GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי ריכטר: כמעט ולא.
גדעון זעירא: עכשיו אני אציג חלופות שעלו לעניין, לאור סיכום ישיבה שקיבלנו לידינו, ישיבה שהייתה במרץ השנה במוסד לביטוח לאומי שהשתתפו גם נציגי משרד הרווחה ואגף תקציבים.
גדעון זעירא: חלופה אחת זה בעצם חלוקת גמלת הבטחת הכנסה לזכאים, כמובן – 80% שישולמו ישירות למפעיל ו-20% שיישארו בידי המטופל.
גדעון זעירא: בסיכום החלופה הזאת צוינה כעדיפה פחות.
גדעון זעירא: חלופה שנייה זה תשלום מלוא התעריף על ידי משרד הרווחה כולל שווי דמי ההשתתפות העצמי שבמקביל תהיה זכאות - -
תמר זנדברג: ממשרד הרווחה לקהילה הטיפולית.
גדעון זעירא: כשבמקביל המוסד לביטוח לאומי יקנה זכאות לגמלה למשפחת המטופל.
גדעון זעירא: נציין ששתי החלופות למיטב הבנתנו לא הבשילו לכדי הצעות ליישום.
גדעון זעירא: ולסיום סוגיה נוספת או זווית נוספת שעולה לצד הצורך למצוא דרך יעילה לתשלום מלוא התעריף לקהילות עולה בעצם הסוגיה של השימוש בגמלת הבטחת הכנסה כמקור למימון הטיפול.
גדעון זעירא: יש כאן ציטוט מהדוח השנתי של 2016 של המוסד לביטוח לאומי.
גדעון זעירא: בעצם עולה ממנו ייעוד הגמלה כרשת ביטחון כלכלית אחרונה.
גדעון זעירא: ועולה השאלה האם הגמלה אמורה לממן את הטיפול ואם כן כיצד אפשר להבטיח שמשפחת המטופל לא תיפגע.
גדעון זעירא: זווית נוספת זה האם במצב הקיים המטופלים יכולים לחסוך חלק מהגמלה ליום של אחרי הטיפול במסגרת, בין אם זה קהילה טיפולים וחלקם לאחר מכן הוסטל.
תמר זנדברג: תודה רבה גדעון.
תמר זנדברג: בהחלט עולות פה שאלות גם ערכיות וגם תקציביות.
תמר זנדברג: ולפעמים הגישור בין שתיהן אולי יש לו חזון אבל הוא לא כל כך פשוט.
תמר זנדברג: בואו נשמע כמה מהקהילות הטיפוליות שבסוף העבודה שלך גם מבוססת עליהן, נתרשם טיפה מהשטח ואחרי זה נעבור למשרדי הממשלה, רווחה, אוצר – יהיה פה תפקיד משמעותי, בריאות אם ירצו.
תמר זנדברג: בבקשה עומרי פריש, מנהל כפר איזון.
תמר זנדברג: אחריו אבי ריכטר מנכ"ל אילנות.
עומרי פריש: שלום.
עומרי פריש: קודם כל באמת תודה בכלל על עצם קיומו של הדיון.
עומרי פריש: אני חושב שמגיע על זה ברכות.
עומרי פריש: את גם ביקרת בכפר איזון ביקור מאוד ארוך ובאילנות אז הירידה לשטח נותנת את תוצאותיה ורואים שאת מקורבת לזה אז באמת להגיד על זה שאפו.
עומרי פריש: אני אתן כמה דברים כלליים ואחר כך אבי ושורי, אני יודע שגם איהאב פה, נוסיף את זה מהצד של מנהלי הקהילות.
עומרי פריש: אני רק אגיד שמשרד הרווחה מפתח כל הזמן ומחדש שירותים אבל על רצף הטיפול בהתמכרויות יש המון אנשים שיכולים להיות מטופלים בקהילה – להגיע פעם, פעמיים, שלוש, ארבע, במקום גורם לטיפול.
עומרי פריש: ובקצה הרצף זה אנשים שצריכים להיכנס לתוך קהילה, להתנתק מהסביבה, וזה בדרך כלל קצה הרצף.
עומרי פריש: צריך לזכור שכל הצלחה שלנו היא חוסכת אחר כך לשירות בתי הסוהר, לפליליים, לגניבות והכל.
עומרי פריש: תזכרו שעלות אחזקה של אסיר היא יותר מפי 2 מאשר עלות בקהילה טיפולית, אז מבחינת המדינה כל הצלחה כזאת שלנו היא הצלחה של כולם.
עומרי פריש: הקהילות הטיפוליות, הראשונה שבהן כבר הוקמה - -
תמר זנדברג: רק לסבר את האוזן – במקרה של אסיר מה קורה, המדינה משלמת באופן מלא - -
עומרי פריש: יש תכנית נפרדת בתוך בתי הסוהר, זה סיפור אחר לגמרי.
עומרי פריש: אנחנו בקהילות הטיפוליות, איריס אחר כך - -
אפרת פורת: הוא לא מקבל קצבה, המשפחה שלו מקבלת קצבה.
תמר זנדברג: כלומר, גמלת הבטחת ההכנסה בעצם - -
אפרת פורת: משולמת רק לבת הזוג.
תמר זנדברג: היא מוקפאת בתקופה הזאת - -
אפרת פורת: בשבילו, לא, היא לא משולמת, הוא לא זכאי כי הוא אסיר.
תמר זנדברג: זאת אומרת, אסיר רווק לא מקבל גמלת הבטחת הכנסה בכלל.
תמר זנדברג: רק נשוי.
אפרת פורת: משפחה, הורה עצמאי, 3,500.
תמר זנדברג: זאת אומרת, זאת אותה קצבה של הורה עצמאי רגיל.
אבי ריכטר: תלוי במבנה המשפחתי.
תמר זנדברג: לא בסדר, אבל בהשוואה לנשוי.
אפרת פורת: אפילו יותר.
אפרת פורת: במקרה של אחד שנמצא בקהילה ואשתו מקבל קצבה היא מקבלת 2800 כי היא נחשבת נשואה, היא לא הורה יחיד.
אפרת פורת: אבל אם הוא בכלא אז היא נחשבת הורה יחיד אז הקצבה יותר גבוהה.
עומרי פריש: אז הקהילה הראשונה, אבי הוא המנכ"ל, היא כבר הוקמה לפני 29 שנים ובסך הכל עשינו חשבון שהקהילות הטיפוליות מאז הקמתן טיפלו כבר ב-32,000 מטופלים.
עומרי פריש: ותזכרו זה הקצה של הרצף, זה אלה שצריכים להתנתק מהסביבה ולהיכנס לשנה או יותר לתוך תכנית טיפולית.
עומרי פריש: מה שקורה באופן מסורתי זה שלפני 20 שנה הקהילות הטיפוליות עברו מהרשות הלאומית למלחמה בסמים בשמה הישן ועברו למשרד הרווחה עם אותם תקציבים, עם אותם תעריפים.
עומרי פריש: ואני חושב שטוב עשה משרד הרווחה שממכרז למכרז למכרז הוא משכלל ומשפר את הדרישות, את התנאים ואת התקנים רק שהם לא קשורים לגובה התעריף שהוא התחיל מתעריף נקוב והוא מתעדכן מעדכוני מדד מעת לעת.
עומרי פריש: מה שקרה זה שלאורך השנים, 20 שנה, נוצרה שחיקה הולכת ומתמידה - -
תמר זנדברג: 20 שנה לא היה עדכון בתעריף?
עומרי פריש: לא, רק עדכוני מדד.
עומרי פריש: כשהרשות למלחמה בסמים עשתה זה לא פעל בתוקף מכרזים שבהם אמרו לך: אתה צריך איקס טיפולים כאלה וככה סיגריות וכאלה.
עומרי פריש: ומשרד הרווחה עשה סדר.
עומרי פריש: אין קשר בין הסדר שמשרד הרווחה עשה לתעריף הבסיסי.
עומרי פריש: בשנים הראשונות זה עוד איכשהו צלע.
עומרי פריש: ככל שהתרחקנו מהמעבר הפערים הלכו וגדלו והשחיקה נהייתה גדולה.
עומרי פריש: סוגי הסמים השתנו, סוגי הפגיעות השתנו.
עומרי פריש: צריך לדעת שהיום מעל 50% מהמטופלים בקהילות הטיפוליות, לא אצלי, אצלי זה 100%, הם כבר תחלואה כפולה על פי הנתונים שאתם הפצתם לנו לפני חודשיים.
עומרי פריש: וזה מענים שונים לגמרי והסמים השתנו ואין שינויים.
עומרי פריש: יצא לי לדבר עם גדעון, אני נורא מעריך את העבודה, רק שאני חושב שבגדול מבחינתנו היא מפספסת את העניין.
עומרי פריש: למה היא מפספסת את העניין?
עומרי פריש: כי 90%-80% ממנה עוסקת במאמץ המשני ולא במאמץ העיקרי.
עומרי פריש: מבחינתנו הבטחת הכנסה עם ביטוח לאומי זו סוגיה שחייבים לפתור אותה.
עומרי פריש: העלינו אותה גם למנכ"ל.
עומרי פריש: אבל היא המאמץ המשני.
עומרי פריש: זה לא נכון יהיה שנתמקד - - - הוא חייב להיפתר וחבל שאני אסביר, אבי יסביר, אתם שמעתם את ההסברים.
עומרי פריש: בגדול זה נורא פשוט – משרד הרווחה מוריד את הסכום הזה ומעביר לנו בלי ואנחנו צריכים להקים מנגנון של גבייה שעל הדרך מטופלים נופלים כי הם יוצאים לוקחים את הכסף, הולכים קונים סמים, חלקם לא חוזרים לקהילות.
עומרי פריש: אתה צריך להפעיל מערך שלם של מזכירות, אוטובוסים, מדריכים ומלווים.
עומרי פריש: זה פטנט מאוד מאוד בעייתי וגם מה שאתה כתבת גם שבסוף הגמלה צריכה לעזור לו ולמשפחה ולא לממן את הטיפול.
עומרי פריש: זאת בעיה שצריכה להיפתר.
עומרי פריש: כבר שלוש שנים יושבים על המדוכה, המנכ"ל הבטיח לבדוק, הנה איריס נמצאת כאן, אנחנו נשמח, הפגישה עם המנכ"ל והוא נענה בחיוב וצריך גם על זה להגיד מילה טובה.
עומרי פריש: ממש בהתראה קצרה הוא נענה לבקשה להיפגש איתנו ונפגש איתנו לפני חודש ואני אשמח אם איריס תוכל להגיד איפה עומדים כל הנושאים שהעלינו לפניו.
עומרי פריש: זה אותו מה שאתה ציטטת - -
תמר זנדברג: מהמכתב לפנינו וגם מצורף לפרוטוקול.
עומרי פריש: לכן מה שאני רוצה להגיד גם שאתם צריכים לקחת בחשבון שבהשוואה גם למדינות בעולם אחוזי ההצלחה הטיפולית ואחוזי הנשירה הם נחשבים בישראל מהטובים ביותר בעולם.
עומרי פריש: ואני הייתי חושב שהרי אין לנו בעיה כמעט לשכנע את מקבלי ההחלטות שהפער הוא עצם.
עומרי פריש: אגב, רק לומר לכם, הפער המספרי שהגענו עם משרד הרווחה היה 4.5 ולא 3.5.
עומרי פריש: אנחנו אמרנו אוקיי אבל אנחנו רואים חדשות, שומעים, אנחנו בתוך עמנו יושבים.
עומרי פריש: בוא נדבר על 3.5 וננסה דיינו אם נתיישר על המספר הזה.
עומרי פריש: זה נכון, זה ממוצע, גדעון אני מסכים איתך, ולא נכנסנו לרזולוציה הזאת כי זה לא משנה.
עומרי פריש: בסוף, אם תסתכלו במכתב שלנו זה יופיע בסעיף 18, צריך להוסיף למודל הזה 21 מיליון שקל.
עומרי פריש: ואני חושב שכולם מסכימים רק השאלה איך מביאים את הכסף, מאיפה מביאים את הכסף.
עומרי פריש: אחר כך כבר כשיביאו את הכסף יגידו לי - - - תגידו לנו איפה לשים את זה, זאת פחות בעיה.
עומרי פריש: לכן אחת הבקשות שלי להמשך עבודה שלכם, גדעון, שהיא עבודה נפלאה, אני קראתי, כולנו כל המנכ"לים, מילה-מילה מה שכתבתם שם.
עומרי פריש: אם אתם יכולים להשלים, כי אם לא תשלימו את העבודה – כי אתם נתפסים כגוף ניטראלי ומקצועי.
עומרי פריש: כשאנחנו מפיצים מכתב, לא שלא מאמינים לנו, לא שמישהו חושב שאנחנו כותבים לא נכון, אבל אתם זה גוף מקצועי מאוד וניטראלי.
עומרי פריש: לכן מה שחסר לנו בדיון על התעריפים: השוואה בין תעריפי הקהילות שלנו לקהילות אחרות במדינת ישראל ואתם אז תגלו שאנחנו הקהילה שמקבלת את התעריף הנמוך ביותר מכל הקהילות בארץ.
עומרי פריש: לא כל דבר הוא בר השוואה - -
תמר זנדברג: איזה קהילות למשל?
עומרי פריש: נגיד פנימיות של ילדים וכן הלאה.
עומרי פריש: לא כל דבר הוא בר השוואה.
עומרי פריש: ברור שילד בן 16 ובן 40 לא צריכים, אבל כשאתה פורש את המרכיבים, אני לא אכנס לזה עכשיו, בכלכלה, בשכר דירה, אתה רואה שם פערים אדירים.
עומרי פריש: אז א' לעשות השוואה.
עומרי פריש: ב' אם אתם יכולים לעשות השוואה בין הקהילות הטיפוליות במקומות אחרים בעולם שנדע איפה אנחנו עומדים.
עומרי פריש: ו-ג' הכי חשוב – לקחת את המכרזים של משרד הרווחה ולהגיד, אוקיי, אתם מגדירים ככה עובדים סוציאלים, ככה סיגריות.
עומרי פריש: .. ואתם נותנים ככה, אבל מחירי השוק הם כאלה.
עומרי פריש: הנה הפער.
עומרי פריש: מאיפה ישיגו את הכסף זה בוודאי שלא מרכז המחקר צריך להגיד מאיפה להשיג את הכסף.
עומרי פריש: אני אומר לכם שיש פער אדיר בעיקר בתפקידי ניהול.
עומרי פריש: אתה לא יכול במשכורות האלה למשוך מנהלים טובים.
עומרי פריש: ותזכרו שאנחנו רוצים שהאנשים שעובדים אצלנו לא יתחלפו כל שנה-שנתיים כי זו פגיעה מאוד משמעותית במטופלים.
עומרי פריש: לצבירת הניסיון ולידע יש משמעות, ולכן בעצם אנחנו עם מנגנון של גיוס תרומות.
עומרי פריש: ואני חושב שיעידו פה כל המנכ"לים שאנחנו עובדים על מוד של הישרדות, כל השנים עובדים, כל שנה ככה בהישרדות שלא מאפשרת לפתח, לחדש, לרענן ולהוסיף.
עומרי פריש: וזה דבר שצריך לקחת אותו - -
תמר זנדברג: הפער שאתם מצביעים עליו זה 3,500 עד 4,500 שקל למטופל?
עומרי פריש: כן, זה אחרי - -
אבי ריכטר: לא נוח לנו להתייחס למנהל השירות להתמכרויות שהציג מספר של 14,000 שקל.
איריס נהרי: כלל התעריף מה שהוא הציג אמור לייקר מהסכום.
תמר זנדברג: והיום זה בין 8 ל-11.
עומרי פריש: 8.5.
תמר זנדברג: אז זה הפער, אוקיי.
עומרי פריש: אז משרד הרווחה ואנחנו הסכמנו על פער יותר גדול, אנחנו צמצמנו את הפער כי באמת צריך לבוא גם עם בקשות ריאליות.
עומרי פריש: אני אוסיף גם נקודה אחת שלהערכתי היא רוחבית.
עומרי פריש: יש ויכוח בחשבות אם בכלל אנחנו מקבלים עלות מעביד או לא מקבלים עלות מעביד.
עומרי פריש: יש אנשים שטוענים בשקט שלא, יש כאלה שטוענים שכן.
עומרי פריש: אתם ציינתם שזה 35% או 34.5% שכל מי שמחלק משכורות יודע – בפנים לא נכנס נסיעות, לא קרן השתלמות ולא כלום ולא כלום אלא רק בסיס.
עומרי פריש: רק יתקנו את הפער של עלות מעביד אמיתית אז כבר סגרנו כמעט את כל הפער הזה.
עומרי פריש: בעצם אנחנו סופגים אותו, צריך להבין את זה.
עומרי פריש: ה-35 זה הבסיס ואתה עושה קרן פיצויים, פנסיה, כל הדברים האלה.
עומרי פריש: אבל מה, אנחנו בפריפריה כל הקהילות, אז מה הם ישנים בקהילה?
עומרי פריש: הם צונחים ממצנח כל בוקר?
עומרי פריש: הם באים, אנחנו לא מחזירים על הוצאות נסיעה.
עומרי פריש: זה לא מופיע.
עומרי פריש: קרן השתלמות – המדינה הגיעה אפילו עם עובדי קבלן כבר על הסכמה על קרן השתלמות.
עומרי פריש: אנחנו בכלל אין קרן השתלמות, איזה עובדים יבואו אלינו.
עומרי פריש: אז אנחנו מחלקים קרן השתלמות.
עומרי פריש: יודעים לעשות ממוצע של כמה ימי חופשה, ימי מחלה.
עומרי פריש: מה, דמי הבראה אתה לא חייב לתת?
עומרי פריש: אני לא אכנס לרזולוציה הזו.
עומרי פריש: עשינו חשבון שעלות המעביד האמיתית הריאלית היא 55%, אנחנו מתוקצבים 35%.
עומרי פריש: אז הנה כבר נקודה לבדיקה.
עומרי פריש: אם רק שם מישהו יצמצם את הפער אנחנו יכולים לסיים את הדיון הזה.
עומרי פריש: בנוסף לזה העלינו בעיות משנה ואני קורא להן בעיות משנה – אחת זה הבטחת הכנסה והם ידברו על זה, שתיים זה איך משקללים לנו מכסות.
עומרי פריש: בקושי שקללו לנו שנתי, משקללים לנו חודשי.
עומרי פריש: נגיד סתם לצורך העניין, אם לי יש 40 מכסות והחודש יש לי 41 אני אקבל רק 40, אבל אם בחודש הבא יש לי 39 – אז אנחנו ביקשנו שיעשו שקלול שנתי.
עומרי פריש: זה היה אחד.
עומרי פריש: הבטחת הכנסה אמרתי, זה שתיים.
איריס נהרי: אבל כן פתרנו את זה בהופעה של 15%.
עומרי פריש: וזה כן לזכותה של איריס אציין שהיא מאוד משתדלת בסוף איכשהו לסגור את הפערים.
עומרי פריש: הוספנו את העניין הזה של המסר.
עומרי פריש: אתם יודעים, אנחנו עוד עובדים עם טפסים עם ניירות קופי שאנחנו שולחים כל חודש ואז עד שמקלידים וההיא בחופש וההיא בחג, ואז דיליי התשלומים הוא אדיר.
עומרי פריש: עניין טכני לחלוטין, הוא בסוף פוגע בנו כספית, אבל זה דבר אחד.
עומרי פריש: והדבר השני, ביקשנו להוסיף, אני חתום גם על חוזים עם משרד הביטחון על פוסט טראומה וסמים וגם עם משרד הבריאות, שם יש סעיף שאם מעכשיו לעכשיו מטופל עוזב, מכרגע לכרגע, אתה מקבל עוד 21 יום תשלום כי ארגון צריך להתנהל באיזשהו אופן.
עומרי פריש: הוא לא יכול כל בוקר שהגזבר ישאל אותי כמה כסף יש לי להיום.
עומרי פריש: במשרד הרווחה זה לא קיים.
עומרי פריש: אז אלה הדברים המשניים אני אומר עוד פעם – הבטחת הכנסה וכל הנושאים האלה הם המאמץ המשני.
עומרי פריש: אנחנו צריכים להתמקד בתעריף, ולכן אני פונה אליך, אם לא תעשו את השלמת העבודה מבחינתנו מסמך נפלא אבל על המאמץ המשני ולא העיקרי אז פספסנו את הסיפור.
עומרי פריש: תודה.
תמר זנדברג: תן לנו רק כמה נתונים על כפר איזון אצלכם ספציפית.
תמר זנדברג: כמה עולה, מה התקציב השנתי של ה- - - של המוסד - -
עומרי פריש: קודם כל אני אומר מיד, ואני לא אכנס עכשיו לדיון הזה מטעמים מובנים, מהפכת הקנאביס ייצרה אצלנו מצב שבו אנחנו כבר קרוב לשנה עם יותר מ-200 איש ברשימת המתנה, על 42 מטופלים.
עומרי פריש: אם עכשיו הייתי פותח עוד ארבעה-חמשה כפרים הייתי ממלא אותם בשבוע.
תמר זנדברג: בכל רגע נתון יש אצלכם 42 מטופלים - -
עומרי פריש: עם 200 ומשהו איש ברשימת המתנה.
תמר זנדברג: משך טיפול של כמה זמן בממוצע?
עומרי פריש: בין ארבעה לחמשה חודשים עם מודל הוליסטי שמגדיר מלכתחילה - -
תמר זנדברג: מה העלות החודשית של ה- -
עומרי פריש: אנחנו בתעריפי תחלואה כפולה עם גבייה עצמית, זה משהו אחר לגמרי.
עומרי פריש: כן אני רק אגיד שמשרד הרווחה במכרז הכיר, ואני מוקיר על כך, שהמטופלים שלנו מוגדרים כמשתמש נורמטיבי מתפקד.
עומרי פריש: כלומר שאנשים שבאים מרקע נורמטיבי ומתפקד, ולכן הם צריכים מודל טיפולי אחר למשך זמן יותר קצר עם חזרה יותר מהירה - -
תמר זנדברג: כמה משלם מטופל אצלכם?
עומרי פריש: מטופל אצלנו צריך לשלם בין 4,000 ל-7,000 שקל לחודש.
עומרי פריש: הפער הוא – אנחנו מגייסים תרומות שתכליתן לתמוך במשפחות במצב כלכלי קשה שלא יכולות לשלם את מה שמשרד הרווחה מרשה לנו לגבות - -
תמר זנדברג: 4,000 עד 7,000 שקל לחודש זה מה שמשלם המטופל?
עומרי פריש: המטופל.
תמר זנדברג: זה כאילו לצורך העניין - -
אבי ריכטר: הוא מודל שונה.
תמר זנדברג: אתה הבא בתור, אנחנו נקבל תמונה של כולם.
תמר זנדברג: 4,000 עד 7,000 שקל לחודש זה מה שמשלם המטופל.
תמר זנדברג: מי שלא יכול לשלם את זה אתה מגייס - -
עומרי פריש: הוא משלם 7,000 ומי שלא יכול משלם 4,000 או 3,000.
עומרי פריש: זה המנגנון של הגיוס תרומות - -
תמר זנדברג: הפער בין זה לזה זה גיוס תרומות.
תמר זנדברג: משרד הרווחה כמה - -
עומרי פריש: התעריף היום של תחלואה כפולה של משרד הרווחה זה 10,042 נכון - -
תמר זנדברג: שזה בתוך ה-4,000 עד 7,000 האלה?
עומרי פריש: לא, והבטחת הכנסה.
תמר זנדברג: כלומר 4,000 עד 7,000 זה רק ההשתתפות העצמית בכפר איזון.
אבי ריכטר: ועוד הבטחת ההכנסה ועוד המשרד.
תמר זנדברג: מה התקציב השנתי של ה- - - כמה מתוך זה זה השתתפות משרד הרווחה, כמה השתתפות - -
עומרי פריש: בערך 50%.
תמר זנדברג: 50% משרד הרווחה.
תמר זנדברג: כמה השתתפות עצמית של המטופלים?
עומרי פריש: אם את סופרת גם הבטחת - - - לא יודע, הבטחת הכנסה זה לא המטופל, זה המדינה.
עומרי פריש: צריך להבין, הבטחת הכנסה ברגע שאתה מצליח לממש זה לא המטופל שילם מכיסו, זה המדינה שילמה את זה.
תמר זנדברג: אז כ-50% זה רק ההשתתפות הישירה של משרד הרווחה בלי הבטחת הכנסה.
עומרי פריש: לא, זה עם הבטחת הכנסה.
תמר זנדברג: ההשתתפות העצמית של המטופל כמה מה-45% עד 50% הנותרים.
עומרי פריש: הרשות למלחמה בסמים עוזרת אבל גם על פרויקטים בהודו אז לא נערבב את זה כרגע כי זה מופיע בתוך התקציב שלנו.
עומרי פריש: אני כן אגיד על המנגנון הזה - -
תמר זנדברג: יש לנו מתוך 10 מיליארד שקלים זה התקציב הכללי- -
עומרי פריש: בסוף אנחנו צריכים בערך 10% תרומות.
תמר זנדברג: - - כ-50% עד 55% זה משרד הרווחה, 10% תרומות ועוד 35% עד 45% זה ההשתתפות העצמית.
עומרי פריש: רק אני אומר שהמנגנון של גיוס תרומות בשביל לסבר את האוזן, אנחנו מאז שהפעלנו את הקרן הזאת לתמיכה במשפחות במצוקה כבר בסוף השנה הזאת מתקרבים לשלושה מיליון שקל מלגות הנחה שהעמותה חילקה שכולה כולה גיוס תרומות.
תמר זנדברג: מה המקור העיקרי של התרומות – זה קרנות, זה פרטיים, זה פילנתרופיים?
עומרי פריש: אנחנו, תזכרו עוד פעם - -
תמר זנדברג: תרומות קטנות או גדולות?
עומרי פריש: לא גדולות.
עומרי פריש: 10,000 דולר זה גדול אצלנו.
עומרי פריש: בדרך כלל אנחנו מגיעים לכל מיני - - - קרנות זה מעט, קשה להשיג עם קרנות, גם אנחנו מצליחים.
עומרי פריש: זה אנשים פרטיים, תזכרו את האוכלוסייה שמגיעה אלינו, אז אנחנו בונים על זה שאנחנו נגייס תרומות באמצעות זה נעזור שלא יהיה מצב שמי שאין לו את הכסף שבסוף צריך לשלם לא יהיה.
עומרי פריש: אצלי לא יהיה מצב שמישהו גמר את הצבא וחסר לו 2000 שקל והוא לא ייכנס לכפר איזון.
עומרי פריש: לא היה ולא יהיה דבר כזה.
עומרי פריש: אגב, לא קשור, גם אם הוא לא גמר את הצבא.
עומרי פריש: אני רק אומר שזאת האוכלוסייה שמגיעה אלינו.
תמר זנדברג: גדעון, אחריו אבי.
גדעון זעירא: בהמשך לדברים של מנכ"ל כפר איזון חשוב להבהיר, אנחנו כתבנו מסמך כבסיס לדיון שמציג זוויות שונות לגבי הנושא, בין היתר את סוגיית התעריף שלא הולם את העלויות.
גדעון זעירא: פרק 3 במסמך גם מציג את מבנה התעריף.
גדעון זעירא: אותו הניתוח עומק שאתה מדבר עליו הוא - -
עומרי פריש: זה הכלי שהכי יכול לעזור לנו.
עומרי פריש: אם עם זה נצא ביחד, הצלחנו.
גדעון זעירא: הוא מאוד מורכב והוא כולל בחינה של הסכמי עבודה.
גדעון זעירא: מה שאני מציע לוועדה זה אולי לבקש ממשרד הרווחה שיעביר מסמך שמציג על סמך מה הוא בונה את עלויות השכר.
גדעון זעירא: במסמך אנחנו מציגים 12 בעלי תפקיד שמוגדרים בתעריף, לכל אחד מהם מוגדרת איזושהי עלות שכר.
גדעון זעירא: אני מציע לוועדה לבקש - - - מה עומד מאחורי זה ואנחנו יכולים אולי להעיר הערות על - - -
עומרי פריש: רק לחזק אותך – הרי גם ככה בין 70% ל-75% מההוצאות של הקהילות הטיפוליות זה שכר.
עומרי פריש: אז אם שם נעשה עבודת עומק כבר הצלחנו המון.
תמר זנדברג: תראה, בסוף, אני לא חושבת - - - הבעיה זה לא העבודה על המודל הבעיה זה בסוף הכסף, אבל זה עוד מעט נגיע למשרד הרווחה.
עומרי פריש: אבל אם אתה בא עם מסמך ניטראלי מקצועי זה מקל.
תמר זנדברג: אבי ריכטר, מנכ"ל אילנות, בבקשה.
אבי ריכטר: שלום.
אבי ריכטר: אני אבי, אני מנכ"ל עמותת בית אור אביבה.
אבי ריכטר: אני שש שנים בתפקיד, אני עובד בעמותה 13 שנים.
אבי ריכטר: נמצאות איתי ואיתנו גם שתי מנהלות הקהילות שלנו שהן עוסקות כ-30 שנה בתחום שיקום נפגעי סמים ואני אשמח שהן ירחיבו.
אבי ריכטר: אני מברך על העבודה, אני מברך על הדיון.
אבי ריכטר: חסר לי המימד ההשוואתי כמו שעומרי אמר.
אבי ריכטר: וניתן בקלות להשוות מדדים כמו החזקת מטופל בין התעריף שלנו להחזקת מטופל בבית חולים לנפגעי נפש או בבית סהר, שזה בדיוק האוכלוסייה של המטופלים שמגיעה אלינו.
אבי ריכטר: או של כל מסגרת טיפולית אחרת במשרד הרווחה ובוודאי בחו"ל.
אבי ריכטר: אני בטוח שיש עוד מדדים נוספים שאפשר להשוות ובמידת הצורך אני מוכן לעזור ולכוון ולייעץ.
אבי ריכטר: נקודת הייחוס שלנו היא אותם 14,000 שדיבר על זה מנהל השירות להתמכרויות.
אבי ריכטר: אבל אני רוצה להגיד כמה אמירות.
אבי ריכטר: תראו, הכסף הוא לא מהווה חסם לטיפול של אנשים שזקוקים לטיפול.
אבי ריכטר: ואנחנו קולטים גם מי שאין לו הבטחת הכנסה, ואנחנו משלמים את כל צורכו.
אבי ריכטר: אנחנו גם נותנים למטופל את כל צורכו.
אבי ריכטר: כשאומרים כל צורכו – מבחינתנו המטופל לא צריך להביא כלום מהבית.
אבי ריכטר: לא צריך להביא בגדים, לא מכונת גילוח, לא סיגריות, לא סבון, בוודאי לא חוגים, תראפיות וכל מה שהוא נדרש מבחינה טיפולית.
אבי ריכטר: הקהילה הטיפולית נותנת כל צורכו.
אבי ריכטר: אנחנו בסך הכל תשעה גופים, אני לא מדבר עוד על העמותה.
אבי ריכטר: אנחנו תשעה גופים שמפעילים קהילות טיפוליות של כ-600 - - - המודל של הקהילה הטיפולית הוא מודל שהובא מארצות הברית, הוא מודל שמדבר על זה שהמטופלים מפעילים את הקהילה בצורה של היררכיה, בצורה של תפקידים, דרך תפקידים, והם בעצם לומדים את החיים.
אבי ריכטר: הם לומדים תפקידים, הם לומדים גבולות, הם לומדים את המותר והאסור, הם לומדים להפעיל אנשים אחרים.
אבי ריכטר: אנחנו מנסים להחזיר אותם לחיים בכדי שהם יוכלו להתמודד טוב יותר עם החיים בחוץ.
אבי ריכטר: ממצב שהמטופל מגיע אלינו והוא נטל על החברה להפוך את המטופל לאדם יצרן, פרודוקטיבי, משלם מיסים, אזרח שיכול להחזיק את עצמו בחוץ.
אבי ריכטר: לפני שאנחנו מדברים על כסף חשוב לי שתבינו את השינויים שחלו בעולם שלנו, עולם ההתמכרות.
אבי ריכטר: אז אני מצטט מה שאמרה לי אחת ממנהלות הקהילות שלי, מירה: פעם כולם היו דומים והיום יש שונות מאוד מאוד גדולה.
אבי ריכטר: ונדבר קצת על זה.
אבי ריכטר: המכור שמגיע אלינו הוא יותר נשא של HIV, הוא יותר נשא של הפטיטיס, וזה מחייב יותר משאבי רפואה.
אבי ריכטר: הוא מגיע פחות מהרחוב, הוא מגיע יותר מהבית, יותר מהמשפחה.
אבי ריכטר: הוא הופך למטופל יותר מורכב, הוא זקוק לטיפול משפחתי, זה מחייב יותר תשומות.
אבי ריכטר: זה אנשים שהם יותר שבעים ויש להם יותר רצונות וזה מחייב אותנו לעודד אותו עוד יותר מבחינת מוטיבציה לטיפול.
אבי ריכטר: כי לפעמים נוח לו בחוץ, אז למה שהוא יבוא לטיפול, הוא יישאר עם המצב.
אבי ריכטר: הוא יותר צעיר, הוא יותר מגוון מבחינת האמונה, מבחינת הדת.
אבי ריכטר: יש לנו הרבה יותר אנשים מהמגזר הערבי ממה שהיו בעבר.
אבי ריכטר: הוא יותר חולה גופנית, הוא יותר חולה נפשית.
אבי ריכטר: המנעד של המטופלים הרבה יותר גבוה.
אבי ריכטר: יותר חולה נפשית זה בא מסוג הסמים ותיכף נדבר על זה.
אבי ריכטר: בנושא התמכרות יש יותר סמי פיצוציה, יותר קנאביס, אלכוהול, פחות קוקאין, הרואין, אופיאטיים.
אבי ריכטר: כל זה גורר הרבה יותר תחלואה כפולה, עושה את המטופל הרבה יותר מורכב.
תמר זנדברג: יש לכם פחות אופיאטיים ממה שהיה בעבר?
אבי ריכטר: אם אנחנו מסתכלים על העתיד, אם שואלים אותנו מה יהיה העתיד - -
עומרי פריש: בתקווה שמשככי כאבים לא ייכנסו לארץ כמו שהם בארצות הברית.
עומרי פריש: כולם צריכים להתפלל שהמגפה האמריקאית של משככי כאבים לא תיכנס לארץ.
תמר זנדברג: להתפלל זה לא מספיק, יש לי חדשות בשבילך.
תמר זנדברג: זה כנראה פשוט עדיין לא הגיע אליכם או שזה לא מאובחן עדיין מספיק.
אבי ריכטר: אנחנו אומרים אנשים - -
קריאה: יש - - - משככי כאבים, אי אפשר לדעת.
תמר זנדברג: ממש לא - - - אפילו.
תמר זנדברג: זה לא מה שאנחנו - - - קיימנו פה כמה דיונים בנושא הזה וזו אחת המגפות שהיא כרגע עדיין לא - - - הדבר היחיד שאני יכולה להגיד זה שהיא עדיין לא מספיק מאובחנת, כנראה גם לא על ידי המכורים עצמם.
תמר זנדברג: גם בגלל שזו אוכלוסייה יותר מגוונת ובגלל שזה מגיע ממקומות שמתחילים כרפואה היכולת לאבחן בכלל את הבעיה היא עוד לא צפה, אבל - -
מירה כהן: רואים את האוכלוסיות האלה יותר במרפאות כאב.
תמר זנדברג: זהו, בדיוק.
תמר זנדברג: כנראה גם פחות מגיע לקהילות הטיפוליות.
חגי ברוש: גם הפתרונות לאט לאט צומחים מהכיוון של מרפאות הכאב.
אבי ריכטר: צריך לעשות הבחנה – העולם של המחר להבנתנו הוא כנראה באזור של התחלואה כפולה אבל יש גם אנשים שהם מאובחנים לקראת מחלת נפש או שהם מטופלים על ידי רופאים מומחים פסיכיאטריים אבל הם עוד לא מאובחנים, הם בדרך.
מירה כהן: הם לא מאובחנים עדיין על ציר אחד, זאת אומרת - - - אבל הם כבר מוכרים למערכת הפסיכיאטרית - - זה אנשים שמוכרים למערכת הפסיכיאטרית, מקבלים טיפול תרופתי אבל לא מאובחנים כציר אחד ובגלל זה הם גם לא זכאים לנכות.
מירה כהן: הם צריכים להגיש כמו כולם הבטחת הכנסה.
מירה כהן: צריך שיגישו להם הרבה יותר שירותים רפואיים כולל פסיכיאטרים.
מירה כהן: וכמובן שהם נחשבים אוכלוסייה רגילה, למרות שהם לא אוכלוסייה רגילה.
אבי ריכטר: אני אגיד כמה מילים על העמותה שלנו.
אבי ריכטר: עמותת בית אור אביבה פועלת מזה 30 שנה, היא הקימה את הקהילה הטיפולית הראשונה בישראל באזור תעשייה הרטוב א', קהילה שפועלת עד היום.
אבי ריכטר: אנחנו מטפלים בכ-220 מטופלים בכל נקודת זמן בתכניות פנימייה מגוונות.
אבי ריכטר: אנחנו מפעילים ארבע מסגרות – שתיים באזור תעשייה הרטוב ושתיים בתוך קהילת אילנות.
אבי ריכטר: הקצרה שבהם תשעה חודשים, הארוכה שבהם כבר יותר מורכבת – 24 חודשים.
אבי ריכטר: יושב ראש העמותה מזה כ-20 שנה הוא האלוף במילואים יורם יאיר יאיא.
אבי ריכטר: דיברנו על המכור, דיברנו על ההתמכרויות.
אבי ריכטר: קצת על הגישה הטיפולית – הגישה הטיפולית - -
תמר זנדברג: רק אם אתה יכול גם להגיד לנו מה התקציב השנתי של כל העמותה ואיך הוא מחולק.
אבי ריכטר: התקציב השנתי של העמותה ב-19' הוא כ-20 מיליון שקל.
אבי ריכטר: יותר ממחצית בא ממשרד הרווחה, אפילו 70% בא ממשרד הרווחה.
אבי ריכטר: כ-20% בא מ- -
תמר זנדברג: משרד הרווחה דרך התקצוב הזה כ- - - פלוס הבטחת הכנסה.
אבי ריכטר: פלוס הבטחת הכנסה כ-20%.
תמר זנדברג: 20% מתוך ה-70?
אבי ריכטר: לא, מעל.
תמר זנדברג: אה, אז כלומר 90% סך הכל מהתקציב שלכם זה משרד הרווחה?
אבי ריכטר: כן.
אבי ריכטר: היתר זה תרומות.
תמר זנדברג: אין השתתפות עצמית כמו אצל - -
אבי ריכטר: יש השתתפות עצמית מתוך הבטחת הכנסה.
תמר זנדברג: אבל בתוך הרווחה.
תמר זנדברג: מה התעריף של ההשתתפות העצמית הממוצע?
אבי ריכטר: 1632 זה תעריף לרווק, לנשוי זה 632.
תמר זנדברג: אז זה בתוך התקציב - -
אבי ריכטר: אנחנו רואים את זה בתוך התעריף, זה חלק מהעריף.
תמר זנדברג: כן אבל בניגוד לכפר איזון נניח אתם לא גובים מעבר.
מירה כהן: למרות שיש לנו גם כן אוכלוסייה של תחלואה כפולה עדיין ההשתתפות שלהם היא אותה השתתפות כמו בקהילה הרגילה.
תמר זנדברג: גם אם הם באים ממשפחה יותר - -
אבי ריכטר: ברור, תעריף הוא תעריף.
תמר זנדברג: איך אתה מאפיין את האוכלוסייה שלכם מבחינה דמוגרפית, סוציו-אקונומית בגדול?
אבי ריכטר: איך אני רואה אותה, אז אמרתי – היא יותר צעירה, יותר מגוונת.
אבי ריכטר: יש עדיין את המכור המסורתי של ההרואין, קוקאין, אבל במספרים יותר מועטים.
אבי ריכטר: יותר אנשים צעירים.
אבי ריכטר: בתחלואה כפולה נראה אנשים יותר משכילים, יותר רווקים, חלקם אפילו בוגרי צבא.
אבי ריכטר: בתחלואה הכפולה נראה פחות מהמגזר הערבי, בקהילה הרגילה נראה יותר מהמגזר הערבי, יותר ממוצא אתיופי.
אבי ריכטר: אני חושב שזה עם ישראל אבל זה לא עם ישראל של המיינסטרים.
אבי ריכטר: זה לא משהו שאנשים בחדר הזה מכירים.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שהיינו אצלכם בביקור דווקא ראינו כמה – אני זוכרת בחור אחד שאני לא אשכח אותו שהוא עובד גם אצלכם כמדריך - -
אבי ריכטר: נכון.
אבי ריכטר: אבל הוא עבר דרך.
תמר זנדברג: בסדר, אבל הוא בא- -
אבי ריכטר: הוא בא, הוא נורמטיבי, הוא היה עולה חדש מברית המועצות.
אבי ריכטר: כן, משפחה טובה.
מירה כהן: יש הכל מכל.
אבי ריכטר: עם ישראל, באמת.
עומרי פריש: אבי, כמה מרקע עברייני?
עומרי פריש: כי זה הדיו שפתחנו בעצם.
מירה כהן: באילנות זה יהיה משהו כמו 40%-45% חלופת מעצר - -
אולגה בן אדיבה-חדד: אצלי זה יכול להגיע גם ל-70%.
אולגה בן אדיבה-חדד: כן.
מירה כהן: ביחידת שילוב זה יהיה משהו כמו 10% - -
תמר זנדברג: אבל העבריינות היא על רקע הסמים או שזה - -
אבי ריכטר: גם וגם.
מירה כהן: אלכוהול וגניבות על ידי - -
אולגה בן אדיבה-חדד: הרבה אלימות במשפחה.
תמר זנדברג: כלומר, זה ביצה ותרנגולת.
משה פריאל: גם הסוגי סמים שונה בין הקהילה שלו לבין - -