GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי יוגב: אז זה בהחלט משימה שאני חושבת שניצבת לפתחה של המדינה.
מיכל וונש: אם אני יכולה לבקש ממך לספר מעט על המניע.
מיכל וונש: אני יודעת שאת לא אחראית על תחום המניעה, אבל אמרת שיש כזה.
טלי יוגב: אז בסדר, אני אעבור למניעה עכשיו.
טלי יוגב: ידעו לעשות פה, ואני לא יכולה לקשור פה את הכתרים לצערי לראשי, לא הייתי, לעשות תוכנית מאוד אפקטיבית לנושא של אלכוהול על התחום של מתבגרים ולהוריד בצורה דרמטית את הצריכה של אלכוהול ברמה ששמה אותנו היום ביחס לעולם במקום מאוד נמוך וטוב.
טלי יוגב: אני חושבת שאת השיפט הזה אנחנו צריכים לעשות גם לנושא של בעיקר קנביס, אבל אנחנו גם מכירים חומרים אחרים שבני הנוער מככבים בהם.
טלי יוגב: אז אני חושבת שזה תחום שצריך להיכנס אליו כתוכנית שתתכלל את כלל משרדי הממשלה ולעשות משהו בדומה למה שנעשה עם אלכוהול.
טלי יוגב: אני חושבת שזה קריטי היום להיערך ולהיערך מראש על רקע הכוונות של שינויי החקיקה שאנחנו נכנסים לתוכם בתחום של קנביס.
מיכל וונש: כן, כך בדיוק התייחסתי לזה בהקדמה.
טלי יוגב: אם לא נהיה מספיק חכמים ונדע לעשות את זה מראש נמצא את עצמנו במקומות מאוד מורכבים ובעייתיים בשלב מאוחר יותר.
מיכל וונש: אני מסכימה לחלוטין, בגלל זה הבחירה של הוועדה בנושא של התמכרויות באה, כפי שאמרתי, גם במקביל למה שאנחנו יודעים שצפוי מבחינת תהליך הלגליזציה, כיצד ואיך.
מיכל וונש: בהחלט בעיניי זו הדרך האחראית והראויה לעשות תוכנית הוליסטית לטובת בכלל העניין וגם האחריות שלנו באמת כמי שנמצאים, כמו שאמרת, בעדינות, ואני אומר ממש מאחור בהתייחסות לנושא של התמכרויות בצורה הרחבה ביותר.
טלי יוגב: לא, אני לא חושבת שאנחנו ממש מאחור, אבל אני חושבת שאנחנו בדקה ה-90 של להתחיל לעשות את הדברים ולהיערך בצורה ראויה.
טלי יוגב: אני כן אשמח אם אחריי גם עורכת דין אתי כהנא מהרשות תדבר על הנושא של הטרמינולוגיה המשפטית, כי אנחנו פה מדברים כל הזמן על לגליזציה ואני בכלל לא בטוחה שאנחנו שם, אפילו ברמה חקיקתית.
טלי יוגב: אז אני רוצה להשאיר לאתי את המקום הזה של לדבר על זה כמה דקות.
מיכל וונש: אני חושבת, שאלא אם כן יש ככה משפט מסכם, שאנחנו נתכנס.
טלי יוגב: רק עוד שני משפטים.
טלי יוגב: עוד משימה שהיא מאוד אקוטית, לפחות מבחינתנו, זה הנושא של רצפי שירותים מותאמים, שגם צריכים לייצר את הרצף בין משרדי הממשלה השונים.
טלי יוגב: אם אנחנו מדברים מהמקום של המניעה, שזה כמובן עם משרד החינוך, דרך המקומות של טיפול ושיפור, עם רווחה ובריאות, והתשומות שלנו כרשות בתוך המהלך הזה, אבל באמת רצפים ברמה יישובית, מחוזית וארצית ולצמצם כמה שיותר את החורים ברשת.
טלי יוגב: והמשפט לסיכום, שאני באמת חושבת שאנחנו צריכים להיות המבוגר האחראי בכל התהליכים שתופסים פה תאוצה מאוד גדולה בארץ.
טלי יוגב: זהו.
מיכל וונש: תודה רבה, חשוב מאוד.
מיכל וונש: לפני שנמשיך לגורמים הנוספים, הצטרף אלינו חבר הכנסת רם שפע ואני אשמח אם הוא יאמר כמה מילים בהקשר של ההתמכרויות ובאופן כללי לגבי הנושא.
רם שפע: בוקר טוב לכולם, גם למי שבזום וגם לך, מיכל, בהצלחה.
רם שפע: אמרתי ביום הבחירה, אבל אני גם שמח להיות פה פעם ראשונה בדיון הזה.
רם שפע: היה לי חשוב להגיע, אני בין דיונים אצלי בוועדה ויש לנו בעיה בזום, אז אני מרוויח פה את הדקות האלה בינתיים.
רם שפע: בעיקר היה לי חשוב להגיד, אני, כמו שאני מניח שאתם יודעים, ביחד עם חברת הכנסת שרן השכל מובילים את התהליך של שינוי התפיסה בתחום הקנביס ושל הלגליזציה, אבל דווקא היה לי חשוב לבוא לפה ולהגיד, ראשית, אני ומיכל משתפים פעולה.
רם שפע: אני חושב שההסדרה של השימוש בקנביס לצריכה עצמית באופן כללי היא הזדמנות עבורנו גם להתמקד טוב יותר ביכולת לטפל טוב יותר כמדינה בעולם ההתמכרויות.
רם שפע: אנחנו לא רואים את זה בניגוד, אלא להיפך, רואים את זה כהזדמנות.
רם שפע: אני לא בקי בכול כמוכם, ודאי, וגם לא כמו מיכל בהקשר הזה, אבל ודאי כאיש חינוך וכמי שעומד בראש ועדת חינוך אני רוצה להשתמש בזה כל הזמן ולראות איך אנחנו משתפרים ולא איך אנחנו עושים תהליך שלא מתייחס לעולם ההתמכרויות.
רם שפע: גם בצוות הבין משרדי שכבר קם אני ושרן דיברנו על זה, כלומר הנושא הזה בפגישה הראשונה עלה להתייחסות כדי להראות להם שאנחנו מבינים את כל האקו סיסטם של העולם הזה ואנחנו כן מתקדמים, כלומר התהליך בהתקדמות, פעם בשבוע הצוות מתכנס ודן בזה כי הממשלה התקרבה לשלושה חודשים וכמובן שהתהליך פה עובד במקביל.
רם שפע: אז אני מקווה שאתם קצת מבינים לאן אנחנו הולכים, אנחנו אנשים אחראים סך הכול וככל שפה הדיונים יתקדמו אנחנו נבין איזה התאמות צריכות להיות בחקיקה.
מיכל וונש: אני גם דיברתי עם שר המשפטים.
מיכל וונש: כפי שאמרתי בהקדמה שלי, אנחנו גם נמצא את הממשקים הנכונים שבהם הצוות הבין משרדי והוועדה זאת יעבדו יחד כדי לוודא שאנחנו באמת עושים את זה בצורה אחראית והוליסטית ולא עובדים במקביל.
מיכל וונש: ושתהיה הפריה הדדית ומשותפת.
מיכל וונש: אז תודה רבה ותודה שהגעת.
רם שפע: בשמחה.
רם שפע: אני תיכף אצא, מתנצל, אבל היה לי חשוב לבוא.
רם שפע: שתדעו.
מיכל וונש: מצוין, בסדר גמור.
מיכל וונש: אני חושבת שעורכת דין אתי כהנא, אם היא תוכל רק להתייחס בכמה מילים למקום שבו סיימנו עם טלי אני אשמח ואז אנחנו נעבור הלאה.
מיכל וונש: בוקר טוב, אתי.
<< אורח >> אתי כהנא: אני באמת רוצה לעשות את זה מאוד מאוד מאוד בקצרה, כי אנחנו באמת דנים פה בנושא של התמכרויות ולא בנושא של חקיקה.
<< אורח >> אתי כהנא: אני באה מהעולמות של חקיקה, מדיניות - - -
מיכל וונש: גם אני.
<< אורח >> אתי כהנא: רגע, התחלתי ישר לענות, אבל אני רוצה כמובן להצטרף לכל המברכים, לך, ליושבת הראש, וגם להתחדשות של הוועדה.
<< אורח >> אתי כהנא: כמו שפאולה אמרה, התגעגענו, אנחנו היינו נפגשים לעתים קרובות ואנחנו נשמח בהחלט לחידוש הדיונים ועיסוק בנושאים המאוד מאוד חשובים שהוועדה הזאת עסקה ומן הסתם תעסוק גם בעתיד.
<< אורח >> אתי כהנא: מה שטלי אולי התכוונה להגיד זה שנדמה לי שנכון יותר לדבר על העניין של השינויים בתפיסה בתחום הקנביס ולאו דווקא לקרוא לזה לגליזציה, ולו רק משום הדיוק במונחים כי יש מנעד מאוד מאוד רחב בתחום הזה של ההתייחסות של מדינות להסדרה, מה שאנחנו קוראים, וההתמודדות עם הנושא של סמים בכלל וקנביס בפרט, החל כמובן מהפללה ועד הפללה שאין בצדה אכיפה ממשית וענישה ועד דה קרימינליזציה ואי הפללה ובהמשך גם לגליזציה וכרגע באמת יושבים על המדוכה ומנסים לבדוק וללמוד גם מניסיון בעולם מה נכון לכל מדינה ומדינה לפעול כדי לעשות את הסידור המיטבי לאוכלוסייה של המדינה בנושא הזה.
<< אורח >> אתי כהנא: בכל מקרה מה שחשוב הוא שכל דרך שתיבחר לשינוי המדיניות הזה חייבת באמת לכרוך בתוכה גישה הוליסטית שנותנת ביטוי רחב לכל ההיבטים שנוגעים ולא רק התמכרויות, אלא גם נושא של חינוך ומניעה והסברה והעלאת מודעות וכמובן גם בתחומים של טיפול ושיקום וכל הרצף הזה של הפרעות שימוש, עד לקצה הרצף של ההתמכרויות, שהוא לא עומד רק בפני עצמו אלא הוא חלק ממנעד מאוד מאוד מאוד רחב של השלכות שיש למדיניות בתחום הסמים על חברה.
מיכל וונש: אני מודה לך מאוד, גם על הדיוק כמשפטנית קודם כל.
מיכל וונש: אני בכל אופן אאמץ מיידית לדבר על שינויים בתפיסה בשוק הקנביס.
מיכל וונש: אני אומר שאני כבר התחלתי בשיחות שאנחנו נביא לוועדה, גם בנושאים הללו, כפי שאמרתי בממשק שנזהה בינינו לבין הצוות הבין משרדי, כולל עם ה- DA של קולורדו וכולל עם גורמים שכבר חוו את מה שאנחנו צריכים לשמוע ואת ההשלכות ארוכות הטווח על מי שלא יצא לדרך כפי שאת מתארת, ואני מחויבת לו בכל אופן בוועדה הזאת, לתוכנית הוליסטית.
מיכל וונש: אני אומר שכשאני מדברת על התמכרויות אני גם מדברת לחלוטין על מה שתיארת כרצף טיפולי וגם אבחוני, שמתחיל מחינוך ומאיתור בגיל צעיר מאוד ומשפיע על כל מה שנלווה למה שאנחנו מתארים כשינויים בתפיסה בשוק הקנביס.
מיכל וונש: ואני אומר שכבר נתנו לנו הרבה מאוד דגלים אדומים, גם למשל ההפרדה שבין הקנביס הרפואי לבין הקנביס מה שנקרא recreational.
מיכל וונש: יהיו כל מיני נושאים שאנחנו נדון בהם שאני חושבת שיש להם ממשק מאוד חשוב.
מיכל וונש: שוב, הבחירה להיות בפוקוס על הנושא של ההתמכרויות היא דווקא מתוך כוונה לתוכנית הוליסטית ומענה הוליסטי כדי שאנחנו נוביל את השינויים הללו בצורה שמאפשרת תכלול של הניסיון של כלל הגורמים ומסד הנתונים, שכבר יש לנו, וגם הניסיון המשפטי.
מיכל וונש: אגב, אני רק אומר, יכול מאוד להיות שהוועדה הזאת גם כן תיקח, ויש לה את הסמכות הזאת, את האפשרות להסדרה חוקית בדרך כלשהי לפחות של חלק מהנושאים לצד התהליכים של שינויים בתפיסה בשוק הקנביס.
מיכל וונש: אז אני שמחה מאוד שאת נמצאת איתנו.
<< אורח >> אתי כהנא: תודה רבה.
מיכל וונש: אני אבקש מסוזן, ממש בקצרה, כי אני מסתכלת על השעון ואני דואגת שלא כולם יספיקו לדבר.
מיכל וונש: בוקר טוב, סוזן.
מיכל וונש: רק דקה להציג את עצמך.
סוזן בן עזרא: בוקר טוב.
סוזן בן עזרא: אני מאוד שמחה להיות פה הבוקר, באמת אחרי פעילות של שנים בוועדה ומאוד שמחה על היום הזה של פתיחת הוועדה ושיהיה לכולנו בהצלחה.
סוזן בן עזרא: אני היום באגף טיפול ושיקום ברשות למאבק באלימות, סמים ואלכוהול, בתפקיד מנהלת תחום פיתוח טיפול ושיקום.
סוזן בן עזרא: רציתי רק לחדד בכמה משפטים, במשפט אחד אפילו מאוד בקצרה, את הנושאים שדיברו עליהם ואנחנו נדרשים אליהם, ודיברת על ההתמכרות, אז באמת הנושאים העיקריים שגם פאולה דיברה עליהם ועומרי וטלי, זה באמת כל הנושא של תרופות המרשם והתחלואה הכפולה, קנביס.
סוזן בן עזרא: היום, אני רוצה לעדכן את הוועדה, אנחנו מתמודדים מהשטח עם עלייה מאוד מאוד גדולה של שימוש בגז קצפת, בחומרים נדיפים.
סוזן בן עזרא: הם חזרו אלינו לתמונה הקיץ הזה, יכול להיות שבהשפעת הקורונה והשעמום ואנחנו כרגע מתחילים להוציא מידע אל השטח בגלל שהעלייה של השימוש בגז הזה מאוד מסכנת את בני הנוער כרגע.
מיכל וונש: חשוב מאוד שאנחנו נדע שבאמת לפני קיץ, בצל הקורונה.
מיכל וונש: אז תודה שאת משתפת אותנו בזה.
מיכל וונש: יש איזה שהוא קמפיין ארצי?
מיכל וונש: איך מתמודדים עם הדבר הזה?
סוזן בן עזרא: זה כרגע מאוד מאוד חדש, הנתונים שאנחנו מקבלים.
סוזן בן עזרא: גם דיברנו עם משרד הבריאות בנושא וכרגע עוד לא היו תפיסות של המשטרה או משהו בסגנון.
מיכל וונש: אז אנחנו נשמח לקבל את הנתונים גם בהקשר הזה ואולי לעקוב במיידי.
מיכל וונש: זה נשמע לי משהו שהוא דחוף ושהוועדה תרצה כבר לעקוב אחרי מה שקורה, גם עם הנתונים וגם עם הטיפול, מבעוד מועד.
מיכל וונש: אם כבר אתם מזהים את זה.
סוזן בן עזרא: כן.
סוזן בן עזרא: אז כרגע זה באמת נתונים וסרטונים שמגיעים אלינו מאנשי השטח שלנו.
סוזן בן עזרא: יש לנו כרגע מנהלים יישוביים ב-250 יישובים, אז אנחנו שומעים על זה הרבה, במיוחד באזור המרכז, בת ים, חולון, ראשון, אבל גם במועצות האזוריות.
מיכל וונש: יכול להיות שגם יש תת דיווח במועצות האזוריות, זאת אומרת זה לא אומר שזו לא בעיה.
סוזן בן עזרא: יכול להיות, יכול להיות שגם לא יודעים לזהות ולא רואים כי זה לא איזה משהו שכרגע – אבל מה שאנחנו עושים ברשות בשביל מענה מיידי, כרגע, זה בעצם הוצאת פלייר ל-250 היישובים שלנו והם יפיצו את זה ביישובים.
סוזן בן עזרא: כך שמבחינת לתת מידע לבני הנוער וההורים בראשוניות שבעניין ואחר כך נראה איך אנחנו נוכל להתמודד עם זה בצורה - - -
מיכל וונש: זאת אומרת דרך הרשויות המקומיות אתם מפיצים?
סוזן בן עזרא: ב-2008 הוצאנו חוברת מקצועית על כל נושא החומרים הנדיפים והיה קמפיין שהוריד מאוד את השימוש בחומרים נדיפים בשנים האלה, בין 2008 ל-2015 בערך ואז באמת ירד השימוש בחומרים נדיפים באופן מאוד מאוד חד.
מיכל וונש: יכול להיות שיש פה מקום למשהו חירומי?
מיכל וונש: זאת אומרת אל מול באמת זה שאין לבני הנוער מה לעשות יותר מדי הקיץ ואנחנו צופים כבר את העלייה הזאת, שייצא קמפיין כזה?
סוזן בן עזרא: אין לנו מספיק נתונים, לדעתי.
מיכל וונש: אז אני אבקש שכבר באמת בוועדה הבאה, אם אפשר לעשות אפילו, את יודעת, למשוך את הנתונים מהרשויות המקומיות כדי שנדע אם יש פה איזה שהיא מגמת עלייה מאוד משמעותית וכבר מיד להתייחס לזה ולתת מענה ככל שניתן מבחינת קמפיין ארצי, אם אנחנו רואים עלייה חדה.
מיכל וונש: עוד משהו בנושא הכללי?
סוזן בן עזרא: לא.
מיכל וונש: מאה אחוז, יופי.
מיכל וונש: נמצאת איתנו ממשרד החינוך, וזה אולי המקום גם לדבר קצת ולעשות זום אאוט חזרה לגבי איתור וזיהוי מוקדם כדי שניתן יהיה להפעיל תוכניות מניעה.
מיכל וונש: ממשרד החינוך נמצאת איתנו קרן.
קרן רוט איטח: בוקר טוב לכולם.
קרן רוט איטח: אני גם מאוד שמחה על התכנסות הוועדה, אני חושבת שזאת אמירה.
קרן רוט איטח: זה שלא הייתה ועדה וחשבו על לבטל את הוועדה זו הייתה אמירה ברמה ההצהרתית ולכן אני מאוד מאוד שמחה הוועדה חוזרת לפעול.
קרן רוט איטח: זה נראה לי אמירה מאוד מאוד חשובה ברמה הלאומית, במיוחד כשאנחנו בפתחם של שינויים והסדרה בנושא של שימוש בקנביס.
קרן רוט איטח: לנושא של הוועדה, הנושא של ההתמכרויות, כמערכת חינוך אנחנו פחות עוסקים בהתמכרויות, אנחנו יותר עוסקים בסיפור של רצף השימוש, רצף השימוש מהמניעה ועד ההתנסות החד פעמית ושימוש בעייתי.
קרן רוט איטח: הסיפור של התמכרות בקרב בני נוער זה יותר בשוליים.
קרן רוט איטח: אנחנו עובדים בנושא של התמכרות לא רק על החומרים, פאולה הזכירה קודם גם את הנושא של התנהגויות ממכרות, כמו מסכים והימורים, וגם לזה אנחנו נותנים דגש.
קרן רוט איטח: כמערכת חינוך עיקר העשייה שלנו היא בעבודה חינוכית של מניעת השימוש, מניעת השימוש בחומרים כשהדגש הוא על פיתוח כישורי חיים בהתאם לשלב ההתפתחותי.
קרן רוט איטח: יש לנו תוכניות החל מגיל הגן ועד י"ב כשבכל שלב התפתחותי אנחנו נותנים את המענים ואת התוכניות שמותאמות לשלב ולמשימות גיל.
קרן רוט איטח: למשל בגיל הגן פיתחנו ביחד עם הרשות למאבק בסמים ואלכוהול, מה שבזמנו היה, התאמנו מחדש תוכנית של 'יום של תכלת' שעוסקת באיך ילדי הגן שומרים על עצמם, שומרים על גופם מפני חומרים מסוכנים.
קרן רוט איטח: דרך סיפור של טיפול בבעלי חיים בחווה עשינו עבודה על איך אני שומר על גופי וכל מיני מיומנויות אחרות, של השפעה חברתית, של פנייה לעזרה וכדומה.
קרן רוט איטח: זה להדגים מה נעשה בגיל הגן.
קרן רוט איטח: בוודאי שבהמשך אנחנו דנים ועוסקים בנושאים שהם יותר קשורים במניעת עישון, במניעת אלכוהול ובמניעת שימוש בקנביס.
קרן רוט איטח: אנחנו כרגע עסוקים בפיתוח מחודש של תוכנית כישורי חיים שתהיה מותאמת למציאות החדשה וגם לתנאים ולתנאי הלמידה החדשים.
קרן רוט איטח: אנחנו מאוד עסוקים ומאוד מוטרדים מכל הדיבור וכל השיח הציבורי.
קרן רוט איטח: לצערי עדיין כמדינה לא השכלנו לעשות חיבורים כמו שבעבר עשינו בנושא של אלכוהול, לגבי הקנביס עדיין אין חיבורים.
קרן רוט איטח: נתנו פה כל מיני סיפורים של הרשות, המקום של הרשות.
קרן רוט איטח: בזמנו כשדובר על השינוי של אי הפללה דובר על קמפיין הסברה ברמה הלאומית שיופנה לקהלי יעד שונים, ילדים, הורים, לצערי זה לא קרה.
מיכל וונש: קרן, אני מתנצלת שאני קוטעת אותך, אנחנו פשוט כל כך קצרים בזמן.
מיכל וונש: אני רוצה לשאול שאלה ספציפית, אני רק רוצה לוודא שהבנתי נכון, משרד החינוך כיום פחות עוסקים באיתור, זיהוי, של מי שמועמדים להתמכרויות ורק בהנגשת תוכניות לכלל האוכלוסייה?
קרן רוט איטח: לא, קודם כל בהנגשה אוניברסלית אתה גם יכול לזהות תלמידים.
מיכל וונש: לא, אני יותר שואלת האם הצוותים החינוכיים מקבלים הכשרה ממוקדת כדי שהם בעצמם יוכלו להרים דגל אדום?
קרן רוט איטח: כן, בהחלט כן.
קרן רוט איטח: אנחנו עסוקים, יש לנו ערכה של איתור וזיהוי תלמידים שמעורבים בשימוש בחומרים שאנחנו מטמיעים בתוך בתי הספר.
קרן רוט איטח: רק לציין שבתוך בתי הספר בחינוך העל יסודי יש מב"ס, מוביל בית ספרי, שהתפקיד שלו זה לתכלל את תוכנית כישורי חיים ולהטמיע תוכניות של מניעת שימוש בסמים, אלכוהול וטבק.
קרן רוט איטח: זאת אומרת שיש תפקיד מאוד ייעודי לדבר הזה כשהמטרה היא גם על הרצף, של עבודה מניעתית ועבודה של איתור.
מיכל וונש: רק כדי שאני אבין, מה קורה אחרי שזוהה ילד שמועד להתמכרות, יש איזה שהוא מערך טיפולי?
מיכל וונש: זה מועבר לאן שהוא?
קרן רוט איטח: יש לנו שני סוגים של תוכניות.
קרן רוט איטח: יש לנו תוכנית אחת, אופ"י, אימון ופיתוח יכולות התמודדות, שזה עבודה קבוצתית בתוך בתי הספר לילדים שמאותרים.
קרן רוט איטח: והדבר האחר, שהוא יותר מבוסס, כשאנחנו מגלים תלמיד שמעורב בשימוש בעייתי, שימוש בכלל בסמים, זה מופנה לשירותי הרווחה וכאן יש לנו שיתוף פעולה עם משרד הרווחה, עם היחידה להתמכרויות והילדים בעצם מטופלים מחוץ למערכת החינוך.
קרן רוט איטח: הסיפור הוא יותר רחב, באיתור של הילדים במקום של נשירה, במקום של כל מיני סימפטומים שאנחנו רואים ומנסים לתת להם מענה לפני שמגיעים בכלל לבעיה של שימוש בחומרים.
קרן רוט איטח: אז העבודה היא יותר רחבה.
מיכל וונש: מי שנמצא בזום, אם זה בסדר מבחינת
מיכל וונש: כם שנאריך מעט היום כדי שנשמע לפחות את ההקדמה של כולם, אני מבחינתי יכולה להאריך את הוועדה בעוד כ-20 דקות ואני אשמח לאישור.
מיכל וונש: אם מישהו חייב לרדת, אז סמנו לנו בדרך כלשהי כדי שנקרא לכם ולא לפי הסדר בהכרח.
מיכל וונש: כל מי שיכול להישאר איתנו, אני מבקשת את הזכות הזאת לחרוג מהזמנים, למרות שהצהרתי שאנחנו גם נסיים בזמן, כי חשוב לי שכולם יספיקו את כמה הדקות האלה.
מיכל וונש: ואנחנו כמובן רק מתחילים את הדיון, זאת אומרת היום הוא רק יריית הפתיחה.
מיכל וונש: אנחנו נעבור לנציגות של פרקליטות המדינה, לנורית.
מיכל וונש: יש לנו את משרד המשפטים?
נורית הרצמן אבי-יצחק: גם הפרקליטות כאן.
מיכל וונש: את כבר על זום, אז אולי תאמרי לנו בדקותיים?
נורית הרצמן אבי-יצחק: בסדר.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אז בקצרה ממש.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אני עורכת דין נורית הרצמן מפרקליטות המדינה, המחלקה הפלילית, אני רפרנטית לנושא של סמים.
מיכל וונש: רק כדי שאני אדע, את רפרנטית לנושא של סמים?
נורית הרצמן אבי-יצחק: כן, בפרקליטות המדינה, במחלקה הפלילית.
נורית הרצמן אבי-יצחק: המשמעות היא שאנחנו גם מופיעים בתיקים בבית המשפט העליון, חלקם תיקים עקרוניים, ושנית, המישור השני שאנחנו עוסקים בו זה עבודת מטה, שזה בפועל הנחיה של הפרקליטים והתובעים המשטרתיים ברחבי הארץ ומעורבות בתהליכי חקיקה.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אנחנו אמונים על כל המישורים של האכיפה הפלילית.
נורית הרצמן אבי-יצחק: בהקשרים האלה זה רלוונטי לנושא של יבוא סמים, ייצור מקומי, סחר, כל ההיבטים כמובן של הענישה, המעצרים.
מיכל וונש: נורית, אני אשאל אותך, יש לכם מסד נתונים שאתם אוספים אותו לאורך השנים שנמצא, שאפשר להתבסס עליו, שמנטר את הנושא?
מיכל וונש: שאלה ראשונה.
מיכל וונש: שאלה שנייה, האם בתוך הצוות הבין משרדי, כשמסתכלים בצורה מתכללת, על הנושא עכשיו של שינויים בתפיסה משתמשים בנתונים הללו וצופים מבעוד מועד את ההשלכות מבחינת השינויים בתפיסה?
מיכל וונש: בעצם שאלה כפולה.
נורית הרצמן אבי-יצחק: השאלה למה הכוונה מסד נתונים.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אנחנו אוספים פסיקה, אנחנו מכירים את המגמות בפסיקה.
מיכל וונש: לא, לא בפסיקה, אני יותר מתייחסת לנתונים של מה שקיים כיום בארץ, או קיים בשנים שאתם עוסקים בנושא, מי הם האנשים שמגיעים, האם הם מגיעים מרקעים מסוימים, גילאים מסוימים.
מיכל וונש: פחות הפסיקה.
מיכל וונש: נתונים שיש לכם, שאתם יכולים לפחות לייצר אותם, שהם רלוונטיים כדי שהצוות הבין משרדי יידע לקחת אותם בחשבון בחקיקה הוליסטית של הנושא.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אני חושבת שהנושא של מיפוי נתונים וכו' זה יותר התחום של ייעוץ וחקיקה, אבל אני כן יכולה להתייחס לנושאים שנמצאים כרגע על שולחננו שהם רלוונטיים ועקרוניים לימים אלה.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אחד מהם זה הנושא של נהיגה תחת השפעת סמים, סמים בכלל וקנביס רפואי בפרט.
מיכל וונש: זה מסוג הנתונים שהתכוונתי אליהם בהחלט, כיוון שאני חושבת שחשוב לאסוף אותם, כפי שאמרתי, מבעוד מועד.
נורית הרצמן אבי-יצחק: הנה, כותבת לי יפעת רווה שהיא תתייחס לנתונים, היא תדבר אחריי.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אני רק אגיד במילה שהנושא של נהיגה של אנשים למשל שהם בעלי רישיון לשימוש בקנביס זה משהו שהוא ממש על שולחננו בימים אלה.
נורית הרצמן אבי-יצחק: יש תיק עקרוני שקבוע לחודש ספטמבר, יש ערכות לבדיקות רוק שהמשטרה מתכוונת להכניס לשימוש בתקופה הקרובה בכפוף לקידום המהלך מבחינת משרד הבריאות, כשהרעיון הוא באמת שיהיו תחנות לבדיקה בצדי הדרכים על מנת למנוע את התופעה של נהיגת אנשים תחת השפעת סמים.
נורית הרצמן אבי-יצחק: יש עוד תופעה שאנחנו נלחמים בה ממש בימים אלה, זה המעבדות לייצור כמויות גדולות של קנביס שהפכו להיות עסק מאוד ענֵף של ארגוני הפשיעה.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אנחנו מזהים את זה בשנים האחרונות.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אחת מהדרכים שאנחנו מנסים ממש בימים אלה להילחם, והגשנו ערעור עקרוני בנושא, זה הפן הכלכלי, כלומר להגדיל את הקנסות, להכות בכיס בעצם.
נורית הרצמן אבי-יצחק: זה גם משהו שהוא על שולחננו כרגע.
מיכל וונש: מאוד חשוב.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אנחנו כמובן מטפלים גם בנושא של קטינים וגם בגירים, כאשר ביחס לקטינים הגישה היא אחרת, היא גישה יותר טיפולית, יותר הוליסטית.
נורית הרצמן אבי-יצחק: אנחנו גם בוחנים במקרים המתאימים את האפשרויות של גמילה מסמים, בעיקר בסוף ההליך הפלילי, אבל לפעמים גם תוך כדי ההליך הפלילי במקרים המתאימים.
נורית הרצמן אבי-יצחק: כלומר בעצם העבודה שלנו מתפרשת בהמון חזיתות ובהמון מישורים של התחום, שזה לא באמת הזמן כרגע להרחיב.
מיכל וונש: כן, אנחנו עוד נעסוק בזה לעומק.
מיכל וונש: אני מאוד מודה לך.
מיכל וונש: אנחנו נעבור ליפעת כדי להבין מה קורה מבחינת ייעוץ וחקיקה ובאמת איסוף הנתונים כי אני חושבת שחלק ממה שאנחנו למדים, בטח אחרי ששוחחתי עם ה- DAשל קולורדו, חלק ממה שאנחנו למדים שהם מצטערים עליו הכי זה שהם לא אספו מסד נתונים מסודר לפני היציאה לדרך בשינויים תפיסתיים לגבי הלגליזציה ואני חושבת שאתם יושבים על הנתונים הללו בצורה מאוד מאוד מקיפה גם מבחינת מה שנורית קצת נגעה בו, וזה גידול או גידול ביתי, בכל מיני דרכים, וגם הנושא של הצורה שהחקיקה ההוליסטית תבוא לידי ביטוי בתהליך.
מיכל וונש: אולי נבקש מיפעת לומר כמה מילים, בקצרה בקצרה.
מיכל וונש: אני מצטערת מראש.
יפעת רווה: תודה רבה.
יפעת רווה: באמת אני חברה בצוות הבין משרדי, התחלנו את הפגישות לפני שבועיים.
יפעת רווה: לשמחתנו משרד החינוך השבוע, החל ממחר, מצטרף אלינו וזה מאוד מאוד חשוב מבחינתנו, בפרט בהקשר הזה, אבל גם בהקשרים אחרים ובפרט כל הנושא של התוכניות ושל המניעה ושל ההשלכות.
יפעת רווה: יש לנו באמת יתרון שאנחנו עושים את זה בשלב הזה כשכבר הצטבר ניסיון ממדינות אחרות, מקנדה, ממדינות בארצות הברית ואנחנו יכולים ללמוד מכל מה שנעשה במקומות אחרים.
יפעת רווה: יש אצלנו נציגויות ממשרדי הרווחה והבריאות והמשרד לקידום קהילתי ומשרדים אחרים שמכולם אנחנו מנסים לאסוף נתונים.
יפעת רווה: השבוע שמענו את ד"ר רושקה וגם אנחנו הפצנו קול קורא וקיבלנו מידע מהרבה אנשים.
יפעת רווה: נשמח מאוד לשתף פעולה עם הוועדה הזאת וכל מידע שמגיע אליכם נשמח לקבל אותו גם כן ולהשתמש בו.
יפעת רווה: אנחנו בהחלט רוצים שהדברים יהיו מבוססי נתונים ושאנחנו נחשוב מראש על כל ההשלכות ולא נעשה את הדברים בלי לקחת בחשבון תוצאות שיכולות להיות.
יפעת רווה: זאת הסיבה שאנחנו גם עמדנו על זה שמשרד החינוך יהיה חלק מהוועדה.
יפעת רווה: נשמח לקבל כל מידע, אנחנו בשלב האיסוף, בשלב הראשוני.
מיכל וונש: כפי שאמרתי, אני כבר שוחחתי עם שר המשפטים על כך, אנחנו נמצא את הממשק הנכון שבו תהיה מעורבת הוועדה הזאת ותתרום את תרומתה וגם תיתרם מהנתונים ומאיסוף הנתונים כפי שמתאסף בוועדה הבין משרדית ונמצא את הדרך הנכונה לקדם את זה.
מיכל וונש: בעיניי זאת הדרך האחראית היחידה לקדם באמת בגישה הוליסטית את הנושא.
מיכל וונש: אני מבקשת מאהרון שבי שנמצא איתנו, ממשרד העבודה והרווחה, ממש ממש בקצרה.
אהרון שבי: בוקר טוב.
אהרון שבי: ברכות להפעלה מחודשת של הוועדה.
אהרון שבי: אני חייב לציין שבשנים עברו היא הייתה פלטפורמה מאוד חשובה, גם לדיונים, גם להנעת תהליכים בתחומי מדיניות, בתחומי טיפול, מה שמעניין אותנו ואני מקווה שאכן גם הדבר הזה יקרה עכשיו.
אהרון שבי: אני שבי, מנהל השירות לטיפול בהתמכרויות במשרד הרווחה.
אהרון שבי: לציין שמשרד הרווחה הוא המערכת הגדולה בישראל לטיפול פסיכו-סוציאלי, סמים, אלכוהול, הימורים, התמכרויות התנהגויות.
אהרון שבי: בשביל להסביר את זה אנחנו מדברים כאן על טיפול ב-14,000 בני נוער ובוגרים מכורים, מתוכם גילאי 18-12 כ-4,000, גילאי 18 עד 25 2,000 והיתר בגילאים הבוגרים יותר.
אהרון שבי: כל השאלות שנשאלו והועלו לגבי הנושא של מניעה, איתור, טיפול, משפחות, עבודה עם בוגרים, זה אצלנו, זו המערכת שנותנת את המענה הפסיכו-סוציאלי לעצם העניין וזה נעשה במסגרת יחידות, מרכזי תעסוקה, קהילות טיפוליות.
אהרון שבי: כל מה שמוכר בעצם במערכת המרכזית לטיפול סוציאלי, נמצא במשרד הרווחה, 1,000 עובדים בהקשר הזה, מתוכם 450 עובדים ועובדות סוציאליות, 250 מסגרות סך הכול.
מיכל וונש: העובדות הסוציאליות מוכשרות באיזה שהיא הכשרה לזיהוי, הכשרה נוספת מעבר לזיהוי וטיפול בנושא של התמכרויות?
אהרון שבי: המערכת בעיקרו של דבר מאוד מובנית בעניין הזה.
אהרון שבי: ישנו חוק שמכוון לכך שחייבים בכדי לטפל בהתמכרות לעבור את הקורס.
אהרון שבי: משרד הרווחה מפעיל את תוכניות הלמידה מול כל העובדים הסוציאליים בתחום הפסיכו-סוציאלי.
אהרון שבי: יש לנו מערכת שלמה של שבע שנות למידה שמתקדמים בה העובדים והעובדות, הם מאוד מוכשרים בתחומים האלה בהקשר הזה של קבלת ידע, הם מיומנים מאוד במובן הזה ואני חושב שיש כאן איכות טובה מאוד של אוכלוסייה.
מיכל וונש: ורק כדי שאני אחדד לעצמי, בעצם הן יכולות לאתר רק אם מישהו מגיע אליכם.
מיכל וונש: זאת אומרת מי שנופל בין הכיסאות זה כל מי שלא מגיע.
אהרון שבי: לא, איתור בעיקרו של דבר לא מכוון למישהו שהגיע, איתור מכוון לכך שאתה יוצא לשטח, יש לנו יחידות איתור שמופעלות על ידי השירות ופועלות במספר מקומות בארץ.
אהרון שבי: אתה עושה פנייה יזומה, אקטיבית, שלך.
אהרון שבי: כמובן אם יש בני נוער שצריך לעשות איתם איזה שהיא עבודה מתקדמת בתחום ההתמכרויות צריך לאחר מכן הסכמת הורים, עם אוכלוסייה בוגרת זה קל יותר במידה אחרת, אבל על פניו אנחנו עושים את החלקים היזומים האלה בשטח.
אהרון שבי: שירות משרד הרווחה פועל ב-170 רשויות וזה בִּילְד אִין בתוך העבודה הרציפה עם האוכלוסייה.
אהרון שבי: אין ספק שהנושא של איתור, הייתי קושר את זה למניעה, איתור ומניעה מתחברים ביחד באופן רציף ואז מתקדמים הלאה, למה שנקרא הטיפול הפרטני, הטיפול הקבוצתי ועבודה תעסוקתית ועבודה עם משפחות, שהיא מאוד מרכזית גם עבור בני נוער.
אהרון שבי: בסך המספרים שציינתי, היעד שאני מכוון אליו, גם על בסיס הנתונים של השנים האחרונות, שלפחות במינימום עוד 100,000 איש זקוקים לטיפול של כל המערכות וכמובן של משרד הרווחה.
מיכל וונש: זאת אומרת לנתון שיש לנו, של אחד מעשרה ישראלים - - -
אהרון שבי: אחד משישה בדרך כלל.
אהרון שבי: הולכים לאחד משישה.
אהרון שבי: ואם במערכת של משרד הרווחה - - -
מיכל וונש: אז כמה מהם אנחנו מצליחים לאתר?
אהרון שבי: אז זה מה שאני אומר.
אהרון שבי: אנחנו נמצאים כיום סביב 14,000 מטופלים, במשרד הרווחה רשומים עוד 4,000 אנשים סביב עניין התמכרות שהם סיימו תהליכים - - -
מיכל וונש: אבל כשאני לוקחת בחשבון את האוכלוסייה במדינת ישראל אז המספרים לא עושים שכל.
מיכל וונש: אם אנחנו אומרים שאחד משישה או אחד מעשרה סובלים מהתמכרות או סיכוי להתמכרות, אז המספר של 14,000 לא עושה שכל.
אהרון שבי: המספר שאנחנו נצמדים אליו, שעל כל שישה אחד מטופל ולכן על פניו כאשר אנחנו מדברים שבמערכת משרד הרווחה רשומים 20,000 מטופלים, מתוכם מטופלים ספציפית כ-14,000 אצלנו, זאת אומרת סדר הגודל הזה של 20,000 מטופלים, תכפילי אותו ואת מגיעה לנתון הזה, המינימום שאנחנו מכוונים אליו.
אהרון שבי: יש נתונים אחרים, פרופ' שאולי לב-רן יכול להתייחס בהמשך לנתונים שהם אוספים בהקשר הזה, אבל אני חושב שאנחנו פחות או יותר עומדים סביב המספר הנכון.
אהרון שבי: נכון לעכשיו 20,000 מטופלים שרשומים במשרד הרווחה, 14,000 שמטופלים בפועל זאת המערכת.
אהרון שבי: מבחינת סוגיות של הטיפול אז בראש עומד, מבחינת המשרד, הקנביס, וכשאנחנו אומרים קנביס אנחנו מדברים על אוכלוסייה סובלת ופגועה.
אהרון שבי: ועם כל הכבוד לתהליכים, שאנחנו גם נהיה שותפים להם, אני חייב להזכיר שקנביס הוא חומר מסוכן, מסוכן עבור חלק מהאוכלוסייה מאוד בהקשר הזה והאוכלוסייה שמגיעה אלינו היא לא אוכלוסייה של מה שנקרא שימוש מזדמן, ככה, נהנים, זו אוכלוסייה סובלת, סובלת מתסמינים פסיכיאטריים במיוחד ופיזיים, אבל על כך אנחנו נדבר בהמשך.
אהרון שבי: מקום מספר שתיים, לא רחוק מהקנביס, הוא האלכוהול ולאחר מכן מגיעים האופיאטים.