GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עומרי פריש: אז בשלב הזה, אתם זוכרים?
עומרי פריש: שב על ידו, תעטוף אותו.
עומרי פריש: בסוף מה ששמעתם מהם, אנחנו אומרים להם, חבר'ה, תחשבו ששברתם את הרגל, פה אנחנו שמים לכם גבס, תתחילו פיזיותרפיה בחוץ שנה.
עומרי פריש: אתם מתכווננים לשנה פיזיותרפיה, תעשו בחוץ, אי אפשר להיות פה עם גבס כל הזמן.
עומרי פריש: גבס, כביטוי.
עומרי פריש: (בהמשך הסיור)
עומרי פריש: זה קידוח לווייתן, מה שאתם רואים באופק.
עומרי פריש: זה הדיונות בחול, שבאמת אין מה להסביר, רק תסתכלו, אין צורך להסביר.
עומרי פריש: זה 'בית רותם', פה יש 21 חבר'ה ובצד השני 21.
עומרי פריש: כל הבתים האלה זה זוגות צעירים עם ילדים, כמו שאמרתי לכם, שלא קשורים.
עומרי פריש: שאלו אותי שאלה, חשוב לי שגם איריס ודורון יהיו.
עומרי פריש: תראו, משרד הרווחה משלם היום בערך שני שליש, יחד עם ביטוח לאומי, לא משנה, לא נרחיב על זה כרגע את הניואנסים, בערך שני שליש מהעלות הטיפולית.
עומרי פריש: המשפחה צריכה לשלם שליש, לנו יש קרן מלגות של תרומות שאנחנו מגייסים כדי לתמוך במשפחות שלא יכולות, או להוריד או אפילו במקרים מסוימים להביא את זה לאפס.
עומרי פריש: לפני חודש ומשהו, בדוח האחרון, כבר חצינו את קו שלושה מיליון שקל במלגות האלה.
עומרי פריש: לא יהיה מצב שילד כזה בגלל 1,000 שקל או לא יודע, 2,000 שקל, מבחינתנו לא ייכנס, גם אם אין לו שייכנס ונמצא אחר כך איך.
עומרי פריש: אין מצב כזה שילד או ילדה שלא נכניס אותם לפה ולא ניתן להם את המענה בגלל כסף.
עומרי פריש: החדרים פה כמובן מופרדים לבנים ובנות, זה ברור לגמרי, אין שום אופציה, שאר הדברים יהיה אפשר לערבב.
עומרי פריש: הם שלושה בחדר.
עומרי פריש: אגב, במרכזי טיפול לא נהוג לשים שניים בחדר כי יכולות להיות דינמיקות או אינטראקציות לא בריאות שלא יוצאות החוצה.
עומרי פריש: שלושה, אבל החדר צריך להיות מספיק גדול.
עומרי פריש: פה יש לנו 12 צריפי עץ שאני באיזה שהוא מבצע של חומה ומגדל הבאתי אותם מאכזיב.
עומרי פריש: תנחשו, נכון, ההוא מסיירת מטכ"ל שהיה איתי במילואים, שזה הכול נכון, ניחשתם את זה כבר.
עומרי פריש: זה חדרי הטיפול, כי גם חדרי הטיפול אנחנו חושבים שהם צריכים להיות באווירה כזאת מכילה ונעימה.
עומרי פריש: זה במקרה היה צימר ולא איזה ממ"ד כזה עם חלון קטן כדי לעשות טיפול.
עומרי פריש: פה יש לנו מרחב כושר שעכשיו קיבלנו תרומה לשפץ אותו.
עומרי פריש: מרחב כושר ולא חדר כושר כי זה בעצם מאפשר פעילות יום ולילה כולל תאורה שסידרנו להם.
עומרי פריש: החבר'ה האלה מוציאים המון אנרגיה על כושר ושק האגרוף ההוא צריך להיות מרצועות חזקות חזקות בשביל לעמוד פה באגרסיות ובאנרגיות.
עומרי פריש: הם מאוד אוהבים להתאמן פה.
עומרי פריש: פה יש לנו נגרייה טיפולית.
עומרי פריש: לגבי סדר היום, אחד הדברים שהכי עוזרים להם זה סדר יום.
עומרי פריש: כשאני פתחתי את הבית המאזן הראשון שלנו בקיסריה והכנסתי סדר יום דומה לפה כל משרד הבריאות והקופות אמרו: לא יילך לך, ואחרי שבועיים: איך לא חשבנו קודם כמה סדר יום עוזר.
עומרי פריש: יש פה סדר יום אינטנסיבי, אבל מספיק מאוורר, תזכרו שאלה אנשים במשבר נפשי.
עומרי פריש: לא נכנסתי לעלויות, אבל העלות פה פר חודש היא גבוהה, אבל פר קפיטה היא הכי נמוכה כי זה חמישה חודשים.
עומרי פריש: אז צריך להשקיע הרבה בחודש כי יש פה הרבה טיפול משפחתי ואני לא אכנס לכל הטיפולים האלטרנטיביים, אבל אחרי חמישה חודשים אתה מסיים, אז פר קפיטה זה יוצא בסוף הרבה הרבה יותר זול מאשר טיפול גמילה של שנה וחצי.
עומרי פריש: החממה אצלנו היא בגלל שהעבודה באדמה זה דבר נורא מקרקע, אנשים פסיכוטיים צריכים דברים מקרקעים, לעבוד באדמה, לרדת לים, להביא צדפים ולבנות עציצים ולעשות.
עומרי פריש: יש להם פינה שלמה לשתילה עצמית אם הם רוצים למרפסת שלהם, לבית, לעשות.
עומרי פריש: הרי בסוף אתה צריך גם להשפיע על הסביבה שבה אתה חי, אז צוות החממה הוא גם צוות הנוי שאחראי על הנוי.
עומרי פריש: תזכרו שהם באים לפה לחמישה חודשים, בדרך כלל בשלושה החודשים הראשונים הם עוד בכלל לא באמת איתנו, אז זה לא שיש פה מישהו שנה, שנה וחצי, והוא שלב א', שלב ב', שלב ג'.
מיכל וונש: בוחרים באיזה צוות עובדים?
עומרי פריש: כן, נותנים להם.
מיכל וונש: שאלתי על הבטיחות והים.
עומרי פריש: על הים.
עומרי פריש: הסיפור של הים הוא משול מבחינתי לג'וינטים, זאת אומרת אתה תבוא לתל אביב, ההוא יעשן וההוא יעשן וההוא יעשן ולך אסור, ההוא יגלוש וההוא יגלוש וההוא יגלוש ולך אסור.
עומרי פריש: אני לא מסתיר את הים, אני לא שם לך חומה על הים, אני אומר להם, כמו במילואים: איך לעשות לך קפה, אתה עם סוכר, אתה עם סוכר, אתה עם סוכר, אני עם סוכרזית כי יש לי סכרת.
עומרי פריש: אני לא נושא עכשיו הרצאה נגד סוכר וזה, אתם תשתו עם סוכר, לי אסור.
עומרי פריש: זה מודל החשיבה.
מיכל וונש: זו ההתמודדות.
עומרי פריש: פה יוגה, קונג פו, וכן הלאה וכן הלאה.
עומרי פריש: יש פה מזגנים עם יונים מיוחדים, יש פה גונג אם אתם רוצים.
עומרי פריש: גם תרומה של איש עסקים שחזר מהודו ותרם את הכסף.
עומרי פריש: מדריך קונג פו שהיה סמל ג'יפים, כמו שסיפרתי להם.
מיכל וונש: תודה שהצטרפתם אלינו הבוקר לדיון בנושא השלכות תהליך הלגלזציה על צריכת קנאביס בקרב בני נוער.
מיכל וונש: נושא מאוד מאוד ממוקד, בעצם בחלק מהבחינה של תהליך הלגליזציה, או שינוי המעמד המשפטי, הייתי אומרת בצורה יותר מדויקת, של הקנאביס במדינת ישראל.
מיכל וונש: הוועדה שמה לה בראש סדר העדיפויות לדון בנושאים השונים שנגזרים מהתהליך הזה, באחריות רבה, תוך הסתכלות דווקא מתוך הפריזמה של ההתמכרויות, במטרה להציף את הפערים שכבר קיימים, שצריך לגשר עליהם, וגם כאלה שעלולים להחמיר, בהנחה שמדינת ישראל תצא לדרך בתהליך של שינוי המעמד של הקנאביס, ללא הסדרה של הנושאים, שאנחנו כבר יודעים שהם לאקונות קיימות וכמובן שצריך לשקול גם את הנושא מאותו רגע.
מיכל וונש: אנחנו נצפה כהרגלנו באיזשהו סרטון אינפורמטיבי, רק כדי להכניס אותנו לאווירה ואז נתחיל את הדיון, משם בעצם על מנת להעמיק בנושא, אני רואה שהסרטון מוכן, תודה.
מיכל וונש: טוב, אז הסרטון נועד להראות לנו פרספקטיבה קצת יותר רחבה מהדיון של היום, לגעת בנושאים השונים לקראת הדיונים שאנחנו כן נערוך כחלק מתהליך, כפי שנאמר, כיוון שמדובר בתהליך, שיש בו גם הזדמנויות שלצד האתגרים.
מיכל וונש: אני אומר שאנחנו במקום שבו יש כבר ניסיון במדינות אחרות.
מיכל וונש: אין מספיק זמן בין ההתחלה של התהליך הזה במדינות אחרות ועד היום כדי שנדע בוודאות שסד הנתונים הוא כזה שאפשר להישען עליו.
מיכל וונש: חלק מהאתגר הוא לברור, לבחור, להבין את הנתונים, כפי שאנחנו יכולים לאסוף אותם כבר היום.
מיכל וונש: השאלה איננה האם, אלא כיצד מובילים תהליך כזה באחריות, בהנחה שאכן יוחלט להוביל את התהליך כפי שהוא, ואנחנו כמובן גם לקראת הפרסום של עבודת הצוות הבין משרדי.
מיכל וונש: אני עוד לא מכירה את המלצותיו, אנחנו לא נתייחס לכך היום, בעצם עד שנקבל את ההמלצות, וגם אז, נדון בהמלצות כפי שהן נובעות, נעשה דריל דאון בנושאים כפי שהם עולים גם בסרטון הזה שהצלחנו להציף.
מיכל וונש: היום אני שוב מדגישה, השאלה שאנחנו רוצים לדון בה היא השלכות התהליך הזה על צריכת הקנאביס בקרב בני נוער.
מיכל וונש: זה כולל את שינוי תפיסת המסוכנות וכמובן את הנושאים של תאונות דרכים שעלו פה וההתמכרות שעלתה פה, וכל ההשלכות מתוך הפרספקטיבה של ישראל ומתוך מה שאנחנו יודעים כבר היום.
מיכל וונש: אני מודה לכל מי שנמצאים פה, ומכבדת אותנו היום סגנית התובע המחוזי של מדינת קולורדו, ליאורה ג'וזף, שהיה איתנו, גורג' בראושלר, ה-DA של קולורדו, ואיתו נגענו בכלל הנושאים כפי שגם עלו בסרטון מתוך החוויה של קולורדו.
מיכל וונש: אני ביקשתי מליאורה להתמקד בנושא הזה מתוקף עבודתה.
מיכל וונש: כיצד השפיע התהליך הזה על צריכת הקנאביס בקרב בני נוער.
מיכל וונש: אנחנו נעשה את זה באנגלית, ואני אתרגם תוך כדי, רק ממש בקצרה את דבריה של ליאורה.
מיכל וונש: בוקר טוב, ליאורה.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) בוקר טוב לכולכם.
ליאורה ג'וזף: אני מקווה שכולכם בריאים.
ליאורה ג'וזף: תודה, מיכל, על ההזמנה.
ליאורה ג'וזף: אני רוצה להתחיל עם נקודת מבט מסוימת ואני מבינה שאנחנו נעסוק היום בריכוזיות, בגלל שלדעתי זו הנקודה הראשונה שעל מדינת
ליאורה ג'וזף: כם לשקול בכדי להתחיל את אותו מסע מסוכן אל עבר הלגליזציה.
ליאורה ג'וזף: אני רוצה להתחיל עם עיקרון בסיסי מהניסיון של המדינה שלנו, והוא שעצם הלגליזציה לא הופכת את הזירה לבטוחה יותר, כפי שראינו אצלנו בהתרת השימוש האלכוהול, רובים ומריחואנה.
ליאורה ג'וזף: אנחנו רואים עלייה בפעילות עבריינית סביב נושאים אלה, כפי שנאמר במפגש הקודם על ידי התובע המחוזי.
מיכל וונש: סליחה ליאורה, אני קוטעת אותך בכדי לתרגם בקצרה למי שזקוק לתרגום ואני רוצה גם למקד אותך בבני נוער, מה ההשפעות על אנשים צעירים.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) רק כדי לסיים את הנקודה ההיא, בכל מצב שבו יש פשע, קורבנותיו העיקריים הם ילדים ונוער פגיע, כך שהאופן שבו אנחנו רואים עלייה בפעילות עבריינית ישפיע בצורה החזקה ביותר על הנוער.
מיכל וונש: מצוין, אתרגם את הצגת הנתונים הזאת.
מיכל וונש: בעצם ליאורה מתארת, היא קודם כל רוצה להדגיש שההנחה הזאת שלפיה עצם הלגליזציה הופכת את הדברים לבטוחים יותר, היא מאתגרת את ההנחה הזאת ואומרת, מניסיונה של קולורדו, ספציפית לגבי בני הנוער, ההנחה הזאת איננה נכונה.
מיכל וונש: זאת אומרת שזאת לא תהיה ההנחה שמנחה אותנו, שהדברים אינם בטוחים יותר, ונהפוך הוא, רואים בקולורדו עלייה בפעילות פשע והיא משפיעה על בני הנוער גם בקולורדו.
מיכל וונש: והדבר הכי חשוב, סליחה, ששכחתי לומר, שליאורה לוקחת את הדיון לכיוון של ה-potency, של הריכוז שיש במריחואנה, כבעצם סוג של המלצה מראש, כשאנחנו מדברים על כיצד לעשות את התהליך בצורה נכונה יותר, אם אנחנו רוצים ללמוד מתהליכים של מדינות אחרות.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) עוד דבר שאני רוצה להבהיר לקבוצה הזאת זה מה אנחנו מתכוונים בבני נוער.
ליאורה ג'וזף: אני אמא, יש לי שלושה ילדים, הקטנצ'יק שלי הוא בן כמעט 18.
ליאורה ג'וזף: הבת שלי, 25, והבן שלי, הוא התחתן לפני חודשיים, והוא בגיל 25.
ליאורה ג'וזף: בשבילי הם כולם ילדים.
ליאורה ג'וזף: נוער זה גיל 20, 21, בשבילי זה נוער.
ליאורה ג'וזף: אני לא אדון היום ואין לנו מידע שעוסק בילדים מתחת לגיל 10.
מיכל וונש: הפרמטרים שאנחנו מדברים עליו, זה על בני נוער עד גיל 21, לא מתחת לגיל 10 או 11, על כך אין נתונים.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) אז אני אתחיל בלדון בריכוזיות ואני ארצה לחלוק אתכם שני נושאים מאוד מטרידים מהניסיון שלי אודות התנהגות עבריינית בקרב בני הנוער שלנו.
ליאורה ג'וזף: הדבר הראשון, בדומה למה שהוסבר בסרטון, בשנות ה-80 למריחואנה היה ריכוז של 2% THC, היום אנחנו רואים שיש 20%, וככל שהתעשייה אוהבת לדבר על מחקרים שעשתה אודות ריכוזיות והתמכרות המחקרים שלהם ישנים ובוחנים ריכוזיות של פחות מ10% THC.
ליאורה ג'וזף: אז אין מידע מדעי עדכני על ריכוזיות של מעל 10%.
מיכל וונש: אני רק אתרגם.
מיכל וונש: חשוב כשאנחנו לוקחים בחשבון את התהליך שמדינת ישראל תחליט או לא תחליט להוביל אותו, להתחשב בכך שכרגע אין נתונים בעצם על הריכוזיות של ה-THC שיש היום בניגוד למה שהיה בעבר.
מיכל וונש: זאת אומרת הריכוזיות עלתה בצורה משמעותית מאוד וזה משהו שצריך לקחת אותו בחשבון כשמובילים את התהליך הזה.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) מה אנחנו יודעים על ריכוזיות?
ליאורה ג'וזף: אנחנו יודעים שכאשר חומר מרוכז יותר הוא הופך לממכר יותר ואני אתן דוגמה.
ליאורה ג'וזף: למשל האופיאטים, אנשים רבים צורכים קודאין, שהוא פחות מרוכז מאוקסיקונטין ולכן בקרב משתמשי אוקסיקונטין אנחנו רואים יותר התמכרות.
ליאורה ג'וזף: באופן דומה באלכוהול, בירה אל מול וודקה, יש יותר אלכוהול בוודקה, וגם פה אנו רואים שכאשר הריכוזיות יותר גבוהה יש יותר סיכוי לפיתוח התמכרות.
ליאורה ג'וזף: אנחנו מאמינים שזה יהיה אותו הדבר עבור מריחואנה.
ליאורה ג'וזף: היינו סטודנטים, או רבים מאיתנו היו, פחות מ2% THC בשנות ה-80, עכשיו אנחנו רואים 20%.
ליאורה ג'וזף: אנחנו רואים, שוב, שכאשר הריכוזיות יותר גבוהה ישנה נטייה גבוהה יותר לפיתוח התמכרות.
מיכל וונש: אז ליאורה בעצם מקשרת, וחשוב לעשות מן קישור רוחב, בין הריכוזיות בכל חומר ממכר, לבין ההתמכרות עצמה, כמו שנכון בנוגע לאלכוהול, כמו שנכון בנוגע לתרופות מרשם.
מיכל וונש: מן הסתם ככל שהריכוזיות עולה ככה הסיכוי להתמכרות גדל, בקורלציה ישירה, וכך בעצם צריך להיות מודעים לכך.
מיכל וונש: בעצם אם בעבר הריכוזיות במריחואנה כפי שהכרנו אותה הייתה 2% והיום היא 20% צריך לקחת את זה בחשבון.
מיכל וונש: כמובן כשמדובר בבני נוער, ואנחנו יודעים שעד גיל 21 הסיכויים להתמכרות הולכים וגדלים ככל שהמוח עדיין מתפתח, עד גיל 21, בזה הדיון עוסק היום.
מיכל וונש: חבר הכנסת טופורובסקי בינתיים נכנס.
מיכל וונש: אני מזמינה אותו רק לשאול שאלה.
מיכל וונש: סליחה ליאורה, רק עוד שנייה, הקולגה חבר הכנסת בועז טופורובסקי נכנס ואולי יש לו שאלה אלייך או באופן כללי.
בועז טופורובסקי: שאלה כללית, האםTHC , יש על זה קונצנזוס שהוא ממכר?
בועז טופורובסקי: זו השאלה.
מיכל וונש: ליאורה, השאלה היא האם ישנו קונצנזוס על כך ש-THC הינו חומר ממכר.
מיכל וונש: אני אתן לך לענות על זה, וכמובן כל מי שיעלה לדבר אחרייך.
מיכל וונש: ובאמת אם שמעתם את שאלתו של חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ובכך נדון, כיוון שאנחנו עוסקים בבני נוער, האם יש קונצנזוס שה-THC הוא אכן חומר שאנחנו יודעים שהוא ממכר ולכן צריך לתת את הדעת על הדיון כפי שליאורה מציגה אותו.
מיכל וונש: בבקשה, ליאורה.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי)
מיכל וונש: אז בעצם חלק מהאתגר המשותף כפי שליאורה מתארת, ובעצם מענה, לפחות חלקי, לשאלתו של חבר הכנסת טופורובסקי, זה שאין מספיק מחקרים לאורך זמן של הריכוזיות הזאת של THC.
מיכל וונש: ליאורה כן ציטטה מחקר שנעשה בהולנד לאורך זמן, שכן רואה בריכוזיות כזאת גבוהה כסיכוי גבוה בהרבה, או גורם להתמכרות, ולפי המחקר, אני בעצמי לא מכירה אותו, לפי המחקר הזה כנראה שכן מוכח כחומר ממכר, ה-THC בריכוזיות הזאת.
מיכל וונש: האתגר הגדול שלנו, שאנחנו יוצאים לדרך בלי נתונים, בנושא של הריכוזיות הקיימת כיום בשוק המדעי, וצריך לצאת לדרך באחריות, בידיעה שאנחנו מוכנים לקחת אחריות לכאן או לכאן.
בועז טופורובסקי: ההיגיון מכתיב שהגיוני שככל שחומר משפיע ברמה יותר גבוהה אז יהיה איזה שהוא סוג של התמכרות, אבל העניין הוא שמעבר לזה שאין הוכחות זה קצת מוזר לי, זאת אומרת יודעים איזה קולטנים במוח מתחבר אליהם ה-THC ואפשר לבדוק את הנושא של התמכרות.
בועז טופורובסקי: מוזר לי איך עד עכשיו לא הוכח.
מיכל וונש: אני אחזור על שאלתך, אבל רק אענה שאני חושבת שפשוט לא חלף מספיק זמן.
מיכל וונש: זה לא שלא יודעים, זה שלא חלף מספיק זמן למה שנקרא longitudinal studies , יש לנו אנשי תוכן יותר שמבינים בנושא וגם אנחנו נמשיך את הדיון ואני מניחה שגם זה יעלה כשהדיון בהמלצות הוועדה יעלה, ונראה, אני עוד לא יודעת מה הריכוזיות, אם התייחסו לכך, שהמליצה עליו הוועדה.
בועז טופורובסקי: עוד פעם, אני אולי מקדים את המועד, אבל כדאי מאוד שתהיה כל כמה זמן בדיקה ודאית של הסיפור הזה והחלטה לוועדה לשנות לפי זה את המינונים, בהנחה שאנחנו - - -
מיכל וונש: בהחלט אני חושבת, לפחות ככה אני מאמינה, ואני מניחה שזה יהיה גם בהמלצות של הצוות הבין משרדי.
מיכל וונש: שוב, אני עוד לא ראיתי את ההמלצות הללו, אבל חייב להיות מעקב של איסוף נתונים, זה אנחנו יודעים, ואנחנו גם יודעים מתחומים אחרים שהעובדה שזה חסר מונעת מאיתנו לקבל החלטות נכונות בזמן אמת.
מיכל וונש: אז אנחנו בטח ובטח לא נרצה - - -
בועז טופורובסקי: כל הזמן להגיע לכאן כדי לשנות את - - -
מיכל וונש: אתה צודק, בהחלט, חבר הכנסת טופורובסקי.
מיכל וונש: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) ליאורה, האם יש עוד משהו מההבנה שלך שתרצי לחלוק, או שאנחנו צריכים להיות מודעים אליו, מתוך הידע שנצבר בקולורדו, או מניסיונך, בנושא בני נוער, שאנחנו מגדירים אותם כעד גיל 21?
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) כן, אני רוצה לדבר על התאבדויות ומנות יתר.
ליאורה ג'וזף: מה שאנחנו למדנו על מריחואנה בריכוזיות גבוהה בקרב הנוער זה שהיא גורמת לעלייה של פי שלושה באירועי הפסיכוזה, זה מחקר שנעשה בלנסט, שבוחן 780 אנשים בגילאים שונים.
ליאורה ג'וזף: מדווח שהסיכון לפסיכוזה הינו פי שלושה כאשר מדובר בריכוזיות גבוה במריחואנה.
מיכל וונש: האם זה קורה באופן ספציפי אצל צעירים, או פשוט באופן כללי בקרב המשתמשים?
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) אנחנו ראינו בקולורדו שבקרב צעירים ישנה עלייה משמעותית בביקורים לחדר מיון הנגרמים כתוצאה משימוש במריחואנה.
ליאורה ג'וזף: אז ראינו ב-2005 לדוגמא 150 ביקורים במיון הקשורים במריחואנה, שנה אחרי הלגליזציה, היו 750 ביקורים כאלה.
ליאורה ג'וזף: .
מיכל וונש: אוקיי, אז רק נתרגם.
מיכל וונש: בנוגע לבני ובנות נוער, מה שרואים בקולורדו עד כה זה הגעה לבתי חולים, לחדרי מיון כתוצאה משימוש, אבל לאורך זמן כן רואים עלייה בקולורדו, לא בהכרח בקרב בני נוער, במקרי התאבדות, אוברדוז ובהתקפים פסיכוטיים וזה כבר מחקר רפואי שבהחלט אנחנו ניתן גם עליו את הדעת בהמשך.
מיכל וונש: ליאורה, עוד משהו ביחס לצעירים מניסיונך?
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) הסם הנפוץ ביותר בקרב בני נוער שביצעו התאבדות היה ה-THC.
מיכל וונש: אוקיי, אז זה בהחלט נתון.
מיכל וונש: אם תקבלי את המספרים אני אשמח אם תעברי אותם לוועדה כדי שנוכל לראותם מול ענינו.
מיכל וונש: מספר המתאבדים היום בקולורדו שהם מתחת לגיל 21 מראה שהסיבה מספר אחת היא רמות גבוהות של THC.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) מיכל, יש לי את המספרים.
ליאורה ג'וזף: ב-20% ממקרי ההתאבדויות בנוער מריחואנה נמצאה בגוף, ב-6% מהמקרים נמצא אלכוהול וב-6% נוספים נמצאו כדורים נוגדי דיכאון.
מיכל וונש: אוקיי, ואני כן רוצה לומר בנושא הזה, ואלה נתונים מאוד מטרידים, זה לוקח אותנו לדיון שלם, אני חושבת שכבר קיימנו אותו פה בוועדה, וזה בעצם, נקרא לזה המשבר הכפול או התופעה הכפולה או המחלה הכפולה, נקרא לזה איך שלא נקרא לזה סמנטית, אבל השימוש הרבה פעמים גם בחומרים ממכרים קשור גם לאיזשהו אתגר נפשי.
מיכל וונש: זה לא חייב להיות אתגר נפשי קשה, זה גם יכול להיות אתגר נפשי רגעי, זה לא חייב להיות מחלה נפשית, כפי שאנחנו מגדירים אותה.
מיכל וונש: אני חושבת שגם על כך צריך לתת את הדעת.
מיכל וונש: בעצם השימוש גם במריחואנה, גם בתרופות מרשם, כפי שצוטט פה, כתרופה לאיזשהו משבר נפשי ואני חושבת שזה מתחבר ישירות להרבה מאוד מהדיונים שמתקיימים פה בוועדה, והיא המסקנה שצריך לעשות קודם כל את סגירת הפערים, זאת אומרת אנחנו יודעים שנושא ההתמכרויות, וכך בעצם הוועדה נכנסה לתוך הנושא הזה, דרך הפריזמה של ההתמכרויות, קודם כל צריך להסדיר את הנושא של ההתמכרויות ולהכניסן, כפי שראוי היה, עוד ברפורמה של כל מערכת הבריאות, לתוך הרפורמה של מערכת הבריאות.
מיכל וונש: ליאורה, אני נוגעת בנושא שרלוונטי לנו באופן מקומי, והוא, שהתמכרויות לא נופלות תחת תחום האחראיות של משרד הבריאות, הן סוג של נזנחו מרפורמת הבריאות ולמעשה זהו חלק מסגירת הפערים שעלינו להבטיח.
מיכל וונש: אנו נכנסים להליך שבו נצטרך לסגור את הפערים הללו.
מיכל וונש: האם תרצי להוסיף?
מיכל וונש: מפני שאני רוצה לעבור לדוברים אחרים, שייתכן שאף ירצו להפנות שאלותיהם אליך, אם תהיינה כאלה.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) יש שתי נקודות שאבקש להעלות.
ליאורה ג'וזף: יש לנו בעיה מהותית בקולורדו עם מגפת ההתמכרות לאופיאטים וכתוצאה מזה גם של התאבדויות ושל מנות יתר.
ליאורה ג'וזף: לעיתים קשה לדעת מה גורם למה.
ליאורה ג'וזף: אני עובדת עם משפחות ואני בחנתי הרבה דוחות של נתיחות לאחר המוות, באלו שמתו ממנת יתר של אופיאטים.
ליאורה ג'וזף: ראשית אנו תמיד מוצאים מריחואנה בדמם.
ליאורה ג'וזף: הסם העיקרי שם הוא האופיאט, אבל תמיד אנחנו מוצאים בנתיחה לאחר המוות גם מריחואנה.
ליאורה ג'וזף: מכאן הסקנו שהמריחואנה משמשת כסם מעבר.
ליאורה ג'וזף: כאשר דיברתי עם הוריהם של הצעירים הללו, שהם בני 25, 26, 27, 21 או 23, שלוקחים מנות יתר של אופיאטים, ההורים יגידו שהילדים התחילו להשתמש במריחואנה בערך בגיל 14.
ליאורה ג'וזף: זה מה שהחל את מעגל ההתמכרות והוביל לשימוש בחומרים מסוכנים יותר.
ליאורה ג'וזף: זו הייתה נקודה אחת, מיכל, בנוגע לקשר בין אופיאטים, מוות ומריחואנה
מיכל וונש: אכן זה מאוד חשוב ואני אתרגם, זה בעצם מתקשר לדיון אחר שהיה לנו בנוגע לתרופות מרשם, וליאורה קושרת את שני הדברים ואומרת שרואים בסופו של דבר התאבדות כתוצאה משימוש באופיאטים, בתרופות מרשם, הנתונים מעידים על כך שהיה לפני זה שימוש ארוך טווח בגילאים צעירים יותר במריחואנה.
מיכל וונש: ושואל בצדק, חברי, חבר הכנסת בועז טופורובסקי, האם זה התחיל מהלגליזציה, או שהיה קיים גם לפני הלגליזציה?
מיכל וונש: ליאורה, בועז טופורובסקי שואל האם זה היה כחלק מהליך הלגליזציה או שזה משהו שבלט גם מלפני כן?
מיכל וונש: תוכלי לספר כיצד במהלך השנים השפיעה הלגליזציה על כך?
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) זו שאלה מצוינת והבעיה שאנחנו מתמודדים איתה היא שאין לנו מספיק מידע.
ליאורה ג'וזף: כמו שאמר התובע המחוזי, לא חקרנו את הנושא הזה טרם הלגליזציה.
ליאורה ג'וזף: אז, בהחלט אנחנו רואים יותר מוות ממנות יתר של אופיאטים וזו מגמת עלייה שנמשכת בחמש השנים האחרונות, מאז הלגליזציה.
ליאורה ג'וזף: ניתן לומר שאין קשר, אך אני חושבת שיש מפני שאנו רואים את התחזקותה של תרבות הסמים בקולורדו.
ליאורה ג'וזף: לא בחנתי מספיק דוחות של נתיחות לאחר המוות שקדמו ל-2014-2013, אז אני לא יכולה לענות מנקודת מבט מיודעת שנתמכת במידע.
מיכל וונש: אני מבינה, זהו אחד הפערים שלנו.
מיכל וונש: אז תודה.
מיכל וונש: ובאמת לשאלתו של חבר הכנסת טופורובסקי, אכן חלק מהאתגר הוא שאין נתונים בעצם.
מיכל וונש: לא עשו, לא נאספו נתונים לפני הלגליזציה.
מיכל וונש: זה חלק ממשהו שצריך להיות מודעים לו, וגם לקשר שקיים, או איננו קיים, קשה מאוד להוכיח אותו בנסיבות הללו, שאין נתונים, לשימוש באופיאטים או לתרופות מרשם.
מיכל וונש: אנחנו יודעים שהיום ארצות הברית בעצם מתמודדת עם מגפה אמתית של שימוש בתרופות מרשם דווקא וצריך להיות מודעים לה.
מיכל וונש: אני אקשור את זה, דווקא כי אנחנו מדברים גם על בני נוער, לשינוי תפיסת המסוכנות ואיך נערכים לזה גם מבחינה הסברתית, זאת אומרת שינוי בתפיסת מסוכנות זה משהו שצריך להיערך אליו, כיוון שאם אכן זה שם, ואגב אנחנו מדברים, כשאנחנו מדברים על שינוי תפיסה, או שינוי המעמד החוקי של המריחואנה, כמובן שאנחנו מדברים על גילאים מתחת לגיל 21.
מיכל וונש: מה שמחליף את הסם הקל, נקרא לו המריחואנה, זה הדברים האלה.
בועז טופורובסקי: במקום לעשן סיגריות מוקדם יותר, אנשים - - -
מיכל וונש: נכון, נכון.
מיכל וונש: אז זה משהו שבאמת הוועדה לוקחת לתשומת ליבה, גם בדיונים שננהל, יחד עם מסקנות הוועדה הבין משרדית ובהחלט צריך לשקול, עוד פעם אני אומר, ולוודא שאת התהליך הזה אנחנו עושים ככל שניתן על בסיס נתונים שיש.
מיכל וונש: אנחנו רואים שיש גם הרבה חוסרים בנתונים על בסיס הנתונים שיש גם מרחבי העולם כיוון שהניסיון שם ארוך יותר.
מיכל וונש: אני אומר שבשום מקום בעולם בעצם אין ניסיון מספיק ארוך טווח כדי שנוכל לבסס אמפירית את מסקנותינו ולכן חשוב מאוד מה שהערת קודם, שאנחנו נתחיל ונמשיך עם נתונים ולאגור אותם כל הזמן על מנת שנדע לעשות תיקונים ושינויים ככל שהנתונים יעידו.
בועז טופורובסקי: וגם, נהיה כנים עם עצמנו, גם אם אנחנו בעדו, ואנחנו בעדו, זה יביא לשינויים חברתיים גם אצל בני הנוער.
בועז טופורובסקי: זה יהיה בלתי נמנע, לא משנה כמה.
בועז טופורובסקי: אנחנו אולי נמנע באחוזים מסוימים, אבל התהליכים יהיו בלתי נמנעים.
מיכל וונש: אני אומר הפוך.
מיכל וונש: דווקא מי שבעדו, ואני פה לא נכנסת לבעד ונגד, חייב להוביל את הדבר הזה מתוך הבנה שיש השלכות רוחב ועומק מאוד משמעותיות, בטח ובטח, גם על בני הנוער.
מיכל וונש: זאת אומרת כשאנחנו יודעים את הנושא, דרך פריזמת התמכרות, את העובדה שההתמכרות אחרי ניסיונות ראשוניים בקרב בני נוער, בסופו של דבר ההתמכרות עד גיל 21, הסיכויים לה הולכים וגדלים, אנחנו חייבים לקחת את זה בחשבון ולעשות את התהליך הזה, להוביל אותו באחראיות יתרה.
מיכל וונש: זה תפקידנו כאן בוועדה וכמחוקקים באופן כללי.
מיכל וונש: תודה, ליאורה, אני מניחה שאם תישארי יהיו לנו עוד שאלות אלייך, אך אם את צריכה לעזוב זה בסדר גמור.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) מיכל, הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא משהו שעלה ביני ובין תובעים רבים אחרים שעובדים על מקרים של התעללות בילדים ומוות של ילדים.
ליאורה ג'וזף: לאחר הלגליזציה אנחנו חווינו יותר מיתות של תינוקות.
ליאורה ג'וזף: ילדים שישנים עם הוריהם במיטה וההורים על השפעת סמים, הלכו לישון, התגלגלו על הילד, או שפשוט לא התעוררו.
ליאורה ג'וזף: שוב, זוהי נישה חוקתית שבה בעבר לא הגשנו כתב אישום, אך לאחר הלגליזציה היו לי פגישות רבות עם תובעים במדינה שראו גם את מגמת העלייה הזו במיתת תינוקות במיטת ההורים.
ליאורה ג'וזף: קשה לתבוע מפני שהשימוש במריחואנה הוא אינו לא חוקי כרגע, אבל חשוב לציין שהבחנו בעלייה בתופעה הזאת.
מיכל וונש: תודה שהעלית את הנקודה הזו לתשומת ליבנו.
מיכל וונש: ליאורה מעלה נקודה נוספת חשובה וזה בעצם של הורים שאחרי שימוש, כמובן חוקי אחרי הלגליזציה, בעצם הסטטיסטיקה של מוות במיתה של ילדים או תינוקות צעירים שישנים ביחד עם הוריהם במיטה עלתה.
מיכל וונש: הנתונים הללו מעידים שהמקרים האלה של המוות עלו מאז הלגליזציה.
מיכל וונש: אני חושבת שחשוב לתת על זה את הדעת, לקחת את זה גם במגוון השיקולים.
בועז טופורובסקי: גם היום הם מעשנים את זה, הם פשוט עושים את זה בצורה לא חוקית.
בועז טופורובסקי: הדבר שאנחנו אולי צריכים לקחת מזה, שחלק מההכנסות מהלגליזציה צריכות ללכת ל - - -
מיכל וונש: זה כמובן, וזה אכן חלק מהמסקנות.
מיכל וונש: כידוע, בין אם אנשים מעשנים באופן חוקי או לא, מיתות תינוקות קורות, לא היה לנו על זה מידע לפני כן.
מיכל וונש: זה משהו שאנחנו צריכים לקחת בחשבון באופן בו אנחנו מתייחסים לנושא.
מיכל וונש: מהניסיון שלך, במובנים של הקמפיין ההסברתי, שמטרתו לטעמי היא לתת גישה למידע להורים, לבני הנוער, ולהוביל מהלך של שינוי תודעת הציבור, עם עורכי דין אנו נוטים לבחון את החוק בלבד, אבל מה בנוגע לתודעת הציבור?
מיכל וונש: דרך מה שאנחנו נקרא לו אולי קמפיין לאומי.
מיכל וונש: אם יש לך מחשובות להוסיף ביחס למה שקולורדו עשתה, הייתה צריכה לעשות או עושה ביחס לנושא הזה.
ליאורה ג'וזף: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) אז אני חושבת שהדבר הראשון שאתם צריכים להתמקד בו הוא הריכוזיות.
ליאורה ג'וזף: אני חושבת שאי אפשר לנצח במלחמה נגד הלגליזציה, זה לא שווה את זה, אבל הנושא הוא שליטה בריכוזיות והוא מקרבנו אל נושאים אחרים.
ליאורה ג'וזף: כאשר אנו מדברים על נוער ישנן עוד שיטות צריכה שהתפתחו, דברים אכילים, שעוות מריחואנה למיניהן ושיטות אידוי.
ליאורה ג'וזף: כל אלה הם מוצרים שצריכים לעבור רגולציה קפדנית, כי הם כולם מעלים את תרבות התמכרות ותרבות סמים בקרב הנוער.
מיכל וונש: תודה רבה, ליאורה.
מיכל וונש: בעצם ליאורה חוזרת, בתשובה לשאלתי, שהנושא החשוב בעיניה, לאור הניסיון בקולורדו, בסופו של דבר הוא להתמקד בריכוזיות.
מיכל וונש: וגם, ואני אומר את זה, מניסיון הוועדה, לוודא שכל האמצעים שבהם צורכים את המריחואנה, ולא רק האמצעי שברור לנו, כי אנחנו יודעים מה קורה בארץ, אגב אפרופו פערים שקיימים, בנושא של סיגריות אלקטרוניות וטעמים ודרכים נוספות לצרוך ניקוטין, שצריך בעצם להסדיר, כשאנחנו מסדירים את הנושא, כדי שהוא יכלול את כל האמצעים השונים שדרכם אפשר לצרוך מריחואנה ולא מצומצמים, כולל מה שנקרא edibles, מה שאכיל, יש דובונים ויש חבילות של דובונים ומה ה-potency, וכמה מותר וכו'.
מיכל וונש: אז אני חושבת שזה מאוד חשוב ששמענו את הפרספקטיבה הזאת, אני מקווה שכולם הועשרו מהדיון.
מיכל וונש: תודה ליאורה, אני מזמינה אותך להישאר איתנו, או אם את צריכה ללכת ולשוב לחייך, אז אנו מעריכים את נוכחותך בפגישה ונשמור לעצמנו את החירות של לפנות אלייך במידה שתהיינה שאלות נוספות.
מיכל וונש: תודה רבה, ליאורה, שהיית איתנו היום.