GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל שפיץ טולדנו: תכניסו את הדברים האלה לרשתות, לסרטונים, לתוך האינסטגרם.
סיגל שפיץ טולדנו: תדברו איתם בשפה שלהם.
סיגל שפיץ טולדנו: מאוד מסתכל אותנו, ההורים.
סיגל שפיץ טולדנו: אנחנו לא יודעים איך להתמודד עם זה.
סיגל שפיץ טולדנו: אין לנו את הכלים ולא אמור להיות לנו.
סיגל שפיץ טולדנו: אם אתם רוצים שיהיו לנו את הכלים, אז בבקשה מכל מי שנמצא כאן, תנו לנו את הכלים, לא באיזושהי הרצאה אקראית שאיזשהו משרד החליט לעשות ברמה העירונית.
סיגל שפיץ טולדנו: משהו ממוקד, משהו פרטני, משהו אמיתי.
סיגל שפיץ טולדנו: אני חושבת שהגיע הזמן, לסיום, גם לאקטיביות.
סיגל שפיץ טולדנו: אני שומעת כאן המון פסיביות.
סיגל שפיץ טולדנו: מגיעות אלינו כל מיני תלונות כאלה ואחרות אבל אנחנו לא עושים בדיקה יזומה ברשת.
סיגל שפיץ טולדנו: אפשר היום לנטר תכנים.
סיגל שפיץ טולדנו: אנחנו, ההורים, מתקינים אפליקציות כדי לאתר מילים לא ראויות בתוך אותן רשתות.
סיגל שפיץ טולדנו: יש כבר אפליקציות שיודעות לעשות את זה.
סיגל שפיץ טולדנו: הייתי מצפה ממשרדים כמו משרד החינוך, המשרד לקידום וחיזוק קהילתי, משטרת ישראל, לדעת לנטר היום תכנים ברשת, לבד, ולא רק לחכות שהמידע יגיע אליכם.
מיכל וונש: תודה רבה, סיגל.
מיכל וונש: את בהחלט מבטאת את הפער הגדול בין המציאות שראינו אותה גם בסרטון הפתיחה וגם ממה ששמענו מבני הנוער, ובין המערכות השונות שבאמת נשענות וקיימות בכלים ובזירה שהייתה פעם.
מיכל וונש: אני ביקשתי ממשרד החינוך לקבל את הערכת זמן מתי תהיה התוכנית הזאת.
מיכל וונש: היא חייבת לכלול את כלל הגורמים, אבל זה לא רק מה.
מיכל וונש: ברור לנו שאנחנו חייבים להתמודד.
מיכל וונש: זה גם איך.
מיכל וונש: אני חושבת שחייבים להשתמש בדיוק באותו מדיום.
מיכל וונש: כמו שדיבר פרופ' חגי לוין על התקפת הנגד שאנחנו חייבים לייצר אותה, היא חייבת להיות במקום הנכון, בזירה הנכונה.
מיכל וונש: התקפת הנגד בכלים ארכאיים, אנחנו כאילו משתמשים פשוט גם במילים, גם במסרים וגם במדיומים שאינם רלוונטיים.
מיכל וונש: הדוגמא של הטלפון היא בהחלט מדאיגה כיוון שאני אומר שהרבה פעמים אני אומרת לילדיי, תרימו טלפון, והם מסתכלים עלי כאילו שנפלתי מהירח, אז בהחלט אם זה מה שנדרש על מנת לייצר את השיח איתנו או לייצר את התקפת הנגד, זה לא יעזור.
מיכל וונש: גם אני אומר משהו מאוד חשוב שהעלתה סיגל.
מיכל וונש: כפי שאמרנו, החברות אינן קופאות על השמרים.
מיכל וונש: הן עושות אאוטריץ' מצוין.
מיכל וונש: הם מטרגטות.
מיכל וונש: המילה טרגוט היא בדיוק זה.
מיכל וונש: הן לא מחכות שיפנו אליהן.
מיכל וונש: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לחכות שיפנו אלינו במענה שאנחנו מייצרים ובתגובת הנגד שאנחנו מייצרים.
מיכל וונש: אנחנו חייבים לעשות את אותו אאוטריץ' לפחות באותה מידה של יעילות.
מיכל וונש: אומת הסטארט-אפ ראויה לפחות לכך, אז הניעור הזה ואולי קריאת ההשכמה הגדולה ובאמת הדחיפות שאני חשה, אני כל פעם חוזרת לנושא הזה של ההזדמנות שלצד המשבר.
מיכל וונש: יש לנו את הזמן דווקא עכשיו.
מיכל וונש: הזרקור שהקורונה מאירה על כל מה שביעבע מתחת לפני השטח ואיתגר את מדינת ישראל, ויש דברים רבים, הזרקור הזה מחייב אותנו להסתכל על מה שנחשף ולהתמודד עם המציאות כפי שהיא.
מיכל וונש: אני מאוד מקווה שכך אנחנו נעשה.
מיכל וונש: הדיון הזה הוא בהחלט רק הצפה של הנושא עם המלצות, אבל אני מקווה שאנחנו גם נשכיל להפנים אותן ולייצר אותן.
מיכל וונש: אשמח, שירה כסלו, אם יש לך תוספת על מה שנאמר עד כה לגבי האתגרים, לגבי חלק מהמחשבות לפתרונות, לגורמים שנמצאים איתנו פה על הקו.
שירה כסלו: בוקר טוב, תודה על הדיון.
שירה כסלו: לא ידעתי שהוא יהיה עד כדי כך סוער, ומצוין שהוא כזה.
שירה כסלו: זה רק מראה עד כמה הנקודה הזאת חשובה והייתה חשוכה במידה מסוימת עד עכשיו.
שירה כסלו: אני רוצה רגע להתחיל, מכיוון שאני כן יוצאת מחוק איסור פרסומת, במונח שנקרא תוכן שיווקי.
שירה כסלו: אני מתייחסת פה גם לחלק של החינוך וגם לחלק של החוק.
שירה כסלו: במשך שנים למדנו להבין מה זה פרסומת ולזהות איך להיות ביקורתית כלפי פרסומת.
שירה כסלו: אני חושבת שבני הנוער גם יודעים ולומדים את זה, אבל תוכן שיווקי, שזה בעצם השפה החדשה או האריזה החדשה של הסיפור ברשתות החברתיות, הוא פחות מוכר ופחות קל לזיהוי.
מיכל וונש: אגב, גם הרשתות החברתיות עצמן, הן בעצם נמנעות מלקיחת אחריות כי הוא הרבה יותר קשה לזיהוי.
שירה כסלו: הן מנצלות את זה, והן מנצלות את זה פעמיים.
שירה כסלו: כמו שראינו בסרטון בהתחלה, אחד, הן עומדות מאחורי ומלוות את זה, בין אם זה בשווי או בכסף ישיר דרך חברות נוספות, ושניים, בני הנוער ולא רק בני הנוער, גם אני כמבוגרת, כשאני רואה את התוכן הזה ואני מגיבה אליו וממשיכה, אני בעצם מאדירה אותו.
שירה כסלו: זה הסיפור של רשת חברתית ואיך היא עובדת.
שירה כסלו: אני חושבת שיש פה שתי פנים שצריכים להסתכל עליהם.
שירה כסלו: אחד, זה ללמד איך נראה תוכן שיווקי.
שירה כסלו: זה אנשים, לרוב זה שווים בגיל שלנו או מעט גדולים מאיתנו, שמראים שהם משתמשים בנושא הזה.
שירה כסלו: דרך אגב, חוק איסור פרסומת אומר, אסור לפרסם את מוצרי העישון.
שירה כסלו: הוא לא אוסר לפרסם את תופעת העישון, וברשתות החברתיות בעיקר אנחנו רואים את התופעה.
שירה כסלו: שניים, זה מועצם כי אנחנו חושבים שכולם משתמשים בזה כי בעצם זה המילייה שבו אנחנו מסתובבים, אפרופו מה שדביר אמר.
שירה כסלו: אם אני הולכת למקום של החוק, צריך לקחת בחשבון שבדיוק כמו שראינו בסרטון, רשתות חברתיות הן כולן ממופות באלגוריתמים, זאת אומרת, אפשר בהחלט לבוא ולהשית בעצם על החברות את החובה.
שירה כסלו: לדוגמא, פייסבוק.
שירה כסלו: אם רואים שיש ידוענים מסוימים, אז ידוענים מרמת הפצה ומעלה לא יכולים להעלות אצלם חומרים שמראים עישון או את מוצרי העישון.
שירה כסלו: זו רק דוגמא.
שירה כסלו: כל מי שינסה, בין אם זה הפרט או ידוענים, להעלות תמונה שיש בה עירום של גוף, הרשתות החברתיות יסגרו את זה.
שירה כסלו: יש להם את המנגנונים, רק אנחנו צריכים להגדיר שגם הנושאים המסוימים כמו לדוגמא חומרים ממכרים, הם כאלה שאנחנו רוצים לאסור אותם.
שירה כסלו: נקודה שלישית ואחרונה, מאוד חשובה בשביל להבין.
שירה כסלו: הסתכלתי על הנתונים שדביר הראה, שהם מאוד חשובים, והדבר הראשון שבלט שם זה היוטיוב, מעבר ל-84% שזה פשוט מזעזע, וזה אלה שמודעים לחשיפה.
שירה כסלו: הנתון של היוטיוב לא מפתיע אותי ואני אסביר רגע.
שירה כסלו: דיברנו כבר בכמה ועדות על ג'ול, אייקוס, וייב.
שירה כסלו: תשימו לב שכל המוצרים האלה הם כולם באנגלית.
שירה כסלו: חברות טבק יודעות טוב מאוד לשווק בארץ באנגלית, כולל ההאשטאגים גם בפרסומות.
שירה כסלו: מה שזה גורם, זה שבן הנוער, כשהוא מחפש באינטרנט, הוא בעצם נכנס לעולם הגדול, הרחב, והוא מגיע, לדוגמא, המון סרטונים ביוטיוב שכבר נמצאים שם שנים.
שירה כסלו: גם ההגבלה הזאת של זמן ותוקף לא נמצאת כרגע ולדעתי היא גם כלי שנוכל להשתמש בו.
מיכל וונש: שירה, תודה רבה.
מיכל וונש: את מעלה נקודות כל כך חשובות.
מיכל וונש: אני אומר שבעצם בזמן שאת מדברת גם על ההכרח ללמוד ולהבין את התוכן השיווקי הזה או להגדיר, זה מאזכר דיון אחר לחלוטין בנושא אחר לחלוטין שאני מקיימת אותו בנושא האחריות והאחריותיות של הרשתות החברתיות בנושא האנטישמיות, כיוון שזה בכלל לא משנה מה הוא הנושא.
מיכל וונש: בעצם אנחנו חוזרים לזה שכדי להתמודד עם בעיה, צריך קודם כל להגדיר אותה, וטרם ייצרנו הגדרה נכונה של מה הוא בעצם תוכן שיווקי אל מול המציאות הזאת של הרשתות החברתיות בהקשר הספציפי הזה שאנחנו מדברים עליו היום.
מיכל וונש: בכלל לא משנה מה הוא ההקשר הספציפי.
מיכל וונש: מאוד מאוד מעניין, מאוד חשוב.
מיכל וונש: יש סרט, מי שלא ראה אותו, של נטפליקס, שנקרא מסכי עשן.
מיכל וונש: אני ממליצה לראות אותו.
מיכל וונש: זה נכון בכל ההקשרים שאנחנו מדברים עליהם.
מיכל וונש: אגב, זה גם יכול להיות משהו שבתי הספר עושים ביחד עם תלמידיהם, לראות את הסרט הזה ואז לקיים עליו דיונים.
מיכל וונש: בעצם מה שקורה, ההדהוד והעצימות הגבוהה של כל התכנים הללו בלי שהגדרנו אותם בכלל, מה הוא תוכן שיווקי, הוא מקבל משנה תוקף על ידי אותן חברות שעוד לא הגדרנו עבורן והן מחכות שאנחנו גם נגדיר עבורן או לפחות נדרש שנגדיר עבורן.
מיכל וונש: אני לא יודעת אם הן מחכות.
מיכל וונש: בינתיים הן רק מנצלות את זה לצרכים כלכליים, לא במזיד בהכרח.
מיכל וונש: הסרט הזה בהחלט ממחיש את זה.
מיכל וונש: אני אגיד עוד דבר שממש היכה בי בזמן שדיברת, וזה שאנחנו מדברים בעצם על התמכרות שבתוך התמכרות.
מיכל וונש: כולנו מתמכרים לשימוש ברשתות החברתיות.
מיכל וונש: זה גדול מאיתנו.
מיכל וונש: כולנו, אני מדברת על המבוגרים שנמצאים פה בקו ובטח ובטח גם הדור שלנו.
מיכל וונש: אני מרגישה עדיין תיירת ברשתות החברתיות.
מיכל וונש: הנושא הזה של ההתמכרות של הילדים שלנו בגילאים שאנחנו יודעים שההתמכרות והסיכון שבהתמכרות הוא דווקא ממקד אותנו בחשיפה לחומר הממכר, במקרה הזה השימוש ברשתות החברתיות, ובתוך זה ישנם גורמים להתמכרויות נוספות, חשיפה לחומרים ממכרים נוספים.
מיכל וונש: אנחנו ממש במלכוד מאוד גדול.
מיכל וונש: אנחנו חייבים לפצח אותו.
מיכל וונש: זה לא מוריד מאיתנו את האחריות ובאמת המדיום רק השתנה.
מיכל וונש: האחריות שלנו רק גדלה ביחד עם המדיום השונה הזה.
מיכל וונש: אני רציתי מאוד לשמוע ממשרד הדיגיטל הלאומי, מגדעון קונפינו שנמצא איתנו, מנהל היחידה להגנת הסייבר ברשות התקשוב הממשלתית.
מיכל וונש: אני אשמח אם יש לך, גדעון, מיקוד בנושא הספציפי הזה או אם יש יכולות למשרד הדיגיטל הלאומי להירתם לנושא הזה, ניטור הנתונים וכו', כיוון שאנחנו יודעים שהכול בסוף זה אלגוריתמים, כפי שאמרה שירה.
גדעון קונפינו: תודה על רשות הדיבור.
גדעון קונפינו: משרד הדיגיטל הלאומי פועל במדיות החברתיות בכלים שהוא עשה, כמו קמפוס שמאפשר פלטפורמה שמאפשרת העברת ידע לציבור.
גדעון קונפינו: משרד הדיגיטל הלאומי פועל בניטור הרשתות הממשלתיות.
גדעון קונפינו: הוא פחות פועל בניטור הרשתות הארציות או במניעה ברשתות החברתיות של פעולות או לא חוקיות או לא אתיות.
גדעון קונפינו: הדברים האלה נעשים רק בכיוון הרשת הממשלתית.
גדעון קונפינו: מה שכן, כמו שאמרתי, קמפוס יכול להיות כלי גם בידי משרד החינוך וגם בידי גורמים של 105 להעביר מידע לציבור בכל הקשור למניעה או לשימוש נכון ומושכל ברשתות חברתיות.
מיכל וונש: קמפוס ככלי יכול לטרגט, מה שאנחנו קוראים פה, כדי להעביר את המידע הזה?
גדעון קונפינו: לא, לא, לא.
גדעון קונפינו: קמפוס הוא כלי למידה.
גדעון קונפינו: הוא מאפשר העברת הידע.
גדעון קונפינו: הוא פלטפורמה לשיעורים.
מיכל וונש: אתם כרגע נמצאים בשיח שמשרד החינוך דיבר עליו או עם 105?
מיכל וונש: כרגע יש כזה שיתוף פעולה?
גדעון קונפינו: אנחנו נמצאים בוועדה שנכלל בה 105, לאלימות ברשת.
גדעון קונפינו: כרגע אין תכנון ספציפי לביצוע באמצעות קמפוס או כלים של משרד הדיגיטל כדי להעביר ידע לציבור.
מיכל וונש: למרות שיש לכם את הכלים הללו לפי מה שאני מבינה.
גדעון קונפינו: יש לנו את הפלטפורמה.
מיכל וונש: אז הפלטפורמה קיימת.
מיכל וונש: קשה לי להבין איך לא תהיו חלק מהשיח הזה, כי אם הפלטפורמה קיימת, אז אין שום סיבה לייצר פלטפורמה חדשה כשאנחנו כל הזמן רק רודפים אחרי הזנב של עצמנו.
מיכל וונש: אנחנו כך נמליץ.
מיכל וונש: אני שמחה לשמוע שיש את הכלי לפחות בהתייחסות למה שמשרד החינוך עובד עליו, התוכנית שהמשרד יעביר לנו ואת הטיים-ליין שלה, מתי היא תצא לפועל.
מיכל וונש: אני מאוד אשמח לשמוע שמשרד הדיגיטל הלאומי משתתף בשיח הזה ומנגיש את הפלטפורמה לצורך לפחות מה שאנחנו יודעים לייצר כבר היום.
מיכל וונש: תודה רבה, גדעון.
מיכל וונש: נמצא איתנו רועי מעמותת עלם.
מיכל וונש: אני הבנתי שיש איזשהו כלי או תוכנית קיימת שרצית להעלות בפנינו.
מיכל וונש: נשמח לשמוע עליה.
רועי חומרי: כן, גבירתי.
רועי חומרי: קודם כל תודה.
רועי חומרי: אני אנצל את הזמן הכי יעיל שאפשר.
רועי חומרי: נמצאת איתי גם אלכס שמובילה את הפיתוח של הכלי הזה.
רועי חומרי: בעצם עלם במשך המון שנים מתמחה באיתור של בני נוער בסיכון, גם בני הנוער עצמם וגם תופעות סיכון שבני נוער חשופים אליהם.
רועי חומרי: אני חייב להודות שאנחנו מתמקדים בתופעות שהן יותר קצה הרצף, פחות ברמת התוכן השיווקי, אבל אני חושב שהכלי שאנחנו עמלים על הפיתוח שלו בימים האלה, הוא כלי שיכול לשמש אותנו בדיוק לאותן סביבות ולאותן נסיבות.
רועי חומרי: בעצם ההבנה שלנו של הרשת היא פלטפורמה גם לחשיפה לסיכון וגם לסיכון ממשי, לצד היכולת שלנו לזהות מאפיינים של בני נוער, ממש כמו חברות פרסום.
רועי חומרי: הובילה אותנו לעבודה על פיתוח של אלגוריתם שמזהה על בסיס ניתוח שפה בני נוער שנמצאים במצבי סיכון מסוימים.
רועי חומרי: עוד שנייה אני אבקש מכם לתת את רשות הדיבור לאלכס שמובילה את הפיתוח של הדבר הזה ספציפית סביב התחום של פגיעות מיניות, אבל את אותו כלי ניתן פשוט ליישם, ואני חושב, גבירתי, שזה מה שדיברת עליו כל הזמן וזה מה שהעלה גם פרופ' חגי לוין וזה גם מה שהעלתה הגברת שירה כסלו.
רועי חומרי: יש יכולת להשתמש בכלים של חברות הפרסום - - -
מיכל וונש: לא רק יכולת, הכרח.
רועי חומרי: יש הכרח.
רועי חומרי: זה הטבע של המגזר השלישי שלפעמים הוא יהיה חלוץ לפני המדינה ויפתח דברים, אבל צריך פה גם את התמיכה של המדינה בפיתוחים האלה ואת זה כרגע אין.
רועי חומרי: ברשותך, אני אשמח להעביר רגע את השרביט לאלכס ואני אשמח להרחיב אחרי אלכס אם יהיו עוד איזה שהן שאלות לגבי איך אנחנו מפתחים ומה אנחנו מפתחים.
מיכל וונש: תודה, רועי.
מיכל וונש: אלכס, אנחנו נשמח לשמוע באמת בקונטקסט הזה מה הוא הכלי שיכול אופרטיבית להיות רלוונטי.
אלכס קושניר: קודם כל תודה על רשות הדיבור.
אלכס קושניר: הכלי עדיין נמצא בשלבי פיתוח.
אלכס קושניר: אני כן אגיד כמה הבנות שמלוות אותנו בעבודה עליו.
אלכס קושניר: אני מאוד שותפה לדאגה שהרשת החברתית היא מקור להרבה סיכונים, אבל יש בה פוטנציאל אדיר עבורנו כאנשי מקצוע לאיתור, ללמידה של תופעות, ולימים גם האיתור הזה הוא כמובן פתח לתיווך לשירותים, לטיפול, להסברה, לכל אותם דברים שאנחנו מדברים עליהם.
אלכס קושניר: אני חושבת שהוועדה מאוד מתמקדת בשימוש ברשת כאיזשהו מרחב להפצת תוכן.
אלכס קושניר: אבל אותן חברות פרסום עושות שימוש באלגוריתם שגם אנחנו יכולים להשתמש בהם.
אלכס קושניר: מה שאנחנו בעצם מפתחים בימים אלה בעלם זו איזושהי מערכת אוטומטית לאיתור בכלים של machine learning ו-data cubes ברשתות החברתיות.
אלכס קושניר: אנחנו יודעים מתוך העבודה עם בני נוער וצעירים, שהם משאירים עקבות ברשת, שנים לפעמים לפני שהם ישתפו אנשי מקצוע ובכלל את עולם המבוגרים בקשיים שהם חווים, כשבהקשר הזה אני מדברת גם על הפגיעות שקורות בתוך הרשת, אבל גם על הרשת כאיזושהי זירה שהם מרגישים בטוחים ובנוח לשתף את קבוצת השווים שלהם.
אלכס קושניר: בעצם זה איזשהו מקור בלתי נדלה לתוכן, שבני נוער מדווחים בעצמם על המצוקות שלהם, גם בנושא של שימוש בסמים ואלכוהול, אם זה מסיבות, אם זה חשיפה לחומרים, אם זה התנסויות פחות חיוביות בדברים האלה, וגם לעוד מגוון מאוד רחב של תופעות סיכוניות וגם תופעות בקצה כמו שאנחנו מתעסקים בהם.
אלכס קושניר: ברור שיש כאן המון אתגרים אתיים שצריך לתת עליהם את הדעת, אבל מתוך שיח גם עם בני נוער וגם עם צעירים שאנחנו מלווים בעמותה, אנחנו באמת יכולים להגיד שיש רצון מאוד מאוד גדול של בני נוער שאנחנו נהיה שם, שאנחנו נראה אותם, שאנחנו נזהה את הצרכים האלו.
אלכס קושניר: הם ישמחו לדבר בוועדות הבאות.
אלכס קושניר: הדברים האלה מפותחים כמובן בשיתוף איתם ואני חושבת שאין לנו ברירה אחרת אלא להשתמש באותם כלים טכנולוגיים ודיגיטליים שמפלצות פרסום עושות בהם שימוש, למטרות חיוביות יותר.
מיכל וונש: זו בדיוק הנקודה.
רועי חומרי: אני מבקש להוסיף שני דברים בבקשה ולשתף.
רועי חומרי: פשוט יש כאן שתי אוכלוסיות שצריכות להיות פה סביב השולחן והן לא כאן.
רועי חומרי: הראשונה זה חברות הפרסום עצמן והרשתות החברתיות.
רועי חומרי: אפשר לתבוע מהן חשיפה של נתונים.
רועי חומרי: אם מישהו חושב שיש רשת חברתית היום שלא מודעת לשימוש שעושים בה לטובת הפצה רשתית, אז הוא או בור או תמים.
רועי חומרי: הן יודעות הכול, הן גובות על זה כסף.
רועי חומרי: זה חלק מהאקוסיסטם הכלכלי שלהן וניתן לתבוע מהן לקחת אחריות ולחשוף את הנתונים של איך הם משתמשים בכלים האלה.
רועי חומרי: השני זה בתוך השיח הנפלא שהיה פה עם בני הנוער.
רועי חומרי: לצערי יש פה אוכלוסיות שאנחנו חייבות וחייבים לקחת בחשבון כשאנחנו נפנה לפתח את אותם כלים.
רועי חומרי: אין פה לא אנשים מהציבור החרדי, גבירתי, לא אנשים מהחברה הערבית.
מיכל וונש: רק שתדע שבדיון הקודם גם היו נציגים מאוד מאוד רחבים.
מיכל וונש: אתה צודק לחלוטין, אני גם שמתי לב לזה היום בבחירה בעצמי.
מיכל וונש: אני אגיד לך שהדיון הזה, מטרתו היא מאוד מאוד מקדמית.
מיכל וונש: היא להציף את הבעיה.
מיכל וונש: לא בכדי הרשתות החברתיות אינן פה וגם חברות הפרסום אינן פה.
מיכל וונש: אני חושבת שחשוב קודם כל שאנחנו נציף את הבעיה ונבין מה אנחנו מבקשים מהן.
רועי חומרי: ביחס לאותן קבוצות אוכלוסייה שכרגע ציינתי, אם את הגדרת את עצמך מקודם כתיירת, להורים בחברה החרדית ולהורים בחברה הערבית לפעמים גם אין ויזה לתייר במקומות שאת מרשה לעצמך להיות תיירת.
מיכל וונש: אני רק אומר שהוועדה מודעת לזה היטב.
מיכל וונש: יש לכך אתגרים נוספים וחייבים לכלול את כולם.
מיכל וונש: בדרך כלל נמצאים פה גם שני חבריי, חברי כנסת שמגיעים לוועדה הזאת, דווקא גם מהמגזר הערבי וגם מהמגזר החרדי, כיוון שהם מודעים היטב שזה שאין ויזה, לא אומר שהילדים לא מגיעים למקומות ללא אשרה וללא שום יכולת של ההורים בכלל להבין את האתגר, וגם של הקהילות התומכות.
מיכל וונש: אני מקבלת בהחלט.
מיכל וונש: כל שיח ההמשך יתקיים עם כלל הגורמים.
מיכל וונש: המטרה של הדיון היום הייתה רק להציף את גודל הבעיה.
מיכל וונש: אנחנו עוד רחוקים ונמשיך את הדיונים גם במסגרת הוועדה וגם במסגרת המחויבות של המדינה בכלל והגורמים כולם שנמצאים פה, להמשיך את הדיון הזה בצורה היעילה ביותר.
מיכל וונש: אני היום מקיימת דיון מקדמי.
מיכל וונש: אני מעריכה מאוד, רועי, את הערותיך גם בנושא הזה ובהחלט הוועדה מודעת לכך ומעריכה.
מיכל וונש: השיח כמובן ימשיך כפי שנגעתי גם קודם.
מיכל וונש: חייב להמשיך ביחד עם הרשתות החברתיות.
מיכל וונש: אנחנו לא נוכל לעשות את זה בלעדיהן.
מיכל וונש: גם לדרוש מהן אחריות וגם אחריותיות.
מיכל וונש: גם אני אומר על דבריה של אלכס ובכלל גם על דבריך שלך, רועי.
מיכל וונש: אני מאוד שמחה לאשש את תחושת הבטן שלי בידיעה שיש לנו את הכלים.
מיכל וונש: הדבר הכי חשוב זה להבין שאנחנו לא רק יכולים אלא צריכים כפי שאמרתי, להשתמש באותם כלים, ואנחנו גם יודעים כבר לעשות את זה, אז זה מחייב אותנו עוד יותר.
מיכל וונש: אני יודעת שיש גם עמותות נוספות שכבר מפתחות ועובדות ועמלות על הכלים והשימוש בטכנולוגיה.
מיכל וונש: אנחנו חייבים לשתף פעולה על מנת שיהיה לנו סיכוי בקרב המאסף הזה ובמתקפת הנגד כפי שהגדיר אותה חגי לוין, להשתמש באותם כלים בדיוק.
מיכל וונש: אני אשמח לשמוע מפרקליטות המדינה גם אם יש התייחסות בכלל לבעיות או לאתגרים המשפטיים-אתיים, אם יש לך תובנות, דפנה פינקלשטיין, ראש תחום נוער ארצי, וגם בכלל תרומה לדיון הספציפי הזה, אם יש נקודות שלא עלו, ואנחנו נתכנס לקראת סיכום.
מיכל וונש: בוקר טוב, דפנה.
דפנה פינקלשטיין: בוקר טוב, כרגע אני עדיין בחזקת לומדת.
דפנה פינקלשטיין: אין לי תובנות חוץ מההיבטים הפליליים שאנחנו אמונים עליהם.
דפנה פינקלשטיין: אין לי איזה שהן תובנות ברמת עולם המסחר או עולם הנוער שהוא לא נוער בסיכון ונוער על רצף כזה או אחר, ולכן כרגע עוד אין לי מה להוסיף לדיון.
דפנה פינקלשטיין: אני בהחלט גם כאימא וגם בהיבט המקצועי, חושבת שאנחנו על סיפה של חבית נפץ בכל מיני מישורים, אבל אם אני לוקחת את המקום המקצועי שלי, אז באמת אנחנו רואים יותר ויותר תופעות שהן נמצאות על סף שער לעבריינות, בין אם זה המצוקות הרגשיות ובין אם זה באמת חוסר יכולת לווסת, שמאוד מאפיינת גם את הגיל הזה, ומצד שני המערכת באמת מדשדשת מאחור.
מיכל וונש: פתח דברייך בעצם שיקף את זה שאנחנו מדשדשים מאחורה.
דפנה פינקלשטיין: אנחנו באמת כל הזמן במרדף אחרי ולא מובילים, וצריך להפוך פה - - -
מיכל וונש: לגמרי צריך להפוך את המשוואה ויש לנו את ההזדמנות ואת המוחות המדהימים ביותר והמחויבים ביותר שיושבים גם פה בוועדה, גם היום וגם בכלל.
מיכל וונש: אנחנו חייבים להפוך את המשוואה.
מיכל וונש: אני מסכימה עם המסקנה הזאת.
מיכל וונש: ממשרד המשפטים, שי סומך נמצא אצלנו.
מיכל וונש: אני כן אשמח לשמוע אם יש התייחסות לנושאים שעלו פה, למנגנונים הקיימים או החסמים.
מיכל וונש: בוקר טוב, שי.
שי סומך: בוקר טוב.
שי סומך: קודם כל התבקשתי להתייחס לגבי החוק וכבר הדברים צוינו.
שי סומך: המחוקק ב-2018 עשה עבודה טובה מאוד.
שי סומך: הוא אסר על פרסומת למוצרי עישון והגדיר פרסומת בצורה הכי רחבה שאפשר.
שי סומך: האיסור כולל גם על פרסומת בלתי מודעת, פרסומת סמויה, פרסומת עקיפה.
שי סומך: יש הגדרה לכל ביטוי וביטוי כזה.
שי סומך: החוק הקודם גם אסר על פרסומת בשבח העישון כשלעצמו.
שי סומך: הפרסומת לא חייבת להיות למוצר מסוים.
שי סומך: כמו בדיון הקודם, אנחנו מגיעים לשאלת האכיפה.
שי סומך: אני לא בטוח שהאכיפה הפלילית כאן היא מספיק מרתיעה.
שי סומך: זה קנס.
שי סומך: יכול להיות מאוד שהתועלת כתוצאה מהפרסומת היא הרבה גדולה.
מיכל וונש: מה שראינו בעצם גם בסרטון שממקד את עצמו ומטרגט ומלמד אותנו איך להשתמש בידוענים וגם אם שמענו מבני הנוער, זה לא פרסומת לשמה.
מיכל וונש: אני מקבלת את זה שצריך גם לדבר על האכיפה של מה שברור שהוא פרסומת, אבל ברשתות החברתיות נמצאה הפרצה לעשות פרסומת סמויה כפי שהגדרת אותה, והיא משתמשת לא בהכרח בהגדרות שנמצאות בחוק.
מיכל וונש: האם יש לך תובנות לגבי מה שאנחנו רואים אל מול המציאות הזאת?
שי סומך: לא הייתי בתחילת הדיון, אבל החוק אוסר גם על פרסומת סמויה, ופרסומת סמויה מוגדרת כפרסומת המוצגת באופן שצופה סביר עלול שלא לזהות כי יש בה פרסום למוצר.
שי סומך: כמו שאמרתי, ההגדרה של פרסומת היא מאוד מאוד רחבה.
שי סומך: ב-2018 כבר הבינו שיש צורות פרסומת שונות ומשונות, סמויות ועקיפות.
מיכל וונש: לפי ההגדרה הזו, ניתן לדרוש מהרשתות החברתיות, מהחברות השונות לקחת אחריות על פרסומת סמויה אם אנחנו מגדירים את מה שקורה באמצעות השימוש במשפיענים כפרסומת?
שי סומך: החוק לא אסור על פרסומת למוצר עישון.
שי סומך: פרסומת מוגדרת באופן רחב והיא כוללת גם פרסומת סמויה, אז התשובה היא על פניו, כן.
שי סומך: אני אומר את זה בזהירות.
שי סומך: אני רוצה להזכיר דבר נוסף.
שי סומך: יש משמעות אזרחית גם להוראות האלה, כמו שגם את רמזת בדברים שאמרת.
שי סומך: בהחלט יכול להיות שיש עילה גם לתובענה ייצוגית.
שי סומך: אני מזכיר שאצלנו במשרד המשפטים יש קרן לתובענות ייצוגיות, שמסייעת בהגשת תובענות ייצוגיות שיש להן מטרה חברתית חשובה.
שי סומך: אני לא יכול להבטיח כמובן מה תהיה התוצאה, אבל בהחלט אפשר לבקש גם סיוע לתובע ייצוגי, במיוחד אם הוא תובע ייצוגי שזה חלק מהתפקיד שלו.
שי סומך: אני חושב שגם חשוב לומר את הדברים האלה כדרך שבה אולי אפשר להתמודד עם התופעות שאני שומע עליהן עכשיו.
מיכל וונש: שי, אני מעריכה מאוד את התוספת הזאת.
מיכל וונש: באמת הכלי הזה של תובענה ייצוגית שדורשת אחריות ואחריותיות מהרשתות החברתיות מהחברות עצמן, בסופו של דבר היא מוכיחה את עצמה כיעילה מאוד ואני חושבת שחשוב שניתן את הדעת על כך, לפתח את הסוגיה המשפטית הזאת, כיוון שיכול מאוד להיות שבסופו של דבר גם זה במקביל לא מטפל בחינוך, זה מטפל בחוק, ובהחלט זה שהחוק קיים, האכיפה שלו נדרשת גם בצורה הזאת ותובענה ייצוגית כפי שאתה אומר, אם היא יכולה להתקיים מקריאת החוק כפי שהוא, אז חשוב מאוד שהעלית גם את הנושא הזה.
מיכל וונש: יש לנו פה את עו"ד מיטל בק מהמחלקה המשפטית של המועצה הלאומית לשלום הילד.
מיכל וונש: אולי אפילו להתייחס לנושא הזה מתוך פועלה של המועצה הלאומית לשלום הילד.
מיכל וונש: אני יכולה לדמיין כזאת תובענה ייצוגית שמובילה ביחד עם בני הנוער המועצה הלאומית, אבל זה רק במוחי הקודח.
מיכל וונש: מיטל, שלום.
מיטל בק: שלום, תודה רבה.
מיטל בק: אני כבר אתייחס לסוגיה של התביעה הייצוגית ואם זה רלוונטי אלינו, אבל קודם כל להודות באמת על הדיון החשוב הזה ולכל השותפים היום.
מיטל בק: תראו, אנחנו מדברים פה מתחילת הדיון שבעצם מאז פרוץ המשבר הילדים והנוער נמצאים המון שעות מול המסכים, ואנחנו מדברים פה על הסכנות והמצוקות.
מיטל בק: לא המקום להרחיב עליהן.
מיטל בק: זה גם דובר בדיונים קודמים כאן בוועדה.
מיטל בק: הדיון ממוקד היום על סמים ואלכוהול אבל זה ממש לא.
מיטל בק: אנחנו פוגשים במועצה מהפניות שמגיעות אלינו, תופעות הרבה יותר רחבות והסוגיה מאוד מאוד מדאיגה.
מיכל וונש: אני מתקנת כל הזמן כי אני לא יכולה להימנע מכך.
מיכל וונש: אנחנו מדברים בעצם על שימוש בכל חומרים ממכרים, כיוון שהוועדה באמת שמה לעצמה להתמודד עם ההתמכרויות באופן כללי.
מיכל וונש: לפעמים כשאומרים סמים ואלכוהול, זה נשמע כמו התנהגויות קצה.
מיכל וונש: אנחנו מדברים פה באמת על כל המנעד של ההתמכרויות.
מיטל בק: נכון, ובדיוק אנחנו במועצה פוגשים גם את ההתנהגויות הללו, וזה לא דובר כאן היום, אבל אנחנו פוגשים גם פניות בנושא פורנוגרפיה והתכנים המיניים שהילדים פוגשים.
מיכל וונש: צודקת.
מיטל בק: הבעיה היא בלמידה מרחוק.
מיטל בק: דובר כאן קצת על הזום היום, וגם ברשתות כמובן.
מיטל בק: אם אנחנו יודעים לומר שהלמידה מרחוק היא נגיד באחריות משרד החינוך, פה בנושא הרשתות זה לכאורה נושא שהוא יותר פרוץ כי אין לנו גורם משרדי שבהכרח אחראי לדבר הזה, ולכן חשוב שהדיון הזה מתקיים היום.
מיטל בק: אני רוצה לומר כמה מילים על המוקד ואני רוצה לומר עוד משהו על המועצה.
מיטל בק: אני אנסה להיות מאוד ממוקדת.
מיטל בק: דובר כאן הרבה על המוקד, עבודה מאוד יפה וחשובה, שילוב ידיים של משרדים שונים.
מיטל בק: רק אתמול פורסם בישראל היום נתונים מאוד מאוד מדאיגים, עלייה של 63% בפניות למוקד מאז פרוץ המשבר, לעומת השנה שלפני.
מיטל בק: המספרים מדברים על 1,660 קטינים שפנו למוקד, רובם מתחת לגיל 16, כשרוב האירועים הם פליליים.
מיטל בק: הנתונים האלה הם מאוד מאוד מדאיגים.
מיטל בק: זה אומר דרשני.
מיטל בק: זה אומר כמה פעולות.
מיטל בק: זה אומר קודם כל כמו שכבר נאמר כאן היום בעצם, זה גם אכיפה וגם הסברה וגם מידע להורים ולילדים ולצוותים החינוכיים כדי שהנושא יחדור לתוכניות הלימודים.
מיטל בק: אנחנו שומעים היום על המאמצים של המשרדים לתת מענה יותר הוליסטי ורחב, אבל קשה לשמוע את הנתונים האלה ולהישאר אדישים אליהם.
מיטל בק: כמו ששמענו, יש פער.
מיטל בק: לא כל התוכניות מיושמות.
מיטל בק: יש התחלה של בנייה של תוכניות.
מיטל בק: אנחנו צריכים לפעול מהר יותר ודחוף יותר כי הנתונים האלה, המספרים צריכים לרדת.
מיטל בק: כמו שגם נאמר כאן היום, גם המחקרים מראים שנדרשת הסברה לבני נוער בשפה שהם מכירים, ונכונות להתמודד עם התופעות דרך החינוך.
מיטל בק: זה גם דרך הרשתות, זה דרך תנועות הנוער, זה דרך החינוך הבלתי פורמלי.
מיטל בק: צריך לשלב ידיים פה כל הגורמים יחד.
מיטל בק: אני רוצה לומר עוד משהו בהקשר של המועצה בהיבט הזה.
מיטל בק: אי אפשר לדבר על ילדים.
מיטל בק: צריך לדבר איתם.
מיטל בק: גם בדיונים האחרונים שהיו כאן בוועדה וגם עוד גורמים שדיברו כאן היום, אנחנו שומעים על המעורבות של הנוער ושל הצעירים בהכנה של התוכניות ובשיח, אבל צריך לעשות איזושהי תוכנית עבודה מסודרת.
מיטל בק: למועצה לשלום הילד יש את המיומנות לעשות את זה, לבנות דרכי עבודה מסודרים ומקצועיים, בעצם היוועצות משותפת שלומדת מהשטח ובונה תוכנית עבודה יחד עם הגורמים המקצועיים בכל המגזרים.
מיטל בק: המועצה מכנסת מדי שנה פרלמנט נוער.
מיטל בק: זה כנס שנתי עם בני נוער מכל הארץ, מכל המגזרים, מהפריפריה ומהמרכז, בני נוער מהמגזר הערבי, מהגזר היהודי, חטיבה ותיכון.
מיטל בק: הם עוברים יחד הכשרה ייעודית, נפגשים עם דמויות מפתח בקהילה ומנהלים שיח על התופעות וגם על הפתרונות.
מיטל בק: המועצה מציעה את עצמה בשיתוף הפעולה גם בנושאים הללו שהוועדה מעלה היום.
מיטל בק: אנחנו נשמח לתת יד לדבר הזה.
מיכל וונש: בהחלט חשוב מאוד שתהיו חלק מהשיח, ואני אומר במקביל לכל מה שאנחנו שומעים פה היום, בהחלט חשוב שגם המועצה לשלום הילד תהיה חלק מהשיח לאיך נכנסים לתוך הרשתות החברתיות, לזירה האלטרנטיבית שבה מתקיימים האתגרים כולם, ובעצם שם חייבים להשתמש בהגדרות שקיימות בזירה הנוספת, האלטרנטיבית מחוץ לרשתות החברתיות.
מיכל וונש: צריך להשתמש באותן הגדרות ולהבין איך אנחנו מייצרים את התכנים שמגיעים לבני הנוער תוך שימוש בכלים הללו ברשתות החברתיות.