GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומי ירוחם: מעבר לזה, כן הייתי משתמש בסיירת הורים שנמצאים בישובים השונים.
שלומי ירוחם: אנחנו ערים מה שקורה בתקופת הקורונה.
שלומי ירוחם: הנוער שלנו נמצא כל יום בערב מחוץ לבית ומאת
שלומי ירוחם: גר את עצמו בתופעות שליליות כאלה ואחרות.
שלומי ירוחם: לכן האיתור והניטור של הדברים יכול להקל ולסייע לכולם.
שלומי ירוחם: באמת חשוב ששיתוף הפעולה הזה יעבוד כמו מכונה משומנת, כך אני קורא לזה, והתשומות וההתגייסות של כולם תיתן לנו להבין בסופו של דבר שהתופעה גדולה יותר מכפי שאנחנו חושבים.
שלומי ירוחם: יש גם קטינים שמשתתפים במסיבות האלה.
שלומי ירוחם: אנחנו, ההורים, הנהגת ההורים הארצית, נתגייס לסייע לפעולות לכל הרשויות שצריכות אותנו, אם זה בהסברה ואם זה בחינוך.
שלומי ירוחם: נסביר את המהות ואת ההשלכות ונימנע מנשירת תלמידים מבתי הספר, שגם זה דבר שצריך להילקח בחשבון.
מיכל וונש: בהחלט, מאוד חשוב.
מיכל וונש: אני יודעת מתוך המחויבות של המשרד לחיזוק וקידום קהילתי שהפוקוס על קהילה בטוחה הוא כל כך משמעותי.
מיכל וונש: צוותי העבודה האלה יעשו את עבודתם ואני מקווה שקולכם יישמע גם במהלך העבודה של צוותי העבודה הרלוונטיים, אבל בטח ובטח לכשיוגשו מסקנות כל אחד מצוותי הוועדה ובאופן כללי של השולחן העגול, אני בטוחה שתימצא הדרך הנכונה להשתמש בכלי האדיר הזה שהוא סיירות ההורים שהן מאוד מאוד חשובות.
מיכל וונש: אני בטוחה שהמשרד לחיזוק וקידום קהילתי מחויב לכך גם הוא ובטח גם כל שאר הגורמים מזהים את שיתוף הפעולה החשוב הזה ביחד עם הנהגת ההורים הארצית.
מיכל וונש: משרד החינוך, קרן רוט איטח.
מיכל וונש: האם יש לך משהו להוסיף מכיוון משרד החינוך לגבי המסקנות ממפגש השולחן העגול הראשוני, לגבי צוותי העבודה, משהו שכדאי שהוועדה תדע לעקוב אחריו מכיוון משרד החינוך?
מיכל וונש: אולי עוד מעט נשמע את התלמידים, אבל האם בכל זאת יש דרך בתקופת החירום הזאת שמשרד החינוך לעת עתה יכול לסייע בהנגשת מידע, גם אם זה עדיין לא משהו הוליסטי ושלם.
קרן רוט איטח: אני אציין שבוודאי שאנחנו שותפים לוועדה הבין-משרדית שמוביל המשרד לקידום חברתי ואני שותפה לשני צוותים, גם בקטע של הסברה וגם בחלק של הכשרת צוותים.
קרן רוט איטח: חשוב להביא את האימפוט שלנו ואת הידע שהצטבר בוועדה כדי שנוכל לתרגם ולהביא בחזרה לתוך מערכת החינוך.
קרן רוט איטח: כמו שציינת אנחנו בתקופה המאוד מאוד מיוחדת ומורכבת.
קרן רוט איטח: אנחנו מאוד עסוקים באיתור תלמידים, באיתור ילדים.
קרן רוט איטח: צריך לקחת בחשבון שהלמידה מרחוק, וזה שאנחנו לא רואים את הילדים, מקשה על היכולת שלנו לזהות ולאתר את כל הילדים.
קרן רוט איטח: אנחנו עושים מאמצים רבים בעניין הזה.
קרן רוט איטח: בצד זה אנחנו גם עושים מאמצים בעבודה עם ילדים על כישורי התמודדות וכישורי חוסן, שזה הדבר הכי מאתגר בעת הזו.
קרן רוט איטח: בתוך זה, מבחינתנו מסיבות הטבע הן כמו כל התכנסות חברתית אחרת שדורשת מבני הנוער מיומנויות להתנהגות במצבי סיכון, התנהגות בסיטואציה חברתית ועל זה אנחנו נותנים את הדעת ונמשיך לתת את הדעת בוודאי ככל שנתקדם בלמידה ובתובנות מעבודת הוועדה.
מיכל וונש: אני רק אומר שיש גם מעין הזדמנות בתקופה הזאת – כל עוד כולם ב-זום – להנגיש עוד כלים נוספים אפילו רק לדעת מה לעשות ואיך לזהות.
מיכל וונש: אני בטוחה שזה כבר נעשה בצורה כללית יותר לגבי התנהגויות מסוכנות, אבל היות ואנחנו יודעים שמספר מסיבות הטבע הולך וגדל, והן נעשות בצורה – לא רוצה לקרוא לה פיראטית – אבל בגלל שהסיכוי לחוקיותן הולך וקטן לאור מגבלות הקורונה, בעצם אתם אמצעי מאוד חשוב להגיע לכל בני הנוער ולא רק למי שבסיכון או מועד וכולי.
קרן רוט איטח: צריך גם להבין שאין לנו נתונים על מספר בני הנוער שמשתתפים במסיבות האלה.
קרן רוט איטח: בסופו של דבר המסיבות האלה הן ברובן מכוונות ומשתתפים בהן.
קרן רוט איטח: אנחנו יודעים שבשנים האחרונות יש יותר בני נוער שמשתתפים אבל אלה בעיקר צעירים שמשתתפים שם.
קרן רוט איטח: יש כאן תמיד את הדילמה של מה, אבל כן אנחנו מתייחסים להתכנסויות חברתיות ולמסיבות.
קרן רוט איטח: מבחינתנו מסיבה היא מסיבה היא מסיבה, אם היא בטבע או בצימר או בבית של אחד הילדים.
קרן רוט איטח: בהחלט אנחנו נמשיך להסביר את המודעות ואת הידע.
קרן רוט איטח: יש כאן אתגר בלתי נגמר.
מיכל וונש: לאיזה גילים בעצם מנגישים את הידע הזה?
מיכל וונש: אני רואה שרוב המשתתפים במסיבות הללו, מהנתונים, מגיל 16 עד 60.
מיכל וונש: כאן דיברנו על טווח מאוד גדול, אבל לאיזה גילים מצליחים להגיע עם התכנים הללו?
קרן רוט איטח: אנחנו מתאימים את התכנים שלנו לגילים.
קרן רוט איטח: יש תכנים שאנחנו מתאימים לחטיבה העליונה שאלה כיתות י', י"א ו-י"ב, וכאן מדובר במסיבות בצימרים, כל מיני התכנסויות שיכולות להביא להתנהגויות סיכון, ויש תכנים אחרים שאנחנו מתאימים, כי גם תלמידים בחטיבות הביניים, אם אלה לא מסיבות טבע, יש מסיבות אחרות שמתכנסים בהן, אם אלה פארקים או בשכונות.
קרן רוט איטח: גם לזה אנחנו נותנים את המענים כי מבחינתנו התכנסות היא התכנסות והיא מזמנת מצב סיכון של שתיית אלכוהול, מעורבות באלימות, של שימוש בסמים, ואנחנו צריכים לתת לילדים את הכלים לעשות את הבחירות הנכונות וגם כאשר מתעוררת בעיה, מה כדאי לעשות ואיך כדאי לפעול.
מיכל וונש: נמצא אתנו אהרון שבי ממשרד העבודה והרווחה.
מיכל וונש: אם יש לך משהו להוסיף גם על עבודת השולחן העגול ועל הצוותים השונים.
אהרון שבי: בעיקרו של דבר אני רוצה להזכיר שהמערכת כמעט היחידה שאמורה לתת ונותנת במידה מסוימת טיפול לצעירים, לנוער ואחרים שמשתתפים במסיבות האלה, זה שירות הטיפול בהתמכרויות במשרד הרווחה נכון לעכשיו.
אהרון שבי: אני אציין שאנחנו כרגע אוספים נתונים אודות האוכלוסייה שהשתתפה לאורך השנה במסיבות הטבע הללו וזה ייתן איזשהו אימפקט למה שקורה.
אהרון שבי: אני רוצה להזכיר שעל פניו באמת המעורבות הפרקטית במסיבות האלה בכל מה שקשור למניעה, הסברה, איזשהו סיוע ראשוני, התחלה על ידי עלם.
אהרון שבי: סופו של דבר עשינו איזושהי חבירה באמצעות קרן החינוך, הפעלת כוח אדם שהיה במסיבות הללו ופעל לאורך זמן ומהבחינה הזאת היה איזשהו חיבור כזה או אחר.
אהרון שבי: ככלל, השאלה מכאן והלאה, איך תיראה הסוגיה הזאת.
אהרון שבי: נציין שאנחנו שותפים גם במדיניות סטנדרטים ומניעה בתוך ההקשר הזה אבל התוצאה בסופו של דבר שנוגעת איך בעצם תהיה איזושהי פעולה שהיא פסיכו-סוציאלית על ידי מישהו, על ידי צוותים בתוך המסיבות עצמן, והפניה ליחידות משרד הרווחה, שהן בעצם נותנות את המענה ההמשכי בעניין הזה, היא איזושהי סוגיה מעשית שצריך להתייחס אליה בהמשך.
אהרון שבי: זה בעיקרו של דבר בחיבור יחד עם צוותי הורים או אחרים אבל החלק הזה הוא חלק שחסר ברגע זה, אולי פעולה ספורדית שעדיין עלם עושים אותה, אבל זה לא קיים.
אהרון שבי: הדבר השני הוא באמת המענה שאמור להינתן במערכת הנוכחית.
אהרון שבי: אלה יחידות הנוער ויחידות הצעירים והמבוגרים שקיימים במשרד הרווחה וברגע זה נותנים את המענה לאוכלוסייה.
אהרון שבי: אם מישהו שואל מה קורה עם האוכלוסייה הזאת, זה נמצא בתוך המתחמים שלנו.
אהרון שבי: עם הפנים קדימה, לאחר הסיכום של עבודת הצוות, צריך יהיה לראות מה הפרקטיקה שתצא גם ברמת ההסברה והמניעה וגם ברמה של ההתערות קצרת המועד אפרופו מזעור נזקים שהוזכר כאן, מי בעצם עושה את הפעולה הזאת בתוך מסיבות הטבע, בהמשך לפעילות של מסיבות הטבע וזה על פניו נעשה כעת על ידי משרד הרווחה, אבל זה חסר במובן הזה.
אהרון שבי: איזושהי הסתכלות כוללת בעניין הזה.
אהרון שבי: אני חושב שהנתונים שיהיו, שהם לא יהיו מלאים כי מדובר על צעירים שבעיקרו של דבר בהמשך למסיבות הטבע או בהמשך לשימוש כזה או אחר, הם נכנסו לאיזשהו מסלול של התמכרות והגיעו ליחידות הרווחה וכיום מטופלים שם.
אהרון שבי: אנחנו נדע לגבי האוכלוסייה הזאת.
אהרון שבי: מה קורה עם אוכלוסייה אחרת שלא הגיעה למערכת או שלא הופנתה או שלא אותרה?
אהרון שבי: זה סיפור אחר שצריך לראות איזה מיפוי יכול לתת מענה בהקשר הזה.
אהרון שבי: אני רוצה לומר שהפנים צריכות להיות פנים של פרקטיקה, של מעשיות, של מעבר לעבודת הצוותים, מה בעצם קורה מבחינת העשייה הפסיכו-סוציאלית, הרפואית והאחרת במסיבות עצמן, מה קורה מבחינת ההתערבות עם האוכלוסייה בשלב השני בעניין הזה והאם בעצם אחרי כל מה שנעשה כאן הפחתנו, צמצמנו, שיפרנו את המענים לאוכלוסייה הצעירה הזאת שנמצאת במצב סיכון תמידי.
מיכל וונש: באמת הנושא הזה של התכלול שהוא חיוני גם בהקשר הזה ובהנחה שבאמת ייאסף מידע ונתונים מתוקפים ומתעדכנים, בעיניי זה כלי עבודה אדיר שאם הוא יונגש בצורה נכונה אליכם וכמובן אל כל שאר הגורמים הרלוונטיים, יש אפשרות להגיע למניעה ולא להגיע עד להתמכרויות, לשלב שבו ברור שהטיפול הוא במשרד העבודה והרווחה.
מיכל וונש: אני חושבת שכאן המטרה היא באמת לייצר מנגנונים מתכללים כל הזמן על איזשהו רצף.
מיכל וונש: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח במשימה הזאת בצורה שהיא לא תהיה חד פעמית, העבודה המשותפת.
אהרון שבי: צריך לציין שההגדרה שלנו לאוכלוסייה שנמצאת על רצף ההתמכרות ולכן אנשים מגיעים – צעירים ובני נוער – ברמות שונות של מצבי סיכוי והתמכרות.
אהרון שבי: לכן גם מתוך הנתונים האלה יהיה אפשר להבין.
אהרון שבי: אנחנו לא מדברים רק על אוכלוסייה כרונית עם סמים כבדים.
אהרון שבי: יש אוכלוסיות מגוונות שהשתתפו במסיבות טבע ומהבחינה הזאת אפשר לאפיין אותן בהקשר הזה.
אהרון שבי: שוב, אנחנו פועלים מכיוון אחד בהקשר הזה של איסוף נתונים וזה איסוף של אוכלוסייה מטופלת.
אהרון שבי: מה קורה עם אוכלוסייה שלא הגיעה והיכן מקבלים את המידע הזה?
אהרון שבי: נכון להיום יש כאן ואיזשהו פער ואיזשהו חלל חסר.
אהרון שבי: אני לא יודע איך פותרים אותו אבל זו סוגיה נוספת כדי להגיע לאוכלוסייה ולתת לה מענה.
מיכל וונש: אני מקווה שאחד המנגנונים להגיע דווקא יכול לבוא כתוצאה מהעבודה המשותפת שלכם, אבל נמתין לראות את תוצאות מסקנות הצוותים השונים.
מיכל וונש: יחיאל מגנוס, מגנוס איתור חילוץ והצלה.
מיכל וונש: מהפרספקטיבה שלך דברים.
יחיאל מגנוס: אני קודם כל רוצה להצטרף לברכות של שון על כך שהוועדה עוקבת אחרי הדיון הקודם וזה חידוש יפה.
יחיאל מגנוס: אני רוצה לומר משהו שאני מקווה שאני לא אעלה אנשים נגדי.
יחיאל מגנוס: יש רשות ממלכתית, הרשות למניעת סמים, אלכוהול ואלימות.
יחיאל מגנוס: בעבר נוסדה מתוך כוונה לאגד את כל הגורמטים השונים ולהביא אותם לפעולה מרוכזת בתחום הכול כך משמעותי של תרבות הסמים.
יחיאל מגנוס: לאט לאט הגוף הזה שהיה רשות עצמאית הפך אגף במשרד לביטחון פנים ועכשיו הוא עבר למשרד חדש נוסף.
יחיאל מגנוס: אני רואה איזה שהם חילופי תפקידים בין הוועדה לבין הרשות הזאת, זה די מצער אותי כי הייתי מצפה שהרשות עם היכולות שלה, עם הניסיון שלה, עם הידע המצטבר וההנהגה הראויה שיש לה תוביל את המהלך הציבורי הזה.
יחיאל מגנוס: בתוך הגופים הרבים שאני מבחין ברצון העז שלהם לסייע ולעזור, והם באמת באים ביחד לאותו שולחן עגול ומנסים לעזור, חסר לי הגוף המרכזי שהוא הייצוג של הצעירים עצמם.
יחיאל מגנוס: בעבר הצעתי, ואני מציע שוב, לעשות מועצה לצעירים עצמם שהם ידברו בינם לבין עצמם ואנחנו נפיח רוח בשיח ציבורי של הדור הצעיר כדי לנסות להביא למודעות גבוהה ולמזער את העניין הזה.
יחיאל מגנוס: בתוך שיח כזה, לא חשוב מה שאומרים אלא עצם קיום השיח הוא מודעות גבוהה.
יחיאל מגנוס: מודעות גבוהה, כמו שהזכיר שון, זה מזעור נזקים.
יחיאל מגנוס: במסגרת מזעור נזקים, אני מצפה שיצאו כללים ברורים שיופצו וינחו את הצעירים שנוטלים חלק במסיבות השונות – כפי שאמרה קרן ממשרד החינוך – שידעו מתי צריך להתערב, מתי חבר צריך עזרה, מתי שוברים את הכלים כי מתוך ערכים טובים של הדור הצעיר לא להדאיג, לא לפגוע בעתידו ומכל מיני סיבות אני רואה השתהות ארוכה מאוד במתן סיוע למי שצריך.
יחיאל מגנוס: העניין הזה של השלכת האחריות על הגוף היחיד שהוא פעיל מאוד, שזאת המשטרה וצריך לברך על כל פעולה שהיא עושה, ואני רואה שהיא עושה פעולות משמעותיות ביותר, אבל אנחנו לא רוצים לדחוק את המסיבות האלה למקומות נסתרים ולמנוע את הכרזתם.
יחיאל מגנוס: להפך, אני הייתי מצפה שנעשה הכול כדי שיהיו כללים ברורים לקיומן של המסיבות האלה, לאישורן ולקיומן תחת פיקוח.
יחיאל מגנוס: כך נמנע את הסתרת המסיבות ואת הסיכון של כל מי שנוטל חלק בהן, זאת אומרת, אנחנו חייבים להגיע לרשימה מסודרת שכל מארגן מסיבות כזה יצטרך לעמוד בה ושיוכל להיות לו פשוט וקל לקבל את ההיתרים.
יחיאל מגנוס: אני מדבר על אמבולנסים, על רופא.
יחיאל מגנוס: כמובן צריך לשלב את כל הגורמים הציבוריים, את ההורים, את האוהל הלבן, את כל יתר הגורמים הפנטסטיים שהקמנו כאן במהלך השנים ויודעים לעשות עבודה מצוינת.
יחיאל מגנוס: המשטרה היא גוף פעיל אבל אנחנו לא יכולים להיות תלויים במשטרה.
יחיאל מגנוס: אנחנו יכולים לתת לה את הסיוע הגדול והסיוע הזה יבוא רק בעזרת גיוס כללי.
יחיאל מגנוס: אני מודה לכם מאוד ואני שמח מאוד שאתם מתעסקים בזה בצורה רצינית.
יחיאל מגנוס: אני מקווה שיהיה לזה הד ציבורי כי תזכרו, אנחנו בתוך תחום תרבותי.
יחיאל מגנוס: סמים הם תרבות, זה מלווה את המין האנושי משחר המין האנושי, לא היה מין אנושי בלי סמים, אין וגם לא יהיה.
יחיאל מגנוס: השאלה היא איך אנחנו מטפלים בזה ומטפלים בזה רק בהקניית מידע ומודעות גבוהה.
יחיאל מגנוס: כל יתר השיטות של המניעה, האיסור וכולי, הביאו אותנו בדיוק למצב בו אנחנו נמצאים.
יחיאל מגנוס: לחזור שנית ולפסוע במרץ על אותם נתיבים בהם הלכנו במשך 70 שנים, לא ישנו את התוצאה.
יחיאל מגנוס: אנחנו חייבים לשנות את הגישה שלנו ואני באמת רואה שינויים שמתרחשים בציבור בהתייחסות לעניין, אם זה לגליזציה וכך הלאה.
יחיאל מגנוס: לגליזציה בעיניי כמו שאתם יודעים היא חיובית, בתנאי אחד בלבד, שאנחנו נוכל לגדר את השימוש בסמים באופן נבון ובשיתוף פעולה של כולם.
יחיאל מגנוס: תודה רבה לכם.
מיכל וונש: אני מעריכה מאוד מאוד גם את הסיפה של דבריך ואני אומר שבאמת הוועדה הזאת היא הוועדה להתמודדות.
מיכל וונש: היא לא ועדה למלחמה ולא למאבק אלא מאבק להתמודדות עם המציאות כפי שהיא ואין לנו את הפריבילגיה לדחוק לפינה אף אחד מהנושאים שעולים לדיון בוועדה.
מיכל וונש: אני מסכימה אתך שזה חייב להיעשות בצורה הוליסטית, מתכללת ואחראית.
מיכל וונש: בסופו של דבר שני ה-ח' – ח' אחד לחוק ו-ח' אחד לחינוך – בהקשר הזה החינוך מאוד מאוד חשוב והוא חייב ללוות גם את החוק.
מיכל וונש: שלוש אמירות.
מיכל וונש: הראשונה, לגבי ההכרח להתעסק בדרישות, מבחינתי זאת המטרה של עצם הדיון הזה, דיון המעקב, ואני מקווה גם של תוצרי צוותי החשיבה.
מיכל וונש: האמירה השנייה היא אמירה יותר כללית לגבי הרשות.
מיכל וונש: אני חושבת שבסופו של דבר הדבר הנכון הוא שתהיה רשות מתכללת שמלווה את הנושא הזה מתחילתו ועד סופו.
מיכל וונש: אדרבה, ככל שאנחנו מתקדמים בנושא ההתמודדות עם הנושאים הללו ואתגריו, חייבת להיות רשות שמלווה בצורה מתכללת ואני לא יודעת היכן לקרוא לה והיכן לשים אותה, אבל זה לא העניין אלא התכלול שהוא חיוני והכרחי.
מיכל וונש: מה שהיה בעבר, בהחלט משמש מודל.
מיכל וונש: האמירה השלישית היא לגבי קולם של בני הנוער.
מיכל וונש: אנחנו נשמע מדביר, יושב ראש מועצת התלמידים מחוז התיישבותי.
יחיאל מגנוס: ברשותך, עוד מילה אחת.
יחיאל מגנוס: הרשות חייבת לחזור למתכונתה כרשות עצמאית ולא נתונה לגחמות פוליטיות.
יחיאל מגנוס: הסידור הנוכחי הוא סידור נחמד מאוד שכולנו יודעים הוא עומד על כרעי תרנגולת ויכול להשתנות מחר בבוקר.
יחיאל מגנוס: אנחנו רוצים רשות עצמאית ואיתנה בנושא רציני.
יחיאל מגנוס: הייתי מצפה שהוועדה וכל העוסקים בנושא יתמכו בהקמת הרשות מחדש, לא פילוגה ושילוחה למשרד אחר.
יחיאל מגנוס: זה לא מביא ליכולת של הרשות לתפקד.
יחיאל מגנוס: אני מצפה שהרשות שהיא ראויה וטובה מאוד תתפקד כמו שצריך ושהוועדה תעשה כדי להחזיר את הרשות לעצמאות.
מיכל וונש: אני בהחלט מקבלת את הדברים.
מיכל וונש: אני אומר שחשוב שהיא תחזור לעצמאות גם מסיבות של מהות, גם מסיבות של נראות וגם מסיבות של תקציב.
מיכל וונש: זה צריך להיות מתועדף בצורה כזאת שהרשות יכולה לפעול עצמאית ולא נתונה לקיומה או אי קיומה של ועדה כזו או אחרת.
מיכל וונש: לא נוכל לדון בזה כאן אבל בהחלט אני מקבלת את קריאתך הזאת.
מיכל וונש: נמצא אתנו דביר שיביא את קולם של התלמידות והתלמידים שאני חושבת שחשוב מאוד שהם יהיו חלק מהשיח.
דביר בן זאב: אני לא אחזור על דברים שנאמרו.
דביר בן זאב: אני כמובן מברך על הדיון.
דביר בן זאב: נושא חשוב.
דביר בן זאב: אני אומר בפתח דבריי שאנחנו נשמח להיות חלק בכל שיתוף פעולה בכל הוועדות.
דביר בן זאב: כמו שקרן אמרה, במסיבות טבע, נכון, בעיקר השתתפות של צעירים ופחות של הנוער אבל זה לא שאנחנו לא איזשהו פלח שקיים שם ולצערי גם בני נוער מגיל 14 משתתפים באותן מסיבות ולכן לדעתי מן הראוי שגם אנחנו נשב באותן ועדות.
דביר בן זאב: כמו שנאמר, המסיבות משמשות כאיזושהי דרך הפצה של חומרים מסוכנים, סמים ואלכוהול, מה שיוצר בעיה כשלעצמו.
דביר בן זאב: יחד עם חוסר ההסתרה, בין אם זה שאין אבטחה רפואית כלשהי או אין איזשהו כוח, אנחנו נמצאים בבעיה מאוד גדולה.
דביר בן זאב: בתקופה הזאת לבני הנוער יש המון זמן עודף והם מחפשים מה לעשות.
דביר בן זאב: אם אנחנו נלך בגישה של נגד המסיבות, אנחנו ניצור הפוך על הפוך.
דביר בן זאב: זו גישה שראינו שהיא לא עובדת עם בני הנוער בכל הקשור להתנהגויות מסוכנות ולכן צריך לייצר אלטרנטיבות.
דביר בן זאב: במקום לנסות לחפש אחרי מסיבות בלתי מפוקחות, לאתר אותן זו משימה שהיא כמעט בלתי אפשרית.
דביר בן זאב: צריך לבוא ולייצר לבני הנוער אלטרנטיבה, צריך לתת להם דברים אחרים שהם יכולים לעשות בשעות הפנאי שלהם, לעודד אותם לאיזושהי תרומה לקהילה כי בסופו של דבר המצב כיום הוא שבני נוער נפגשים כדי להיפגש עם אותם חומרים מסוכנים ולא נפגשים כדי להיות אחד עם השני.
דביר בן זאב: ברגע שאומרים לא, זה לא מועיל.
דביר בן זאב: לכן כמו שנאמר, צריך להתמודד עם אותו סיפור ולייצר אלטרנטיבות במקום לחפש ולרדוף אחרי דברים שהם פשוט התגלגלו.
דביר בן זאב: אני אומר שוב שאנחנו נקראים לכל שיתוף פעולה בנושא.
דביר בן זאב: הצעירים שכיום משתמשים באותן מסיבות טבע, אלה הנוער של האתמול וככל שיקדימו את התרופה למכה, ככל שיקדימו לתת את המענה הראוי, יקדימו לחפש אלטרנטיבות שמהתחלה יסללו את דרכם של בני הנוער לצד של המסיבות המפוקחות כאשר יש אבטחה רפואית, כאשר אנחנו יודעים שמאחורי המפיצים לא עומדים סוחרי סמים, כך באותה נשימה נשפיע שנה-שנתיים קדימה כדי שהצעירים לא ישתמשו באותן מסיבות ולא יפיצו סמים.
מיכל וונש: אני ממש מבקשת – אני גם אומר את זה בסיכום – שתימצא הדרך לכלול את הקול החשוב הזה של בני הנוער גם בצוותי העבודה הנוכחיים.
מיכל וונש: זאת אומרת, באופן כללי אני חושבת שעלינו ולא בלעדינו , גם הקול הזה חשוב, גם הוא מנגיש לנו את האתגרים האמיתיים ואפילו את השפה בה נכון להשתמש מכל הבחינות במניעה, בהסברה, בחלופות, באתגרים האמיתיים, אפילו לגבי המידע והנתונים שרוצים לאסוף.
מיכל וונש: אני חושבת שקולם של בני הנוער חשוב שיישמע ואני אבקש באמת לשקול בכל צוות רלוונטי לכלול אותם.
מיכל וונש: בהמשך למה שאמר חיליק, גם דביר וגם שון, נמצא אתנו עידן מור שיש לו פרספקטיבה מאוד מעניינת, להציע נוהל לאישור מסיבות.
מיכל וונש: נשמע את עידן.
<< אורח >> עידן מור: בוקר טוב.
<< אורח >> עידן מור: אודי ירחיב בהמשך.
<< אורח >> עידן מור: אני רק רציתי להעיר שהגיע הזמן שתקשיבו לחיליק מגנוס.
<< אורח >> עידן מור: הגיע הזמן שתיתנו לו את המושכות ותיתנו לו להוביל את הנושא הזה שהוא כל כך מבין בו ובעל ניסיון.
<< אורח >> עידן מור: הוא יכול לעשות לכם כל כך הרבה קיצורי דרך ולמנוע כל כך הרבה טעויות.
<< אורח >> עידן מור: אני חושב שהגיע הזמן להתקדם בכל כך הרבה מובנים.
<< אורח >> עידן מור: הבסיס של ההתקדמות זאת ההסברה וזאת הסברה בכל המישורים, - גם לבני הנוער אבל גם למשטרה וגם ליחידות הרפואיות.
<< אורח >> עידן מור: שמעתי בתחילת הדיון את נציגת המשטרה או המשרד לביטחון פנים שמספרת על איך משטרה מגיעה וסוגרת מסיבות ונותנת קנסות לאנשים.
<< אורח >> עידן מור: יש כאן כל כך הרבה צורך בהסברה.
<< אורח >> עידן מור: המשטרה לוקחת חלק כל כך גדול בבעיה אבל היא הבעיה עצמה.
<< אורח >> עידן מור: מה שהיא עושה בהתנהגות שלה, בחוסר הידע שלה, בחוסר המקצועיות שלה.
<< אורח >> עידן מור: היא לא מבינה שכשהיא מגיעה לשטח מול מה היא עומדת ומהי צריכה פסיכודלית ואיזה נזק היא גורמת בזמן שהיא מתנפלת על אנשים בטבע ודופקת להם דוחות על מסכות.
מיכל וונש: אני עוצרת אותך.
מיכל וונש: אני מצטטת את חיליק שאני מקווה שהוא חלק מהדיונים של הצוותים השונים.
מיכל וונש: אני עוצרת אותך כדי לומר שגם חיליק אמר, ובצדק, שאי אפשר לשים כאן את הכול על המשטרה.
מיכל וונש: כל המטרה של הדיון הזה – ודווקא רציתי לשמוע ממך או מאודי – ההמלצות שיש לכם לנוהל אישור, מה כן ולא מה לא כיוון שאני חושבת שאתם באים עם הרבה מאוד ניסיון ועם הצעות פרקטיות.
מיכל וונש: אם אתה מעדיף שאודי יתייחס לזה, לנוהל אישור למסיבות שרציתם להציע, אני אשמח לשמוע ושכל הגורמים ישמעו.
<< אורח >> עידן מור: כן.
<< אורח >> עידן מור: אני חושב שאנחנו חייבים להתקדם ולהכיר בדברים כמו שהם, לאפשר כל בדיקה של סמים פסיכדליים במסיבות.
<< אורח >> עידן מור: כמו שחיליק אמר, לגדר את הסצנה הפסיכדלית ולא לרדוף אותה כי ברגע שרודפים אותה, במקום פסטיבל של עשרות אלפים אנשים במקום אחד מסודר, יהיו לנו 1,000 מסיבות מפוזרות ב-1,000 יערות או חופי ים וזה כולל צוותים רפואיים וצוותים עם ניסיון.
מיכל וונש: זאת באמת מטרת הדיון.
מיכל וונש: תודה שאתה מעלה את הנקודות.
מיכל וונש: אודי, אם יש לך משהו להוסיף, בבקשה.
אודי קבל: בוקר טוב.
אודי קבל: כמו שהתחלתי לומר בפעם הקודמת, ישבתי עם המון אנשים מהקהילה ואני חושב שזה גם מאוד חשוב לדעת שאם אנחנו יוצאים בקמפיינים, הסברה והעלאת מודעות, זה פחות ילך בערוץ 2 כי זה פחות קל ולנו בעצם יש קשר ישיר עם הקהילה עצמה.
אודי קבל: יש המון אנשי מפתח שיושבים בתוך הוועדות, בין אם אלה מפיקים, בין אם אלה בליינים וגופי הסברה והתערבות.
אודי קבל: לגבי הנוהל עצמו.
אודי קבל: דיברנו גם על ארבע השלבים שמפיק יצטרך לעבור.
אודי קבל: מדובר על אירועים קטנים, עד 500 אנשים.
אודי קבל: בשלב הראשון זה להוציא תעודת מפיק, כאשר תהיה השתלמות על ידי אחד המשרדים, והבקשה מהוועדה, מהמשטרה, מכל היושבים היא להקצות שטחים שהם פעילים בהם הבירוקרטיה תהיה יותר קלה כי כרגע להפיק מסיבה חוקית, הסכום מסתכם ב-200,000 שקלים ולפעמים יותר בזמן שמסיבה לא חוקית מסתכמת ב-10,000 שקלים.
אודי קבל: אנחנו בעצם רוצים לאפשר למפיק מקסימום בטיחות עם מינימום בירוקרטיה.
אודי קבל: שטחים מוקצים בהם יש הגדרה אחת.
מיכל וונש: אתם נכללתם באיזושהי דרך בדיון הראשון של השולחן העגול?
מיכל וונש: האם השתבצתם לצוות המדיניות או לצוות אחר?
אודי קבל: ודאי.
מיכל וונש: יש לך עוד משהו ספציפי שכדאי שנדע מבעוד מועד?
מיכל וונש: אני מאוד שמחה לשמוע שכל מי שנמצאים כאן - ואני רק רוצה לוודא שאכן אמרתי שכל מי שנמצאים על הקו או ב-זום – מיוצגים בצוותי העבודה.
מיכל וונש: כמובן שהמשטרה חייבת להיות שם ואני ממליצה לכלול גם את חיליק מגנוס ולכלול אותו גם בצוותים הרלוונטיים עם הידע האדיר שלו.
מיכל וונש: אני מציעה לכלול גם בני ובנות הנוער והנציגים שלהם בצוותים הרלוונטיים.
מיכל וונש: אני מקווה שנצליח לייצר משהו הוליסטי בפרק הזמן הזה שאני אמתין לשמוע מהו כדי לקבוע ישיבת מעקב ולשמוע מה הן מסקנות הצוותים.
מיכל וונש: נגיש את זה כדוח ואני מקווה שזה יהיה בזמן הקרוב ולא יארך יותר מדי זמן.
מיכל וונש: אני ממתינה לשמוע מהו לוח הזמנים המתוכנן, זאת אומרת, מתי הוועדה קובעת ישיבת מעקב ושכל הגורמים שהעלינו כאן בדיון נמצאים בחלק מהדיונים בצוותים הרלוונטיים.
מיכל וונש: עלו כאן נושאים חשובים מאוד לגבי הדחיפות כעת, כיוון שאנחנו רואים גם עלייה במסיבות הטבע וגם שכל העבודה המדהימה הזאת שנעשית היא בעצם ככל הנראה לא תאפשר בתנאי קורונה מסיבה חוקית.
מיכל וונש: אם יש איזה שהן מסקנות שהצוותים עצמם יכולים לדון בהם גם בנוהל חירום ולהנגיש לוועדה לקראת ישיבת המעקב או לפניה.
מיכל וונש: אמרנו גם שאם עולים דברים תוך כדי עבודת הצוותים השונים שצריך להנגיש לוועדה מבחינת שינויי חקיקה הדרושים, על מנת שנוכל לקדם את המהלך ואת התהליך בצורה הנכונה ביותר ולפרוס אותה ברגע שיהיו ההמלצות בצורה הוליסטית.
מיכל וונש: אם כן, בבקשה תנגישו לוועדה את מסקנות הביניים, נקרא להן כך, של הצוותים, של צוותי העבודה.
מיכל וונש: אני ממש לא רוצה שנגיע לדיון מעקב בעקבות טרגדיה.
מיכל וונש: אני מאוד מקווה שנשכיל ונצליח במסגרת החירום הזאת שאני חשה בו וההזדמנות הזאת שלצד המשבר הכלכלי, הבריאותי, הבריאות הנפשית שמשפיעה על בני ובנות הנוער ובכלל ומביא אנשים לצורך הזה אולי להשתתף ביתר שאת ובצורה לא חוקית במפגשים כאלה.
מיכל וונש: יחדדו אצלנו את האחריות, אצל כולנו, לייצר מנגנונים שמאפשרים ומכירים במציאות ומייצרים דרישות ברורות שמאפשרות במסגרת החוק או במסגרת ההכרה של המציאות, איך שלא נקרא לזה, לכלל הגורמים לשתף פעולה בצורה הנכונה ביותר כדי שלא נגיע למקרים טרגיים נוספים.
מיכל וונש: אני מודה לכל המשתתפים.
מיכל וונש: אני מבקשת לקבל גם את לוח הזמנים וגם את המועדים.
מיכל וונש: אנחנו נעדכן לגבי ישיבת ההמשך בהתאם לכך בתקווה שזה יהיה בהקדם.
מיכל וונש: בוקר טוב לכולם ותודה שאתם מצטרפים.
מיכל וונש: אנחנו מציינים היום בוועדה את חודש המודעות הלאומי להתמודדות עם סמים ואלכוהול.
מיכל וונש: כפי שבחרה הוועדה הזאת להסתכל על כל הנושא ולהעלות את כל הדיונים שעולים פה דרך הפריזמה של ההתמכרויות אז אנחנו נדבר על ההתמכרויות והמגפה השקטה שבצל הקורונה.
מיכל וונש: יצא לי לומר כבר בדיונים הקודמים שלצד המשבר הגדול, המשבר הכלכלי, בריאותי, חברתי, נפשי, שחווה החברה הישראלית יש הזדמנות וגם אחריות מאוד מאוד גדולה לזהות ולמצות גם את הפערים הקיימים בהתייחסות לנושאים הללו, לא רק במסגרת קצרת מועד של משבר הקורונה, אלא באמת לקחת אחריות ולייצר פה צעדים, לפחות צעדים ראשונים, של תוכניות הוליסטיות שמטפלות בנושא בצורה מתכללת שמשפרת את שיתוף הפעולה בין כלל הגורמים ושבעצם הופכת את התפיסה או משנה את התפיסה מיסודה כדי שאנחנו נדע שאנחנו ייצרנו תהליך של הסברה וחינוך ואיתור ומניעה וטיפול וליווי שבסופו של דבר גם יעלה למדינת ישראל הרבה הרבה פחות מעבר לנזק האישי, המשפחתי, הלאומי הקשים של הנושא הזה.
מיכל וונש: אז תודה לכולם שנמצאים פה.
מיכל וונש: אנחנו נפתח סרטון, כהרגלנו, כדי להיכנס לאווירת הדיון ונמשיך בדיון.
מיכל וונש: נמצאים איתנו גם חלק ממי שמשתתפים בסרטון הזה שראינו ואנחנו נשמע קצת יותר בפירוט.
מיכל וונש: מה שהיה לי חשוב זה להנגיש ולהמחיש את הדחיפות הרבה שאני מרגישה, את האחריות הרבה שמוטלת על כתפינו, גם בדיונים בוועדה הזאת, גם כמובן בכנסת, גם כמחוקקים, גם כמחנכים, שני החי"תים, וגם עם כל הארגונים שנמצאים פה והאנשים שנמצאים פה וכמובן נציגי המשרדים שנמצאים פה כדי לייצר את התהליך שבו המגפה השקטה הזאת, שלא המציאה כלום, היא בעצם רק מציפה, מחדדת, מעצימה ובכך מגבירה את האחריות המשותפת שלנו.
מיכל וונש: אני אומר בנושא של הבושה ושל ההכרח לניפוץ הסטיגמה, שאנחנו יודעים על פי דוח מקינזי, שזה הצעד הראשון ההכרחי ואני מקווה מאוד שאני אוכל לבשר גם פה בוועדה שלצעד הזה תהיה גם השלכה ראשונית תקציבית של מיזם משותף שאנחנו נשיק ממש בקרוב.
מיכל וונש: אני מאוד מאוד מקווה שנוכל להכריז על כך.
מיכל וונש: אני חושבת שדווקא בתקופה הזאת זה חיוני.
מיכל וונש: אני רוצה לומר שאתמול צוין בכנסת יום ההוקרה השנתי לפצועי מערכות ישראל ופעולות איבה שרק מחדד עוד יותר את החובה והאחריות שלנו כלפי מי שנפגע, לא רק בגופו אלא גם בנפשו, וחווה את המשבר השקט הזה, שהוא לא כל כך שקט לעיתים, שעמו מתמודדים היום הרבה מאוד מאזרחי מדינת ישראל והוא נותן פריזמה לתוך חלק מהאנשים שאנחנו פוגשים אותם גם בסיורים של הוועדה וגם לאורך הדרך וזה באמת מכריח אותנו, ביתר שאת בתקופה הזאת, להבין שהמשבר החברתי הנפשי הזה שמתבטא במצוקה נפשית גוברת בעקבות אי ודאות, חוסר שליטה, ממש מהדהד את מה שקורה היום לכלל אזרחי מדינת ישראל וביתר שאת בקרב בני הנוער, שאני חושבת שהם בבואה של כל החברה הישראלית.
מיכל וונש: אי ודאות, חוסר שליטה, שינויים בשגרה, ריחוק חברתי, בידוד, התמודדות עם אובדן, עם החיים עצמם, עם כל מה שהם חווים כולנו חווים.
מיכל וונש: המשבר הזה מוביל, כפי שאמר פרופ' שאולי לב רן, להתמכרות כבריחה, כתרופה, כדרך להתמודדות, דרך העלייה בשימוש בחומרים הממכרים, בין היתר אלכוהול, קנאביס, תרופות מרשם, התנהגויות ממכרות, הימורים וכו'.