GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עו"ד ליה קוק: אנחנו בעצם פוגשים את הדבר הזה, את הסוגיות האלה במסגרת הפעילות של המרכז, אנחנו רואים את הילדים, אנחנו פוגשים אותם ושומעים מהם את כל הזוועות של הנזק ובהקשר הזה באמת הרבה פעמים הפגיעות ברשת הן איזה שהוא כלי לביצוע עבירות בעולם המעשה, בעולם הפיסי, אבל גם שהפגיעות נשארות במרחב האינטרנטי, הפגיעה היא לא פחות קשה ואנחנו רואים את זה גם מבחינת הסימפטומים ומדובר פה על סימני המצוקה, אני לא אאריך הנושא עלה ואני גם מצטרפת כמובן, אנחנו השבוע הונחה הצעת החוק שיזמנו והונחה על ידי חברת הכנסת ברק, אנחנו מצטרפים ומעוניינים בעצם להביא למליאה את ההרתעה בכל התחום הזה, אני לא אאריך בדברים, כי הדברים כבר מוצו ואני אבקש מעדי להשלים אותי.
עו"ד עדי נעמת: עדי נעמת עורכת דין מנהלת תחום השתתפות הילדים ונוער, אנחנו במועצה מפעילים את פרלמנט הנוער, לשיתוף נוער בעיצוב מדיניות, אנחנו מדברים עם הנוער, אחרי היוועצות שותפים גם משרדים שונים וארגוני חברה אזרחית עם נוער בנושאים הנוגעים לחייהם, לשמוע מהתובנות מהניסיון והחוויות שלהם, ואחד מתהליכי ההיוועצות שקיימנו ממש בשנה החולפת נגע בדיוק לנושא הזה של העולם המקוון, העולם הדיגיטלי וילדים והוער בתוך העולם הזה ושם עלה בבירור ואני מציגה פה את הקול הנוער, מהדברים שעלו שהם לא מספיק מכירים את הסכנות, אין להם מספיק כלים לשימוש בטוח ולצערי גם לא מספיק מכירים את גורמי הסיוע, ולמרות שלפעמים טועים לחשוב שבעידן הטכנולוגי מבקשים לקבל מידע ברשת, אז אני יכולה להגיד שהדברים שעלו, שהנוער צמא לקבל מידע מגורם משמעותי, מגורם מקצועי שמכיר את העולם של הזירות שהם פועלים, גם דובר פה מקודם על חשיבות גם כבר מגיל צעיר, אז מעבר לחשיבות הם עצמם מבקשים והם גם אמרו לנו, אני גם חושבת שזה, עשו להם פה ושם יום עם מורה אחד כזה או אחר, הם אמרו זה לא היה מספק, צריכים את הגורמים המקצועיים שמכירים ויכולים באמת להעביר להם את התכנים ולספק את הכלים והמיומנויות.
עו"ד עדי נעמת: אז אנחנו ממליצים לאמץ את ההמלצות של הנוער, לפתח הכשרות מתאימות ומותאמות לילדים וגם לא רק כלפי עצמם, אלא גם כלפי חבריהם.
עו"ד עדי נעמת: כתובת ראשונה לפגיעות זה בדרך כלל חברים, לא הולכים ישר ומשתפים את המורים ולא את ההורים, לרוב זה באמת בין בני הנוער.
עו"ד עדי נעמת: אז חושב שגם ההכשרות האלה הן יחולו גם כלפיהם אבל גם כלפי חבריהם, וזהו תודה רבה.
רם שפע: תודה רבה לכם.
ענבר בזק: אני יכולה להוסיף רגע, למה שאת אמרת פה קודם, אני מאוד ממסכימה עם מה שאת אומרת, אני גם רשמתי לי את זה ועוד משהו להוסיף לנושא שזה חלק מתוכנית הלימוד ולהתחיל את זה אפילו בכיתה א', יש שם כבר בכיתה, היום יש ילדים שמקבלים טלפון בגיל מאוד מאוד צעיר ובעיני צריך ממש לעשות תוכנית שמותאמת גיל, להתחיל בגילאים היסודיים וכל שנה כל שנה הילדים צריכים לקבל את השיעור חובה הזה וגם ההורים.
ענבר בזק: אגב יושבת פה לילך שהיא מתמחה שלי סיימה את י"ב, אני אמא לשלושה בני נוער, שתינו לא שמענו מעולם על 105 עד הדיון הזה, אז זה אומר דרשני.
ענבר בזק: אני לא שמעתי על זה, זה חייב להיות בתכנים משלימים.
בית אור: יש הצעת חוק של חבר הכנסת יוראי הרצנו להב שקיימנו בשיתוף, של חוק חינוך חובה למניעת פגיעה מינית.
רם שפע: אני רוצה להתייחס לנושא הזה ואני אגיד משהו לא פופולארי, אבל הסיפור עכשיו אני לרגע חובש את הכובע שהרבה שנים עסקנו במערכת החינוך והיה לי גם שותף לוועדות ציבוריות שקשורות להכשרת המורים, לאיזה תכנים צריך להעביר, זאת שאלה מאוד גדולה, האם נכון הכנסת תקבע למערכת החינוך מה היא צריכה ללמד?
רם שפע: הנושא הזה ברור לי ולכן, המשמעות והחשיבות שלו זה מאוד מאתגר את המערכת שמחייבים אותה, אני אומר את זה, אני גם מכיר את עמדת שרת החינוך בנושא הזה וזה גם מאתגר מכיוון שלחבר הכנסת להב הרצנו הנפלא, למשל יש גם הצעת חוק שקשורה לחובת חינוך אקלים, זה מאתגר מכיוון שיש הרבה נושאים ואז אני חושב, אני לא מתנגד לזה אני רק אומר שאני חושב שהמענה צריך להיות מאוד מעמיק, קשור לאיך מכשירים את המורים והמורות האלה, ובכלל את הצוותים, איך חלק מההשתלמויות שלהם קשורות לזה ואז גם מה עושים מול התלמידים, לא תמיד כשהמחוקק מכניס שעה בשבוע זה הופך את המענה או נותן את הפתרון.
בית אור: משרד החינוך לקח את זה הוציא חוזר מנכ"ל וממש הכניס את זה בצורה מסודרת להרבה גילאים לדעתי הבעיה של אלימות מינית גם דורשת חוזרי מנכ"ל מפורטים שתכניס את זה, כמו בזהירות בדרכים.
רם שפע: מעולה, לא בחוזר מנכ"ל אז יושבים עם המשרד ועוברים על החוזר, אני אומר צריך לעשות את זה, אני רק רציתי רגע לתת פרספקטיבה שזה נושא מורכב.
בית אור: זה נכון אבל כדי לקבל תעודת הוראה אתה יודע כנראה, לא יודעת אם יש פה עוד מורים בקהל, אבל כדי לקבל תעודת הוראה אתה צריך לעבור קורס עזרה ראשונה, זה קבוע בחוק.
בית אור: זה לא נופל מזה.
בית אור: ואני לא מכירה מספרים, אולי הייתי צריכה לפתוח את הסטטיסטיקות האלה, בכל כיתה יושבים לפחות חמישה ששה ילדים שעברו פגיעה מינית.
רם שפע: חד משמעית, חייבים לשנות את המציאות של איך המערכת מתייחסת, זה הכי חשוב, נתתי פרספקטיבה על ההקשר של חקיקה שלנו, אני חייב בהזדמנות הזאת רק להגיד במשפט, אני בהכשרת המורים שלי, בסמינר הקיבוצים שהייתה נהדרת וכו', כמעט לא קיבלתי שום התייחסות, למעט מרצה ספציפית, נעמה גולדברג רגב שהיא גם עכשיו עסוקה מאוד בסיפור של זנות ואם אתם מכירים את המיזם שהיא חלק ממנו וזה היה מטורף לראות הרבה חברה, כמוני, יחסית נורמטיביים שפשוט לא היה לנו שום כלים בהכשרה כדי להתמודד מחר בבוקר עם מקרים שנקבל או עם תופעות שאנחנו לא יודעים לזהות, בכלל שאף אחד לא פונה אלינו, אבל אני יודע אם אני מקבל כלים.
רם שפע: אז המשמעות היא אדירה.
נאווה אביגדור כהן: אני רק רציתי להגיד מתוך הדברים שאמרתם.
נאווה אביגדור כהן: קודם כל יש לנו תוכנית להיכנס השנה לכל המכללות להוראה ונמצאת בזום תמי אומנסקי שהיא יושב ראש חינוך ב-105 אולי תוכל.
רם שפע: כבר ממש הרבה זמן אני רוצה לתת לה לדבר, אבל.
נאווה אביגדור כהן: - - - לתת לה להציג גם את העשייה שנעשית במשרד החינוך אבל בהחלט אנחנו מקווים להיכנס למכללות להוראה ולדבר שם.
רם שפע: אז בבקשה תמי אומנסקי, מנהלת תחום המטה הלאומי להגנת ילדים ברשת מטעם משרד החינוך, רלבנטית מאוד לדיון שלנו.
תמי אומנסקי: אז שלום לכולם, כמו כולכם מברכת מאוד על ההזדמנות להיות כאן בוועדה החשובה הזאת ואני רוצה להגיד קודם כל למעיין ונטלי על החשיפה האישית, אני חושבת שכל מקרה שכשאנחנו שומעים אותו אנחנו יכולים לדבר גבוהה גבוהה אבל כשאנחנו שומעים את האירועים האישיים, את החוויה האישית אין ספק שהיא מטלטלת והיא משמעותית, ונמצאת יחד איתי גם דפנה צין מהיחידה למיניות ומניעת פגיעה והיא תשלים את דבריי לחלק מהדברים שאני אתייחס.
תמי אומנסקי: אז קודם כל אני אגיד שבאמת משרד החינוך הוא שותף במטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת ב-105 ומה שזה אומר, ואני רוצה רגע להסביר מה אומרת השותפות הזאת.
תמי אומנסקי: השותפות הזאת אומרת שקודם כל ברמה של טיפול באירועים, שאירועים מגיעים למוקד נמצאות בתוך המוקד 5 מפקחות מהשירות הפסיכולוגי, מומחיות לטיפול באירועי פגיעה ובעבודה משותפת יחד עם הנציגות של הרווחה עו"סיות לחוק הנוער נמצא פה אילן ממשרד הרווחה, המשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל, כל האירוע מובא לשולחן עגול כזה ובחשיבה משותפת אנחנו מחליטים איך לטפל בו.
תמי אומנסקי: היכולת שלנו במשרד החינוך להיות בממשק ישיר עם כל יועצות בתי הספר, כל המפקחים על הייעוץ, השירותים הפסיכולוגיים, שהטיפול באירועי פגיעה ברשת ובפרט אירועי פגיעה מינית ברשת דורשת התנהגות של אנשי מקצוע שמבינים בתחום, ולכן כל אירוע שמגיע לפתחנו אנחנו חושבים ביחד עם כולם איך נכון לטפל בו.
תמי אומנסקי: עכשיו אני רוצה להגיד שלגבי אירועים של פגיעה ברשת לא תמיד נכון, פגיעה מינית ברשת, לא תמיד נכון לערב את בית הספר, ממש לא תמיד נכון, צריך לשמור על הפרטיות של הנפגעים, צריך להקשיב לרצונם של ההורים, ובהקשר הזה לפעמים נכון לערב את בתי הספר ולפעמים לא נכון לערב את בתי הספר ואז האינפוט שלנו הוא ממש לתוך המוקד, אז זה מאמץ אחד.
תמי אומנסקי: מאמץ אחר זה באמת כחלק מכל המטה הלאומי והאגף האזרחי שנאוה עומת בראשו וסיפרה על הפעילות, הרבה מאוד עבודה של הסברה במניעה, הרצאות להורים, הסברה גם לבתי הספר, אני אומר שבתקופתה של אורלי לוי שהיא ניהלה היא הייתה אחראית על משרד החק"ק יצאנו בקמפיין ביחד עם משרד החינוך להנגשה של מוקד 105 בכל מערכת החינוך פורסמו פוסטרים, מנכ"ל משרד החינוך נתן הוראה שכל מנהלי בתי הספר בכל המחוזות ייחשפו להרצאה שלנו, של 105, אנחנו כיסינו אלפי מנהלים, בכל המחוזות, כדי שכל תלמידי ישראל יכירו את מוקד 105 ולא רק יכירו את מוקד 105 אלא יכירו את הנושא של פגיעות רשת.
תמי אומנסקי: עכשיו חשוב לי לומר, שהנושא של פגיעות רשת, פגיעות מיניות ברשת הוא חלק באמת מכלל הפגיעות ברשת, משרד החינוך פועל כדי לקדם את כל הנושא של התנהלות מיטבית ברשת במניעת פגיעה בכמה צירים עיקריים.
תמי אומנסקי: הציר הראשון הוא ציר תוכנית של תוכנית חינוכית, תוכנית קישורי חיים, יש בתוכה הרבה מאוד שיעורים, יפהפיים, מחודשים ונוגעים בצורה מדהימה, מותאמי גיל מותאמי אוכלוסיות, שעוסקים בנושא של פגיעות רשת ובכלל זה פגיעות מיניות ברשת, אז התוכנית החינוכית הזאת היא מתקיימת לאורך כל השנה והיא ביתר שאת, אנחנו נותנים דגש לעשייה בתוך הכיתות ב-3 פעימות בשנה, תחילת שנה, שבוע גלישה בטוחה וסוף שנת הלימודים.
תמי אומנסקי: יחד עם זה, יש את השבוע שעוסק בנושא של מיניות ומניעת פגיעה שאם דפנה תוכל אחר כך היא תרחיב עליו יותר.
תמי אומנסקי: דיברתם פה רבות על הנושא של הכשרה, נכון, חשוב, אנחנו עושים הרבה וצריך לעשות יותר, אז אני אגיד שלצורך הנושא, כל שנה אנחנו כנציגות של 105, מהשירות הפסיכולוגי של משרד החינוך דואגות להכשיר 500 יועצות חינוכיות, כל יועצת חדשה שמגיעה מתחילה את שנת הלימודים שלה, מגיעה למערכת החינוך, עוברת דרכינו, אין יועצת חינוכית שלא מכירה את העבודה של 105 ואת הנושא של פגיעות רשת.
תמי אומנסקי: אז קודם כל, עם השנים ואנחנו גוף חדש 105, עם השנים כל היועצות החינוכיות יקבלו את הכלים בצורה מסודרת מאיתנו בשנה הראשונה, מעבר לזה מתקיימת הכשרה ליועצות בוגרות ויועצות מומחיות שהיא הכשרה הרבה יותר מאסיבית והרבה יותר גדולה שהיא ממש נכנסת פנימה גם לנושאים שבכלל התנהלות ולא רק טיפול באירועי פגיעה.
תמי אומנסקי: בנוסף לזה אני אגיד שאנחנו ממומשקים גם על מודולות של צוותי חינוך בהכשרה של צוותי חינוך ונותנים גם שם אינפוטים לצוותי חינוך, כמו שאמרתי לכם מנכ"ל משרד החינוך ביקש מכל מנהלי בתי הספר יעברו מפגש איתנו וזה מה שקורה, עוד מעט יהיה לנו כנס למנהלי בתי ספר וצוותי חינוך בחינוך המיוחד כחלק מאותה הנחייה.
תמי אומנסקי: הסברה, הרבה מאוד עלוני מידע, אני אגיד שאחת מהפעולות המשמעותיות ודיברו קודם נציגי המועצה לשלום הילד, זה עבודה עם בני נוער.
תמי אומנסקי: אין כמו עבודה עם בני נוער כדי להגיע לבני נוער, משרד החינוך הבין את זה מזמן ויש קבוצה של 3,000 ילדים שקוראים לה עמיתים ומשפיעים שעוסקים בכלל הנושא של התמכרויות והתנהגויות סיכון ובפרט בנושא של התנהלות מיטבית ברשת במניעת פגיעה בשבוע גלישה בטוחה בתחילת שנת הלימודים.
תמי אומנסקי: בשלושת הפעימות הם נותנים אינפוטים מדובר על 3,000 ילדים, ב-250 בתי ספר בעיקר חטיבות הביניים, אז גם זה קורה ואני אגיד שגם המטה הלאומי הקים פורום נוער ששותפים לו בני נוער ממועצת תלמידים, אני מובילה את הפורום הזה, ממועצת תלמידים וממנהיגויות אחרות שהמטרה היא באמת לשתף את בני הנוער בחשיבה משותפת איך נכון לפעול בבתי הספר ובכלל כדי להגיע אליהם יותר נכון, אז הם שותפים לנו.
תמי אומנסקי: בנוסף לזה אני אגיד - - -
רם שפע: למרות החשיבות הרבה בדברייך אני אשמח שככה שני משפטים לסיום כי אני רוצה לשמוע עוד כמה אנשים ולסיים ב-12:00.
תמי אומנסקי: אז אני חושבת שאולי אני כן אתן לדפנה להרחיב עוד טיפה על הפעילות של היחידה למיניות ומניעת פגיעה היא תוכל להרחיב את דבריי.
רם שפע: תודה רבה, ד"ר דפנה צין בבקשה.
ד"ר דפנה צין: כן תודה, אני באמת לא ארחיב כדי שיישאר מקום לעוד אנשים, רק להגיד שאני מייצגת את היחידה למיניות ומניעת פגיעה מינית בילדים נוער שהוא שפ"י שבעצם לנו יש מעטפת של מדריכים שהם מתמחים בנושא של פגיעות מיניות ונותנים מענה הדרכתי וליווי לבתי הספר בפריסה ארצית ואני מדבר על כל המחוזות, כל הגילאים ולכל המגזרים, אנחנו מדברים על אירועי פגיעה וכמובן אירועי פגיעה ברשת, ורק ככה לחדד שאנחנו גם תמי גם על מענה פרו-אקטיבי ומענה רה-אקטיבי וכאן אני רוצה להגיד באמת, התגובה לאירועים בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם 105 מתבסס הזכרתם קודם חוזרי מנכ"ל, יש לנו חוזר מנכ"ל מאוד מפורט שמדבר על אקלים חינוכי ובו יש ממש חידוש חוזר מ-2015 עם כל ההתייחסויות של פגיעה מקוונת.
ד"ר דפנה צין: אני אפילו רוצה לחדד ולהגיד שהחוזר הזה מחייב את מנהלי בתי הספר שלנו במקרים חמורים להגיש תלונה במשטרה אפילו שאין בעצם חובת דיווח לרשויות.
ד"ר דפנה צין: אני רוצה להגיד עוד דבר, נאווה הזכירה שהרבה מהפגיעות הן בין תלמידים, זה הופך את האירועים למורכבים, עם טלטלה מערכתית ובאמת שיתופי הפעולה עם 105 הם מנחים את ההתערבות ואנחנו ממשיכים את הליווי וההדרכה בתוך בתי הספר, בכל מעגלי הפגיעה עם ההתמחות שלנו בהיבטים המערכתיים.
ד"ר דפנה צין: אני שנייה אגיד עוד שנייה לחדד בנושא הפרו-אקטיבי, להוסיף על מה שתמי אמרה, באמת על הנושא של שבוע מערכת החינוך, אז באמת שבוע מערכת החינוך כל נושא מעבר לשוטף, כישורי חיים, כל שנה מתמקדים כל שנתיים נבחר נושא שבו יש התמקדות מיוחדת בכל מערכת החינוך בארץ, דרך אגב גם לגילאים הצעירים ביותר כולל הגנים ועד י"ב, שאנחנו בין הנושאים שאנחנו מתמקדים בהם גם פגיעה ברשת, שומרי סף ברשת, בדיוק כמו שהתכוונתם לחברים, אותם חברים שאנחנו מכשירים אותם גם להיות חברים שהם לא עומדים מהצד ובמסגרת השבוע הזה גם מופצות סדנאות לתלמידים, לצוותים, יוצאים מכתבים להורים וכל המערכת בעצם בפריסה ארצית עוסקת בנושא הנבחר.
ד"ר דפנה צין: המון אנחנו מתמקדים בשנים האחרונות על הנושא של זיהוי פגיעה וגם שהילדים יזהו, גם שהמורים יזהו סימני פגיעה וגם הנושא של פניה לעזרה, זה ככה במוקד העשייה שלנו, כולל השתלמות חובה למורים בנושא בעקבות הקורונה.
ד"ר דפנה צין: תודה.
רם שפע: תודה רבה, אין לי ספק, קודם כל מעריך את התמציתיות ברור לי שיש לך עוד המון מה להגיד, חלק מהדינאמיקה של הרבה דוברים, אבל תודה רבה, זה וודאי לא הסוף והמילה האחרונה בהקשר הזה.
רם שפע: יפעת רווה משרד המשפטים רוצה להוסיף משהו ואחרי זה אנחנו עוברים לאחיה שץ, תיכף אני גם אסביר, בבקשה.
יפעת רווה: רק משפט אחד, באמת אני רוצה להזכיר שבנוסף לפרויקטים המבורכים של משרד החינוך ומוקד 105, ביחד איתם, ביחד עם משרדי החינוך ומוקד 105, עשינו גם לפני כמה שנים פרויקטים של כניסה של אנשים ממשרד המשפטים למסגרת המניעה, ממשרד המשפטים והפרקליטות לבתי ספר, להעברת שיעורים, שם עולים כל הדברים האלה של האשמת קורבן, כל מה שעלה היום, מה מותר מה אסור, אני מאוד מקווה שזה ימשיך כמובן גם בהמשך, אנחנו רואים כמה זה מוגבל אבל, אני רואה כמה שזה נותן ואני מקווה שזה ימשיך.
רם שפע: משמעותי, תודה על ההרחבה.
רם שפע: אני רוצה בבקשה לעבור לאחיה שץ מנכ"ל איגוד פייק רפורטר, תן רגע זווית מכיוון קצת אחר.
אחיה שץ: תודה רבה, אז אני אחיה אני מנכ"ל הפייק ריפורטר אנחנו עמותה של אזרחים להגנה דיגיטלית, בגדול אנחנו מיזם מחקר בשיתוף הציבור למאבק לפעילות זדונית ברשת, אנחנו מפעילים פלטפורמת דיווח בה משתמשים ברשת יכולים לדווח לנו על פעילות זדונית ברשת, על חשבונות מזויפים, קמפיינים אנונימיים, אלימות מינית, שנאה, בריונות וגם התערבות של ישויות זרות, לא יודע מי ראה טלוויזיה אתמול בערוץ 13, עשו כתבה מאוד גדולה על רשת זרה שמתחזה לדוגמניות כדי להפעיל פה סוכני רשת זרים במטרה לייצר כאוס להגביר אי אמון ופחד.
אחיה שץ: עד היום קיבלנו למעלה מ-10,000 דיווחים מתוכם אלפי פרופילים מזויפים, רבים מהם משתמשים באנונימיות הזאת כדי לפגוע בנשים ברשת.
אחיה שץ: המציאות היא שהרשתות החברתיות הן בעצם סוג של ככר העיר היום אבל עם תרבות מגדרית של ימי הביניים, נשים מסתובבות ברשת בפחד, כל תוקף עושה כל העולה על רוחו, מבלי שהוא ישלם שום מחר על זה.
אחיה שץ: שאלה טובה איך קרה שבחסות אנונימיות פורחת בכיכר העיר תרבות של אלימות מינית.
אחיה שץ: אז קודם כל רוצים להגיד שיש הפרדה מלאכותית ופסולה בין הרשת למציאות כשבפועל הפגיעות ברשת נעשות במציאות של הקורבנות ונשארות עם הקורבנות אחרי זה בחיים עצמם.
אחיה שץ: קורבנות של אלימות מינית והטרדות ברשת נותרות ללא מענה לא של הרשויות לא של חברות הטכנולוגיה, שככל הנראה פשוט לא עומדות בקצב של הרשת ובכמות המקרים.
אחיה שץ: אנחנו מלווים קורבנות שבעצמינו נדרשנו למאמצים עצומים כדי להוביל הפסקת הפגיעה בהם, בדרך כלל אין כל כך מה לדבר על הענשה ראויה של התוקפים שלהם.
אחיה שץ: שנית, ישראל מפגרת בעניין החקיקה ברשתות החברתיות, בהצבת דרישה בעצם לחברות הטכנולוגיה לייצר לנו חברת בטוח עבור המשתמשים והמשתמשות וזה מצב בלתי נפרד מהנורמה הפוליטית שנוצרה ברשת, היא סוג של אקס טריטוריה שבה הכול מותר, הסתה, קונספירציות, שקרים, זיופים אינספור פרופילים אנונימיים ומזויפים בשירות כל מיני בעלי אינטרס.
אחיה שץ: אני רוצה להגיד, אי אפשר להילחם בכלי המרכזי של תוקפי נשים, ילדים וילדות, פרופילים מזויפים ואנונימיים, מבלי להילחם בתרבות הרשת הפסולה שמאפשרת ומעודדת אותו.
אחיה שץ: אנחנו רואים לצערנו יותר ויותר שימוש של נבחרי ציבור בפרופילים מזויפים מאשר קידום חקיקה בעניין.
אחיה שץ: אלפי פרופילים מזויפים משמשים מפלגות ונבחרי ציבור לקידום תוכן, כולל קמפיינים אלימים ומסיתים שמדרדרים את השיח, מחזקים את תדמית האקס-טריטוריה ומנרמלים אלימות ברשת.
אחיה שץ: אני אקצר ואומר שפייק ריפורטר נוצר כדי להיאבק בפעילות זדונית ברשת ולייצג את האינטרס של המשתמשים מול המדינה וחברות הטכנולוגיה.
אחיה שץ: אנחנו רוצים שכל איש ואישה יוכלו לצעוד בבטחה בכיכר העיר הווירטואלית, אבל כל עוד אין ניסיון לספק, לשנות את תרבות הרשת שנוצרה וכשלמשת
אחיה שץ: מש או למשתמשת אין תחושה שמישהו יעזור לה כשהיא נפגעת ובעלי הכוח ולעיתים גם נבחרי ציבור מעדיפים את המצב הקיים שבו הם יכולים לנצל את תרבות הרשת הפסולה בשביל לקדם את עצמם על חשבון רגולציה וחקיקה שדורשת מחברות הטכנולוגיה לשמור עלינו המשתמשים, אז המצב הוא שאין מרחב רשת בטוח לאף אחד ולאף אחת.
רם שפע: תודה רבה, מאוד משמעותי באמת מבחינתי, נתת זווית אנחנו לא נגענו בה כמעט וגם אני לא יודי עד כמה באמת כמו שאתה אומר המדינה נותנת מענה ואנחנו כמחוקקים בכלל כל התופעות ברשת הם מרחיבות מאוד את האזורים האפורים שבין המחוקק ליכולת שלו באמת לייצר שינויים, התמודדנו עם השאלות של פוליטיקאים שהשתמשו בזה באמת מאוד שלילי, רחב ובוטה וגם אחרי המון מחקרים, לא קל להפסיק את התופעה הזאת, אז אתם עושים עבודה מאוד חשובה, אבל זה באמת עוד טיפה בים ביחס להיקף התופעה, נראה לי שזה ברור לכולנו, אבל - - -
אחיה שץ: בקשר לשיח, באמת לקדם את זה ברמה הלאומית וברמה הרחבה יותר ואני בטוח שהדבר הזה יעזור לכל התחום המאוד חשוב של פגיעה בנשים וגברים ברשת על רקע אלימות מינית.
רם שפע: אני רוצה לעבור למועצת התלמידים והנוער, נמצאת איתנו בזום טליה פרץ את איתנו?
טליה פרץ: שלום, קוראים לי טליה פרץ, אני נציגת מועצת התלמידים והנוער הארצית.
טליה פרץ: מסכימה עם כל מה שאמרתם ואני רוצה להגיד ככה שאני הצעקה של הנוער, אנחנו כאן להגיד - - -
רם שפע: את יכולה בבקשה להוריד את המסכה בזמן שאת מדברת?
טליה פרץ: עכשיו שומעים אותי יותר טוב?
רם שפע: אנחנו רואים שאת ברכבת, ברור לנו שאת ממש בדיוק עכשיו בדרך לשיעור ובכל זאת נשמח שתדברי בלי המסכה.
טליה פרץ: אני כאן, כדי להגיד כולם שאנחנו חייבים להתעורר, זה לא הגיוני המצב שאנחנו נמצאים בו, אני יכולה לגלול באינסטגרם ברשתות החברתיות בטיקטוק לראות מישהי שמעלה לעצמה תמונה עם בגד ים ולראות את התגובות המזעזעות שהיא מקבלת, התגובות המטרידות, התגובות שאנשים לועגים, מה היא עוברת בחיי היום יום שלה?
טליה פרץ: אני הבית ספר שלי, החברים שלי, הסביבה שלי, כולם חווים את זה היום, המצב נהיה נורמטיבי, תמידי, אף אחד לא מתייחס לדברים שאנחנו באמת חווים.
טליה פרץ: אנשים וגם הנוער שלנו מנצלים את המעמד שלהם, היד שלהם קלה על המקלדת כשבא להם.
טליה פרץ: אני נערה בת 15 מקבלת וגם קיבלתי בעבר הודעות שלי נגעו בנקודה מאוד לא נעימה, אני חווה את זה ולי לא נעים, הדברים האלה, אנשים לא מבינים שמה שהם עושים, הורסים חיים שלמים, או נשארים איתנו צלקות וטראומות, דברים אי אפשר לעבור עליהם בשתיקה, ופה אנחנו נכנסים וקוראים לכם לבוא ולקחת איתנו שיתוף פעולה, הבית ספר שלנו, הבית שהשני שלנו, הדבר שאנחנו נמצאים בו רוב שעות היום, לא נותן לנו את הכלים שאנחנו צריכים.
טליה פרץ: ברגע שפונים אלי, לא לכולם יש בית תמיד מאחורי הנער אין תמיד בית שבא ואומר להם מה לעשות, או להגיד להם אם מישהו פונה אז חוסמים, מדווחים, תבואו תשתפו יש מה לעשות, לא לכולם יש את זה והבית ספר צריך לתת לנו את הכלים, חוץ מיום שנמצא פעם בשנה שזה יום הגנת הפרטיות שעושים יותר ביסודי ולפעמים גם בתיכונים, לא עושים שוב דבר.
טליה פרץ: יועצות, אין כבר קשר חודשי שאנחנו עוברים איתה, יש תיכונים שאנשים לא יודעים, בתלמידים לא יודעים איך היועצות שלהם נראות, בחיים לא עברו איתה שיחה, אולי בסוף שנה מתי שיש לחץ.
טליה פרץ: אנחנו קוראים לכם שאנחנו חייבים להתעורר ולעשות עם זה משהו.
טליה פרץ: תיקים נסגרים על בסיס יומיומי כל פעם כל פעם, אנחנו חייבים לעצור את זה ולהתעורר כמו שגם תמי אמרה אנחנו לוקחים איתם חלק ב-105, אנחנו קוראים לכם לקחת איתנו חלק ולעזור לנו כי המצב הזה לא הגיוני ואי אפשר להמשיך אתו ככה, תודה רבה.
רם שפע: תודה רבה, צודקת בכל אות, אין לי מה להגיד חוץ מזה שיש לנו אחריות שהמציאות תהיה טובה יותר בפעם הבאה שתצטרפי אלינו בזום.
רם שפע: אני יודע שיש עוד כמה שרצו לדבר ואני מתנצל שאנחנו צריכים לסיים, אחרונת הדוברים תהיה שיר בן עמי מהפרקליטות, את איתנו?
רם שפע: בבקשה התייחסות קצרה ואנחנו צריכים לסיים.
רם שפע: שיר אנחנו לא שומעים אותך והבעיה לא אצלנו.
רם שפע: אוקי מה שנעשה, אני רגע אסכם, ותנסי, מקסימום תנסי להתפרץ, ותסדרו את זה, ואני אתן לך את זכות הדיבור.
רם שפע: קודם כל גם אני צריך להתאושש ובעוד חצי שעה יש לנו עוד דיון לא פחות מורכב, קודם כל באמת אני רוצה להודות לפני משרדי הממשלה, לכל ארגוני החברה האזרחית שעושים ועושות עבודה נפלאה ומוכיחות איזה משמעות יש לחברה אזרחית חזקה, לארגונים לעמותות שגורמים ומציפים את התופעות הכי קשות שיש לנו בחברה הישראלית, בעיקר בנושא הזה של אלימות מינית כלפי קטינים וקטינות שראינו פה ואת כל התופעה המאוד רחבה ברשת, אז באמת תודה לכם שאתם פה איתנו, גם המרכז לנפגעי תקיפה מינית והלובי ולמועצה לשלום הילד ולעוד המון ארגונים וגם תודה לך נאוה נציגת המשרד לביטחון פנים, אבל הרבה נציגי משרדי ממשלה שנראה שיש מודעות מאוד גדולה לנושא, אני לא יכול להגיד שאין הרבה מה לעשות, אבל יש דיונים שאני מקיים פה בוועדה הקודמת שהייתי פה כיו"ר וועדת החינוך שהרגשתי שאין מודעות לתופעות שאנחנו מעלים, ופה אני מודה שככה הרגשתי שהקשב הוא גדול וגם ניסיון להתעמק.
רם שפע: התמקדנו מאוד היום בתופעה של קטינים וקטינות והמון בקרב בני נוער זה גם חלק ניכר מהמענה שהמדינה נותנת, אבל צריך להגיד אנחנו יודעים שזה חוצה גילאים, איילת הודיתי גם לך אבל פספסת את זה ואין שידור חוזר.
רם שפע: אבל התופעה היא רב גילאית, אנחנו יודעים את זה וזה מאוד משמעותי שנמצא את הפתרון גם לזה, הייתה פה מקודם גם יעל סיני שהתייחסה לזה שהמשרד לביטחון פנים, וזאת בשורה משמעותית רוצה לקדם את הרחבת המענה של 105 גם לבגירים, הלוואי וזה יקרה כי זה ממש דרמטי.
רם שפע: ברמה אישית אני ככה עסוק בזה לאורך כל הדיון מה הדבר הבא שאני צריך לעשות כדי לקדם?
רם שפע: והכי קל זה תמיד להגיד שאני אקדם הצעת חוק ויש לי כמה רעיונות, אבל אני מבטיח ביחד עם אביגיל מהצוות שלי שצריך להגיד הכינה פה את הדיונים המורכבים הללו וישר כוח על זה, לחשוב באמת מה הכלי הכי נכון, לפעמים שינוי בתוך חוזר מנכ"ל יותר אפקטיבי מחקיקה, או כל מיני שולחנות בין המשרדים כדי לוודא שיש סנכרון בטיפול, אז לוקח על עצי להבין מה הדבר הכי מדויק לעשות ולהתעסק בזה.
רם שפע: ענבר תודה על הנוכחות, אם את רוצה להגיד משפט לסיום אז בבקשה, אם מישהי מכן רוצה להגיד עוד משהו שפספסתן אז גם.
ענבר בזק: קודם כל אם אתה מוביל משהו אני אשמח להצטרף, אני רשמתי לי כן נקודות שאני אשמח שיהיו כתובות בפרוטוקול, רשמתי כנושא של חינוך, אני הבנתי מה אמרת על המגבלה שאנחנו נקבע תכנים למשרד החינוך, אז כן לפחות נושא אחד שעלה, כבר לא זוכרת מי מרוב הדיונים, הנושא של לתת כלים לאנשי רפואה, לצוותי הוראה ולהורים שיזהו את סימני המצוקה, שיכירו את 105, שיידעו להפנות, אז אני לא יודעת בדיוק דרך איזה גוף דרך איזה מקום, אני כן חושבת שזה אחד הסיכומים שצריכים לצאת מהוועדה.
ענבר בזק: הנושא שדיברתי עליו של להודיע ולעודד את ההורים להגיש תביעות אזרחיות שיידעו שזכותם כדי לייצר את ההרתעה הזאת, ואני חוזרת ומבקשת שנגדיר יעדים ברורים ליחידת 105, וגם שיבואו וידווחו לוועדה, לא מהמקום שאנחנו רוצים לפקח עליכם, כי כשיש לכם נקודה ביומן על דיווח, אם היעדים שלנו אני חושבת שזה גם נותן - - -
רם שפע: זה גם בסדר שנפקח עליהם.
ענבר בזק: אני אומרת שמטעם הוועדה, אני אומרת את זה לא מפיקוח כי אני לא חושבת שהם עושים עבודה לא טובה, אני חושבת שהם עושים עבודה מעולה, אני בנאדם שבאה מעולם העסקי, מאוד מאמינה ביעדים, בדיווח, בבדיקה עצמית ולעודד אתכם לאסוף נתונים ולבוא לדווח לנו אני חושבת שזה גם יעזור מאוד לכם.
ענבר בזק: דרך אגב, וזה גם יעזור לנו לבקש תקציבים, אם רואים שיש פה גוף שעובד ועומד ביעדים, עכשיו אנחנו רוצים לעלות למבוגרים, יותר קל לבקש עוד תקציב.
ענבר בזק: תודה על הדיון החשוב הזה.
רם שפע: מחזק, מישהו רוצה עוד להוסיף?
רם שפע: בסדר, תודה רבה לכולם אני נועל את הישיבה ומי שרוצה אנחנו בעוד 26 דקות נפגשים פה לדיון אחר.
רם שפע: במסגרת ציון יום המאבק לאלימות מיני, שיזם חברי חבר הכנסת מוסי רז, אז יישר כוח גם לו, אמרתי גם מקודם ואני אגיד אומר גם עכשיו, השותפות העמוקה והמעורבות האדירה של ארגוני החברה האזרחית ביום הזה בכלל בהצפת התופעה של האלימות המינית בכל היבטיה ושלל גווניה שאנחנו גם עוסקים היום בהרבה וועדות וזה הרבה אודות לחברה האזרחית, לעמותות, לארגונים שעושים עבודה מדהימה, אני יודע כי יצא לי להתעסק בזה די הרבה בשנים האחרונות גם לפני שהייתי פה, אז צריך להגיד את זה.
רם שפע: אנחנו עכשיו ספציפית נתמקד בתופעה של חומרים פסיכו-אקטיביים של סמי אונס של ההיקף של התופעה, של הטיפול או של אתגרי האיתור, המון דברים שאני בטוח רוב מוחלט של הדוברים והדוברות יידעו להרחיב על זה טוב ממני.
רם שפע: אני שמח שיש לנו הזדמנות, גם בדיון הקודם שעסק באלימות מינית ברשת, לנסות לפתוח צוהר על תחומים שלא כל הזמן עוסקים בהם, למרות שהפגיעות גם בקטינים וקטינות וגם בבגירים הן אדירות, תופעה רחבה וגם שהמדינה וראינו את זה מקודם בשיח על מוקד 105, מנסה לתת מענים ולתת פתרונות, ההיקפים כל כך גדולים שאנחנו כל הזמן חייבים ליצור עוד פתרונות, גם אנחנו כמחוקקים וגם הממשלה ומשרדי הממשלה, לראות איזה מענים הם נותנים, מתחושת ביטחון של נפגעות ונפגעים דרך הסברה ומערכת החינוך, עולם שלם שאנחנו עוד לא הצלחנו לתת את המענים המיטביים לפחות באופן שבו אני רואה את זה.
רם שפע: אז יש המון אנשים שרוצים לדבר, אז אני אומר מראש, גם אני אשתדל להמעיט בהתפרצויות ביניים כאלה, לא מתחייב שלא יהיו בכלל, אבל אני אמעיט, וגם אני מבקש מכם להיות יחסית ממוקדים כדי שנצליח לתת לכמה שיותר לדבר, שהקולגות שלכם ידברו.
רם שפע: אנחנו נתחיל בשתי עדויות אישיות ואני אגיד לפני זה, מעבר להתייחסות הערכית והרגישות כלפי עדויות, גם ברמה הפורמאלית אני אקריא רגע את מה שאני מחויב לו פה בתקנון, הוועדה קובעת לפי סעיף 10 ד' 1 ג' לתקנון הכנסת שהשמות של כל מי ביקש ו/או יבקש גם בהמשך לכסות את השם שלו כדי שלא ייגרם לו או לזולתו נזק יהיו חסויים ולא יירשמו בפרוטוקול.
רם שפע: אם מדובר על קטינים או חסרי ישע זה לפי סעיף 120 1 ד' לתקנון, אני מקריא את זה מכיוון זאת החובה, אני אומר במילים שאם יש מישהו שיעיד או מישהו אחר כך, שירצה שנשנה את ההתייחסות שלו כלפיו, כלפיה בפרוטוקול, אז בבקשה אפשר להגיד לי גם במהלך הדיון וגם לאחריו, ואנחנו כמובן ברגישות המקסימאלית לזה.
רם שפע: אני אתחיל עם ליאור קולטון, בבקשה.
ליאור קולטון: אז קוראים לי ליאור קולטון האמת אבל שאני מזדהה בשם קול, אני משתייך לקהילה הבינארית, אני אעשה לזה קצת הקדמה, כי זה קשור גם לעדות שלי.