GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: אם אפשר כבר לבקש, ונכניס את זה לסיכום כהמלצה, בעצם מה שאת אומרת לנו זה שיש לכם כבר כוונה, זה עדיין לא קרה, אבל בקורס שיתחיל השנה יש כוונה להכניס הרצאה לקורס הכשרה ברפואת התמכרויות.
תמר זנדברג: אם אפשר לבקש, יש עוד זמן עד יוני, אז תנצלו את אותו שולחן עגול שדווח כאן שהקמתם, כי השותפים שלך לשולחן העגול לא שמעו על זה, עד השלב הזה, אבל בסדר, אנחנו מתקנים תוך כדי תנועה ויש עוד זמן, אם אפשר שתקיימו ישיבה עם האגודה ועם החברה לרפואת להט"ב ביחד איתכם, קודם כל על מה ההיקף הראוי.
תמר זנדברג: לא יודעת, אולי הרצאה של שעה, אולי שלוש שעות, אולי שתי הרצאות - - -
פאולה רושקה: - - - פחות.
תמר זנדברג: אל תגידי עדיין, אל תקבעי במסמרות, יש לכם קורס של שנה שלמה, יש כאן מקום, מדובר על, לא יודעת, 10% מהאוכלוסייה ובאוכלוסיית המכורים אני מניחה שיותר, אז יש פה נתח לא מבוטל.
תמר זנדברג: אני מציעה, יש פה אנשים שמומחים בדבר וכבר מכירים ובאים מהשטח, תעשו על זה התייעצות מוכוונת.
תמר זנדברג: יש לך פה גורמים אזרחיים, אני מנדבת אותם, הם תורמים מזמנם בהתנדבות לנושא הזה.
תמר זנדברג: תדברו, אל"ף, על ההיקף המינימלי הדרוש, בי"ת, על הפרסונות, מי זה צריך להיות, וגימ"ל, על התכנים.
תמר זנדברג: ואת יודעת, את מכירה גם מתחומים אחרים פה בוועדה, אנחנו יודעים שלפעמים אם זה לא האדם הנכון וההיקף לא נכון וזה, אז גם אפשר לעשות ושזה יחטיא את המטרה ולא ישרת אותה.
תמר זנדברג: אז יש לנו עוד זמן, תפסנו את זה בזמן, אז כבר בקשה ראשונה מאיתנו כוועדה, תעשו התייעצות על הנושא הזה, יש לך כאן אנשי מקצוע עם הרבה היכרות בתחום ותיישרו קו, שתהיו על אותו דף מבחינת אותה הכשרה או הרצאה או איך שלא נקרא לזה, שזה לא יהיה הרצאת סימון וי ותו לא, אלא שזה יגשים את המטרה מבחינת התוכן, מבחינת ההיקף ומבחינת זהות המרצים.
תמר זנדברג: זה לגבי הכשרות.
פאולה רושקה: לגבי הכשרות, הזמנו השבוע לאוניברסיטת תל אביב, לתכנית המנטוריות בתחום הזנות והייתה אלינה מהמרכז של יעל גור ושגם היא שייכת לתחום של הטרנסג'נדריות כדי שאנחנו נתחיל להכניס הרצאה אחת או שתיים בתחום התמכרויות בתכנית המנטוריות.
פאולה רושקה: עד עכשיו לא הייתה הרצאה כזאת וזה מאוד חשוב ומתבקש.
פאולה רושקה: אותו דבר ביקשנו ממנה גם, שבתכניות של הכשרות, יהיה שיתוף פעולה גם מהם כלפינו, כדי שהנושא הזה, גם של התחום של הטרנסג'נדרים יהיה מטופל ויעלה בהכשרות.
ס': זה נחמד שיש כוונה טובה ובאמת אני חושבת שהכוונה שלך היא טובה, אנשים לא הולכים לעבוד בתחום של התמכרויות מתאוות ממון, אבל בשטח, בתכלס, עכשיו אני חוזרת ליחידה ברוטשילד, ליחידה להתמכרויות בתל אביב, שמים אותי בנשים או בגברים?
פאולה רושקה: דקה, אני אסיים.
פאולה רושקה: זה נראה לי - - -
קריאה: יש מורכבות, נתייחס לזה.
פאולה רושקה: זה לא משרד הבריאות, יש פה חלוקות.
פאולה רושקה: לגבי הנושא של אשפוזיות, מה שעלה פה ושזה מאוד חשוב, אנחנו לא דוחים אנשים.
פאולה רושקה: זה עכשיו.
פאולה רושקה: המקרה שאת אמרת לי לא הגיע אליי, אני קוראת לכם, שאם יש מקרים בעייתיים, תעלו את זה אלינו ואנחנו נפעל.
ס': אף אחד לא טען שדוחים, אבל לא לקבל אדם טרנסג'נדר לפי המגדר שלו זה שקול לדחייה ודחייה של מכור שרוצה לקבל עזרה זה שווה לרצח.
רות גופן: ס', אולי צריך להסביר פה את העניין.
רות גופן: זה לא שמפרידים ביחידות ל - - - זה לא שמפרידים גברים ונשים, זה שצריך לעשות בדיקת שתן, בדיקת השתן צריכה להיעשות בפני מי שבודק ונשים סיסג'נדריות, אישה עומדת מולן, גבר סיסג'נדר, גבר עומד מולו ו - - -
קריאה: זה ביחידה, זה לא באשפוזית.
רות גופן: כן, ביחידה, אני מדברת על היחידה ברוטשילד.
רות גופן: זו הנקודה שדורשת - - -
תמר זנדברג: אבל ס' דיברה גם על האשפוזית.
מיכל רוזין: הבעיה היא בקבלה, לא האשפוז עצמו?
תמר זנדברג: לא, יש אשפוזית ויש את היחידה האמבולטורית, יחידת יום כאילו.
פאולה רושקה: לגבי האשפוזית בכל זאת - - -
מיכל רוזין: אבל איפה נקודת ה - - -
תמר זנדברג: גם וגם.
תמר זנדברג: היא דיברה גם על קבלה באשפוזית ואת מוסיפה את הנושא של בדיקות שתן במרכזי היום.
תמר זנדברג: ס' קודם דיברה במפורש על אשפוזית, אז גם וגם.
פאולה רושקה: לגבי האשפוזית, שהיום סוף סוף עולה לפטור, אני מקווה מאוד שהוא יקבל פטור, אז אנחנו הגדרנו - - -
תמר זנדברג: - - - על הרגליים - - -
פאולה רושקה: חכי, שנקבל תשובה חיובית.
פאולה רושקה: אנחנו הגדרנו אותה כמקום ייחודי גם לטרנסג'נדריות ולנשים בזנות במצבים קשים.
פאולה רושקה: אז אני מקווה מאוד שנוכל לקבל שם טרנסג'נדריות.
ס': כמה מיטות יש שם?
פאולה רושקה: שם יש שמונה מיטות.
ס': שמונה מיטות?
פאולה רושקה: בסדר, זה התחלה.
תמר זנדברג: זה גם כמעט נסגר, אם לא היו מנסים לגייס פה את הכסף ומהגורן ומהיקב.
ס': נכון, אבל אני רוצה להגיע שבו אני, כאישה טרנסית, לא נדחית מאשפוזית - - -
תמר זנדברג: רגע, יש פה כמה דברים.
תמר זנדברג: האחד זה הרחבת המענים, ודיברנו על זה, זה נכון גם בהקשר של 'סלעית', גם בהקשר של המרכזים הגאים ובהקשר של כל המענים.
תמר זנדברג: הדבר השני זה שהמסגרות הקיימות, ואני כאן לוקחת גם את העדות שלך וגם מה שעלה כאן, שבסך הכול המסגרות שהן ייעודיות לנשים, וגם על זה פה אנחנו בוועדה נלחמות שלוש שנים על מסגרות ייעודיות לנשים, בגלל המורכבות, גם של הטיפול הדיפרנציאלי וגם של פגיעה מינית שהמסגרת המעורבת יושבת עליה ומגבירה גם את הטראומה ולפעמים גם את הפגיעה עצמה.
תמר זנדברג: אבל לפי העדות שלך, ותקני אותי אם אני טועה, בעצם המסגרת הנשית שנותנת מענה על כל ההיקף של הזנות והתמכרות היא גם מתאימה לטרנסיות.
תמר זנדברג: כמו 'סלעית', שאת דיברת.
ס': אבל זה לא מקום לשבור בו קריז, זה לא מקום לעבור בו גמילה.
תמר זנדברג: לא, אני אומרת שני דברים, אחד זה הרחבת המענים, והשני זה שהמסגרות שנשים מטופלות בהן יהיו לגמרי מקבלות לטרנסיות, במסגרת היותן נשים.
תמר זנדברג: זה הקו המנחה.
תמר זנדברג: אני אומרת, כל מסגרת שאישה מטופלת בה, שתהיה פתוחה לטרנסית בצורה לגמרי - - -
פאולה רושקה: ובגלל זה צריך לעשות קצת הכשרות למטפלים כדי שהם יידעו בדיוק איך להתייחס.
רות גופן: אני רוצה גם על זה להוסיף.
רות גופן: ס', אני אשמח לשמוע את הסיפור שלך, כי זה סיפור חמור מאוד, אבל ליוויתי כבר כמה נשים טרנסיות שהיו באשפוזיות והחוויה שלהן הייתה חוויה מקבלת ומכילה.
רות גופן: זה משהו שנעשה בשיתוף עם 'עלם' - - -
תמר זנדברג: אוקיי, בסדר, אנחנו יודעים שזה לא גורף.
רות גופן: 'עלם' היו בתמונה, משרד הבריאות היו בתמונה.
רות גופן: היו דיונים לא פשוטים, מורכבים והדברים שם מאוד - - -
קריאה: על איזה אשפוזית את מדברת?
רות גופן: בדרום.
קריאה: לא, זה חשוב שהיא תגיד איזה אשפוזית.
רות גופן: בדרום - - - באשדוד, היו לי כמה מטופלות טרנסיות שהיו שם.
רות גופן: אל תתפסו אותי במילה, איפה שהוא בדרום, אני עכשיו - - -
תמר זנדברג: בסדר, אין בעיה, זה לא אומר.
תמר זנדברג: כמו שכולנו יודעים - - - ס', אין פה ויכוח.
תמר זנדברג: זה כל אדם וכל אישה וכל מטופלת זה עולם ומלואו, יכול להיות שגם באותו מקום יש הבדל ובטח ובטח בין מקומות שונים.
תמר זנדברג: מה שאתן אומרות אנחנו מוסיפות לתוך ה - - - זה לא סותר, אנחנו כולנו יודעות שיש גם בקהילה, אנחנו כחברה, את הקהילה הלהט"בית וגם בתוך הקהילה הלהט"בית, את הטרנסיות, יש עוד דרך לעשות כדי לקבל באופן מלא.
תמר זנדברג: אז זה לא יפתיע אותנו שגם אם היה במקום אחד התייחסות כמו שהיינו מצפים, שזה מובן מאליו, זה לא צריך צל"ש, זה בטח לא אומר שהכול ככה.
תמר זנדברג: זו אמירה כללית שאנחנו יודעים אותה, זה לא מפתיע.
פאולה רושקה: לגבי זה, גם דיברנו על אפשרות לקבל מדריכות טרנסג'נדריות שיידעו לעזור גם במרכזים.
פאולה רושקה: ופה אנחנו יוצאים בפניות, אם יש כזה דבר - - -
קריאה: תכנית המנטורים יכולה להיות - - -
פאולה רושקה: נכון, בגלל זה אנחנו גם עם זה מנסים לראות, שזה ייתן ברור מענה יותר נכון.
פאולה רושקה: לגבי בריאות הנפש, אני רק היום הבנתי שהתקיים שולחן עגול בנושא בריאות של טרנסג'נדרים במאי 2017, שבדיון הזה השתתפו גם נציגים של איגוד הפסיכיאטרים, גם נציגים של איגוד הפסיכיאטר של הילד וגם של כל הארגונים, מעברים ועוד, כדי לקדם את הנושא של בריאות הנפש של טרנסג'נדריות וטרנסג'נדרים וגם הנושא של סמים עלה פה ומשום מה אני לא הוזמנתי לישיבה הזאת ולכן אני הולכת לבדוק כיצד אנחנו יכולים להיכנס.
פאולה רושקה: עלו פה המון המון נושאים שצריך לפתח ואני יודעת שכרגע במרפאות לבריאות הנפש יש נגישות לטיפול יותר מפעם וגם הייתה כבר פגישה עם הפסיכיאטר המחוזי בתל אביב בשביל לראות כיצד לפתוח את השירותים לבריאות הנפש גם לאנשים טרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות ולאפשר גישה יותר טובה וגם לגבי מתבגרים.
פאולה רושקה: אז אני אומרת, אני אתחבר גם לנושא הזה כי זה נראה לי מאוד חשוב.
פאולה רושקה: הנושא הנפשי הוא נושא שמתבקש גם לתת מענה נוסף.
מיכל רוזין: אני מתנצלת, אני עוברת, יש עוד שלושה דיונים.
מיכל רוזין: ואני ממש מתנצלת, זה דיון חשוב ביותר, תודה לכל מי שהגיע.
תמר זנדברג: שבי, בבקשה, משרד הרווחה.
אהרון שבי: צהריים טובים.
אהרון שבי: אני רוצה לציין דבר ראשון שמכלול מרכזי הטיפול, היחידות האמבולטוריות ומרכזי היום ומרכזי התעסוקה, פתוחים לכל האוכלוסיות הלהט"ביות ובעיקרו של דבר הדברים שצוינו כאן הם באמת ייבדקו מבחינתנו.
אהרון שבי: אני חייב לציין כך, 247 מכורים או על רצף ההתמכרות מהאוכלוסייה הלהט"בית טופלו בשנה שהייתה וזה - - -
קריאה: שדיווחו שהם להט"בים.
אהרון שבי: שדיווחו שהם להט"בית, וזה במכלול, במספר מסגרות שלנו, ואני חייב לציין שבגדול זה אכן אוכלוסיות שהן יותר מודעות ואוכלוסיות שמוכנות להשתלב עם מכורים אחרים במסגרות הללו.
אהרון שבי: המאפיין הזה הוא גם בהקשר הזה יותר גברים, פחות נשים.
אהרון שבי: אני חייב לציין עוד שמערך הטיפול שניתן על ידי משרד הרווחה לאוכלוסייה הלהט"בית בכלל, חלקה בשיתוף פעולה גם עם האגודה, נעשה על ידי השירות המקביל אלינו, שירות נוצ"ץ, שהוא גם מפעיל מרכזי טיפול, מפעיל את הדירה לטרנסג'נדריות בגן מאיר, והוא מפנה באופן סיסטמטי את האוכלוסייה שהיא על רצף ההתמכרות ליחידות הטיפוליות.
אהרון שבי: אז חלק מהמספרים שצוינו כאן זה גם הפניה של השירותים שמשרד הרווחה מפעיל.
אהרון שבי: בהקשר שלנו אנחנו מדברים בעצם על תהליך שמנסה להתקדם צעד אחד נוסף והצעד הזה נעשה גם במהלך של איסוף מידע ופעולות שנעשות בעיקר בתל אביב.
אהרון שבי: יואב, מנהל התחום שלנו בתל אביב, יושב כאן.
אהרון שבי: בעצם מייצרים איזה שהיא עבודה בניסיון קצת להבין מה הדגשים שצריכים להיות אחרת, או מותאמים יותר לאוכלוסייה.
אהרון שבי: יכול להיות, יואב, שתתייחס בהמשך, אבל בגדול קו העבודה בהקשר של מענה טיפולי סוציאלי, יוקם בתל אביב מרכז אזורי, רגיש תרבות, לאוכלוסיית להט"ב.
אהרון שבי: וכשאני אומר יוקם זה ממש אוטוטו.
אהרון שבי: יש תקציב, יש אישור, כל מה שצריך.
אהרון שבי: המאפיינים או המבנה של המרכז הטיפולי הסוציאלי הזה לאוכלוסייה ייבנו וזה באמת ייתן את כל הדגשים שדובר עליהם כאן, עם איתור ומיצוי זכויות ותעסוקה וטיפול סוציאלי שיהיה מתאים לאוכלוסיות הללו.
אהרון שבי: המרכז הזה יהיה מרכז אזורי וזו התחלה לקראת הפעלת מרכזים נוספים וזה סוג של איזה שהוא פיתוח שאנחנו רוצים לעשות אותו.
אהרון שבי: אני חייב לציין שבהקשר הזה של הכשרה של הצוות, בסוגיה של המפגש עם האוכלוסייה, אז יש הכשרה בסיסית שניתנת לעובדים במסגרת הקורסים השונים שאנחנו מפעילים.
אהרון שבי: השירות לטיפול בהתמכרויות מפעיל את הקורסים עבור כלל העובדים הסוציאליים במערכות השונות ושם ניתנים אותם דגשים.
אהרון שבי: אז לכן העיבוי של ההכשרה הוא בהחלט משהו רלוונטי ומשם אנחנו ננסה להתקדם.
אהרון שבי: זה חלק שנעשה בשיתוף האגודה ויתפתח עוד יותר.
אהרון שבי: אז מה שאני רוצה לומר זה ככה, אנחנו אמנם נמצאים בסוג של התחלת מהלך ויכול להיות שחיבורים נוספים מול משרד הבריאות אפשריים, אבל מכיוון שהמשרד, משרד הרווחה והשירות להתמכרויות, מתמקד בטיפול סוציאלי, אז זה בעצם הלב של העניין שלנו.
אהרון שבי: האם יהיה פיתוח נוסף או חיבורים לעולם הרפואה, יכול להיות, אבל נכון לרגע זה גם היחידות השונות עצמן, הזכרנו את תל אביב, יש מספר יחידות, עושות את המאמץ שלהן.
אהרון שבי: האם זה נעשה אופטימלית, יכול להיות שלא, אבל בגדול אני מאמין שהמרכז החדש ולעתיד מרכזים נוספים שנתכנן יוכלו לתת מענה עוד יותר בהיר וברור גם לאוכלוסייה של טרנסג'נדריות ולאוכלוסיות אחרות, שם הדברים יהיו יותר בהירים.
אהרון שבי: זו בעיקרו של דבר התמונה לגבינו.
ס': אני חייבת להגיד שיש פה המון מכבסת מילים מהנציגים הממשלתיים, זאת אומרת מילים כמו 'אנחנו מקבלים', 'אנחנו לא דוחים', זה חוסר הבנה מוחלט של הצרכים של הקהילה הטרנסג'נדרית.
ס': סבבה, לא דוחים, אבל טרנסופוביה שקולה לדחייה וטרנסופוביה שקולה לחוסר קבלה.
תמר זנדברג: רגע, ס', אני רוצה להכווין את מה שאת אומרת לצעדים אופרטיביים.
תמר זנדברג: יש לנו כאן שני דברים שמונחים על השולחן, האחד זה פיתוח מסגרת או מסגרות ייעודיות בתוך הפלטפורמה של רפואה להט"בית בנושא התמכרויות וסמים.
תמר זנדברג: שמענו פה, אני חייבת להגיד, ניצנים מאוד מאוד ראשוניים, אני לא שמעתי תקציב, אני לא שמעתי תכנית עבודה, אני לא שמעתי לוח זמנים, לא שמעתי כלום.
תמר זנדברג: שבי, אמנם אתה לא חלק מההתארגנות הזאת, אבל כשהיינו לפני כמה חודשים בסיור עם הוועדה במרפאת לוינסקי אתה דיווחת לנו, כחלק מתכנית העבודה, דווקא של משרד הרווחה לזמן הקרוב, על מחשבה שלכם לפתח מסגרת ייעודית ל - - -
אהרון שבי: זה מה שדיברתי, זו המסגרת.
תמר זנדברג: כן, אז למה אתם לא מאחדים - - -
אהרון שבי: בעיקרו של דבר המוטיב של מסגרת - - - תראו, המסגרות שמוקמות על ידי משרד הרווחה הן מסגרות לטיפול סוציאלי, זה גם ייעודו של המשרד, השאלה האם בעצם אנחנו עושים חיבורים.
אהרון שבי: בחלק מהמקומות הם קיימים, למשל מרכזים לטיפול באלכוהול, אז יש לנו גם באמת רופא שמתוקצב על ידי משרד הבריאות ומופעל ביחד.
אהרון שבי: אנחנו בהקשר הזה לא נגענו עדיין בשאלה האם מרכז מסוג זה זקוק למערכת רפואית פנימה, בתוכו, זו שאלה שעומדת בפני עצמה, או שהוא בעיקרו של דבר, לגבי האוכלוסייה הזו, יצרוך שירותים מסביב.
אהרון שבי: המרכזים שלנו, ייעודם הוא לא בהכרח להכניס את החלק הרפואי לשם, יש להם את היעד שלהם כמערכת טיפולית סוציאלית כוללת.
אהרון שבי: כל הדברים החשובים שצוינו על ידי כולם, לגבי התעסוקה ומיצוי זכויות, באמת העבודה הסוציאלית אמורה לבוא לידי ביטוי שם.
אהרון שבי: לכן מה שאמרתי בפעם הקודמת, אני חוזר כאן עכשיו, המרכז הזה הולך להיות מוקם אצל יואב, בהקשר הזה, ו - - -
תמר זנדברג: אתה יכול לתת לנו קצת יותר לוח זמנים?
תמר זנדברג: אתה רוצה שיואב יפרט?
יואב בן ארצי: אני אפרט, ברגע שנקבל תקציב אני אוכל לעשות איתו משהו.
אהרון שבי: התקציב בעיקרו של דבר אמור להגיע תוך - - -
יואב בן ארצי: שבועיים?
יואב בן ארצי: ככה, כן, לא תאמין.
אהרון שבי: אבל הוא אמור להגיע ממש אוטוטו, תרשמו את זה.
אהרון שבי: זה כבר תהליך ארוך ויש אישור לגביו, ובהקשר הזה של האופן שבו ייבנה המרכז הייעודי המוגדר הזה הוא בעצם תהליך נוסף שזה ייעשה יחד עם שותפים בעניין הזה.
תמר זנדברג: תראה, יושב כאן המנהל של המרכז הגאה, החברה לרפואה להט"בית, אגודת הלהט"ב, אתה מדבר והם כולם מסתכלים בפרצופים - - -
אהרון שבי: לא, לא, לא, לא כולם מסתכלים, חלק מסתכלים - - -
קריאה: האמת שזו בשורה טובה.
קריאה: את צינית.
תמר זנדברג: בגלל זה אני רוצה - - - להיפך, אני בכלל לא צינית, אני רוצה להבין קודם כל מה קורה, מה קיים, מה הולך לקרות ואיך זה משתלב.
תמר זנדברג: כן, יואב.
יואב בן ארצי: אני אתן בהתאם למה שקיים.
יואב בן ארצי: מה שקיים טיפה בעייתי, אבל בכל אופן.
יואב בן ארצי: באירוע רב נפגעים יש המון רצון לעזור, אז בשלב מסוים הוא הופך להיות מאר"ן לאר"מ, לאירוע רב מתנדבים.
יואב בן ארצי: אז אני אומר את זה בהקשר שכולם מאוד מאוד חפצים - - - לא שמעת.
תמר זנדברג: שמעתי, שמעתי כל מילה.
יואב בן ארצי: אז אני אומר את זה בהקשר שכולם מאוד מאוד חפצים ליטול חלק בתוך המערך של הבניית מרכז כזה וכרגע אני מרגיש באיזה שהיא ספינה עם הרבה מאוד קברניטים שרוצים איכשהו להוביל את המהלך הזה ואין גורם שמוביל ואין גורם שמתכלל את כל הסיפור בצורה מובנית ומסודרת.
יואב בן ארצי: זה דבר אחד.
יואב בן ארצי: דבר שני, אני רוצה לומר שאנחנו מתייחסים - - - את נתת כאן איזה שהוא רצף של אוכלוסיות בקצה, לקחת את הטרנסיות כאוכלוסיית קצה.
יואב בן ארצי: במאמר מוסגר אני רוצה לומר שישנה בורות קשה בקרב מטפלים לגבי הנושא הזה ואחרי זה ישנה טרנסופוביה, זאת אומרת אני שם את זה על רצף, אני יכול לומר באמת, מתוך ניסיונות שלי לסייע, דרך כמובן אלישע, לקהילה, יש הרבה מאוד רתיעה, קושי, חוסר הבנה.
יואב בן ארצי: חייבים לעשות חריש מאוד משמעותי - - -
תמר זנדברג: זה אנחנו יודעים, זו הפלטפורמה לדיון.
תמר זנדברג: עכשיו אנחנו בפתרונות, אז מה אנחנו עושים.
תמר זנדברג: הנה, שמענו שהולכים להקים מרכז בתל אביב, חונה אצלך, מה הולך להיות מוקם, איפה, מתי וכמה כסף.
יואב בן ארצי: דקה, רגע.
יואב בן ארצי: אני קודם כל רוצה לשים על השולחן את העובדה הזו, בסדר?
יואב בן ארצי: כי היא טושטשה במובן מסוים.
תמר זנדברג: זה אין ויכוח, הלאה.
יואב בן ארצי: אני כאיש מקצוע רואה לנכון לשים את זה בצורה הכי נכונה, הכי מדויקת.
יואב בן ארצי: דבר שני, אנחנו מדברים על רצף של אוכלוסיות שלא נגענו בחלקן פה.
יואב בן ארצי: חלק מהאוכלוסייה שאנחנו בכלל לא פוגשים ולא רואים היא אוכלוסייה שנמצאת על רצף השימוש, נקרא לזה, משתמשת בגראס באמצע השבוע, בסופי השבוע בשימוש בינג'י, לא מגיעה אלינו, לא ראינו אותה, לא רואים אותה, בשלב מסוים תהיה זליגה אלינו.
יואב בן ארצי: המטרה גם להגיע לאוכלוסייה הזו.
קריאה: של מי?
קריאה: של הקהילה?
קריאה: של כל הקהילה?
תמר זנדברג: כרגע הוא מדבר על הקהילה.
תמר זנדברג: זה נכון ל - - -
יואב בן ארצי: של הקהילה.
יואב בן ארצי: אז יש מפגשי קצה עם הרופאים ואז אולי איזה שהיא תעודה מהרופא או הרופאה שהמצב הוא כזה וכזה, אבל זה נשכח ואחרי זה אנחנו לא רואים אותם.
יואב בן ארצי: זה דבר שני.
יואב בן ארצי: אומדנים מספריים.
יואב בן ארצי: אספתי נתונים כדי לדעת כמה אנחנו מטפלים עד היום.
יואב בן ארצי: אז אצלנו ביחידות יש בערך 30, שזה גם מרכזי היום, בתל אביב אני מתכוון, יעל נתנה מספר כמו 50, שהיא פוגשת ורואה.
תמר זנדברג: להט"בים?
יואב בן ארצי: להט"בים.
יואב בן ארצי: מכון טל שמטפל באופן פרטי וגם חשוב היה לי לברר שם, הוא מטפל בכ-20 מטופלים, ופניתי לקבוצות תמיכה, למי שמוביל את קבוצת התמיכה, יש שם 80 מטופלים בקבוצות התמיכה כאשר חלקם נמצאים באיזה שהיא הבנה לגבי התנזרות מוחלטת וחלקם עדיין לא, מגששים את צעדיהם.
קריאה: קבוצת תמיכה למה?
יואב בן ארצי: למכורים, NA ייעודי לאוכלוסיית הלהט"ב שמתקיים במרכז הגאה פעמיים בשבוע.
יואב בן ארצי: גם כאן אנחנו צריכים איזה שהיא תורה טיפולית שתהיה מותאמת לאוכלוסייה.
יואב בן ארצי: מה שאנחנו עושים היום עם מכורים שאנחנו עובדים איתם במרכזי הטיפול, לא שווה לאוכלוסייה שאנחנו נפגוש.
יואב בן ארצי: אז אפשר להקים מרכז, זה יפה וטוב, אבל אם לא נכשיר צוות ייעודי עם תורה טיפולית מאוד מאוד מדויקת לצרכי האוכלוסייה הזו, אנחנו מפספסים בגדול.
יואב בן ארצי: לצורך העניין, ביום ראשון בעוד שבועיים תתקיים אצלי פגישה של מטפלים ושל מטופלים כדי לדייק יותר את הצרכים ואת המענים אחרי זה בהמשך.
יואב בן ארצי: זהו.
תמר זנדברג: אוקיי, אבל בכל זאת, סליחה, אבל אני נשארתי עדיין באוויר.
תמר זנדברג: דווחה כאן בשורה שהולך לקום ותוך שבועיים יהיה כסף למרכז.
שלי נתן: תמר, אנחנו בקשר רציף עם הסגנית של שבי על הנושא הזה ואנחנו ביחד עם ה - - -
קריאה: - - - מקומי - - - מה?
תמר זנדברג: כרגע הוא אמר בתל אביב, זה יהיה אזורי, אבל איפה?
תמר זנדברג: מה הוא הולך לעשות?
תמר זנדברג: מי האנשים המעורבים?
תמר זנדברג: כמה כסף ומתי?
אהרון שבי: אני אשלים את זה.
אהרון שבי: בעיקרו של דבר אנחנו מקצים מרכזים שהם מרכזים גנריים לכמה וכמה נושאים בהקשר שלנו ואחד מהם הוא נושא הלהט"ב.
אהרון שבי: עלות התמחור של המרכז הזה הוא רבע מיליון לשנה, שהוא מרכז אמבולטורי פלוס בהקשר הזה, כשבאמת הייחודיות תהיה צוות שמעבר לעובד סוציאלי יהיה צוות ייעודי גם לאיתור, גם למיצוי זכויות, צוות משלים, יהיה גם סל טיפולי.
אהרון שבי: כל החלק האחר שנוגע לתכנית הספציפית יותר, להכשרת עובדים, זה בעיקרו של דבר, אני מאמין, לאורך חצי השנה הזאת וזה ייעשה במותאם גם לעבודה של - - -
קריאה: יש מבנה קיים?
אהרון שבי: אנחנו נמצאים במצב שבו הפנייה היא פנייה לעיריית תל אביב, העברת התקציב לעיריית תל אביב, ושם בעצם, וזה החלק שצריך יהיה לתפור אותו, עם כל כובד המשקל - - -
קריאה: אז אם אין כסף ואין עוד מבנה, אני לא מבין, שבי.
אהרון שבי: ככה זה נעשה.
קריאה: מה זה ככה זה נעשה?
אהרון שבי: ככה זה נעשה במערכת שלנו, כאשר אנחנו עושים פנייה למנהל אגף הרווחה ומודיעים לו על הקצה מסוימת לנושא מסוים והבקשה היא שבאמת המערכת המקומית תעשה את הפעולה שלה לגבי סוגיה של מבנה או עוד כמה פעולות.
אהרון שבי: אבל זה נעשה לגבי כל המרכזים.
קריאה: אם אנחנו למשל רוצים להיות שותפים?
תמר זנדברג: איפה המבנה - - -
אהרון שבי: זה ייעשה בצורה כזאת, כך עובד משרד הרווחה, לגבי המסגרות האמבולטוריות - - -
תמר זנדברג: לאיפה אתה מכוון את זה?
יואב בן ארצי: אני רוצה להתייחס לתמחור.
יואב בן ארצי: 250,000 שקל מספיק אולי למשרה נקודה משהו, זהו, נגמר הכסף.
אהרון שבי: - - - המיועדת היא משרה וחצי עם - - - למדריכים.
תמר זנדברג: אז זה לא מרכז.
אהרון שבי: אני אציין, יש איזה שהוא רצף אצלנו במערכת של התערבויות.
אהרון שבי: רצף אחד, אנחנו מתחילים ביחידה שהיא אפילו דבר עוד יותר מצומצם, לעתים רק עובד סוציאלי בודד באחוזי משרה ולעתים יש לידו איזה שהוא מדריך, לעתים גם לא, זה נקרא איזה שהיא פעולה ראשונית של יחידה.
אהרון שבי: יש בקצה השלישי את המערכת היותר אינטנסיבית, וזה מרכזי היום, או מרכזי הערב, שאלה מרכזים שהאוכלוסייה נמצאת בה יום יום ויש עכשיו את המודל החדש שאנחנו קוראים לו מודל - - - הוא בעיקרו של דבר אמור לתת כשבע שעות התערבות עם מטופל בשבוע.
אהרון שבי: בעיקרו של דבר זו אוכלוסייה שחלקה בעלת מאפיינים שונים, חלקה עובדת, חלקה נמצאת בכל מיני ורסיות וזה ה-level של ההתערבות שאמורה להיות במודל המסוים הזה.
אהרון שבי: אז זה לא מרכז יום, מה שמוכר, המרכז ברוטשילד, שפועל, וגם לא יחידה, אלא מערכת קצת יותר רחבה של פעילויות שאמורה להיעשות והאוכלוסייה הזאת, שהיא אוכלוסייה מתפקדת, חצי מתפקדת, אבל עם בעיה של התמכרות, אמורה לקבל את המענים הללו סביב הצוות שיהיה שם.
אהרון שבי: זה בעיקרו של דבר הרעיון ולשם זה מוקצה.
אביהו מיזן: אני אומר, כדי לסייע או לסגור מעגל ואנחנו גם בקשר עם כל הגופים שיושבים פה בשולחן וזה מאוד מהותי להגיד את זה, המרכז הגאה הוא מסגרת הגג לפעילות הקהילה הגאה בתל אביב.
אביהו מיזן: אנחנו מרכז עירוני, אנחנו בקשר עם כל הגורמים העירוניים ולכן מדובר פה בבעל תפקיד ולא במרכז שהולך לקום ולדעתי בתוך הרצף הטיפולי, נכון שאנחנו ניכנס ללופ ונכון שבעל התפקיד הזה יישב במרכז הגאה ביחד עם שאר הצוות הטיפולי של המרכז הגאה שבקשר עם הקהילה התל אביבית שהיום מפעיל שתי קבוצות NA מאוד מאוד גדולות, שעובדים בשיתוף פעולה עם ד"ר וגנר, עם רות, עם יואב, עם כל הגורמים שיושבים פה סביב השולחן.
אהרון שבי: תראה, מה שיש לי לומר, מערכת הרווחה היא מערכת שעומדת בפני עצמה, היא מערכת שמשתפת פעולה, היא מערכת שמייצרת כל מיני דברים ואיך זה ייבנה, אפשר יהיה להתייחס לזה בהמשך, אבל עדיין לנו יש יעד, ליואב במקרה הזה כנציג המערכת, יש יעד מסוים והוא לתת את אותו מענה סוציאלי באוכלוסיית להט"ב, ביחד עם כל הגורמים.
אהרון שבי: אז אני לא מציע עכשיו להיכנס לתוך המפרט של איך בעצם המרכז הזה יפעל, אלא עצם הרעיון, שאמור להיות מרכז לטיפול סוציאלי ושבעיקרו של דבר הוא ייבנה, אני מקווה בצורה הכי מותאמת - - -
תמר זנדברג: שבי, תראה, שוב, הכוונה שלך היא מבורכת והיא גם מתכתבת כאן עם מה שעולה ואנחנו מלווים את זה עוד משנה שעברה, עם זאת אי אפשר להכריז על הקמת מרכז כשמה שמתוקצב זו משרה אחת לשנה וחצי.
תמר זנדברג: אז אתה חייב להשתלב עם ה - - - וגם זה, שוב, יש כאן גורמים שעושים את זה בהתנדבות לגמרי.
תמר זנדברג: אתה הממשלה, אז אי אפשר לדבר גבוהה גבוהה, סליחה שאני - - - שוב, זו כוונה מבורכת והכול, אבל כשזה פוגש במציאות, או שזה משתלב עם משהו ונותן ערך מוסף ונותן ערך, או שבאמת עדיף לתת את הכסף למשהו אחר, שאולי הוא יעזור במקום אחר, אני לא יודעת, בין אם לקהילת הלהט"ב ובין אם אולי לאוכלוסיות אחרות.
תמר זנדברג: יש המון אוכלוסיות בטיפול משרד הרווחה, אבל חבל לשים כסף ושהוא יילך למקום שבו הוא לא ייתן תועלת.
אהרון שבי: תמר, אני ממש חושב שזה לא - - - אנחנו מפעילים ברחבי הארץ 230 מסגרות שונות בוורסיות האלה, זה סדר הגודל של כוח האדם, הוא די דומה ברוב המסגרות, וכולן מסגרות חוץ ביתיות, זה סיפור אחר, הוא דומה ועדיין הן עושות עבודה יפה מאוד, מובנית.
אהרון שבי: ואותו דבר אנחנו אמורים - - -
תמר זנדברג: אבל למה ההתעקשות?
תמר זנדברג: אתה רוצה לעשות - - -
אהרון שבי: זה סדר הגודל של מה שמוצע ל - - -
תמר זנדברג: אין בעיה, אז לפחות שהכסף יילך למקום שבו יש כבר - - - שהוא יוכל למנף והכסף הזה יעבוד יותר.
אהרון שבי: אני לא אמרתי היכן הכסף יילך ואיך זה ייבנה.
אהרון שבי: אני אומר שבעיקרו של דבר התהליך שאנחנו עושים כמשרד זה תהליך שנעשה - - - הפנייה לרשות המקומית, אתה מציע את הכסף למנהל אגף הרווחה, במקרה הזה - - -
יחזקאל בן זימרה: למרות שאתה שומע את גודל הבעיה?
אהרון שבי: - - - ברור שהבעיה היא מאוד - - -
תמר זנדברג: רגע, אנחנו חייבים להתקדם לסיום הישיבה הזו כי צריכים לפנות את החדר עוד רבע שעה.
רות גופן: כדי שתבינו כמה המצב אקוטי, אני רופאה במרכז תל אביב, אמנם - - -
תמר זנדברג: רגע, אבל את לא יכולה להתפרץ באמצע הדברים שלי.
תמר זנדברג: סליחה, רות.
רות גופן: אז לא להתפרץ, סליחה.
תמר זנדברג: יש לנו כאן רבע שעה לסיום הדיון וסיום אפקטיבי וקונסטרוקטיבי.
תמר זנדברג: סדר הדוברים יהיה כדלקמן, את עכשיו, אחרייך חגי, חגית ממש שתי דקות, כי את רואה, אנחנו רוצים פה לחתור ל - - -מי אדוני?
רועי גזית: רועי גזית.
רועי גזית: מתנדב כבר עשור בקהילה, לא מייצג שום גוף או משהו כזה .
תמר זנדברג: אוקיי, אני מקווה שיהיה לנו זמן לזה, כי אתה רואה, אנחנו צריכים פה - - - כן, רות, בבקשה.
רות גופן: אני רק רוצה שתבינו כמה המצב אקוטי בתל אביב.
רות גופן: אתמול, יום עבודה רגיל, מתוך המטופלים שני מטופלים, שניהם פנו אליי ביוזמתם, לא אני שאלתי ולא חקרתי, אחד ביקש גמילה.
רות גופן: דיברתי עם יואב, הוא הופנה אתמול למרכז גמילה, מכור לוויד, מכור שמבקש להיגמל, אין לי מסגרת לשלוח אותו.
רות גופן: בחור שני, כל סוף השבוע היה על MD ו-G ובמסגרת זה קיים יחסי מין לא מוגנים.
רות גופן: יום עבודה רגיל, שני מטופלים מהקהילה.
רות גופן: ככה המצב חמור.
רות גופן: אנחנו מפגרים אחרי השטח בהרבה וצריך לתת - - - רק רציתי להדגיש את החומרה של המצב במרכז תל אביב.
חגי ברוש: אנחנו בעיקר התמקדנו בשנים האחרונות, לפחות בשנת 16' ו-17' בקמפיינים שעשינו ביחד עם הקהילה.
חגי ברוש: אני חושב שמה ששבי דיבר עליו, אני חושב שיש מרכזים שבתפיסה אלה מרכזים הוליסטיים, מרכזים שבאמת בשיתוף פעולה אמיתי עם כמה גורמים ניתן לבנות משהו שנותן מענה הרבה יותר רחב ויותר טוב.
חגי ברוש: אנחנו כמובן נשמח לכל שיתוף פעולה בנושא הזה.
חגי ברוש: אני רק רוצה לומר שגם השנה אנחנו נעשה פנייה מסודרת לדובר המשרד, לקראת חודש יוני, לבנות יחד עם הקהילה, שוב פעם, איזה שהוא קמפיין שהוא רלוונטי וחשוב להם בראייה שלהם כדי שלפחות המסורת הזאת תימשך ונוכל לסייע ב - - -
תמר זנדברג: חגית.
חגית בוני-נח: אני רוצה להציג קצת נתונים ממחקר ראשוני שעשינו.
חגית בוני-נח: למעשה שלי שמעה על המחקר אז היא הזמינה אותי, ביקשה אם אני יכולה לבוא.
חגית בוני-נח: זה מחקר שעשיתי עם פרופ' מלי שחורי ביטון מהחוג לקרימינולוגיה באוניברסיטת אריאל בנושא של דפוסי שימוש בסמים ואלכוהול בקרב צעירים, לסביות, הומואים והטרוסקסואלים.
חגית בוני-נח: למעשה אנחנו דגמנו 496 צעירים בגילאי 18 עד 30, ממוצע הגילאים היה 23, לקחנו את השאלון, בין היתר על הסקר האפידמיולוגי של הרשות למלחמה בסמים מ-2009.
חגית בוני-נח: זה מחקר שעשינו אותו ללא תקציב מהקק"מ האישי שלנו ולכן הוא גם ארך קצת זמן, אבל הוא לא ממש מייצג כמו שהיינו שמחים.