GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו ברוכי: היה עכשיו אדמו"ר חדש שהתמנה, במקום האדמו"ר מסדיגורה שנפטר.
מיכל וונש: כן, הקטן, הצעיר.
אליהו ברוכי: הצעיר הזה, אז הדיבור שלו היה, הוא ציטט את אחד מהרבנים שהוא אמר פעם אחת בבוקר מודה אני לפניך ואז הוא - - - כשהוא ניסה לחשוב על היחס הזה מי זה האני הזה מול הלפניך הוא לא המשיך.
שאולי לב רן: מעניין.
שאולי לב רן: דיברנו ואולי בזה אני, לפחות מצדי, אסכם, כמה פעמים עלה אם התמכרות מוגדרת כמחלה או לא, כשנכנסים לאתר של האיגוד האמריקאי להתמכרויות, וזו המחלה שמוגדרת ככה, היא מוגדרת כבעיה, אני אגיד את זה בלעז, ביו פסיכו סוציו, רוחני.
שאולי לב רן: ארבעה מרכיבים, החלק הביולוגי, החלק הפסיכולוגי, החלק החברתי והחלק הרוחני.
שאולי לב רן: זו המחלה היחידה שהחברתי והרוחני מוגדר כחלק מהדבר עצמו, בין היתר כי זה ניסיון שווא בלתי פוסק למלא חור.
שאולי לב רן: אי אפשר למלא חור עם חומרים, לא יעזור.
שאולי לב רן: אפשר לנסות למלא חור עם חומרים.
שאולי לב רן: אפשר לנסות, זה לא עובד.
שאולי לב רן: זה מעניין כי חלק מהטיפול גם נוגע בדברים האלה ואנחנו לא מדברים על מרכיב דתי בהכרח, אנחנו מדברים על מרכיב רוחני בהרבה מאוד מובנים.
שאולי לב רן: זכינו מאוד בביקור הזה לפני החגים, אני רוצה להודות לכם שלקחתם את הזמן ושנתתם לנו את ההזדמנות להציג את המאמצים שלנו, מי ייתן שנזכה ביחד לעשות שינוי.
מיכל וונש: ואני אומר שאנחנו מבחינתנו זכינו אנחנו, גם להיחשף לעומק ורוחב העבודה שאתם עושים פה, ולחזון שהוגשם ומהווה עבורנו השראה לקחת את האחריות שאתם לקחתם ביצירה של הדבר הזה ולהנגיש אותה באמת בצורה שאנחנו יכולים, להשתמש בכלים שלנו הפרלמנטריים לשנות את המציאות.
מיכל וונש: ודווקא לפני החגים זה הזמן הנכון.
שאולי לב רן: לגמרי, תכלה שנה וקללותיה.
מיכל וונש: בוקר טוב לכולם, תודה שאתם כאן, גם מי שהיה אתמול.
מיכל וונש: אנחנו בעצם החלטנו בכוונה לפצל את הדיון כיוון שהיו דברים שרצינו להיכנס לעומק בכל אחד מהנושאים הללו, אז תודה למי שטורח בוקר אחרי בוקר להצטרף אלינו.
מיכל וונש: אני מעריכה מאוד.
מיכל וונש: הנושא הבוקר הוא העלייה בעישון הנרגילות או בכלל, קודם כל העישון בנרגילות וגם העלייה סביב התקופה הזאת שאנחנו קוראים לה משבר הקורונה, למרות שכל בוקר מי שפה, שומע אותי אומרת את זה, אנחנו נחיה עם זה עוד הרבה מאוד זמן.
מיכל וונש: אני חושבת שזו מציאות חדשה שחייבים להכיר אותה ככזו.
מיכל וונש: בהמשך לדיון שקיימנו אתמול בנושא העלייה בשימוש בסיגריות אלקטרוניות בקרב בני נוער וצעירים, ממשיכים היום דיון נוסף בנושא הזה של העלייה בשימוש בנרגילות באופן כללי ובקרב בני הנוער בפרט, התופעה שמקבלת משנה תוקף בתקופת הקורונה שבה אנחנו נמצאים, וגם כמובן נוגעת לכלל אזרחי מדינת ישראל ללא הבדלי דת, גזע, מין, גיל.
מיכל וונש: בני נוער, כמובן שזה גם גיל.
מיכל וונש: אני מתנצלת מראש שהיום אנחנו חייבים לסיים ב-9:30 ולכן אני מקווה שכל מי שנרשם לדבר, ידבר, ואם יש דברים נוספים שלא נגיע אליהם, אני מבקשת להתנצל מראש.
מיכל וונש: אני אחסוך בדבריי, ממש אקצר.
מיכל וונש: הנתונים למיטב הבנתי, ואני מבקשת שגורמי המקצוע שנמצאים פה יוסיפו או יתקנו:
מיכל וונש: נזקי עישון הנרגילה דומים ואף חמורים מנזקי עישון הסיגריות.
מיכל וונש: כך למשל, הזמן הממוצע לעישון סיגריה הוא כשבע דקות לעומת הזמן של עישון נרגילה, שנע לתקופה ארוכה יותר, בין שעה לשלוש שעות.
מיכל וונש: בעוד שסיגריה, מדובר בה בשאיפה שהיא יחסית שטחית, בנרגילה השאיפה היא ארוכה ועמוקה.
מיכל וונש: למרות נזקי הבריאות הקשים, וזה מאוד מדאיג אותי, ובדומה להשפעות הנובעות מעישון סיגריות רגילות, מקובל להאמין כי עישון נרגילה מזיק פחות מאשר עישון סיגריות, ולעיתים הוא נתפס כאלטרנטיבה בריאה יותר.
מיכל וונש: בשונה מטבק המיועד לסיגריות, שעליו ניתן למצוא מידע רב על התכולה, לא מספיק אבל לפחות קיים על תכולה ורעילות, טבק הנרגילה מיובא והכיתוב עליו ברובו בשפה הערבית וכמעט אינו כולל מידע.
מיכל וונש: בנוסף, אריזות הטבק הן לרוב צבעוניות.
מיכל וונש: דיברנו על זה קצת אתמול בהקשר של האריזות האחידות ובאמת ההשפעה של זה.
מיכל וונש: אריזות צבעוניות מציגות תמונות של פירות שונים בהתאם לטעם הטבק, ובכך בעצם מפחיתות את תפיסת המציאות של השימוש בטבק הזה.
מיכל וונש: השימוש שנעשה בנרגילה הוא לרוב חברתי, ואני חושבת שגם צריך לתת על זה את הדעת בהקשר של התקופה הזאת שאנחנו יודעים שאין גם תחלופה בעצם להיעדר המסגרות.
מיכל וונש: חברתי, נעשה בקבוצה תוך העברת הפיה.
מיכל וונש: בתקופה הזאת ספציפית ההשלכות על כך.
מיכל וונש: אני יודעת שהגיעו אלי נתונים מסוימים, אני לא הצלחתי לאמת אותם, לגבי אחוזי ההדבקה מן הסתם, לפי השכל הישר, הרבה יותר משמעותיים בתקופת הקורונה.
מיכל וונש: אנחנו יודעים שזה מאוד מאוד משמעותי.
מיכל וונש: אני אשמח אם יש נתונים למי מגורמי המקצוע הספציפיים לגבי זה.
מיכל וונש: עישון נרגילות בקרב בני נוער – נכון לשנת 2017, אלה הנתונים המעודכנים ביותר שאנחנו מצאנו, 21% מהתלמידים דיווחו שהם התנסו בעישון נרגילה.
מיכל וונש: בנים מדווחים כמעט פי שניים לעומת בנות לעישון נרגילה.
מיכל וונש: אני מניחה שיש נתונים מעודכנים יותר ושאנחנו נקבל אותם בקרוב.
מיכל וונש: תלמידים מהמגזר הערבי מדווחים בשכיחות גבוהה בהרבה על עישון נרגילה, ועל זה אני רוצה גם שנדבר קצת, על מה קורה בנושא ההסברה, לעומת תלמידים מהמגזר היהודי.
מיכל וונש: ישנה עלייה מדאיגה מאוד בקרב גילאי 15 עד 17.
מיכל וונש: דיברנו על זה גם אתמול.
מיכל וונש: 15 עד 17 זה ממש הכניסה, החשיפה לחומרים ממכרים ובכך גם מגדילים את הסיכוי בכלל להתמכרות לאורך זמן, מ-4.3% של מעשנים ב-2019 ל-5.6% באפריל 2020.
מיכל וונש: זה עלייה שאנחנו כן יודעים עליה, בעישון נרגילה, ועד 8.1% בספטמבר 2020.
מיכל וונש: אז אלה כן נתונים מעודכנים.
מיכל וונש: בהחלט נתונים מדאיגים.
מיכל וונש: אני רואה פה גם אחריות מאוד מאוד גדולה שלנו לקיים את הדיון הזה וגם לשדר את הדחיפות הזאת שאני יודעת שאני חשה אותה.
מיכל וונש: אני מודה לכל מי שנמצא פה על הקו ויודעת שאתם עושים באמת לילות כימים בנושא הזה.
מיכל וונש: אנחנו חייבים להנגיש את הנושא הזה בצורה יותר טובה דווקא בתקופה הזאת.
מיכל וונש: למרות שלכאורה יש דברים חשובים יותר, אין דבר דחוף יותר בעיניי.
מיכל וונש: אני חושבת שהתקופה הזאת מאתגרת את כולנו.
מיכל וונש: ההשלכות הבריאותיות החמורות על אזרחי ישראל ועל בני הנוער בפרט שמעשנים נרגילות, מדאיג בעיקר שההשלכות המסוכנות שיש לנרגילה לא נמצאות בתודעת האזרחית ובני הנוער בצורה מספקת, ובכך גם יש מה לעשות בפרט בתקופה הזאת שבני הנוער נמצאים במעין ואקום דיגיטלי שאפשר אולי לנצל אותו ליוזמות הסברתיות יותר משמעותיות.
מיכל וונש: אני אשמח אם כל גורם שנמצא איתנו יציג את הפערים כפי שהוא רואה אותם, ספציפית לתקופה הזאת, גם כאלה שהם בעצם מהווים הזדמנות לתיקון ושינוי לטווח רחוק יותר, בתקווה שנוכל גם להעלות פה פתרונות ראויים, ארוכי טווח, מתוך התקופה הנוכחית והאתגרים שאנחנו נמצאים בהם.
מיכל וונש: כמובן שגם פתרונות שיכולים לבוא מהכיוון של הפיקוח הפרלמנטרי ו/או החקיקתי.
מיכל וונש: ראשונה בעצם תציג לנו פרופ' אליאס, ראש המחלקה להנדסת בניין במכללה האקדמית ע"ש סמי שמעון.
מיכל וונש: יש מחקר מיוחד שרצית להציג.
מיכל וונש: אפשר להעלות בבקשה את המצגת.
ופא אליאס: בוקר טוב לכולם, נושא עישון נרגילה, התחלתי לעבוד על הנושא הזה בשנת 2008.
ופא אליאס: זיהיתי תופעה מאוד מסוכנת שהתחילה הרבה בחברה הערבית ואחר כך התחילה להתפשט, אז אמרתי, זו תופעה, זו אפידמיה ואם לא נטפל בה, נגיע למצב כל כך מסוכן, והנה, אנחנו רואים את התוצאה.
ופא אליאס: גם השתתפתי בישיבה לפני הרבה שנים.
ופא אליאס: דיברנו הרבה אבל זה לא מספיק לדבר.
ופא אליאס: האתגר זה לעשות ולא לדבר.
ופא אליאס: (הצגת מצגת) כפי שאמרה חברת הכנסת, אנחנו רואים מגמת עלייה בעישון הנרגילה.
ופא אליאס: במגזר הערבי העלייה היא יותר גדולה במיוחד בקרב בני נוער, תלמידי כיתה י"א-י"ב.
ופא אליאס: במגזר הערבי עד 42% מבני הנוער מעשנים נרגילות.
ופא אליאס: מבחינת הנזק, אנחנו רואים שאנשים לא תופסים שעישון שעה אחת של נרגילה זה שווה ערך ל-200 סיגריות.
ופא אליאס: כשמעשנים נרגילות, יושבים ומעשנים הרבה זמן.
ופא אליאס: זה לא חצי שעה, במיוחד בימים אלו.
ופא אליאס: אנשים לא תופסים שעישון הנרגילה גורם לירידה חדה ברמת החמצן בגוף ועלייה ברמת חד-תחמוצת הפחמן, דבר שגורם לאפוקסיה.
ופא אליאס: אני ראיתי בעיניים שלי כמה אנשים שהתעלפו.
ופא אליאס: איך עלה הנושא בראש שלי לחקור אותו?
ופא אליאס: אחרי שראיתי אנשים שהתעלפו אחרי עישון נרגילה.
ופא אליאס: ירידה בחד-תחמוצת הפחמן וכל הנושא של האפוקסיה, יש לו השפעות מאוד גדולות בכלל על הרבה מדדים בריאותיים בגוף.
ופא אליאס: אחד הדברים שעניינו אותי, בכלל איך זה משפיע על הנהיגה, כי אני עוסקת בכלל בתאונות דרכים.
ופא אליאס: זה היה מאוד חשוב לי.
ופא אליאס: אמרתי, כל האנשים האלה באים לחתונות, באים למסעדות, באים לבתי הקפה, מעשנים נרגילות וחוזרים הביתה.
ופא אליאס: ריבונו על עולם, איך יגיעו הביתה שלמים ובריאים כאשר הם במצב כזה נוראי מבחינת מחסור ברמת החמצן בגוף שלהם?
ופא אליאס: המחקר שלי הראה שאנשים אחרי עישון נרגילה, הסיכוי להיות מעורב בתאונות דרכים הוא הרבה יותר גבוה.
ופא אליאס: ממה שהיום אנחנו יכולים לראות, לא מספיק שיש לנו נגיף קורונה והנגיף פוגע בריאות, אנחנו רואים עלייה בגלל המצב הנוכחי והתפשטות נגיף הקורונה, וכל הנושא של הסגר ואין לנו מסגרות שיעסיקו את האנשים.
ופא אליאס: נהפוך הוא, אנשים היום יושבים בבית, אפילו אין תעסוקה ואז אנחנו רואים עלייה חדה, עד 8.1%.
ופא אליאס: זה נתונים מספטמבר בעישון נרגילה.
ופא אליאס: הבעיה שלנו, מי מעשן נרגילה.
ופא אליאס: סיגריות, כל החיים שלי התביישתי לעשן סיגריה כאישה.
ופא אליאס: זה לא כל כך היה מקובל בימים שלי לראות אישה מעשנת.
ופא אליאס: גם לא הייתי מוכנה לראות את הבת שלי מעשנת, לא רק מבחינת בושה.
ופא אליאס: אני יודעת שזה מזיק לבריאות.
ופא אליאס: לעומת זאת, יש מקובלות חברתית.
ופא אליאס: הנה, יש לנו תמונה.
ופא אליאס: בכל העולם אני רואה את התמונה הזאת.
ופא אליאס: יש בתי קפה מלאים ומסעדות וברים פה בישראל, במגזר הערבי, באות נשים, מעשנות לבד נרגילה.
ופא אליאס: מעשנים בכל מקום.
ופא אליאס: אין בושה, הכול מקובל, ומה שמפריע לי, שאני רואה ילדים בני 13–14 שמעשנים עם ההורים שלהם, זאת אומרת, זה מקובלות חברתית.
ופא אליאס: אם יש מקובלות חברתית, הבעיה שלנו, איך לעשות התערבות.
ופא אליאס: זה קשה.
ופא אליאס: זה מקשה על ההתערבות שלנו, המקובלות החברתית.
ופא אליאס: היום אם פותחים בית קפה ואם בבית הקפה לא מגישים נרגילות, בית הקפה לא יצליח, ייסגר לגמרי.
ופא אליאס: אם בר, לא מגישים נרגילות, הבר הזה לא יעבוד.
ופא אליאס: זאת אומרת, עישון הרגילה הפך לתנאי להצלחת מסעדות, בתי קפה וברים.
ופא אליאס: פה הבעיה.
ופא אליאס: מה עוד יותר מפריע לי ברמה האישית?
ופא אליאס: אסור לעשן סיגריה במסעדה או בבר או בבית קפה.
ופא אליאס: עם זאת, כולם יושבים עם נרגילות ומעשנים.
ופא אליאס: אנשים לא תופסים מה ההשפעה הבלתי הפיכה של הנרגילה, ומכאן מתחיל הסיפור.
ופא אליאס: הייתי בסן פרנסיסקו.
ופא אליאס: אסור לעשן בכל מקום.
ופא אליאס: הלכתי לאיזשהו מקום, קוראים לו קנזמן, כולם מעשנים נרגילה בפנים, בבית הקפה.
ופא אליאס: בכל המקומות זה מקובל, זה לא מזיק לבריאות, כאילו.
ופא אליאס: זו הבעיה.
ופא אליאס: לקראת הדיון של היום, אמרתי, בואו נראה מה קורה בקשר לכל הנושא של ההידבקות בגלל עישון הנרגילה.
ופא אליאס: עישון הנרגילה יכול להדביק בכל מיני צורות במצב שלנו.
ופא אליאס: יושבים הרבה אנשים ביחד כי זה אירוע חברתי, אז זה יכול לעבור דרך האוויר.
ופא אליאס: עוד יותר גרוע, אתה מעביר את הנרגילה מפה לפה בלי לנקות.
ופא אליאס: זה המקום הכי מוצלח להעברת הנגיף.
ופא אליאס: אני ראיתי מקרה בגרמניה, מה קרה באירוע שהיה בבר או מסעדה של נרגילה, בית קפה.
ופא אליאס: שם 80 אנשים נדבקו בנגיף הקורונה, כאשר 24 ילדים קטנים, ו-70 אנשים נכנסו לבידוד בגלל הנרגילה.
ופא אליאס: אנשים לא מודעים לסכנות של עישון הנרגילה.
ופא אליאס: היום, מה אני רואה?
ופא אליאס: כל החנויות שמוכרות טבק, הכול פתוח.
ופא אליאס: דברים חיוניים סגורים והטבק פתוח.
ופא אליאס: זה הדבר הכי חיוני היום.
ופא אליאס: בדוח שכתב ד"ר וול מארצות הברית, הוא אומר שהנזק של הנרגילה לריאות דומה לנזק של הקורונה, כאשר אומר, בואו תסתכלו, יש לנו נזק כפול.
ופא אליאס: אנשים מעשנים נרגילה כשכבר הריאות שלהם ניזוקות והם בבעיה, ועוד מדביקים אותם בקורונה.
ופא אליאס: הם לא יצאו מהמחלה הזאת.
ופא אליאס: באמת אני חושבת שהישיבה היא ממש בזמן.
ופא אליאס: אנחנו במצב מאוד מסוכן עם היעדר מודעות לגמרי על הסכנות של עישון הנרגילה.
מיכל וונש: בגלל זה אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת.
מיכל וונש: פרופ' אליאס, אם אני יכולה רק לבקש קצת להתקדם כי אני רוצה גם ששאר הגורמים יספיקו להתייחס.
ופא אליאס: עישון הנרגילה בדרך כלל הוא כחלק מאירוע חברתי, מעשנים בקבוצות.
ופא אליאס: עישון הנרגילה נתפס כפחות מזיק.
ופא אליאס: המחשבה השוררת בקרב המעשנים, שהנרגילה עצמה והעישון דרך הבקבוק, הבעיה שאנשים חושבים שהבקבוק הזה מנקז ומנקה.
ופא אליאס: זו תפיסה לא נכונה.
ופא אליאס: אין מודעות.
ופא אליאס: צריכים הרבה הסברה על מנת לשנות את התפיסה.
ופא אליאס: זה לא קל.
ופא אליאס: תודה רבה.
מיכל וונש: תודה רבה, פרופ' אליאס.
מיכל וונש: מאוד מאוד חשוב, אני מסכימה לחלוטין, גם הנושא של ההסברה שאני מבקשת שהגורמים הרלוונטיים יתייחסו אליה, וגם באמת הנושא של רישוי העסקים הללו, שצריך לחשוב איך יתכן שאנחנו ממשיכים להרשות אותם.
מיכל וונש: אני אשמח להתייחסות מה עושים גם עם הדבר הזה.
מיכל וונש: הדבר הכי חשוב זה באמת ההסברה והעלאה לתודעה גם של הציבור הכללי ובטח ובטח של בני הנוער שאינם מודעים.
מיכל וונש: נמצאת איתנו שירה כסליו.
מיכל וונש: שירה, אם אני יכולה רק לבקש להוסיף על מה שאולי עוד לא עלה, אם יש או נתונים או משהו חשוב נוסף שהתייחסו שאר הגורמים.
מיכל וונש: בוקר טוב שירה.
שירה כסלו: בוקר טוב, אני רוצה להוסיף משהו אחד לסקירה המאוד ממצה שפרופ' אליאס סקרה, וזה חלון ההזדמנויות שיש כרגע בתקופת הקורונה.
שירה כסלו: דובר בבעיה מול בני הנוער, זה שהם מתחילים את ההתנסות שלהם וההתמכרות שלהם בגיל מאוד צעיר אבל את ההשלכות הבריאותיות הם יראו רק בעוד 30–40 שנה, ולכן גם מאוד קשה להם, כי בני נוער, ובטח עוד מעט דביר יגיד את זה, אנחנו מסתכלים על הכאן ועכשיו שלנו.
שירה כסלו: אנחנו לא הולכים בהתנהגות שלנו וחושבים על מה יקרה לנו בעוד 30–40 שנה, כמעט כמו הפנסיה, אבל אז מגיעה הקורונה, והקורונה כאן כבר תקופה ואנחנו גם מבינים שהיא תהיה גם תקופה, ובעצם יש פה חיבור בין נזק מיידי שאנחנו יכולים לראות.
שירה כסלו: לדוגמא, בשאלות שאנחנו שואלים בני נוער כששואלים אותם אם הם מפחדים מהקורונה, הם אומרים שהם מפחדים על ההורים שלהם כי ההורים שלהם מעשנים, זאת אומרת שהם כבר יודעים לעשות את הקשר בין העישון של ההורים שלהם לבין הסכנות של הקורונה.
שירה כסלו: אם נחבר את זה רגע לנרגילות ואפילו ג'וינטים, כל מה שאנחנו מעבירים מפה לפה וחווית העישון שלנו, בעצם אנחנו יכולים לייצר בהעברת המסר שלנו לבני הנוער חוויה של סכנה מיידית בגלל החיבור בין העישון וקורונה.
שירה כסלו: לדעתי זו נקודה שכשאנחנו נדבר על המסרים שצריך להעביר, אנחנו צריכים לתפוס אותה ולהתעסק בה.
מיכל וונש: תודה רבה, שירה.
מיכל וונש: חשוב מאוד בהחלט ההזדמנות שלצד המשבר, אז תודה שאת מזדהה איתה עבורנו.
מיכל וונש: אשמח אם הגורמים הרלוונטיים יתייחסו גם לכך ומה אנחנו כבר עושים, אם אנחנו כבר עושים.
מיכל וונש: נמצאת איתנו פאולה ממשרד הבריאות.
מיכל וונש: אני לא יודעת אם יש לך מה להוסיף דווקא בהקשר הזה, אבל אני אשמח לשמוע אם יש איזושהי התארגנות מסוימת או מיוחדת מטעם משרד הבריאות.
מיכל וונש: בוקר טוב, פאולה.
פאולה רושקה: שלום לכולם ובאמת תודה רבה על הסקירה המאוד חשובה של פרופ' אליאס.
פאולה רושקה: אנחנו היום בדיוק יושבים יחד עם נציגים של הרשות למניעה ושל משרד החינוך, וקידום בריאות במשרד כדי בעצם לעודד עוד פרסום והעלאת המודעות של הנזקים של כל מיני חומרים כמו שאמרנו, סיגריות, כולל נרגילות.
פאולה רושקה: לפני כמה שנים העלינו מידע על זה באתר של המחלקה.
פאולה רושקה: אנחנו נעדכן אותו סביב הקורונה.
פאולה רושקה: גם היה מאוד חשוב לדעתי, ונדבר גם במשרד, שהמסרים שדרך המשרד מועברים, לחבוש מסכה, לריחוק חברתי, יהיה גם תוספת של עישון.
פאולה רושקה: לא לעשן בתקופה הזאת, לא להתחיל לעשן בגלל הסיכון.
פאולה רושקה: זה לדעתי משהו מאוד חשוב שצריך להוסיף למידע.
מיכל וונש: פאולה, קודם כל אני אשמח לקבל את התוצאות של הפגישה הזאת ומה הולכים לעשות אופרטיבית, אם תוכלי לדווח לוועדה.
מיכל וונש: בדיוק מה שאמרת עכשיו נוגע להזדמנות שיש לנו לחדד את הסכנות שבעישון, אבל הייתי אומרת שחייבים גם לא לומר עישון באופן כללי, כיוון שחלק ממה שעולה פה ועלה מהסקירה הבאמת מקיפה, זה המיספרספציה שיש או אי ההבנה שיש, תפיסה שגויה שיש לגבי הנרגילות, שלא שמות אותם באותו מקום בהכרח של העישון, אז לא לומר באופן כללי עישון, אלא לפרט בצורה מאוד מאוד מפורטת את הדרכים השונות שאנחנו מדברים עליהם, כולל הסכנות הנוספות שיש דווקא בנרגילה בתקופה הזו.
פאולה רושקה: העישון של נרגילה דומה קצת לבינג' דרינקינג של אלכוהול.
פאולה רושקה: הנזקים מאוד מצטברים.
פאולה רושקה: זה גם הולך יחד עם אלכוהול.
פאולה רושקה: אנחנו יודעים שבקבוצה כשמעשנים נרגילה, גם שותים אלכוהול, אז יש פה סיכון נוסף של נרגילה ואלכוהול ביחד, שזה עוד דבר שמחמיר את התוצאות השליליות.
מיכל וונש: אני אומר מהכיוון של ההתמכרויות, שכפי שאת יודעת אני תמיד בוחרת לחזור אליו כי אני חושבת שזו פריזמה מאוד חשובה להסתכל דרכה על כל הנושאים הללו.
מיכל וונש: מה שאת אומרת ביתר שאת, כיוון שאנחנו יודעים שבגילאים 15 עד 17, אלה הגילאים שנחשפים לראשונה ובסופו של דבר התמכרויות קורות אמנם יותר מאוחר אבל אלה הגילאים הקריטיים להנגיש את המידע.
מיכל וונש: אני מאוד מבקשת להתעדכן לגבי תוצאות הפגישה שלכם ובאמת לקבל עדכון לגבי ההסברה או הקמפיין הזה שאתם תצאו אליו יחדיו עם המשרדים האחרים.
מיכל וונש: אני שמחה לשמוע שזה קורה כבר היום.
מיכל וונש: מוועדת המעקב הערבית העליונה נמצא מנכ"ל אגודת הגליל, אחמד שייח מוחמד.
אחמד שייח מוחמד: בוקר טוב לכולם, אני מברך את המעשה.
אחמד שייח מוחמד: זה מאוד חשוב מה שקורה בתוך החברה הערבית.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו באגודה עוקבים אחרי כל מה שקורה מבחינת עישון בחברה.
אחמד שייח מוחמד: יש לנו סטטיסטיקה של יותר מ-15 שנה שבה אנחנו רואים את ההתפתחות בעישון הנרגילה בקרב צעירים, בקרב נשים, בקרב כל האוכלוסייה.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו רושמים לעצמנו שהאחוז מכפיל את עצמו כל שלוש שנים בקרב נשים.
אחמד שייח מוחמד: בקרב צעירים עוד יותר חזק, אז אנחנו רואים את הבעיה.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו מאתרים את הקמפיין גם של משרד הבריאות, אזור ללא עישון, ועוקבים אחרי מה שקורה.
אחמד שייח מוחמד: לא רואים מה שנעשה, שזה נכון וזה מספיק.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו מבקשים להתערב עוד יותר מצד משרד הבריאות כדי למגר כמה שאפשר את הנושא ולתת את ההדרכה המותאמת בתוך בתי הספר, ולהתחיל מהגיל הצעיר.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו רואים שנכנסים לעישון נרגילה, כמו שאמרה פרופ' ופא, מתחילים כבר בגילאים מאוד מאוד צעירים.
אחמד שייח מוחמד: בחטיבות ביניים מתחילים בכיתה ה'.
אחמד שייח מוחמד: זה מאוד מדאיג אותנו ואני מקווה שמתוך הישיבה הזאת נוכל ביחד - - -
מיכל וונש: אתם משתתפים בישיבה שדווח עכשיו עליה שמשרד הבריאות מקיים ביחד עם משרד החינוך, ביחד עם הגורמים השונים?
אחמד שייח מוחמד: לצערי לא הוזמנו.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו נשמח להיות חלק.
מיכל וונש: גם אני מאוד אשמח, פאולה, אם אפשר לדאוג, כיוון שאני חושבת שזה קולות מאוד חשובים לכלול אותם גם כדי להכווין ולהבין איך וכיצד נכנסים לבתי הספר להסברה בצורה הטובה ביותר.
מיכל וונש: אני לא יודעת מי הגורם האחראי על ההזמנה, אבל פאולה, אם תוכלי לסייע לנו להעביר את הבקשה הזאת, אני חושבת שהיא מאוד מאוד חשובה.
אחמד שייח מוחמד: גם את הנושא של רישוי עסקים, זה מאוד חשוב.
מיכל וונש: אנחנו מייד נקבל על זה התייחסות.
אחמד שייח מוחמד: מאוד חשוב כי הגוף המפקח הוא השלטון המקומי.
אחמד שייח מוחמד: הוא נותן את הרישיון.
אחמד שייח מוחמד: אין לנו בשלטון המקומי יחידות לבריאות הציבור, מה שביקשנו כבר מזמן ממשרד הבריאות כפיילוט לנסות לפתח את מחלקות התברואה בתוך היישובים הערביים, ומחלקות לבריאות הציבור שייקח לעצמו גם את הנושא של העישון ומודעות לעישון, מודעות לחומרה, יעשה את המעקבים, יפקח על החנויות שמוכרות את החומר.
אחמד שייח מוחמד: אנחנו מבקשים שתהיה התערבות רב-מערכתית מקרב כל גורמי האכיפה כדי למגר כמה שאפשר את הנושא.
מיכל וונש: אני מצטרפת לבקשה הזאת של שיתוף הפעולה הזה הבין-משרדי, שאני חושבת שהוא עולה שוב ושוב בכל ההקשרים בוועדה הזו.
מיכל וונש: יש כל כך הרבה מה שניתן לעשות ביחד, אם נשכיל לעשות את זה, אז תודה רבה לך.
מיכל וונש: יש לנו כן את משרד הפנים, את חוה שנמצאת איתנו.
מיכל וונש: אני מאוד אשמח לשמוע מבחינת באמת רישוי העסקים שדיברנו עליהם, כיוון שזה עוד כיוון נוסף מעבר להסברה.
מיכל וונש: אני אשמח לשמוע מה קורה היום, מה ניתן לעשות או צריך לעשות אחרת.
מיכל וונש: בוקר טוב, חוה.
חוה מונדרוביץ: בוקר טוב.
חוה מונדרוביץ: אני ראש אגף בכיר לרישוי עסקים במשרד הפנים.
חוה מונדרוביץ: עד לאחרונה עסק טעון רישוי הוגדר כמי שמוכר מוצרי טבק, אז למשל אם היו חנויות שמכרו נרגילות ללא מילוי של טבק, הן לא היו נדרשות ברישיון עסק.
חוה מונדרוביץ: לאחרונה תוקן צו רישוי עסקים וכל מה שמוגדר כמוצר עישון כולל כלי הקיבול, גם אם הוא לא מוכר טבק, אבל נגיד אפילו סיגריות אלקטרוניות שלא מכילות טבק או נרגילות, נדרשות ברישיון עסק.
חוה מונדרוביץ: כיוון שזה שינוי שהוא חדש יחסית, נתנו הוראת מעבר לחצי שנה לעסקים שלא היו תלויים רישוי.
חוה מונדרוביץ: יהיה להם חצי שנה זמן היערכות לכך.
חוה מונדרוביץ: חצי השנה עוד לא עברה.
חוה מונדרוביץ: יש לדעתי עוד כארבעה חודשים עד שתעבור החצי שנה שבהם יש להם את זמן ההיערכות.
מיכל וונש: זאת אומרת שאין שום אכיפה כרגע.
חוה מונדרוביץ: כרגע אין שום אכיפה על מכירת נרגילות, אלא אם כן הם חנות שמוכרת גם את המילוי, שזה טבק.
חוה מונדרוביץ: היה מוגדר מכירת מוצרי טבק, אז רק מי שמוכר טבק היה נדרש ברישיון.
חוה מונדרוביץ: דבר נוסף שלא נדרש ברישיון, אם יש מקומות שמעשנים שם, זאת אומרת, שלא מוכרים אלא מגיע כל אחד עם הנרגילה שלו והמילוי שלו.
חוה מונדרוביץ: גם המקום הזה אינו טעון רישיון עסק, אז חשוב לחדד שזה רק המקום שמוכר.
מיכל וונש: איך זה שמקום כזה אינו טעון רישיון עסק?
מיכל וונש: אנחנו לא מאפשרים לעשן במסעדות אבל מאפשרים לכל אחד לפתוח מקום שמותר לבוא אליו ולעשן בו?
חוה מונדרוביץ: אני מניחה שחוק העישון או איך שהוא נקרא, הוא מסדיר את הנושא הזה של העישון, איפה מותר ואיפה אסור.
מיכל וונש: אסור לעשן בשום בית קפה, בשום מסעדה.
מיכל וונש: אסור לעשן בפנים.
חוה מונדרוביץ: זה מה שמסדיר את הנושא של העישון.
חוה מונדרוביץ: רישיון העסק מסדיר רק את הנושא של המכירה.
חוה מונדרוביץ: במקום שמוכרים, שואלים אותי, אפשר לעשן?
חוה מונדרוביץ: אבל אם אסור לעשן במקום שמוכרים, אז לא, לא ניתן לעשן.
חוה מונדרוביץ: צריך יהיה שהמקום שמוכר יהיה מקום סגור, בנפרד מהמקום שמעשנים בו.
חוה מונדרוביץ: רק האזור של המכירה הוא זה שטעון רישוי עסק.
מיכל וונש: אז מי נותן רישוי לבתי הקפה של הנרגילות?
חוה מונדרוביץ: אם מוכרים שם, אז הוא נדרש ברישיון עסק.
חוה מונדרוביץ: אם זה מקום שכל אחד מביא את הנרגילה והמילוי מהבית, זה לא מקום שנדרש ברישיון עסק.
מיכל וונש: יש עוד עסקים שאינם נדרשים ברישיון עסק?
חוה מונדרוביץ: כן, יש עוד הרבה עסקים.
חוה מונדרוביץ: לא כל דבר נדרש ברישיון עסק.
חוה מונדרוביץ: יש הרבה מאוד חנויות שלא נדרשות ברישיון עסק, נעליים וצעצועים.
מיכל וונש: היות ומדובר במוצר מזיק לבריאות, זאת אומרת, היית חושב שלפחות יש כללים מסוימים שחייבים להזהיר, שילדים מתחת לגיל מסוים, אסור לאפשר להם להיכנס.
מיכל וונש: זה פרוץ לחלוטין.
חוה מונדרוביץ: אני לא מכירה את חוק העישון.
חוה מונדרוביץ: אני מניחה שבחוק העישון יש את ההגבלות האלה.
מיכל וונש: אין לנו פה את משרד המשפטים או מישהו מהגורמים המשפטיים.
מיכל וונש: את מתארת לי בעצם באמת מערב פרוע בנושא הזה.
מיכל וונש: הנושא הזה של האכיפה של הוראת המעבר של חצי שנה, העובדה שדווקא בתקופה הזאת אנחנו במן אתגר כפול ומכופל בנוגע לחפיפה הזאת שבין הבריאות או הקורונה לעישון, האם אתם נוקטים באיזה שהם מימדים של הסברה, בקרוב מאוד נכנס, הסיבה שזה נכנס, או שפשוט ממתינים שיפקע הזמן ובעוד חצי שנה יתחילו לאכוף?
חוה מונדרוביץ: שלחנו לכל מחלקות רישוי עסקים בכל 257 הרשויות המקומיות את השינוי לצו רישוי עסקים ועל כך שעליהם להיערך למפות ברשות המקומית שלהם את כל אותם עסקים שעד היום לא נדרשו ברישיון עסק ומעכשיו יידרשו.
חוה מונדרוביץ: אגב, לפי משרד הבריאות זה כנראה לא מאוד הרבה.
חוה מונדרוביץ: רוב החנויות שמכרו מוצרי טבק, מכרו גם את הנרגילות או את הסיגריות האלקטרוניות.
חוה מונדרוביץ: אין הרבה מאוד כאלה שמוכרות רק את מוצרי העישון ללא מוצרי הטבק, אז לא מדובר בהמון.
חוה מונדרוביץ: מי שכן מכר מוצר טבק לפני כן, עדיין היה טעון ברישיון.
חוה מונדרוביץ: החידוש הוא שמי שגם מוכר מוצר עישון שאינו מכיל טבק, יידרש ברישיון.
חוה מונדרוביץ: העברנו מסמך לכל הרשויות המקומיות שעליהן להיערך לעשות את המיפוי שאכן חצי שנה מיום שנכנס השינוי בצו רישוי עסקים, החנויות האלה יידרשו ברישיון עסק.
מיכל וונש: אוקיי, תודה רבה.
מיכל וונש: אני מבינה ששלמה שטיין נמצא איתנו ויכול אולי להשלים את הפער לפחות בנתונים או הידע שיש לי, לשאלות שהעליתי.
מיכל וונש: שלמה, בוקר טוב.
שלמה שטיין: בוקר טוב לכולם.
שלמה שטיין: כמה דברים כמובן יש לי להשלים בהמשך לכמה עניינים שנאמרו כאן.
שלמה שטיין: אם אני אתייחס קודם כל ברשותך לפרופ' אליאס, למצגת הנהדרת שהיא הכינה, אז קודם החנויות של הטבק, ועוד פעם, אני מייצג את עיריית תל אביב.
שלמה שטיין: אני סגן מנהל אגף הפיקוח בעיריית תל אביב.
שלמה שטיין: יכול להיות שעמיתיי מרשויות מהמגזר הערבי היו נותנים תשובות אחרות, אבל חנויות טבק לא אמורות להיות פתוחות בימים האלה.
שלמה שטיין: היא חנות לכל דבר וחנות צריכה להיות סגורה.
שלמה שטיין: אין פה מחלוקת.
שלמה שטיין: בתל אביב חנויות שמוכרות טבק, סגורות.
שלמה שטיין: מי כן מוכר טבק?
שלמה שטיין: המרכולים שקיבלו אישור לעבוד, והקיוסקים, ושם הם צריכים לעבוד תחת המגבלות ששירה עבדה עליהם כל כך קשה בזמנו, לבטל את המוצר, את הפרסום, את השיווק, כל מה שנוגע לכך.
שלמה שטיין: אז קודם כל חנויות טבק, לפחות בערים שלא מהמגזר הערבי, לא עובדות.
שלמה שטיין: לגבי בתי קפה ומסעדות, גם כאן אני נזהר.
שלמה שטיין: אמנם אנחנו תל אביב-יפו.
שלמה שטיין: באזור יפו יש יותר מקומות לעישון נרגילה.
שלמה שטיין: גם באזור נווה שאנן, איפה שמתרכזים הזרים שחיים בתל אביב.
שלמה שטיין: גם שם יש נרגילות.
שלמה שטיין: בבתי קפה ומסעדות רגילים בעיר אין מכירת נרגילות וגם אסור לעשן בהן לא סיגריות ולא נרגילות ולא סיגריות אלקטרוניות ולא שום מוצר עישון מכל דבר אחר.
שלמה שטיין: אני יודע מוועדה שהיינו לאחרונה וגם שירה נכחה וגם אפי שפר שנמצא איתנו, על העניין התרבותי במגזר הערבי.
שלמה שטיין: אני חושב שעמיתיי במגזר הערבי שנמצאים כאן איתנו בדיון הזה לא כל כך התייחסו לזה.
שלמה שטיין: לבוא עכשיו למועדון שמעשנים בהם בלבד ולהגיד לחבר'ה, אוקיי, מהיום אסור לכם לעשן יותר, זה אומר לשלוח את החבר'ה האלה לרחוב, כי אין מקום שמאחד אותם.
שלמה שטיין: אני יודע שבוועדה שאני הייתי היו נציגות של שני ישובים מהמגזר הערבי.
שלמה שטיין: נכון שיש חוק והכול טוב ויפה, אבל יש שונות בין איך שהמגזר היהודי רואה את זה, שמעשנים בשביל הכיף, לבין המגזר הערבי שזה גם עניין כנראה של משהו תרבותי.
שלמה שטיין: אני קטונתי מלייצג את המגזר.
שלמה שטיין: מה שכן אני יכול להתייחס, קודם כל כפי שגם אמרה חוה, העניין של איסור עישון לא קיים בצו רישוי עסקים.
שלמה שטיין: בזמנו כשהתגברה התופעה של מקומות עישון נרגילות, הלכנו לכיוון של מכירת טבק לעישון בנרגילות.
שלמה שטיין: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאדם שמגיע למקום לעשן נרגילה, הוא לא מביא איתו את הטבק מהבית אלא בעצם הוא כביכול שוכר נרגילה ב- Xשקלים לפרק זמן שהוא שוכר אותה, ובעצם בתוך הנרגילה הוא מקבל טבק.
שלמה שטיין: אנחנו הלכנו על כיוון של מכירת טבק לעישון בנרגילות.