GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: אני לא בעד עמותות, אבל תנו לנו איזה מהלך חמש שנתי להרחבת השירות, כמה מיליונים תוספת כל שנה, משהו שהציבור יגיד, לא זו בלבד שהשירות לא נפגע, אלא הוא מתווסף.
אליהו ליכטר: את כל מה שאנחנו נותנים ועמותת "אפשר" נותנת אובר, זה ילך לטמיון.
תמר זנדברג: אז זה אני אומרת, זה שני דברים: אחד, זה כל מה שאובר והשני זה גם השירות עצמו.
תמר זנדברג: עוד לא הגענו למצב שכל המדינה מכוסה מבחינת שירות.
יואב בן ארצי: טוב, קודם כל אני חייב להגיד ואמרתי את זה גם לאורנה.
יואב בן ארצי: היו לי איתה הרבה מאוד שיחות בשבועיים האחרונים וגם כמובן עם נחום.
יואב בן ארצי: כתפיסה, אני מאוד שמח על זה שהמדינה לוקחת אחריות.
יואב בן ארצי: עשינו את זה בדיוק עם העמותה לפני שנתיים וחצי בדיוק מאותה סיבה, שבעיניי האחריות של הרגולציה ושל השלטון המקומי לטפל באנשים בכל מגוון הבעיות שלהם, וגם להפוך את תחום ההתמכרויות לתחום שהוא מטופל תחת הרדאר ולא מסתירים אותו והוא לא אי בודד באיזשהו מקום ביישוב או ביישובים אחרים.
יואב בן ארצי: אני חושב שהדרך שזה נעשה היא דרך כל כך לא מקצועית, כל כך לא מכבדת.
יואב בן ארצי: היא הכניסה את המערכות לסחרור.
יואב בן ארצי: היא לא נעשתה בצורה שיטתית, בואו תנפו, א', את השירותים שניתנים, ב', את המקומות שניתנים השירותים, את הפערים שצפויים להיות, איך מתמודדים עם הפערים האלו.
יואב בן ארצי: אנחנו בעידן שזה כבר לא מכור או לא מכור, זה רצף של שימוש, ולסיפור של העיסוק של האוכלוסייה ושל בני המשפחות שלהם יש משמעות מאוד גדולה.
יואב בן ארצי: אני מוטרד, דרך אגב, כי אני רוצה לקחת את השירות אלי מתוך תפיסה מקצועית, אבל את השירותים האלו, מתוך התקנון שאני אקבל אני לא אוכל לתת, והם מאוד משמעותיים, ויש גם כבוד לעמותה שעושה את זה כל כך הרבה שנים עם הבנה מאוד עמוקה, עם רגישות מאוד עמוקה.
יואב בן ארצי: השירותים האלה לא התפתחו מכלום, הם התפתחו מתוך ניסיון, בקיאות, התמדה, נחישות וטיפול באוכלוסייה הזאת, כנ"ל אצל נחום, זה לא נולד עם הקמת השירות.
יואב בן ארצי: ממש לא.
יואב בן ארצי: אלו דברים בעיניי שהם באמת הבסיס.
יואב בן ארצי: אחרי זה כל העניין של השינויים והארגונים, אבל הבסיס לא היה קיים.
יואב בן ארצי: מעבר לזה שהוא לא היה קיים, הכניס משפחות ועובדים ומערכת שלמה, אני אקצין ואומר, לחרדה קיומית.
יואב בן ארצי: ככה לא עובדים.
יואב בן ארצי: של העובדים, של המטופלים.
יואב בן ארצי: קיבלתי הנחייה לסגור הועדות.
יואב בן ארצי: טמטמתי את כל המערכת לסגור הועדות ב-31 בדצמבר.
יואב בן ארצי: לא הבינו מה אני רוצה מהם.
יואב בן ארצי: גם אני לא הבנתי מה אני רוצה מעצמי, לומר את האמת, כי זו הייתה החלטת מחטף בלי הכנה ארגונית.
יואב בן ארצי: זה לא משהו אחר, זה חלק מאותו עניין.
תמר זנדברג: שנייה, לזה אפילו עדיין עוד לא הגענו.
תמר זנדברג: אתה איחרת.
תמר זנדברג: אני אמרתי בפתיחת הדיון שיש דבר אחד, שזה המעבר והדרך שבה זה נעשה וכו', ויש דבר אחד, זה המהות, מה אנחנו מצפים, מה החזון אחרי המהלך הזה, אז אני פה קצת מודאגת עוד מזה כי אני רואה, אין תוספת ויש שירותים שייעלמו.
תמר זנדברג: אתה אומר ובצדק, המעבר, וזה נכון.
תמר זנדברג: עכשיו השאלה שלי אליך מהזווית שלך.
תמר זנדברג: עכשיו ניתנה ארכה של חצי שנה.
תמר זנדברג: בחצי שנה הזאת אם נעשה את המעבר תקין ומראש ונתכנן, אז הכול בסדר או שגם אז יש משהו שיחסר?
יואב בן ארצי: אני אחזור למה שאמרתי קודם כי זה בהחלט משליך על מה שאני אומר בהמשך.
יואב בן ארצי: אם התהליך הזה היה לאחר מיפוי של השירות שניתן גם ברמה של רכיבי השירות וגם ברמה של מקומות שהוא ניתן והיו רואים את הפערים הקיימים, היה נכון יותר להבין אותם ולראות איך מגשרים עליהם, אפרופו מה שאת אמרת, אם עושים רפורמה, אז בואו נעשה את זה בצורה מסודרת ונעבה את השירות בהתאם למה שנלמד עד היום.
יואב בן ארצי: "אל סם" מלמד אותנו שני פרקים: אחד, היא סוג באמצעות קו חם.
יואב בן ארצי: לא דומה קו חם של 118 לקו חם ייעודי לטיפול במכורים.
יואב בן ארצי: אני אגיד לך את האמת, אם אני הייתי באיזושהי בעיה, 118 היה מפנה אותי לעוד גורם.
יואב בן ארצי: לא יודע אם הייתי מתקשר לעוד גורם.
יואב בן ארצי: כמו שאת אמרת קודם, עד שבכלל פונים לקו, כל הסיפור של ההכחשה גם ברמה המשפחתית וגם ברמה הפרטנית הוא חתיכת סיפור בהתמכרויות או בכלל בבעיות, תופעות חברתיות.
יואב בן ארצי: לא הייתי פונה כל כך מהר.
יואב בן ארצי: קו ייעודי זה משה ואחר, והייתי מתקשר שמונה פעמים לקו הייעודי ומגיע לקבל טיפול.
יואב בן ארצי: הקו הייעודי הוא נורא משמעותי, הוא חלק מההבשלה.
יואב בן ארצי: תהליך השינוי לוקח חמישה שלבים.
יואב בן ארצי: הוא חלק מהתהליך הזה.
יואב בן ארצי: זה אחד.
יואב בן ארצי: שניים, הנושא של הסברה והרצאות, אנחנו לא נגיע לזה, אני אומר את האמת.
יואב בן ארצי: אנחנו בעידן של רצף שימוש ומאוד קשה להביא לקוחות שאפשר לעשות להם מניעה ונכון לעשות להם מניעה.
יואב בן ארצי: מאוד יהיה קשה להביא אותם לטיפול, אז עם שני הפרקים האלו אני בסימן שאלה.
יואב בן ארצי: עם השאר אני חושב שהעיר יכולה לעשות את זה בהחלט.
יואב בן ארצי: היא תעשה את זה, אבל יחסרו בה שירותים שניתנים היום על ידי "אל סם", אלא אם כן נתוגבר בהתאם.
תמר זנדברג: נתוגבר במה?
יואב בן ארצי: בתקנים שאפשר יהיה לעשות את הפעולות האלו.
יואב בן ארצי: אפשר לפתוח קו חם.
אלי ליכטר: הכול זה כסף.
תמר זנדברג: כסף למה?
קריאה: יואב, כמה תקנים קיבלתם?
יואב בן ארצי: עוד לא קיבלנו.
יואב בן ארצי: אני אמרתי שאני רוצה ארבעה.
תמר זנדברג: כמה היו מיועדים לעיריית תל אביב, ארבעה?
חגי ברוש: אני חייב לומר בהגינות שארבעה וחמישה תקנים לעיריית תל אביב.
יואב בן ארצי: לא, שאלו אותי לפי מצבת מטופלים, חגי.
חגי ברוש: זה מצבת התקנים שיש לשבי בתל אביב.
חגי ברוש: זה יפה מאוד.
אורנה לשם: ואני רוצה להגיד שאנחנו כל חודש תורמים למטופלי תל אביב כסף מעמותת "אל סם" מהרבה מאוד דברים שאנחנו עושים מסביב.
אורנה לשם: עוד נקודה שלא אמרתי קודם, ברשותך.
אורנה לשם: יש לנו עוד שירות שהוא נפלא ואנשים לא מספיק יודעים עליו וחשוב לי להגיד.
אורנה לשם: התחלנו להצמיד עובדים סוציאליים לפנימיות.
אורנה לשם: יש היום בפנימיות חרדה מאוד גדולה לגבי הנושא של שימוש בסמים.
אורנה לשם: כל מנהל פנימייה יאמר לך את הקושי, זה בית, איך להתייחס לזה, ויש היום המון סמים בתוך פנימיות.
אורנה לשם: כשיש לנו עובד סוציאלי בתוך פנימייה, השירות שניתן הוא כל כך טוב, הוא כל כך מדויק, הוא כל כך נכון.
אורנה לשם: לא חושבת שבכל הרפורמה בכלל חשבו על הקטע הזה.
אורנה לשם: עוד נקודה אחרונה.
אורנה לשם: תראו, אנחנו עובדים בעיקר עם בתי ספר.
אורנה לשם: אם בעבר מטופלים שלנו הגיעו דרך שירותי התקו"ן וכל הדברים האלה, שירות מבחן, היום אנחנו הרבה יותר למדנו להיות בקשר עם בתי הספר.
אורנה לשם: היום היועצות הן אלו שמפנות אלינו.
אורנה לשם: יש חוזר מנכ"ל היום שמדבר על זה שהם צריכים לפנות למשטרה.
אורנה לשם: אף אחד בבית הספר לא רוצה לפנות למשטרה.
אורנה לשם: מנהלי בתי הספר פוחדים היום מההורים, חוששים מההורים ולא רוצים לעשות את זה.
אורנה לשם: להפנות נער בכיתה י' למחלקה לשירותים חברתיים, ואני בטוחה שתסכים איתי, אף אחד לא יגיע.
אורנה לשם: ל"אל סם" קשה להם להגיע, אז גם את זה לקחת להם?
אורנה לשם: סליחה, זה נורא.
אורנה לשם: אתם פשוט צריכים להבין.
עפרה אוסטין: שמי עופרה אוסטין, אני עובדת של ד"ר פאולה רושקה, המחלקה לטיפול בהתמכרויות.
עפרה אוסטין: אני אתן קצת רקע.
עפרה אוסטין: המשרדים האחראיים לטיפול באוכלוסיות נפגעי ההתמכרויות הם משרד הרווחה ומשרד הבריאות.
עפרה אוסטין: המשמעות היא שחלק מהשירותים הם ברישוי משותף ובמימון משותף, ובאמת אחד מהשירותים האלה הם השירות של עמותת "אפשר" לנפגעי התמכרות לאלכוהול, כך שמשרד הבריאות מעביר מדי שנה תקציב של מעל מיליון שקלים עבור שירותים שונים ובהם מימון רופאים שעובדים במרכזי הטיפול של "אפשר".
עפרה אוסטין: למרות זאת את ההודעה על הפסקת ההתקשרות אנחנו קיבלנו מהספק עצמו, מנכ"ל עמותת "אפשר", לפני כשבועיים, זאת אומרת שלא היינו שותפים להחלטה, לא לקבלתה ולא לאופן יישומה.
עפרה אוסטין: כשפנינו למשרד הרווחה כדי לקבל הבהרות, הבנו שההחלטה התקבלה כבר ביולי כשעדיין לא ברור לנו מה המשמעות לגבי אותם רופאים שמועסקים על ידי העמותה, שכרגע הכוונה היא שיועסקו על ידי הרשויות המקומיות אבל לא ברור לנו מי יפקח על העבודה שלהם, באיזו מתכונת וכמובן באיזו פריסה, כי אין כידוע מספיק רופאים לתת כיסוי לכל הרשויות.
עפרה אוסטין: אנחנו מדברים על 240 רשויות כשבנוסף לפגיעה בטיפול יש כאן שאלות לגבי ההבנה באמת של רצף טיפולי.
עפרה אוסטין: אתה מפסיק מהיום למחר טיפול, מה המשמעות עבור המטופל שהוא נשען ונותן אמון במטופל מסוים, אם הוא ימשיך את הטיפול, למי הוא יפנה.
עפרה אוסטין: החשש שלנו, שהתוצאה תהיה הצפה של פניות לקופות החולים שכמובן אינן ערוכות כי לא היה לנו מידע על כך מראש.
עפרה אוסטין: עוד דבר אחד.
עפרה אוסטין: לו היינו יודעים מראש, אפשר היה כן לפנות לתקציב 2019 בניסיון ליצור מודל מרפאתי חלופי שיטפל בנפגעי התמכרויות לאלכוהול שהוא בהחלט אחד - - -
תמר זנדברג: אתם משרד הבריאות, לא?
עפרה אוסטין: אבל זה תלוי באיזשהו מידע מוקדם ובאמת בנייה של מודל טיפולי שהיינו - - -
תמר זנדברג: אבל מה מפריע לכם לבנות מודל טיפולי?
תמר זנדברג: אנחנו פה ארבע שנים בוועדה.
תמר זנדברג: זו באמת קצת הייתי אומרת, תשובה קצת מוזרה, תסלחי לי.
תמר זנדברג: משרד הבריאות, את יודעת את הגישה שלי, סליחה שאני נופלת עליך אבל את פשוט הבאת את הטיעון הזה שאני מודה שהוא קצת מוזר בעיניי ואני אגיד, בלשון המעטה.
תמר זנדברג: המון מהטיפול במכורים ובהתמכרות הוא בכלל נמצא אצלכם במשרד הבריאות.
תמר זנדברג: לפתח מודלים וכו', מה מונע מכם?
תמר זנדברג: אתם מחכים להודעה כן או לא המוקדמת של משרד הרווחה על 2.5 מיליון שקלים בשביל לפתח מודל?
עפרה אוסטין: אלה ההסכמים הקיימים.
תמר זנדברג: אז עם כל הכבוד, תעמדו בהסכמים הקיימים.
תמר זנדברג: יש לכם חצי שנה.
תמר זנדברג: תפתחו מודל.
תמר זנדברג: בואו נקבע ישיבת המשך עוד חצי שנה, תראו לנו את המודל הנהדר שפיתחתם עם התקצוב ממשרד הבריאות והטיפול, השירות למכורים, ואנחנו נשבית את כל העמותות במדינה וגם את משרד הרווחה וניתן לכם לטפל.
עפרה אוסטין: לגבי פרק הזמן באמת שהוארך, היינו פה בדיון קודם בנושא יום העובדים הסוציאליים על חוסר בעובדים סוציאליים ברשויות.
עפרה אוסטין: אני לא יודעת כמה המצב השתנה מאז, אבל אני באמת בספק שעוד חצי שנה כן יהיה מענה בכל הרשויות לנושא הזה.
תמר זנדברג: אני רוצה לסכם בשני דברים שכבר אמרתי אותם אבל מתחדד לי שהם באמת הנקודה.
תמר זנדברג: קודם כל החצי שנה הזו, אורכה ששמענו עליה, היא צריכה ללא שום ספק, זה ברור כאן לכולם, להיות מנוצלת להיערכות מחדש בצורה שקודם כל תבטיח את השירות, ויורשה לי לומר, תשפר.
תמר זנדברג: המטרה שלנו זה לשפר את השירות של כולנו.
תמר זנדברג: זה בסוף מה שהציבור רואה מאיתנו ופה זה באמת לא משנה כנסת, ממשלה, משרד רווחה.
תמר זנדברג: לא חשוב, הציבור רואה את כולנו כגוף אחד.
תמר זנדברג: דבר שני, יש פה שני דברים שמדאיגים אותי.
תמר זנדברג: אחד, זה באמת שירותים שניתנים היום על ידי העמותות שלא יינתנו.
תמר זנדברג: אני מבינה שהמשרד דואג לשירות הסוציאלי, אבל יש שירותים שניתנים היום על ידי העמותות שימצאו פה בסיכון.
תמר זנדברג: הקו החם זה אחד מהם, הרצאות מניעה זה אחד מהם.
תמר זנדברג: בנושא של הרצף הטיפולי אני לא שקטה פה כרגע שבאמת כל הרצף יועתק as is, כי יכול להיות שבתוך הרצף הזה יש מרכיבים שהם חלק מהשירות הסוציאלי שניתן היום וחלק הם משלימים או עוטפים או ניתנים היום באיזשהו, המעבר מגמילה לשיחות פרטניות, לאחר כך פתאום איזה טלפון שמרים ומכיר את אותה אחת, וכל הדבר הזה, אני לא רגועה שזה מועתק כפי שהוא וימשיך לתפקד אותו דבר.
תמר זנדברג: הדבר השני וזה הדבר המרכזי מצד המשרד, אני באמת הייתי מצפה להוספה תקציבית במסגרת כל המעבר הזה.
תמר זנדברג: מדובר בסכומים לא גבוהים.
תמר זנדברג: מדובר במיליונים בודדים שעבור השירותים האלה הם עולם ומלואו ויכולים להתחיל לשים אותנו על איזשהו גרף עלייה, כי אחרת באמת מה ערבותה?
תמר זנדברג: מה עשינו?
תמר זנדברג: אם זה כסף מתגלגל, אז מה עשינו בזה?
תמר זנדברג: ולכן הוועדה תפנה לשר הרווחה כבר היום ותבקש ממנו בהמשך גם לשיתוף הפעולה הקודם והמוצלח שהיה לוועדה עם השר בתקציב הדו-שנתי כבר מזמן.
תמר זנדברג: אתם רואים למה תקציב דו-שנתי זה לא טוב?
תמר זנדברג: אפשר לבקש כסף רק פעם בשנתיים ולא פעם בשנה.
תמר זנדברג: פה יש באמת מהלך.
תמר זנדברג: הוועדה תפנה לשר ותאמר לו שהיא מברכת את המהלך הזה כי אנחנו בעד מבחינת מדיניות סוציאל-דמוקרטית.
תמר זנדברג: נכון יותר לספק שירותים על ידי המדינה ועל ידי משרד ממשלתי ולא על ידי עמותות.
תמר זנדברג: זה כלל אצבע יסודי.
תמר זנדברג: על מנת לתת למהלך הזה את מלוא החשיבות ולהראות שמשרד הרווחה משתפר בשירות שהוא נותן לאזרח, שהוא מרחיב את השירותים, שהוא באמת יוצק תוכן אמיתי למהלך הזה, אנחנו מבקשים תוספת תקציבית בסך כמה מיליוני שקלים שתתווסף לתקציב כבר השנה, כבר בתקציב 2019, המהלך הארגוני הזה.
תמר זנדברג: אני לא שמעתי על רפורמה ארגונית בלי תוספת תקציב.
תמר זנדברג: רוצים לשפר את השירות, זה בא עם כסף.
תמר זנדברג: זה לא חינם.
תמר זנדברג: אנחנו מבקשים כבר השנה להוסיף תוספת ולו שתהיה, אנחנו מבינים שהשנה היא תהיה צנועה מכיוון שזה כבר בתוך שנת תקציב וכו'.
תמר זנדברג: אנחנו מעריכים כרגע את המסגרת התקציבית שדרושה לכל המהלך הזה ב-10 מיליון שקלים, כאשר אנחנו מבינים שכמובן מן הסתם לא יוכלו את כל התוספת הזו להכניס כבר במסגרת התקציבית הקיימת, אבל תוספת של 2,3,4 מיליון שקלים כבר לתקציב 2019, זה יהיה איזושהי קריאת כיוון שהמשרד הולך ושם פה בדבר הזה, ולקראת התקציב הבא תוספת נוספת גם לתקנים וגם להשלמת השירותים החסרים.
תמר זנדברג: זה בצירוף מעבר הדרגתי ושילמד את השירותים ויקלוט אותם כפי שהם ויראה מה הם השירותים שיישארו בעמותות, מה הם השירותים שיקלטו במלואם.
תמר זנדברג: כמובן זה אומר שכל העובדים יקלטו ובעצם הידע יוטמע ויהיה רצף טיפולי עבור המטופלים, כמו שצוין כאן, אז אנחנו נדע מבחינתנו שבאמת עשינו משהו טוב לטובת המטופלים ולא רק שלא פגענו בשירות, אלא אפילו שיפרנו אותו והתחלנו באיזשהו תהליך של גדילה וכו'.
תמר זנדברג: יש לנו חצי שנה.
תמר זנדברג: אנחנו כמובן נקיים דיון המשך בחצי שנה הזו לאור התשובה שתתקבל ואנחנו נתחיל ונעקוב אחרי הנושא.
תמר זנדברג: גם ועדת הרווחה מעורבת, זה בסדר גמור.
תמר זנדברג: עודכנו בסיכום הדיון עם משרד הרווחה.
תמר זנדברג: אנחנו גם נעביר למשרד הרווחה את סיכום הדיון שלנו ונסתנכרן ביחד ככה שהדבר הזה ימשיך ללוות, ונמשיך לעקוב בחצי שנה הזו.
תמר זנדברג: יש עוד זמן, נעשה דיון המשך, נראה לאן דברים מתקדמים ונמשיך הלאה.
תמר זנדברג: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הסמים שלה
תמר זנדברג: כנסת בנושא התמודדות עם נפגעי סמים במסיבות טבע ומזעור נזקים.
תמר זנדברג: אנחנו מתקרבים לקראת סיום הקדנציה ואני מקווה שבצעדי ענק, ובעצם הוועדה הזו כבר פעילה בלא מעט נושאים בתחום הסמים, אני לא זוכרת שעסקנו ספציפית בנושא הזה עד היום, אבל מדי פעם כל פעם הגיעו אלי וגם בתור יו"ר הוועדה, כל פעם הנושא הזה מתעורר עבורנו, בשיח הציבורי, כאשר קורה אסון.
תמר זנדברג: במהלך הקיץ או אפילו בחודשיים-שלושה האחרונים, ארבעה בני אדם נפגעו במסיבות.
תמר זנדברג: יש לנו פה את חלק מהנתונים, באוקטובר 2018 שני גברים, בן 55 ובן 27, בפסטיבל בגליל, בספטמבר 2018 התמוטטו שני צעירים בשנות העשרים לחייהם במהלך מסיבת טבע, אושפזו במצב קשה במחלקה לטפול נמרץ.
תמר זנדברג: באוגוסט 2017, מקרה שרבים מאתנו זוכרים, של החיילת טוהר דוד שהתמוטטה במסיבה ולא פונתה בזמן לקבלת טיפול רפואי ולאחר מכן לצערנו הרב נפטרה לאחר מספר שעות שהיא הושארה ברכב.
תמר זנדברג: כינסנו את הדיון הזה כדי להסתכל על התופעה הזאת בגובה העיניים, בצורה שבמסגרתה קודם כל חיי אדם עומדים כמובן מעל הכל, מצבים שבהם אנשים ימותו במסיבות הם מצב בלתי נסבל, זה מוות שאפשר למנוע אותו ואין שום סיבה שאנשים ימותו בנסיבות כאלה.
תמר זנדברג: דבר שני, עוד לפני חס וחלילה המצב הגרוע ביותר, אנחנו לא רוצים לפגוע בבריאות של אף אחד.
תמר זנדברג: קבלת טיפול רפואי היא קודם כל זכות יסוד וזכות בסיסית ודבר שני גם הוא דבר שצריך וחובה שיוגש בכל מצב לכל אדם, ופה יש לנו מצב שבו מצד אחד פחד וחשש ומצד שני אולי סטיגמות ובורות מונעות הגשת טיפול רפואי, מסכנות חיים ובמקרי קיצון גם לוקחים חיים.
תמר זנדברג: מדינת ישראל היא לא המדינה היחידה שמתעסקת בנושא, מסיבות יש בכל העולם.
תמר זנדברג: אנחנו הרבה פעמים בנושאים אחרים בוועדה הזו גם מסתכלים למדינות אחרות ולזירה הבינלאומית כדי לראות איך יש התמודדות במקומות האלה כדי לדעת שאנחנו לא לבד ויש לאן לשאת את עינינו ויש מודלים שאפשר ללמוד מהם, והגישה שלנו היא שבכל מקרה אם אנחנו נתמודד בכל מצב כפי שהוא ולא נהיה מונעים מפחדים, ייטב ויקל עלינו כאמור קודם להציל חיים ודבר שני לשמור על הבריאות, ודבר שלישי לשמור על זירות שבהן בני אדם יכולים גם ליהנות, לבלות במסיבות בלי שהדבר יעלה בחייהם או בבריאותם ונוכל לנהל את הזירה הזו באופן כמה שיותר רגיל ונורמטיבי.
תמר זנדברג: אני רוצה להתחיל דווקא כפי שאנחנו עושים כאן הרבה פעמים ברשותכם, עם הגורמים האזרחיים.
תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע מהשטח איך נראית הזירה הזאת, איך נראות המסיבות האלה, מה קורה שם, ואחר כך נגיע לגורמי הממשלה והמשרדים השונים, גם כדי לשמוע על מה אתם מכירים באופן כללי וגם המקרים הנקודתיים האלה ומה אפשר ללמוד מהם לאור שעבר טיפה זמן.
תמר זנדברג: קודם כל אני אומרת באופן כללי לכל הדיון הזה שלפי סעיף 120.ד.1.ג לתקנון הכנסת, השמות של מי שמבקש או יבקש לחסות את שמו כדי שלא ייגרם לו או לזולתו נזק יהיו חסויים ולא יירשמו בפרוטוקול, ואם מדובר בקטינים או חסרי ישע, אם יש פה כאלה, זה לפי סעיף 120.ד.1.ב לתקנון.
תמר זנדברג: בואו נתחיל עם פורום המרחבים הבטוחים.
תמר זנדברג: יש כאן את עופר סלומון, עמוס אליאב.
עמוס אליאב: אני אב עצמאי, אדם פרטי.
עמוס אליאב: יש לי פעילות שבאה להתנגד לעישון סמים במרחב הציבורי, זו תופעה שנהיתה מאוד נפוצה.
תמר זנדברג: יגאל סויסה, את מי אתה מייצג?
יגאל סויסה: אני מציג את הסיפור של הבן שלי שחלק מפה מכירים, גם חיליק מכיר, מה שקרה לו אחרי שירות צבאי שהוא נסע להודו.
יגאל סויסה: אני אספר בקצרה.
תמר זנדברג: פורום המרחבים הבטוחים, את חגי ברוש מכירים, עמרי פריש, חיליק מגנוס, פנחס בוימל.
פנחס בוימל: אני עובד סוציאלי, מתעסק בצמצום נזקים ואני מציג את עצמי כחבר של אחד מה- - -
תמר זנדברג: אוקיי רועי חומרי.
רועי חומרי: אני ראש תחום בעמותת על"ם.
רועי חומרי: מדבר על כל התוצאות שאנחנו רואים, מה שקורה במסיבות וגם - - -
תמר זנדברג: נתחיל מהנציגים העצמאיים ונעבור לגורמים האזרחיים של מרחבים בטוחים ומזעור נזקים.
תמר זנדברג: אחרי זה הרשות למלחמה בסמים ואחרי זה משרדי הממשלה.
עופר סלומון: שמי עופר סלומון, אני עורך הדף בפייסבוק שנקרא "הורים תתעוררו".
עופר סלומון: אני מטפל בכל מה שקשור לקטינים, סמים ואלכוהול.
עופר סלומון: התחלתי כהורה בהנהגת הורים ויצאתי למסיבות של הנוער, ראיתי את כמויות האלכוהול ואחר כך, בשנה וחצי האחרונות, של הסמים שנכנסו.
עופר סלומון: מכיוון שברוב הערים סיירות ההורים לא יוצאות למסיבות שטח אלא רק למסיבות בית ספריות או למסיבות מסודרות, אני בחרתי כן לצאת למסיבות השטח, שמהר מאוד הבנתי שאלה מסיבות סמים ואלכוהול ומסיבות השטח הן רק כיסוי.
עופר סלומון: אני גר בהוד השרון.
תמר זנדברג: אתה חבר בסיירת הורים?
עופר סלומון: אני לא חבר בסיירת הורים כי סיירת הורים יש לה אג'נדה שהיא לא יוצאת למסיבות מחוץ לעיר.
תמר זנדברג: אבל יש סיירת הורים בהוד השרון.
עופר סלומון: יש סיירת שעובדת במתכונת מאוד מצומצמת, היא לא פעילה שם כל השנה, היא יוצאת ומטפלת ועושה עבודת קודש רק במסיבות השנתיות הגדולות של בתי הספר התיכוניים, שזה פורים וסוף שנה.
תמר זנדברג: ובני נוער יוצאים למסיבות טבע?
עופר סלומון: בני נוער יוצאים למסיבות טבע.
תמר זנדברג: איך הם מגיעים לשם?
עופר סלומון: יש סביב להוד השרון מספיק יערות.
עופר סלומון: גם אזור השומרון וגם אזור של צומת ירקון ונחל ירקון, ומשם החגיגות מתחילות.
עופר סלומון: הסמים זה משהו מטורף, האלכוהול - - -
תמר זנדברג: איך הם מגיעים פיזית.
תמר זנדברג: זה בני נוער, הם לא נוהגים - - -
עופר סלומון: יש קוד שתיקה כזה שמודיעים בקבוצות כמה דקות לפני המסיבה לאן להגיע, הם שומרים על זה בסוד כדי שלא נוכל, והמשטרה לא תוכל לנטרל ולבטל את המסיבות האלה.
תמר זנדברג: אבל איך הם מגיעים לשם, מדובר על בני נוער?
תמר זנדברג: יש קוד, יש את היער איפה שהוא - - -
עופר סלומון: הם מגיעים בהסעות, מוניות ואוטובוסים.
תמר זנדברג: ללא ידיעת ההורים.
עופר סלומון: שם דבר ללא ידיעת ההורים.
עופר סלומון: ההורים יודעים שהם יוצאים למסיבה, בטח לא למסיבת טבע ולא לאן שהם מגיעים.
עופר סלומון: מה שקורה שם זה שאין שם פיקוח, אין שם אמבולנסים, לא אנשים שיכולים לתת מענה.
תמר זנדברג: מי מארגן את המסיבות האלה?
עופר סלומון: יח"צנים פרטיים שעושים הון על הילדים.
תמר זנדברג: וקוראים לזה מסיבת טבע?
עופר סלומון: כן.
תמר זנדברג: איך השטח הפיזי מוכשר?
תמר זנדברג: אני לא מכירה את זה.
תמר זנדברג: הבת שלי בת 12 אני מאוד מקווה ש - - -
עופר סלומון: גשי לכפר הבפטיסטים או לירקון או ליער בן שמן, תתפסי לך זולה, ארבעה רמקולים עם גנרטור, ויש לך מסיבת טבע.
עופר סלומון: מה שקורה שם זה שהכל מותר מהכל ואנחנו לא פעם, אני והאנשים שהתלוו אליי, הוצאנו בנות מהשיחים מקני הסוף, כשהן לא יודעות איך קוראים להן בכלל, מה המצב שלהן, כשהיו עליהן גם שניים ושלושה בנים.
עופר סלומון: אנשים שותים בלי הבחנה ומעשנים בלי הבחנה ואין מי שיציל אותם.
עופר סלומון: לשמחתי או לצערי יש תוהו ובוהו שלם, שאני הצלחתי להציל חיים של הרבה מאוד קטינים, כי הגעתי לשם, כי טיפלתי, כי הזעקתי את האמבולנס, הזעקתי משטרה.
תמר זנדברג: כשהגעת לשם, מה בעיקר התופעות המסוכנות שנתקלת בהן?
תמר זנדברג: שתיית יתר של אלכוהול?
תמר זנדברג: סמי פיצוציות?
עופר סלומון: שתייה וסמים ואנשים מבולבלים ואנשים שהולכים בין העצים ובין השיחים ובשטח עצמו, הם לא יודעים לאן הם הולכים, מה הם עושים.
עופר סלומון: בני נוער שתומכים בחברים שלהם ומנסים לעזור להם ולתת להם מים, יש קוד שבשתיקה, הם לא יזעיקו את ההורים.
עופר סלומון: הם יחשבו שזה יעבור.
עופר סלומון: הם חושבים שזה האנג אובר כזה שאם ניתן לחברה שלנו ששוקלת 45 קילו שלא אכלה כלום וגם שתתה וגם עישנה, או לחבר שלנו, ניתן לו קצת מים וניתן לו זמן להתאושש, זה יעבור.
עופר סלומון: זה אסון.
עופר סלומון: לא מפנים אותם.
עופר סלומון: כשאני עובר למסיבות היותר מסודרות אז יש שם בעיה אחרת.
עופר סלומון: מכיוון שהמסיבות האלה ללא רישיון היח"צנים גם לא מזמינים אמבולנסים ומהאסונות שאנחנו יודעים שנהרגו, פשוט ידעו שאם יזמינו אמבולנס, אחרי האמבולנס תגיע המשטרה ותסגור להם את המסיבה, אז אנשים עשו חשבון של כסף על חשבון של חיים.
עופר סלומון: זה למסיבות של היותר בגירים.
עופר סלומון: אני רוצה להגיד פה דבר מאוד מאוד חשוב, שהנתונים שנתת, את יכולה להכפיל אותם בכמה אפסים מהאנשים שנפגעו מסמים ולא הגיעו לבתי חולים ולסיטואציות מדווחות.
עופר סלומון: אני מכיר הרבה מאוד מקרים, סיקרתי ביחד עם אמיר שווין הכתב של YNET וידיעות אחרונות על הצבא, על מסיבות טבע, על כמות הסמים שהיו מעשנים, ואני יכול להגיד לכם בפה מלא, בתור אחד שחי את השטח כי אני גם מפנה לעמותות כמו אל-סם ושלוותא וכל מיני גופים שמטפלים בנוער ובבגירים האלה, שהמציאות היא מטורפת, הסמים פה בגדול ואם אני נוגע רק במסיבות הסמים, זה ממש ככה, זה לא מסיבות טבע, זה מסיבות סמים.
תמר זנדברג: עמוס אליאב.
עמוס אליאב: אני מנהל קבוצה גם כן בפייסבוק, גם כן פעיל אבל רק ממש לאחרונה, התחלתי במאי בעקבות מקרים שראיתי בסביבתי הקרובה.
עמוס אליאב: הקבוצה שלי נקראת "די לעישון הסמים במרחב הציבורי" כי אם פעם ההתמודדות עם סמים הייתה במרחב הפרטי, היום המערכה עוברת למרחב הציבורי לצערנו.
עמוס אליאב: מה שעופר אמר מאוד נכון, צריך לזכור שיש המון מקרים שלא מגיעים לעיתונים, סמים משפיעים על שיקול דעת.
עמוס אליאב: מדובר על קבוצה מאוד גדולה של אנשים שמשתמשים בסמים במסיבות האלה.
תמר זנדברג: אתה מדבר על בני נוער או על מבוגרים?
עמוס אליאב: בני נוער וגם לא בני נוער.
עמוס אליאב: במסיבות של בני נוער אין רק בני נוער, יש גם אנשים יותר בוגרים.
עמוס אליאב: שאלת איך הם מגיעים ליער - - -
תמר זנדברג: אבל אתה מדבר על מסיבות כמו שעופר תיאר.
עמוס אליאב: כן, זה נושא הדיון.
עמוס אליאב: הדבר שהיה חשוב לי להגיד בישיבה הזאת, זה להתייחס למונח הזה, "מיזעור".
עמוס אליאב: המונח מיזעור הוא מונח שמתאים לתחום של ניהול סיכונים, זה מונח מאוד חשוב והוא גם משקף גישה לדעתי מאוד פרגמטית וחשובה, אבל זה תחום שהוא שונה מתחום של מאבק בנגעי הסמים, והוא שונה מכיוון שהוא כולל בתוכו הסכמה או יותר נכון קבלה של המציאות הזאת, והתמודדות וצמצום של הנזקים שלה, וזה בסדר גמור, אבל התחום של המאבק כולל בתוכו חוסר הסכמה וחתירה לעבר אידיאל מסוים שאסור לנו לזנוח את האידיאל הזה.
עמוס אליאב: אני רוצה שאנחנו נדון גם על אכיפה מונעת, זאת אומרת שמסיבות סמים בכלל לא יתקיימו.
עמוס אליאב: עצם זה שאנחנו לא אוכפים מספיק ולא נותנים מספיק הרתעה לקיום מסיבות כאלה, אנחנו בעצם כבר יוצרים את הסיכון.
עמוס אליאב: הסיכון נוצר ואז אנחנו צריכים למזער אותו.
תמר זנדברג: יגאל.
יגאל סויסה: ברשותך אני אעמוד.
תמר זנדברג: אין צורך.
יגאל סויסה: לא, אני רוצה להציג משהו.
תמר זנדברג: מה להציג?
תמר זנדברג: זו ישיבת ועדה.
תמר זנדברג: אתה יכול להציג.
תמר זנדברג: בישיבה.
תמר זנדברג: זאת ישיבה.
תמר זנדברג: כשמה כן היא.
יגאל סויסה: בסדר.
יגאל סויסה: רק כשאתה מאבד את הקרוב לך ואת היקר לך מכל אתה מבין את המשמעות של החיים.
יגאל סויסה: זה בן יחיד שלי, לוחם בכפיר, חובש, חיליק מכיר את הסיפור כי הוא השתתף בצעדה שעשינו.
יגאל סויסה: יצאתי למסע להזהיר את החבר'ה הצעירים מסמים.
יגאל סויסה: אני לא אומר "נו נו נו" לסמים לאף אחד, אני אומר שילד נורמטיבי אחרי שירות צבאי מעולם לא החזיק סיגריה, מעולם לא עישן נרגילה, מחפש אחרי שירות צבאי כלוחם, כלוחמים אתם מבינים את הלחץ שיש להם, הם מחפשים את הטיול הגדול, יורד לשני טיולים לדרום אמריקה שזה הסם הביוקר, ולהודו, זה השאנטי והישיבה, עשיתי עם ערוץ 10 מסע להודו, הגעתי לשם להזהיר את הצעירים, 650 חבר'ה צעירים ישבו וכולם ראו את חייו ומותו של בן, הסרט הזה בפייסבוק, וראו מה קרה לילד נורמטיבי ביום הראשון עם גיטרה שהוא מגיע להודו, הוא לא יגיד כן או לא, הוא ימשיך לנגן, והצ'ילום הזה, כלי העישון עובר בין כולם, פעם ראשונה, פעם שניה, פעם שלישית בן נוגע, ומסיבת טבע כמו ששם בגואה, זה לא מסיבת טבע, זו מסיבת חוף.
יגאל סויסה: בן רואה את כולם רוקדים, כולם קופצים, משתמש ב-LSD, חומר כימי, מקפיץ לו את כל השירות הצבאי, מקפיץ לו את כל העבר שלו והוא נכנס לסרט, יש כאלה בסרט טוב, סבבה, אומרים אחרי זה "זה כמו בקבוק בירה".
יגאל סויסה: לבן עף כל השירות הצבאי, כל המערכות שהיו לו בחיים, ובן מגיע לפה ובחג השבועות אחרי שהוא חזר, הוא פשוט תלה את עצמו אחרי פרידה ממני.
יגאל סויסה: אני יצאתי למסע, אני אחרי 200 - - - זה המסע בהודו, כל אלה, כמעט 9,000 חתימות ועוד ספר חדש - - -
תמר זנדברג: זה קרה בהודו?
יגאל סויסה: לא, זה קרה בארץ.
יגאל סויסה: בן חזר.
יגאל סויסה: וזה 235 הרצאות בצה"ל בחינם, אני נוסע עם האוטו שלי, אני מלא בהודעות ממש"קיות חינוך, אני מראה להם את הסרטון.
יגאל סויסה: אני לא אומר נו נו נו לסמים, אני אומר שילד נורמטיבי יכול ליפול לסם.
יגאל סויסה: זה כמו מפעל הפיס, זה לוקח אותו לסרטים רעים, זה מקפיץ לו הכל.
יגאל סויסה: מי שראה את הסדרה אבודים, מה זה עושה לחייל, מה זה עושה ללוחם, הוא רוצה פשוט לעזוב את העולם.
יגאל סויסה: ביום העצמאות 2016 בן מבקש לדבר איתי ב-01:30 בלילה ואנחנו נוסעים לראש הנקרה, הוא פותח את הלב ואומר לי "באתי להיפרד ממך".
יגאל סויסה: כולנו כאן הורים, אתם יודעים מה זה 18 שנה להכין סנדוויץ' לילד, לגדל ילד, לשלוח אותו לשירות צבאי והוא מגיע, וכך אתה מקבל אותו.
יגאל סויסה: "אני אלחם עד היום האחרון", כך הבטחתי לו.
יגאל סויסה: תודה רבה.
תמר זנדברג: אני משתתפת בצערך.
יגאל סויסה: יש לי עוד משהו, יש פה ספר שכדאי שתדעו, אין סמים קלים.
יגאל סויסה: אין סמים קלים.
יגאל סויסה: 600 ומשהו משפחות מרוסקות.
יגאל סויסה: היום אתה לא צריך טלגראס, אתה מביא את הסם אליך.
יגאל סויסה: אין סמים קלים, יש התחלה.