חיצוניות ועם אווירה חברתית, כי מערכת החינוך היא לא בועה, היא בעצם השתקפות של החברה, ותהליכים שקורים בחברה באים לידי ביטוי גם בתוך מערכת החינוך.
קרן רוט איטח: לגבי העלייה אצל בני נוער בשימוש בסמים, צריך לזכור שבאמת, גיל ההתבגרות זה גיל של התנסות, של חיפוש, של חיפוש ריגושים, של בניית זהות, של השתייכות חברתית מאוד חזקה, אני לא אתן פה שיעור על גיל ההתבגרות, אבל כן צריך לקחת בחשבון שבסקר האחרון של פרופסור יוסי הראל-פיש של HBSC ראינו מגמת עלייה מתמשכת באחוז בני הנוער שדיווחו על התנסות בשימוש בסמים, מחמש נקודה משהו הגענו כבר לקרוב ל-12-11 אחוזים מבני הנוער שדיווחו על התנסות.
קרן רוט איטח: זאת אומרת, שראינו מגמה של עלייה בשימוש, שהיא תוצאה של מגמה חברתית.
קרן רוט איטח: גם האי-הפללה, גם השיח הציבורי על לגליזציה, בוודאי השפיעו על תחושת המסוכנות.
קרן רוט איטח: לגבי הקורונה ספציפית, אנחנו יודעים שחלה עלייה ברגשות לא נעימים של בני נוער.
קרן רוט איטח: התקופה של אי הוודאות בכל תקופת המגיפה בוודאי השפיעה על בני הנוער.
קרן רוט איטח: הריחוק החברתי, היעדרן של מסגרות חינוכיות ומסגרות פנאי בוודאי השפיעו על הרווחה הנפשית של בני הנוער, וחלק מבני הנוער מצאו את דרכם לשימוש בחומרים כמענה לקשיים שלהם.
קרן רוט איטח: אני חייבת לציין, שכשיצאה החקיקה הצרה לאי-הפללה, לא היה שום מערך הסברתי ברמה הלאומית.
קרן רוט איטח: אנחנו, בסוף השבוע, תסלח לי חה"כ מרגי, בשישי ושבת ישבנו ופתחנו מערכים לצוותי חינוך, מערכים לשיח עם תלמידים, פנייה להורים כדי להסביר להם את השינוי.
קרן רוט איטח: אנחנו בעשר אצבעות הובלנו את המהלך הזה בתוך מערכת החינוך.
קרן רוט איטח: אנחנו ממשיכים לעשות את זה - - -
רם שפע: את יכולה אולי קצת להרחיב על מה קיים, ממש לפרוט לנו מה קיים בשטח היום?
קרן רוט איטח: מה שקיים היום בשטח, זה תוכניות חינוכיות במסגרת תכנית כישוריי חיים, עם מערכים ספציפיים - - -
יעקב מרגי: סליחה, כיו"ר ועדת חינוך, קראתי לשעה הזאת 'שעת גב הגמל', יש שעת כישוריי חיים, את כל התסכולים שיש בחברה הישראלית זורקים לשם.
קרן רוט איטח: אבל אני חייבת לציין - - -
מיכל מרים וולדיגר: הוא איתך
רם שפע: הוא איתך, כמובן, זה ברור.
יעקב מרגי: אם אומרים לך קחי את זה במסגרת שעת כישורי חיים, זה נגיעה ביעף.
קרן רוט איטח: אבל אני חייבת לומר, יחד עם זאת, שבהשוואה לתחומים האחרים, יש לנו בתוך החינוך העל-יסודי תפקיד שנקרא מוביל בית ספרי, מב"ס, שהתפקיד שלו הוא בעצם לתכלל תוכנית כישורי חיים ולוודא שקיימת פעילות בתחומים האלה בתוך בתי הספר.
רם שפע: אבל בית הספר לא חייב?
קרן רוט איטח: ברגע שיש מב"ס, הוא מחויב
רם שפע: כן, אבל למב"ס יש סל של הרבה דברים - - -
קרן רוט איטח: לא, המב"ס מחויב למניעת סמים ואלכוהול, לא, קודם הוא מחויב לסמים ואלכוהול, זה הסיפור, שזה יקרה בתוך תוכנית כישורי חיים.
קרן רוט איטח: כי זה שנדבר על השפעות הסמים ולא נחזק את כישורי החברות, או כישורים של השפעה או בחירה, בסופו של דבר הדברים מחוברים.
קרן רוט איטח: אבל יש לנו פלטפורמה של מנהיגות נוער, שאני אזמין אותך, אני מקווה כי נראה שאנחנו באפס תקציב אז נראה איך אנחנו מתארגנים לדבר הזה.
קרן רוט איטח: בשנה שעברה, בשנת קורונה, העשרנו בזום מעל 5,000 בני נוער בנושא של עמיתים ומשפיעים למניעת שימוש לרעה בסמים ואלכוהול.
קרן רוט איטח: אלה תלמידים שעברו הכשרה בזום ואחר כך היו פעילים בתוך הקהילה, בתוך הכיתות שלהם כדי להעביר תוכניות.
קרן רוט איטח: עשינו אחר כך כנס ארצי עם תוצרים מרהיבים שהילדים יצרו, סרטונים, משחקים שהם בנו, דברים מדהימים שהילדים בעצמם יצרו כדי להעביר את זה הלאה לחברים שלהם.
מיכל מרים וולדיגר: יש לכם מחקר מלווה?
מיכל מרים וולדיגר: כלומר, עשיתם תוכניות?
מיכל מרים וולדיגר: אמנם רק ב-2019 התחלתם, מתי התחלתם?
קרן רוט איטח: לא, התוכניות האלה קיימות במערכת הרבה מאוד שנים, אנחנו יודעים, תראי - - -
מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רואים שזה לא מספיק.
מיכל מרים וולדיגר: כלומר, הנתונים מראים שיש צמיחה על התוכניות הללו, אז אני לא אומרת שהכול - - -
קרן רוט איטח: יחד עם זאת, אנחנו יכולים לראות שבנתונים של האלכוהול ב-2019 אנחנו רואים שיש ירידה בשתייה הבעייתית.
קרן רוט איטח: כלומר, התוכניות כן עושות איזושהי עבודה.
קרן רוט איטח: נכון הוא שלא לכל התוכניות יש לנו מחקרי הערכה, לחלק מהתוכניות יש לנו מחקרי הערכה מלווים שתומכים.
קרן רוט איטח: יש לנו מחקר הערכה לכיתות ו' 'גדולים ולא שותים', יש לנו תוכנית הערכה לתוכנית אופי שהיא תוכנית יותר למניעה ולעבודה עם ילדים שכבר מעורבים בשימוש בחומרים או שעושים איזושהי התנהגות לא רצויה.
קרן רוט איטח: יש לנו מחקר הערכה שהוא מאוד תומך בתוכנית הזאת.
קרן רוט איטח: אין ספק שאנחנו עושים הרבה מאוד פעולות - - -
מיכל מרים וולדיגר: קרן, אני אגיד לך מה, אני בקשר עם המוסדות שמקבלים את הנערים האלו בגמילה, אלכוהול או סמים, והם מדברים איתי על ירידה בגיל.
מיכל מרים וולדיגר: אם פעם הגיעו אליהם ילדים - - - אז אני אומרת שזה לא מספיק, כלומר, אני איתך.
מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת שזאת בדיוק הנקודה, זה הדיון, צריך לעשות עוד דברים.
רם שפע: אבל צריך להגיד בסוף, את צודקת, אבל זה הרבה יותר רחב מזה.
רם שפע: הירידה בגיל היא כמעט בכל תחומי החיים, גם בהיבטים של מיניות אנחנו רואים ירידה דרסטית בגיל.
רם שפע: ולכן אני חושב, אם יורשה לי להגיד משהו קצת רדיקלי, ומכיוון שרוב חיי והגעתי לפה מעיסוק במערכת החינוך, וגם היה לי את הכבוד להחליף את אדוני כיו"ר ועדת החינוך, אני חושב שאם פשוט נהפוך את היוצרות ונהפוך את בית הספר למקום של כישורי חיים וקצת גם נלמד דברים אחרים, אז החוסן הפנימי שיהיה אצל בני הנוער יהיה משמעותי.
מיכל מרים וולדיגר: אני כל כך מסכימה איתך, כי אני קוראת על רפורמה - - -
יעקב מרגי: סליחה, יש לי משפט על משהו אבל אני לא רוצה לסתות.
יעקב מרגי: זאת בדיוק הנקודה, זה מה שמחית עליו בתקופה שהיית יו"ר ועדת החינוך, הפספוס של מערכת החינוך.
יעקב מרגי: עכשיו, הקורונה אתגרה אותנו.
יעקב מרגי: במקום לקחת את השנה הזו ולהגיד סליחה, את מה שהיה נכון לפני הקורונה אני שם בצד, ואני אומר שמערכת החינוך הייתה צריכה לקחת את השנה הזאת באופן שונה מבעבר.
יעקב מרגי: יש לנו תופעות שונות, בואו נתאים את עצמנו.
יעקב מרגי: אני לא רוצה את זה בכישורי חיים, זה לא ייתן לך את המענה.
קרן רוט איטח: אתה לגמרי צודק, אבל אני חייבת לציין שדווקא השנה משרד החינוך שם את הנושא של למידה רגשית-חברתית והסיפור של ה-self על קדמת הבמה - - -
יעקב מרגי: לא סיימתי, סליחה, זה חייב לבוא על חשבון שעות תקן.
רם שפע: זה שכולם רוצים לדבר מראה כמה אתם טעונים, כולנו.
קרן רוט איטח: אני רוצה לומר שהכוונה היא לא על חשבון שעות תקן, אלא הכוונה היא איך כל מורה בשעת הלימוד שלו יודע לייצר שיח רגשי-חברתי ועל זה אנחנו כרגע עובדים, והמורים וגם המזכירות הפדגוגית בכל מקצועות הליבה, בכלל בכול המקצועות, אנחנו רוצים עבודה על איך מורה למתמטיקה לוקח איזושהי עבודת פתרון בעיה ודרך זה מדבר עם הילדים על כישורי חיים, זאת אומרת שהרעיון הוא - - -
רם שפע: אני רוצה רגע, ואחרי זה אני רוצה גם לתת לאנשים אחרים - - -
מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה רק להגיד בעניין הזה, שקראתי לא מזמן ואף יצאה איזו עצומה נגד הרצון לצמצם את המקצועות ההומאניים בתיכון, ולהפוך את החובה רק למקצועות ריאליים, ואני אומרת שבדיוק שם הבעיה.
מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אנחנו מדברים על זה שנהפוך את התלמידים שלנו למצוינים במתמטיקה, ואני לא מזלזלת בפיזיקה, וכל המקצועות ההומאניים שבהם אנחנו בעצם נותנים להם לבטא את עצמם, לרכוש קומה נוספת באישיות שלהם, כישורי חיים, מה היה פעם ואיך היום, את זה אנחנו זורקים לקצה ונותנים את זה כבחירה בתוך בתי ספר.
מיכל מרים וולדיגר: כשמנהלי בתי הספר נמדדים על פי ציוני הבגרות, במקום ללכת בדיוק כמו שחברי מרגי ואתה וכולנו פה חושבים ומדברים על להפוך את בית הספר לכישורי חיים, אנחנו הופכים את זה לבית חרושת לציונים במתמטיקה, פיזיקה ואנגלית, ופחות להכשיר אותם לחיים משמעותיים, מי כמונו יודע.
מיכל מרים וולדיגר: בכל מקרה, הילדים שלי כבר גמרו תיכון, הקטנה שבהם, ואת הבגרויות אפשר להשלים בחודש אחר כך.
רם שפע: מכיוון שיש לך פה יציר של מערכת החינוך, כי אני עשיתי את כל הבגרויות שלי אחרי הצבא, אז הנה, אפשר.
רם שפע: אנחנו לא בוועדת חינוך, אבל אני רק אגיד במשפט, שבסוף דיברת על הסיפור של הבגרויות, ומכיוון שגם הייתי חבר במועצה להשכלה גבוהה כמה שנים, זה בעצם מתחיל שם.
רם שפע: אנחנו דיברנו על זה הרבה, חה"כ מרגי, זה מתחיל בעצם במערכת של מדינה, מערכת הבגרות, והציונים הם שופטים את מערכת החינוך.
רם שפע: נכנסת שרת חינוך, שאני חושב שאף אחד לא חולק על ההבנה שלה של הצורך הרגשי-מנטלי, שזה הדבר הכי קריטי במערכת, אבל היא בתוך סל של עשרות שנים.
רם שפע: אני אומר ואמשיך להגיד, זה שמה שנדרש ממערכת החינוך זאת מהפיכה.
רם שפע: הדברים שאנחנו מדברים עליהם פה הם בזעיר אנפין יכולים קצת לשנות, הם לא הדרמה.
רם שפע: ייקח לנו זמן ואנחנו נעשה גם את זה.
קרן רוט איטח: זה מסע ארוך, אבל אני רק רוצה לומר שבסופו של דבר, גם לסיפור של הלמידה יש ערך בכישורי חיים ובתחושה של ערך - - -
יעקב מרגי: אנחנו לא מזלזלים.
קרן רוט איטח: הלמידה גם משפיעה על החוסן, זאת לא תהיה המטרה, זה יהיה האמצעי, כלומר, זה ערך הלמידה.
ענבר בזק: בואו נזכור בסוף, שלא לחסוך באחריות ההורים כי בסוף עם כל הכבוד לבית הספר, מי שבסוף בבית וצריך להיות בפיקוח וצריך לדעת מה הילד שלו עושה זה ההורים, וזה גם בעיה.
ענבר בזק: הורים עובדים שעות נורא ארוכות ופשוט לא יודעים - - -
יעקב מרגי: פתרנו כבר את הבעיה הסמכות ההורית בעידן המודרני?
רם שפע: יפה, אנחנו מתעמקים ומרחיבים את הבעיה או את האתגר שלנו.
רם שפע: לפני שאני עובר לזום, יפעת רווה ממשרד המשפטים, את רוצה להתייחס?
רם שפע: ואז נעבור לזום.
יפעת רווה: תודה.
יפעת רווה: אני אתחיל ממשפט, אני אכרות את הענף שאני יושבת עליו כי העבודה שלי היא במשפט הפלילי, אבל עצם זה שהדיון פה הוא במישור החינוכי, ולא מה שהיינו רגילים שנים שזה במקום הפלילי, זה כבר סמן.
יפעת רווה: נכון שזה בא ממקום של התמכרויות - - -
יעקב מרגי: כשנגיע לספקים ולעבריינים נהיה אגרסיביים, כרגע פה אנחנו מדברים על - - -
יפעת רווה: בוודאי, אני מדברת על הנושא של שימוש, והמישור הזה שהדיון מדבר עליו, שהוא חינוכי, זהו מעבר לכיוון הנכון.
יפעת רווה: לקראת הישיבה הזאת הסתכלתי קצת אחורה על הדוחות משנת 2016 מהסיבוב הקודם, הייתה שם עמדת רוב ועמדת מיעוט, אבל היה קונצנזוס בנושא, שתנאי לכל המעבר צריך להיות, אני אקריא: "...
יפעת רווה: מניעת שימוש על ידי קטינים ואנשים צעירים כאמצעים חלופיים ובלתי פוגעניים, טיפול במכורים ושיקום במקרים המתאימים.
יפעת רווה: .." זה היה אמור להיות תנאי לסיבוב הקודם, ולצערי באמת זה לא יושם מספיק, ואני זוכרת את המאבקים של קרן, ללא משאבים, לעשות כל מה שהיא יכולה, ממש בציפורניים.
יפעת רווה: בסיבוב הזה, בדו"ח הנוכחי שלנו, שעמדת הרוב בו ממליצה על לגליזציה, נושא הקטינים וגם נושא ההתמכרויות נדונו, ופה הודגש הנושא של כל הטיפול המניעתי, הטיפול החינוכי, הטיפול הרווחתי, הם אמורים להיות תנאי לכל שינוי שאנחנו עושים, כי זה נכון מבחינתנו שהכלי הפלילי, לגבי השימוש אני מתכוונת, לא לגבי סחר ודברים אחרים, הוא לא יהיה הכלי, גם כי הוא לא מוכיח את עצמו וגם כי יש לו מחירים מאוד כבדים ולא אכנס לזה עכשיו, אבל בוודאי שכל הנושא החינוכי והמשאבים למערכת החינוך, חייב להיות תנאי לזה.
יפעת רווה: אני רוצה לומר שבזכות קרן וגם בזכות נציג הרווחה, במהלך העבודה על הדו"ח אנחנו שוחחנו גם עם נציגים של מועצת תלמידים שקרן הביאה, וגם עם נוער בסיכון, וגם עם מכורים, המילה לשעבר לא כל כך מתאימה כי זאת התמודדות.
מיכל מרים וולדיגר: 'מכורים נקיים' הם קוראים לזה.
יפעת רווה: זה אנשים שמתמודדים תמיד, יהיה הביטוי אשר יהיה, אבל דיברנו עם אנשים מ'כפר איזון' שפתחו בפנינו את ליבם ואמרו לנו מה הדברים שהם היו שמחים אם היו במערכת החינוך.
יפעת רווה: כולנו שמענו שבאמת את השינויים האלה קרן פועלת כדי לעשות אותם, ואת הדברים האלה חייבים לחזק, בין אם ההמלצות יתקבלו, בין אם הם לא יתקבלו, בין אם המצב יישאר כמו שהוא, את המענים החינוכיים הרווחתיים וכל הנושא של התמכרות, אלה דברים שחייבים ליישם אותם בלי קשר לשאלה של השינוי או חוסר השינוי הפלילי, שאני יודעת שהוא במחלוקת.
רם שפע: בהחלט, תודה רבה.
רם שפע: אם אנחנו מצליחים שנציגת החלק הפלילי במשרד המשפטים לדבר פה על חינוך, אז אני חושב שהוועדה כבר עושה את שלה, אבל ברור שהפן הפלילי פה נוכח ואנחנו מדברים עליו גם בשאר הדיונים - - -
יעקב מרגי: גם בלי השיח על הלגליזציה, זה נכון תמיד.
מיכל מרים וולדיגר: זה הוליסטי - - -
רם שפע: זה ברור.
רם שפע: אוקי, נעבור לזום.
רם שפע: יש פה הרבה אנשים שביקשו את זכות הדיבור.
קריאה: אפשר אולי נער או נערה שידברו?
רם שפע: את רוצה אולי את מועצת התלמידים?
רם שפע: יאללה בואו נעבור למועצת התלמידים.
רם שפע: יש פה הרבה אנשים, מי פה ממועצת התלמידים?
רם שפע: אולי התלמידות?
ליאם קוטק: שלום ותודה רבה על זכות הדיבור.
ליאם קוטק: שמי ליאם אריאל קוטק, נציגת מועצת התלמידים והנוער הארצית, אני בכיתה י"א מהרצליה.
ליאם קוטק: הנושא הזה מאוד חשוב, הוא מאוד חשוב גם לנו התלמידים שרואים את חברים שלהם משתמשים.
ליאם קוטק: אנחנו חווים כל הזמן סדנאות ותמיד יש, אבל הסדנאות האלה באות אחת לחודש, אחת לשנה, אחת למחצית, זה לא מספיק.
ליאם קוטק: הן גם לא מדברות אלינו, הן לא מדברות אל הנוער.
ליאם קוטק: המטרה היא לשנות את הסטיגמה על הסמים.
ליאם קוטק: יש עכשיו סטיגמה על הסמים שזה קול, זה מגניב, זה להיות חלק מהחבר'ה, זה יעשה לך טוב, מבטיחים לך פנטזיה.
ליאם קוטק: לכן בני הנוער פונים לזה, במיוחד אחרי הקורונה שהייתה עבורנו תקופה קשה, אנחנו עדיין בקורונה, אנחנו חוזרים לסוג של מדגרה של לחץ בבית הספר.
ליאם קוטק: חשבנו על כמה פתרונות אפשריים, אם זה עירוב החינוך הבלתי פורמלי, לתת לתנועות וארגוני הנוער לעזור בנושא, שגם הם יסבירו, כי הם מתעסקים עם בני נוער.
ליאם קוטק: זה מבן נוער לבן נוער, זה לא איזה מישהו מבוגר שבא ומתנשא, זה בן נוער מסביר לבן נוער שהוא כמו אח קטן בשבילו, על מה ההשלכות של זה.
ליאם קוטק: לעשות פרסומות ברשתות החברתיות, כמו שהיו אז לתאונות הדרכים שזעזעו את כולם.
ליאם קוטק: ממש לעשות פרסומות כאלה על ההשלכות של הסמים ברשתות החברתיות, שהנוער יראה את זה.
ליאם קוטק: להתחיל כבר מגיל קטן את הדיבור על ההשלכות הנוראיות של הסמים.
ליאם קוטק: אנחנו נחשפים לסמים בטלוויזיה, ברשתות החברתיות, בתקשורת, והרושם הראשוני הזה, שזה נחמד, זה מגניב, נשאר לנו לעד בראש לא משנה מה.
ליאם קוטק: אנחנו נחשפים לסמים עוד בתקשורת לפני מערכת החינוך, אנחנו שומעים על התופעות הכיפיות והפנטזיה שמבטיחים לנו, עוד לפני שמסבירים לנו מה ההשלכות הנוראיות שזה עושה, וזה נשאר לנו בראש לא משנה מה, לא משנה כמה הרצאות נשמע.
מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה עם ליאם.
מיכל מרים וולדיגר: אני רואה בעיתונות ובטלוויזיה ובכל הרשתות החברתיות פרסומות על ההיפך, על קנאביס, על כמה זה טוב וכמה זה נהדר.
מיכל מרים וולדיגר: אפרופו שוב אי-ההפללה והדברים שאנחנו מתעסקים איתם בזמן האחרון, וזה פשוט נורא לראות את הפרסומות האלה תחת כל עץ רענן.
מיכל מרים וולדיגר: אני לגמרי איתך, ליאם, זה עושה בדיוק את הפעולה ההפוכה על בני הנוער, ממה שאנחנו רוצים שיהיה.
רם שפע: ליאם, אני מוסיף שאלה.
רם שפע: זה כמובן לא מחקרי, אבל מהתחושה שלך ומה שאתם מרגישים במועצה, הקורונה אמנם לא מאחורינו, אבל בכל זאת יש קצת ירידה או איזושהי הסתגלות שלנו לתוך המציאות הזאת, את רואה שיש קצת חזרה אחורה, או שהעלייה או ההתדרדרות של חלק מבני הנוער נמשכת, בפרספקטיבה שלך?
ליאם קוטק: ההתדרדרות נמשכת, אנחנו חזרנו בבום ללימודים ומתחילים את זה ממש, מפילים לחץ של לימודים, יש המון לחץ ופחות מענה רגשי, ומחוסר של מענה רגשי אין מספיק תקנים.
ליאם קוטק: אז בני הנוער מחפשים את הפתרון הזה, מה שיספק לי את הריגוש הזה, מה יעזור לי להעביר את הלחץ והחרדה, והם פונים אל הסמים בגלל זה.
ליאם קוטק: זה לא שנעשתה חזרה אחורה, אתה מגיע לבית הספר ואם אתה רואה שחברים שלך משתמשים אתה תתחיל להשתמש גם.
רם שפע: הסיפור הוא לא רק סמים, הסיפור הקשה, האתגרי, הוא מערכת החינוך והמענים הרגשיים.
מיכל מרים וולדיגר: זה הסימפטום, בוודאי שזאת לא הבעיה.
רם שפע: בדיוק, ופה אנחנו באתגר כללי בנושא הזה.
רם שפע: נמצא איתנו גם גדי פרישמן, מהמשרד לביטחון פנים, בוקר טוב.
גדי פרישמן: אני רוצה רק בקצרה להוסיף שתי נקודות שעלו כאן בדיון על מה שחשוב מהצד של המשרד.
גדי פרישמן: כמובן שמה שטלי ייצגה כנציגת הרשות, היא חלק מהמשרד ומובילה את כל התוכניות למעורבות בקהילה, ועמיתתי ממשרד החינוך, קרן, ציינה, שכ-11 אחוזים מבני הנוער השתמשו אי פעם בקנאביס בצורה כזו או אחרת, אני רוצה להוסיף נתון שמתחבר לנושא של האחריות ההורית.
גדי פרישמן: מעל ל-54 אחוזים מההורים, אני אומר יותר מזה, תפיסת המסוכנות שלהם היא שאין כל סכנה, ואם הורה נמצא בבית ותפיסת המסוכנות שלו היא שלא קיים סיכון או שקיים סיכון נמוך, זה משליך כמובן על כל שרשרת ההתנהגות, ועל כל הנושא כלפי הילדים.