GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל וונש: הקורלציה הזאת שלצד העלייה בשימוש גם יש מעין שינוי של תפיסת המסוכנות והנרמול בקרב בני הנוער, שאני רוצה גם בהם להתמקד בהם היום, ונמצאת פה גם קרן רוט איטח ממשרד החינוך, כפי שאנחנו ראינו בסרטון, היעדר הטיפול ההולם, ההוליסטי, המתכלל, בתקופה הזאת ההשלכות רבות.
מיכל וונש: פה אני רוצה לפתוח את הפריזמה על בני הנוער.
מיכל וונש: כיוון שאנחנו יודעים שמדובר פה בתהליך שהמשמעות שלו שמטופלים רבים, גם מי שכבר סיימו אותו, לא מלווה כיאות, אבל בכל הנושא של חינוך והסברה והנגשה של המידע בצורה נכונה האתגרים מועצמים בתקופה הזאת, הם מחייבים יותר.
מיכל וונש: ההזדמנות שלצד המשבר זה שאם נטפל בכל האתגר לאורך כל הרצף הזה בעצם אנחנו מטפלים ללא הבדלי דת, גזע או מין וחובתנו לטובת כל אזרחי מדינת ישראל.
מיכל וונש: נמצאים פה חבריי לוועדה שמצטרפים אליי גם לסיורים וגם לדיונים הללו באמת מתוך המחויבות הזו ואני אסירת תודה על שיתוף הפעולה גם של חברי הכנסת שנמצאים פה.
מיכל וונש: אחרי שנשמע את חברי הכנסת, גם אליהו ברוכי שנמצא פה וגם חבר הכנסת יוסי טייב, אנחנו נפתח עם הפרספקטיבה של משרד החינוך, של קרן רוט איטח, כדי שנשמע בהקשר הזה של השקת החודש החשוב הזה מה קורה מבחינה חינוכית.
מיכל וונש: נמצאים איתנו גם הורים וגם בני נוער בזום ואחר כך נעבור לכל השאר שנמצאים בזום.
מיכל וונש: אז חבר הכנסת אליהו ברוכי.
אליהו ברוכי: בוקר טוב, תודה רבה על הדיון, גברתי היושבת ראש.
אליהו ברוכי: לכל הנושא הזה אני נחשפתי בסך הכול בחודשים האחרונים ואני פה בעיקר בשביל לשמוע ואם יש לי את ההזדמנות לומר כמה מילות הערכה לכל האנשים שנמצאים בזום, אנשים שעוסקים בנושא הזה יום יום, כל אחד בתקופה שהוא עוסק בה, להעריך אתכם, פשוט לומר לכם תודה, תודה רבה, ואני פה בשביל לשמוע אתכם.
אליהו ברוכי: תודה.
מיכל וונש: תודה, חבר הכנסת ברוכי.
מיכל וונש: חבר הכנסת טייב.
יוסף טייב: אני מצטרף למילים החמות של חברי חבר הכנסת ברוכי.
יוסף טייב: באמת כל מי שנמצא, גם בזום, וגם מי שאינו, עושה עבודת קודש, בוודאי בלוחמה הזאת בתוך מערכת החינוך.
יוסף טייב: אנחנו יודעים עד כמה קשה למערכת להתמודד עם התופעה הזו.
יוסף טייב: יש לנו אתגר לא פשוט, ולך, גברתי יושבת הראש, עומד על הכתפיים שלך, ועלינו גם, אבל את בראש, באמת אתגר לא פשוט כדי להתמודד עם האתגר הזה ואיך אנחנו גם מובילים בסופו של דבר לחברה טובה יותר, אכפתית יותר וגם עם מודעות.
יוסף טייב: אני חושב שיש לנו פה אתגר אמיתי איך אנחנו מסבירים לנוער שלנו, לדור הבא של מדינת ישראל, את הסכנה שיש בדבר הזה.
יוסף טייב: אני לא נכנס כרגע פה להסתכלות האישית שלי, איך אני מגבה כל מה שמדברים בשנים האחרונות, על לגליזציה או לא, אבל אני חושב שקודם כל, גם אם כן וגם אם לא, שמערכת החינוך מבחינתי היא הראשונה פה בסיפור הזה כי היא צריכה להתמודד, היא צריכה להעביר מסר ברור בדבר הזה בצורה שבו הוא קולט, לא בקטע של אסור או מותר, אדום או יותר, באמת לנסות להסביר, שיח אמיתי, למידה אמיתית לאותם תלמידים, להסביר להם את הסכנות שיש בדבר הזה, להתמכרות שמובילה בסופו של דבר למשפחות שהתפרקו ומחלות אחר כך וכו'.
יוסף טייב: לכן אני חושב שיש פה עבודה קשה ואמיתית, של הסברה בעיקר, להעביר את החומר הזה במערכת החינוך ואנחנו סומכים עלייך ועליהם כמובן לראות איך אנחנו עושים את זה בצורה הטובה ביותר.
מיכל וונש: ובאמת האחריות היא באמת של כולנו.
מיכל וונש: אני מעריכה את השותפות, בטח ובטח של כל הגורמים שעוסקים פה בעבודה, כמו שאמרת, לילות כימים, האינטנסיבית, היומיומית, והם יאירו אותנו באיך, ולא במה, כן או לא, אלא באמת הפוקוס שלנו זה בכיצד, גם מנגישים את ההסברה, את החינוך, את ההבנה וכמובן גם חושפים את ההכרח את ההכרח לטיפול ולליווי בהמשך הדרך.
מיכל וונש: אז נמצאת איתנו פה קרן רוט איטח ממשרד החינוך.
מיכל וונש: אני מאוד שמחה שאת פה פיזית.
מיכל וונש: אמרנו שהתקופה הזאת מזמנת לנו כל מיני אתגרים, ביניהם שהייתי רוצה שכולכם תהיו פה בחדר, אז אני שמחה שקרן נמצאת פה הבוקר.
מיכל וונש: קרן, אם תוכלי לתת לנו סקירה מהכיוון של משרד החינוך ולדבר איתנו על הפערים שאנחנו יודעים שקיימים במשרד החינוך, מה אנחנו עושים לגביהם באופן כללי ובתקופה הזאת, המגמות שיש לנו בתקופת הקורונה, בין אם זה התאמות שנעשות והנגשה של המידע תוך כדי שימוש בתקופה הזאת דווקא ביתר שאת.
קרן רוט איטח: בוקר טוב לכולם, באמת תודה רבה על ההזדמנות להביא קצת את העשייה של המערכת.
קרן רוט איטח: אנחנו מתחילים לציין היום את החודש של המאבק בסמים ואלכוהול בצל המשבר של הקורונה והאתגרים שהוא מזמן לנו.
קרן רוט איטח: כמו שציינת בדברייך, בדברי הפתיחה, המציאות הזאת חושפת את בני הנוער למציאות חדשה, הלמידה מתנהלת ברובה מרחוק וגם כשחוזרים למערכת מדובר בחזרה מצומצמת שעדיין הלמידה מרחוק נוכחת בחיים.
קרן רוט איטח: בני הנוער נדרשים להסתגל למציאות חדשה שבה הם נמצאים מרוחקים מקבוצת השווים שלהם, רחוקים מהחברים ומהחברות שלהם, סדר היום שלהם משתנה, הם הופכים את היום ואת הלילה והרבה פעמים הם מחפשים פתרונות לבילוי, פתרונות לקשר, ואז לצערנו אחד הפתרונות שהם מוצאים זה הסיפור של שימוש בחומרים כדרך להתמודד עם כל אותם רגשות לא נעימים, מול כל אותם קשיים.
קרן רוט איטח: אנחנו יודעים שהפתרון הזה הוא פתרון שמסכן אותם, הוא לא פתרון שבאמת עוזר להם, זה סוג של אסקפיזם שבטווח הארוך גורם נזק.
קרן רוט איטח: מבחינתנו האתגר בצד ההסברה על הנזקים לחזק את כוחות ההתמודדות של בני הנוער.
קרן רוט איטח: זו הליכה למרחקים ארוכים.
קרן רוט איטח: לדבר איתם ערכית, לדבר איתם על המשמעות של הבחירות שהם עושים וזה לאו דווקא שאם תעשן סמים ככה וככה יקרה לך, אם תשתה אלכוהול ככה וככה יקרה לך, הדיון צריך להיות הרבה יותר רחב כי הילדים בשלב הזה לא תמיד גם הסכנות מדברות אליהם.
קרן רוט איטח: הרבה פעמים החוויה של מתבגר היא שלי זה לא יקרה, יש איזה תחושה של אומניפוטנטיות.
קרן רוט איטח: לכן האתגר שלנו באמת בעבודה מתמשכת, בשגרה ובחירום.
קרן רוט איטח: חודש דצמבר מבחינתנו מהווה הזדמנות לשים את הנושא הזה עוד ביתר שאת על סדר היום, ויש איזה שהיא התכווננות, כשיש איזה שהוא יום שיא יש התכווננות של המערכת באמת להתכוונן ולעשות יותר, אבל זו רק נקודה על ציר הזמן, העבודה חייבת להיות תהליכית.
קרן רוט איטח: בכמה דקות שיש לי אני רק אראה כמה דברים שאנחנו עושים.
קרן רוט איטח: (מצגת).
קרן רוט איטח: השאלה שנשאלת, נוכח המציאות במיוחד כרגע, וגם ביום יום, מה התפקיד של מערכת החינוך ואנחנו רואים את עצמנו כמגדלור שאמור להאיר את הדרך לילדים, קודם כל לעצמנו כמבוגרים, מה העמדות שלנו, מה אנחנו חושבים על הדברים האלה ואחר כך גם להאיר את הדרך לבני הנוער.
קרן רוט איטח: אני רוצה להתחיל ולומר שבעת הזו, ואני ציינתי את זה מספר פעמים בדיונים, שפ"י, השירות הפסיכולוגי ייעוצי שם לעצמו שלוש ליבות לעבודה רוחבית בכל מערכת החינוך כשמבחינתנו אלה האבנים הגדולות שזיהינו שהן משמעותיות לעבודה עם מתבגרים ועם ילדים בעת הזו.
קרן רוט איטח: הדבר הראשון זה לייצר פלטפורמות לשיח רגשי.
קרן רוט איטח: אם זה במרחבים ובמעגלי שיח שעכשיו אפשר לעשות את זה במרחב הפתוח, או דרך הזום, או בשיחות אישיות, או שיחות טלפון, להגיע לילדים בשיח אישי כדי להבין מה קורה איתם, לחוש אותם, ואז הדרך היא באמת לפתח את המיומנויות של הצוותים החינוכיים ולהיות איתם שם בתחזוקה של הדבר הזה, ושלא לדבר גם על ההחזקה של הצוותים החינוכיים כי גם הם חווים דברים וגם אותם צריך לתחזק.
קרן רוט איטח: הדבר השני זה איך אנחנו מאפשרים אווירה של למידה.
קרן רוט איטח: גם במערכת למידה מקוונת איך אנחנו יוצרים מרחב בטוח ללמידה ועל זה אנחנו גם עושים עבודה.
קרן רוט איטח: הדבר השלישי זה הסיפור של האיתור וזיהוי והפניה לטיפול, שבעת הזו זה דרמטי.
קרן רוט איטח: אני חייבת לומר בכנות שהאיתור מרחוק לא דומה לאיתור שאנחנו רואים בתוך מערכת החינוך.
קרן רוט איטח: כשמורה או איש צוות רואה את הילד ויכול להיות רגיש לכל הניואנסים, לכל הבעות הפנים שלו, זה לא דומה למה שקורה בזום.
קרן רוט איטח: לכן צריך לקחת את זה בחשבון, ואני אומרת ממש בכאב רב, אבל בכנות גדולה, שאנחנו לא יכולים להגיע לכל הדברים שהיינו יכולים להגיע במערכת של פנים אל פנים.
קרן רוט איטח: הדבר הנוסף שאנחנו שמנו לעצמנו בעבודה רוחבית על כישורי חיים, מה אנחנו חושבים שכדאי לעבוד עם הילדים בשיח שבסופו של דבר זה יביא לפחות התנהגות סיכון, לפחות שימוש בסמים ואלכוהול.
קרן רוט איטח: אם נצליח לעבוד עם הילדים על העוגן של אחריות, זאת אומרת לעשות איתם שיח על מה המשמעות של אחריות אישית ואחריות חברתית, המקום של תקווה, הסיפור של תקווה הוא דרמטי, ההבנה שעכשיו קשה, אבל בעוד תקופה אפשר לראות את האופק והדברים ישתנו.
קרן רוט איטח: המקום של לעבוד על שייכות.
קרן רוט איטח: שייכות זה דרמטי, תחשבו על ילדים במעברים, שעברו מבית ספר לבית ספר, או מיסודי לחטיבה, הגירה, עולים חדשים שצריכים למצוא את עצמם במערכת, אז איך אנחנו מייצרים אווירה של שייכות ובאמת מחוברוּת למערכת כי אנחנו יודעים שזה אחד העוגנים שמהווה חוסן.
קרן רוט איטח: דבר נוסף זה גמישות, להבין שאנחנו צריכים להתנהל במערכת גמישה, פעם בלמידה מרחוק, פעם בלמידה מקרוב ומה הכישורים שנדרשים בסיפור של התמדה ולדעת שזה סיפור ומסע למרחקים ארוכים ואנחנו צריכים מיומנויות לדבר הזה.
קרן רוט איטח: זה לא כאן ועכשיו.
קרן רוט איטח: אלה כישורים שאנחנו עובדים עליהם במרחב הרב גילאי.
קרן רוט איטח: אני רוצה לעשות זום אִין על מה אנחנו עושים כיחידה למניעת שימוש לרעה בסמים ואלכוהול.
קרן רוט איטח: אנחנו עובדים בשלוש רמות.
קרן רוט איטח: אז הרמה הראשונה היא באמת המניעה ברמה הרוחבית שמתבססת על כישורי חיים, כמו שציינתי קודם.
קרן רוט איטח: השלב השני זה איתור וזיהוי והשלב השלישי זה המענה הטיפולי.
קרן רוט איטח: יש לנגד עינינו שלוש אוכלוסיות שאנחנו עובדים איתן.
קרן רוט איטח: האוכלוסייה הראשונה זה צוותי החינוך.
קרן רוט איטח: יש לנו בתוך המערכת מב"סים, מובילים בית ספריים, שהתפקיד שלהם בתוך המערכת הוא לתכלל כישורי חיים.
קרן רוט איטח: אלה יועצים חינוכיים שמקבלים גמול תפקיד, זה תקציב שהמדינה שמה פה לטובת התפקיד הזה, שהתפקיד שלהם לתכלל את עבודת כישורי החיים בתוך בית הספר ולעשות זום אִין לכל נושא ההתמכרויות, זאת אומרת לוודא בחינוך העל יסודי, לוודא שבכל שכבות הגיל נעשות פעולות שקשורות בסמים, אלכוהול, טבק, הימורים, מסכים, בהתאם לשלב ההתפתחותי של הילדים.
קרן רוט איטח: אלה הם אנשים שממש מיועדים ואלה הם מבחינתנו הצבא שלנו, אנשים שאנחנו מגייסים לעבודה בתוך בתי הספר.
קרן רוט איטח: אוכלוסייה נוספת זו כמובן אוכלוסיית התלמידים והאוכלוסייה השלישית זו אוכלוסיית ההורים כי מבחינתנו ההורים הם צלע מאוד מאוד משמעותית בתוך הסיפור הזה.
קרן רוט איטח: יש פה שקפים שמראים בכל שכבת גיל, מה הנושאים שאנחנו שמים מגן הילדים ועד כיתה י"ב.
קרן רוט איטח: ואני חייבת לציין שאנחנו כמערכת עובדים בשיתופי פעולה עם שותפים, עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים, משרד הרווחה, משרד המשפטים, עם כל משרדי הממשלה ועמותות וגופים, זאת אומרת זה משחק משותף לכמה גורמים, זה אף פעם לא יכול להיות רק המערכה של משרד החינוך.
קרן רוט איטח: הייתי רוצה לציין שלקראת אירועים מסוימים כמו סיום שנה, מסיבות י"ב, לקראת ל"ג בעומר, לקראת פורים.
קרן רוט איטח: אירועים שעל ציר הזמן אנחנו יודעים שהם מועדים לפורענות בהתכנסות של בני נוער, אנחנו מגבירים פעילות ואנחנו מוציאים הנחיות לצוותים החינוכיים לקיים שיח עם הילדים לקראת אותם אירועים.
קרן רוט איטח: אחד האירועים זה באמת חודש דצמבר.
קרן רוט איטח: פה אני אראה איגרת שנשלחה אתמול לכל אנשי המקצוע של שפ"י וגם פורסמה באתר של משרד החינוך, באתר של שפ"י, של השירות הפסיכולוגי הייעוצי, בפייסבוק של משרד החינוך, שמראה פה פעילויות שהכנו כרגע לחודש הזה.
קרן רוט איטח: סרטונים שהכנו בעשר אצבעות, חדרי בריחה, איזה שהן פעילויות לילדים, שיעורים שמותאמים להעברה בזום.
קרן רוט איטח: אם נכנסים לכל אחד מהדברים האלה, הרובריקות האלה – את יכולה להיכנס לסיפור של עבודה עם תלמידים?
קרן רוט איטח: אפשר לראות כאן שפע של חומרים שפרסמנו לעבודה בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה.
קרן רוט איטח: אם נלך למקום של ההורים יש פה איגרות מידע שפרסמנו, גם סרטון הסברה להורים, גם מצגת שמדברת על הקנאביס, מה המשמעות, ממוּקד הקנאביס, איגרת אחרת שהיא מכוונת לאיזה דברים כדאי לעשות בשיח עם הילדים.
קרן רוט איטח: אני חייבת לציין שהרבה מהחומרים גם מותאמים לשפה הערבית, זאת אומרת זה גם מותאם לחברה הערבית, בוודאי לחברה הדוברת עברית.
קרן רוט איטח: החברה החרדית עושה את ההתאמות שלה.
קרן רוט איטח: בחמ"ד אנחנו גם עושים התאמות.
קרן רוט איטח: אנחנו מותאמים למגזרים השונים.
קרן רוט איטח: אנחנו מנחים משהו גנרי, אבל גם כל בית ספר עושה את ההתאמות שלו בסופו של דבר.
קרן רוט איטח: אנחנו נותנים משהו כללי.
מיכל וונש: יש לי שאלה, קרן, כיוון שאת מתארת לנו פה את התוכנית וכל הזמן יש לי בראש, האם יש לנו נתונים עד כמה זה מגיע.
מיכל וונש: זאת אומרת אנחנו יודעים שזה קיים, זה קצת push pull כזה, אז אנחנו יודעים שזה קיים ובן אדם צריך להיכנס לזה.
מיכל וונש: האם יש נתונים עד כמה זה אפקטיבי, למי זה מגיע, למי זה לא מגיע, האם יש כל הזמן התעדכנות של המערכת שאומרת לא הצלחנו להגיע, קבוצת היעד שלנו היא ילדים בכיתה ח', ט' והלאה ואנחנו לא מצליחים להגיע לכולם.
מיכל וונש: במגזרים השונים, בשפות השונות, אני הייתי אומרת גם לעולים החדשים בשפות הרלוונטיות, כיוון שיש שם אתגר מאוד מאוד גדול.
מיכל וונש: ההנחה שהמב"סים מגיעים לילדים חדשים, אני יכולה לומר, וחברי יוסי טייב יעיד על כך, שהדבר היחיד שאנחנו יודעים זה שבזמן הקורונה דפקו להם על הדלת להבין למה הם לא משתתפים בזום הכיתתי בשפה שאותה הם טרם הבינו כיוון שהם לא משתתפים באולפן.
מיכל וונש: השאלה אם המערכת מספיק מתוחכמת לעידן שבו אנחנו חיים להתאים את עצמה למציאות גם.
קרן רוט איטח: רק לומר שכל הפעולות, כל התקופה, כשיצאו פרסומים להורים אנחנו הוצאנו פרסומים בשפות שונות, גם באמהרית, גם ברוסית, גם בצרפתית.
קרן רוט איטח: היו לנו התאמות בין אוכלוסיות שונות, אנחנו עשינו התאמה יחד עם האגף לקליטת עלייה.
קרן רוט איטח: לומר שזה יהיה מאה אחוז, בוודאי שלא.
קרן רוט איטח: עכשיו לגבי הפעולות שלנו, אז קודם כל אנחנו מנטרים באמצעות המדריכים שלנו, יש לנו מדריכים בפריסה ארצית שדרכם ובאמצעות המב"סים אנחנו גם מנטרים.
קרן רוט איטח: דבר נוסף, השנה, בשנה שעברה לא עשינו את זה בגלל הקורונה, אבל אנחנו מעבירים שאלון ליועצות החינוכיות ודרך השאלון אנחנו לומדים מה בפועל נעשה בתוך בתי הספר.
מיכל וונש: זאת הדרך שאומדים את זה?
קרן רוט איטח: זאת הדרך, כן.
מיכל וונש: אין דרך טכנולוגית שאת יודעת כמה - - -
קרן רוט איטח: לא, זה שאלון מקוון, זאת אומרת מדווחים, אנחנו מקבלים נתונים בכמה בתי ספר, כמה יועצות מדווחות על כך שבבתי הספר שלהם עשו את הפעולות האלה.
קרן רוט איטח: אנחנו אוספים נתונים, אחת הפעולות שאנחנו עושים עם התלמידים זה מנהיגות נוער, 'עמיתים ומשפיעים', אבל יש לנו אפשרות לדעת כמה ילדים הכשרנו וכמה פעולות נעשו בתוך בתי הספר.
קרן רוט איטח: יש לנו ברזולוציות שונות אפשרות להגיע למה קורה בשטח.
קרן רוט איטח: אנחנו מנסים להתייעל בדבר הזה.
קרן רוט איטח: השבוע דנו בזה בהנהלת שפ"י ואני מניחה שנגיע לדיוקים האלה.
קרן רוט איטח: אני אחזור למצגת.
קרן רוט איטח: הדבר הבא זה הסיפור של האיתור, עשינו מצגת מותאמת, איך מסתכלים על הילדים בתקופת הקורונה בשימוש בחומרים.
קרן רוט איטח: זה מה שכתוב פה, האיתור, והפעולה נוספת זה קבוצות של אופ"י שזו תוכנית שפותחה בזמנו עם הרשות למלחמה בסמים, הובאה מארצות הברית, הותאמה לחברה הישראלית ואנחנו עובדים בה בכל המגזרים, כולל במגזרים החרדיים, כשהכוונה היא לעשות עבודה קבוצתית עם מתבגרים שרוצים לעשות שינוי בהתנהגות לא רצויה.
קרן רוט איטח: זה יכול להיות עישון סיגריות, זה יכול להיות שתיית אלכוהול, זה יכול להיות שימוש יתר במסכים.
קרן רוט איטח: הכוונה פה היא לעשות עבודה ממוקדת של שינוי התנהגות.
קרן רוט איטח: זה בגדול.
קרן רוט איטח: השנה, אנחנו כל שנה, אבל השנה גם מועצת תלמידים ונוער ארצית לקחו את זה על עצמם כאתגר ובאמת הם שותפים עם רעיונות מצוינים וניתן הזדמנות לאילון להציג את הדברים.
מיכל וונש: הם פה.
קרן רוט איטח: זהו מבחינתי.
מיכל וונש: תודה רבה, קרן.
מיכל וונש: באמת קודם כל תודה רבה על כל העבודה שאתם עושים ועל הפתיחות ואני כל הזמן בהרגשה שאנחנו מנסים להדביק את הפערים והעובדה שאנחנו מתנהלים במערכות שמבוססות טכנולוגיה של פעם בטכנולוגיה של היום זה חלק מהאתגרים שאני לא יודעת אם מערכת החינוך היא זאת שיכולה או צריכה לתת על זה את המענה, אבל באמת המטרה צריכה להיות להגיע לכלל ילדי ישראל, לא רק לאלה שאנחנו מבודדים אותם ומאתרים אותם.
מיכל וונש: כי אם המטרה היא חינוך, הסברה והבנה שאתה צריך לדבר בשפה שלהם כדי שהם יבינו וזה לא יהיה מין משהו של מישהו אחר, אני חושבת שזה אחד האתגרים הכי גדולים שאנחנו נמשיך, אני מקווה, לדון בהם ביחד, איך אפשר להנגיש לכלל ילדי ישראל את הנושאים הללו כי זו המשמעות של שינוי התפיסה שצריכה לקרות בחברה הישראלית.
מיכל וונש: לא לחכות להתמכרות, נאמר כך.
קרן רוט איטח: ואני רוצה לציין שמבחינת כישורי חיים, אז זה נושא שנמצא על סדר היום של המשרד, מושקעים בזה משאבים כדי להגיע מגן הילדים ועד י"ב, תוכנית מדויקת וברמה הזאת זה נעשה.
קרן רוט איטח: אחוז הכיסוי של כישורי חיים בתוך מערכת החינוך שאנחנו עושים הוא קרוב ל-90%.
קרן רוט איטח: זה נתון יפה.
קרן רוט איטח: יש מה לשאוף להגיע ל-100%, אבל 90% זה גם כן מאוד יפה, כתוצאה גם מהרחבת המשאבים, גם ביסודי וגם בחטיבות הביניים.
קרן רוט איטח: אנחנו גם בתהליך של כתיבה של תוכנית מחודשת שתהיה יותר מדויקת וממוקדת.
קרן רוט איטח: אנחנו כל הזמן, כמו שהראיתי עכשיו, עסוקים בפיתוח של דברים חדשים שבאמת יותאמו לצרכים ולאתגרים המשתנים.
אליהו ברוכי: אני רוצה לשמוע, אם אפשר פרטני, מה נעשה בנושא הזה של המודעות בחברה החרדית.
אליהו ברוכי: אני פותח סוגריים, חמ"ד זה לא חרדי.
קרן רוט איטח: אני יודעת, לגמרי.
קרן רוט איטח: אז קודם כל יש לנו מדריכים בחברה החרדים, זאת אומרת הנושא הזה נמצא על סדר היום של החברה החרדית, יש לנו מב"סים בחברה החרדית, זה לא דבר שהוא זר להם.
קרן רוט איטח: זה קורה בקצב שמתאים, בדבר שמתאים, יש ימי עיון לקהלים, לפני שנתיים היה יום עיון בירושלים.
קרן רוט איטח: הנושא הזה מתחיל להיות יותר ויותר מדובר ויותר מתחילים להסתכל על הדבר הזה בעיניים.
קרן רוט איטח: אני חייבת לומר לך שמהמקום הזה מבחינתי הם אנשים מאוד אמיצים ופורצי הדרך, כי הדברים שנעשים בחברה החרדית הם מדהימים.
מיכל וונש: אני רק אגיד שהדיון, חבר הכנסת ברוכי, זה במילה מתאים, כיוון שלפעמים בהתאמה אנחנו מתקשים להבין את המציאות כפי שהיא.
אליהו ברוכי: לכן אני שואל איפה המב"סים האלה נמצאים.
קרן רוט איטח: בבתי ספר של החינוך החרדי, הרבה מאוד בבתי ספר של הבנות דווקא, פחות לצערי בבתי הספר של הבנים, אבל יש לנו קצה של משהו כרגע.
קרן רוט איטח: צריך לזכור שזה תחום חדש בחברה החרדית, אז אנחנו כרגע עם קצת יותר מ-100 מב"סים בחינוך החרדי בפריסה ארצית.
קרן רוט איטח: זה אנשים שלומדים אופ"י, את מה שציינתי כרגע, לומדים את אופ"י, עושים קבוצות של נערות בתוכנית אופ"י.
קרן רוט איטח: זאת אומרת הנושא הזה הרבה יותר מדובר והרבה יותר באומץ מסתכלים עליו בעיניים.
קרן רוט איטח: כמובן שיש עוד הרבה מאוד עבודה, אבל יש כבר חלוצים וכבר יש עשייה מאוד מרשימה.
אליהו ברוכי: בשביל הפרופורציה, 100 מב"סים בחינוך החרדי, כמה יש בחינוך הכללי?
קרן רוט איטח: צריכים לזכור את היחסים.
אליהו ברוכי: אני אעשה את זה.
קרן רוט איטח: אנחנו כרגע קרוב ל-1,400 מב"סים.
אליהו ברוכי: היחס הוא ברור.
קרן רוט איטח: אבל צריך להבין שפה - - -
אליהו ברוכי: שגם אנחנו לצורך העניין הסתכלנו לנושא בעיניים מאוחר מדי.
קרן רוט איטח: כן, אבל טוב מאוחר מאשר אף פעם לא.
אליהו ברוכי: שאלה נוספת, מה שראינו פה זה כל מיני תכנים של פרסום, בעיניי מאוד מאוד כבדים, מה אני מתכוון?
אליהו ברוכי: היום משתמשים בפרסום קל, אנימציות או קומיקסים, זה גם מגיע לשימוש בנושא הזה?
אליהו ברוכי: אנשים אוהבים היום קליט וקל.
קרן רוט איטח: זה דבר אחד שאתה מציג.
קרן רוט איטח: אני רוצה לומר, הדבר שהמערכת מחזקת, כמו שאמרתי קודם, זה המקום של עבודה על השיח הרגשי, כי הסיפור של סרטים יכול לעבוד, אבל זה לא באמת עושה את השינוי.
קרן רוט איטח: צריך להיות במקום שמדבר עם הילדים על האתגרים, על המציאות, כשאני נמצא בסיטואציה הזאת, מה יהיו הכלים שיעזרו לי לבחור בדרך הזו ולא באחרת, מה יהיו הכלים שיעזרו לי להסתכל על ההתנהגות שלי ולבחור בדבר שלא מסכן אותי.
אליהו ברוכי: את לגמרי צודקת, אבל אנחנו עכשיו שואלים על מודעות.
מיכל וונש: על האיך.
אליהו ברוכי: אז לפני השיח הרגשי צריך להיות מודעים.
מיכל וונש: נכון, זה האתגר שלנו.
אליהו ברוכי: השלב הראשון זה המודעות.
אליהו ברוכי: המודעות צריכה להיות.
אליהו ברוכי: אם לא נגרה אותו טיפה, מה שנקרא, הוא לא יידע, הוא לא יבוא לדבר איתנו בכלל.
קרן רוט איטח: אז לומר שיש עוד הרבה לעשות בכיוון הזה, רק סיימנו עם המצגת, חבל שלא הראיתי אותה בסוף, אבל היה שקף שהילדים עשו, זאת אומרת שאנחנו גם לוקחים מהם המון דברים והמון רעיונות והשקף שסיים את המצגת זה כרזה שילדים כתבו:
קרן רוט איטח: הלוואי שנדע להיות בלי לצרוך סמים, בלי לעשן, בלי לשתות אלכוהול.
קרן רוט איטח: אלה תוצרים שהם עושים כתוצאה מהעבודה שלהם ואנחנו נעזרים בסלוגנים שלהם ומאמצים אותם.
אליהו ברוכי: תוך כדי הדברים רשמתי לעצמי, האם יש מעורבות של התלמידים.
קרן רוט איטח: בוודאי.
אליהו ברוכי: הזכרת 'עמיתים משפיעים' בתוך הדברים.
קרן רוט איטח: בוודאי, אנחנו לגמרי נעזרים במנהיגות נוער.
קרן רוט איטח: שלא לדבר על תנועות נוער ש - - - על נוער כדי לייצר שפה משותפת.
קרן רוט איטח: אנחנו מנסים בכמה שיותר כיוונים כדי לייצר מבוקר עד בוקר, שלא יהיו מסרים כפולים.
אליהו ברוכי: כל הכבוד.
מיכל וונש: אני חושבת שהנושא שחבר הכנסת ברוכי מעלה, הנושא של בני הנוער כחלק מהשיח, עלינו ולא בלעדינו, זה חלק שנשמע פה גם הרבה מאוד פעמים בוועדה והם יודעים הכי טוב איך להנגיש את המסרים, אגב גם בנושאים של חוסן נפשי, מה מדבר אל בני הנוער ובטח ובטח בהנגשה של המודעות כפי שאתה מעלה אותה.
מיכל וונש: אנחנו עוד מעט נשמע גם מנציגי מועצת התלמידים.
מיכל וונש: אני רק רציתי לדעת אם נמצא פרופ' שאולי לב רן, כדי שהוא קצת יאתגר אותנו במודעות ואיפה אנחנו נמצאים.
מיכל וונש: אני לא בטוחה שהוא איתנו.
מיכל וונש: אז אנחנו נמשיך ונחזור, בבקשה עדכנו אותי כששאולי מתחבר בחזרה.
מיכל וונש: אני כן אשמח לשמוע ברגע הזה ממועצת התלמידים והנוער הארצית, מאילון עומסי, יו"ר ועדת, מה?
מיכל וונש: אני לא רואה, אז כבר אילון יגיד לנו.
מיכל וונש: איזה יו"ר ועדה אתה?
אילון עומסי: בוקר טוב, יו"ר ועדת נוער וקהילה.
אילון עומסי: אני אציג את עצמי, אני אילון עומסי, תלמיד כיתה י"ב מחדרה, נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית, כמו שהצגת, ויושב ראש ועדת נוער וקהילה.
אילון עומסי: ממש צף קודם בדיון כל עניין מעורבות הנוער בקבלת החלטות.
אילון עומסי: חשוב לי לא לדלג על זה ולהגיד שזו בדיוק המהות שלנו כמועצה, כמייצגי נוער ברמה הארצית, חשוב לי שהחלק הזה לא יתפספס כי זו מהות תפקידנו.
אילון עומסי: אז ככה, כל התמכרות באשר היא, צריכת סמים ואלכוהול בטח ובטח, גורמים לנזקים שלא פוסחים לא על אף טווח גיל ולא על אף פלח אוכלוסייה, זה מזיק לכולם באותה מידה, אבל באמת במעט הדקות שיש לי כאן חשוב לי לשים את הספוטלייט של הזום מה שנקרא, על בני הנוער, להביא את השיח עלינו יחד איתנו לקדמת הבמה ולהבין גם את הדחיפות וגם את הרגישות של בדיוק המסרים והעבודה מולנו בכל מה שקשור לנושא ההתמכרויות.
אילון עומסי: אולי החדשות מוצפות בחיסונים למגפת קורונה, ובתחום הזה באמת יש בשורה, אבל בכל מה שקשור להתמכרויות ואיך באמת יוצאים מזה או כשלב מקדים נמנעים מזה יש עוד דרך ארוכה.
אילון עומסי: קצת הקדמה על שיח על בני נוער לפני שמגיעים למה אנחנו כמועצה עושים.
אילון עומסי: המון בני נוער לוקחים את השכטה הראשונה כדי באמת לראות מה זה הדבר הזה, מה הדבר הזה שהשכן או שהחברה מהשכבה שמעל פתאום ניסו, באמת להבין על מה פתאום כולם מדברים.
אילון עומסי: מפה לשם זה מגיע לשוט שני עם הבטחה עצמית שבאמת רק בזה ועכשיו עוצרים וזה נגמר, אבל אנחנו למדים מניסיון עבר שזה מתחיל כעל הדרך, כמשהו של חוויה חד פעמית, אבל מהר מאוד הופך לדרך, למסלול של תהום עם איבוד שליטה, שבריא זה לא משהו שאפשר להגיד על הדרך הזו.
אילון עומסי: דיברנו בוועדות הקודמות עם דביר, הנציג שייצג אותנו ביחד בוועדה, על חברות הטבק שיודעות לטרגט אותנו, ליד בתי הספר, בשכונה ובקיוסק, חמש דקות מהשער, עם מוכר שאפילו לא מתעסק בחוק שאסור לו למכור ומוכר למרות זאת, או ברשתות החברתיות עם כוכבי רשת, ככה בסטורי או בפוסט, ממש שם בצד כאילו אנחנו כבני נוער לא שמים לב ובאמת מפספסים, אבל זה מגיע אלינו ואלה מסרים שבני הנוער מקבלים ובעצם ההקדמה הזו באמת הייתה כדי להבין שיש פה צורך בשינוי ויפה שעה אחת קודם.
אילון עומסי: החינוך צריך להיות בגובה העיניים, בשפה שלנו, במושגים שלנו, שבאמת יוצרים כאן את השיח לטווח הארוך, כמו שדובר כאן קודם, ומישירים מבט למה שקורה בשטח למה שבאמת קורה עם בני הנוער ולא רק מה שאנחנו מקווים שיהיה ומתוך ההבנה הזאת פועלים כדי לשנות.
אילון עומסי: אז אנחנו במועצה התחלנו באיזה שהוא תהליך כדי לראות איך אנחנו מתייחסים מנוער לנוער לחודש המאבק בסמים ואלכוהול.
אילון עומסי: התחלנו בתהליך של הגדרת סלוגן שילווה אותנו לכל החודש ובאופן כללי לעשייה בכל ההתמכרויות הסיכוניות.
אילון עומסי: הסלוגן שנבחר הוא 'לא סמים על זה', והוא נבחר מתוך הבנה מאוד מאוד ברורה שעם כמה שיש פה מסרים שצריכים לעבור מתוך המערכת, דרך ההורים, דרך המחנכים ובזמן השיעור הפורמלי, השינוי יגיע הכי הכי טוב אם הוא יגיע מנוער לנוער, אם אנחנו כבני נוער שנמצאים בקבוצות חברתיות עם חברים מהכיתה או מהשכבה נדע לגנות את זה מבפנים ולא לתת לזה מקום בסביבה שלנו.
אילון עומסי: לצד הסלוגן שיהווה כאיזה שהיא מסגרת, יש שלל מעשים שאנחנו הולכים לנקוט בהם בחודש הקרוב, זה יתחיל קודם כל מלשים את הנתונים, בין אם זה עלויות כלכליות, שהרבה מאוד פעמים ככה לא באמת בני נוער חשופים אליהם, ועד לחומרים הממכרים שיש באותם מוצרים שחלק מהנוער צורכים ולא נמצאים בשיח.
אילון עומסי: ערב השנה החדשה שהגדרנו לנו כמועד שיכול להתפתח כמועד לפורענות, אליו ייצא קמפיין מדויק של נוער לנוער עם קריאה לעבור אותו בצורה בריאה, הנחיות לאיך מתמודדים עם חבר שחס וחלילה התעלף או איבד הכרה.
אילון עומסי: יש לנו מערכת של פריסה של דברים שקורים בחודש הקרוב והשתדלנו לגעת בכמה שיותר נקודות מתוך הבנה שהנוער צריך את אותם מסרים והוא הרבה מאוד פעמים לא חשוף לאיזה כלים יש לו להתמודד בהתנהגויות סיכוניות.
אילון עומסי: אני אנצל את המסגרת הזאת כדי לומר בצורה חד משמעית לנוכח השיח שהיה על הנוער בתחילת הדיון, אנחנו, גם כבני נוער, גם כתלמידים, גם כגוף ארצי יציג שמייצג את כלל הנוער בארץ על כל הגוונים שבו, מבקשים לקחת חלק ולהשמיע את הקול שלנו בכל שיח שעוסק בנו וכן, אם כבר עסקנו בזה, חשוב לי להודות גם לך, חברת הכנסת קוטלר, על שותפות באמת באמת אמיתית בכל מה שקשור לעשייה במסגרת הוועדה ולכל הגורמים שנוכחים כאן, לקרן רוט, למשרד החינוך, לגורמים נוספים מתוך מערכת החינוך שאנחנו עובדים איתם בממשקי עבודה משותפים למען טובת הנוער וגם לצאת מכאן עם איזה שהיא קריאה שאנחנו במועצה נשמח לכל חיבור ושיתוף פעולה שמקדם את הנוער ושם אותו במרכז.
אילון עומסי: זו בגדול העשייה שלנו בתקופה הזו.
מיכל וונש: תודה רב, אילון.
מיכל וונש: ובכל פעם שמי מכם מדבר אני יודעת שאנחנו נהיה בידיים טובות כשאתם תגיעו להנהגת המדינה, השאלה היא מה אנחנו נעשה עד אז עם המחויבות שלנו.
מיכל וונש: אז תודה רבה, גם על השותפות שלכם וגם על הרהיטות של הדברים וגם על החשיבות של הרתימה שלכם לתוך הדיון המשמעותי שאנחנו מקיימים.
מיכל וונש: אני לא יודעת אם שאולי לב רן נמצא כבר, אני מאוד רציתי שנדבר על הנושא של ההתמכרויות גם בפריזמה רחבה יותר, כיוון שזה חודש המודעות הלאומי.
מיכל וונש: הוא אמר, בקצרה, בסרטון שראינו, אחד מעשרה ישראלים, חייבים להבין שמדובר גם בתרופות מרשם.