GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובל לנדשפט: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד.
<יובל לנדשפט: בישיבה הקודמת בנושא הייצוא, ברור שאנחנו שוקלים – ואת זה הטיל ראש הממשלה, רגע לפני שמקבל החלטה, נבחן את הפוטנציאל מול הסיכון.
<יובל לנדשפט: את הפוטנציאל בוחן אבי שמחון, ואת הסיכון משטרת ישראל צריכה לבחון.
<יובל לנדשפט: בדיון הקודם הייתה פה נציגת המשטרה שטענה שיש להם עדויות מחקירה עמוקה מאוד לגבי זליגה מכמה חוות.
<יובל לנדשפט: אנחנו אמרנו שאם יש זליגה, ככל שיש זליגה, הסמכויות שיש בידינו הן גדולות מאוד לעצור, להפסיק את פעילותה, להטיל כל דבר.
<יובל לנדשפט: אנחנו קוראים – אני כבר אומר את זה, שאם יש זליגה ויש מישהו מאותם מגדלים קיימים - - -
יהודה גליק: אבל זה לא תפקידכם.
יהודה גליק: זאת אומרת, אם אתם מזהים זליגה אתם אמורים לדווח למשטרה, לא תפקידכם לטפל בזליגות האלה.
<יובל לנדשפט: אני אומר, רשויות האכיפה זה משטרת ישראל.
יהודה גליק: רשות האכיפה זה משטרת ישראל, כן.
<תומר טל: יש לי תשובה.
יהודה גליק: כן, אדון תומר טל.
יהודה גליק: נציג ציבור באיזה כובע?
<תומר טל: אני אגיד.
<תומר טל: אני מלווה את הוועדות משנת 2009, ברובן בתור נציג ציבור או בעמותות שאני שירתי בהן.
<תומר טל: עבדתי בחברה הכי גדולה בישראל, עסקתי במכירות קנאביס לחוץ לארץ בשנת 2013, שהממשלה לא אישרה.
יהודה גליק: מה זאת אומרת?
יהודה גליק: באופן לא חוקי?
<תומר טל: לא, נסעתי לכנס בינלאומי והייתה הזמנה מנציג של מדינה, ואז התחילו דיונים שכמובן אנחנו עדיין דנים בהם, והם עדיין מאוחרים מידי.
יהודה גליק: אתה בעצמך חקלאי?
<תומר טל: לא, אני מומחה בקנאביס, נותן שירות לחקלאים, לחוות.
<תומר טל: אני פשוט הייתי בתהליך הזה, אז אני יכול להגיד לך, לייצר את הציבור פה ולהגיד: גם בתור מטופל קנאביס, גם בתור מי שהיה מטפל קנאביס בחברה הגדולה וגם בתור מישהו שהוא יזם בתחום ומכיר את המתחרים בעולם.
<תומר טל: מאוד חשוב לי, באמת חשוב לי שאיכשהו תשמעו את הדברים שלי ואני אצליח לכמת אותם.
<תומר טל: אז נורא חשוב לי מהבחינה הביטחונית, בוא נגיד יש לנו תעשייה ביטחונית, מוכרים טילים והמון חלקים שיש בהם איכות סודית ויש בהם סיכון גבוה.
<תומר טל: לא יכול לבוא איזה נציג ממשפחת פשע לאיזה אחד מהעובדים בתוך חברה ביטחונית ולהגיד לו: תקשיב, אני יודע איפה הבת שלך לומדת, אני יודע שהיא יוצאת בדרך כלל בשעה הזו והזו, ואני יודע שאני רוצה שני שקים עד חודש הבא.
<תומר טל: אדם בר דעת, חקלאים שאני מייצג, שאגב פנו אליהם כל מיני טלפונים מוזרים ובאו לבדוק את החוות שלהם טלפונים מוזרים, הם לא יודיעו לא ליק"ר, וגם לא לצערי למשטרת ישראל, ברגע שמדובר במשפחת פשע.
<תומר טל: בגלל זה גם לא מדברים פה – החברה הכי גדולה בישראל, נזרקו אליה שני רימונים לאחד מהבעלים הביתה.
<תומר טל: אנחנו לא מדברים על זה פה, אבל זה קרה.
<תומר טל: אחד מהרימונים קרה השנה.
<תומר טל: זה לא בגלל שהם לא נתנו איזה שירות לא טוב לאיזה משפחת פשע.
<תומר טל: אני אומר משהו כדי להציל את כל המדינה פה מהבחינה הזו, אוקי?
יהודה גליק: מה אתה אומר?
<תומר טל: הזליגה הזו זו הזליגה המסוכנת, כי יש פה פשע מאורגן מפחיד מאוד.
<תומר טל: מדינות שהולכות לנצח אותנו בייצוא, בהן עצמן - - - כן, אני מצדיק לחלוטין.
יהודה גליק: באמת המשטרה עד עכשיו אמרה שבלי פיקוח - - -
<תומר טל: אני אומר לטובת המדינה, יש פה נציגה של משרד המשפטים ואני טחנתי מים את כל הוועדות האלו, הרבה מאוד דברים חזרו על עצמם.
<תומר טל: קנדה היא מדינה מאוד גדולה, בה יש לגליזציה ומקדמים לגליזציה.
<תומר טל: גם כאשר מקדמים לגליזציה במדינת קליפורניה כרגע, כל עוסק בעניין יש לו אישור מיוחד לעסוק בעניין.
<תומר טל: זה לא כמו שתמכור בירה, אתה יכול למכור את זה בכל מקום.
<תומר טל: אתה תמכור את זה במקום שעבר אישור מיוחד.
<תומר טל: ברגע שיש לגליזציה, מה קורה במדינה?
יהודה גליק: אנחנו לא מדברים פה על לגליזציה.
<תומר טל: לא, אני מדבר אתך על האם לעשות ייצוא או לא לעשות ייצוא.
<תומר טל: אז אני אומר לא להעז לעשות ייצוא אם אין במדינה הזו מספיק פתיחות דעת משפטית, שבה כל אדם – כי גם אנחנו בתור חולים פה בארץ, בגלל אינטרסים, אם זה של הפארמה, או כי הבירה לא רוצה שיחליפו אותה, או כי סוכר נמכר טוב יותר כאשר אין את החומר המבטל התמכרויות קנאביס, אז אפילו החולים לא מקבלים את הקנאביס.
<תומר טל: כמו שהוא אמר, חולי פסיכיאטריה לא מקבלים.
<תומר טל: אז אני אומר - - -
יהודה גליק: משרד החקלאות ומשרד הבריאות לא תקפו את המשרד לביטחון פנים על ההגבלות.
<תומר טל: רוצים לייצא, גם אל תגבילו, מי שיש לו הזמנה לחוץ לארץ שיבדקו אותו בבדיקות, יכניסו כסף, ייתנו לו לייצא, אבל ברגע שיהיה פה במדינה חופש, לא יהיו חקלאים שיתרסקו, כי תהיה מספיק תעסוקה לכולם.
<תומר טל: כלכלית, מדינות בהן יש לגליזציה, יש שם מחירים שווים, אין שום בעיות, לכולם יש עבודה.
<תומר טל: אגב, כל תעשיית הקנאביס הישראלית לא מקבלת שכר.
<תומר טל: אני לא מקבל שכר, למה?
<תומר טל: כי אין הזמנות, אין כסף.
<תומר טל: לא יודעים אם יהיה ייצוא, אז יש לנו תעשייה מתה.
<תומר טל: בקנדה אין תעשייה מתה, באפריקה יש עכשיו הזמנות.
<תומר טל: יש הזמנות בכל העולם, במדינות שיש בהן לגליזציה.
<תומר טל: יוון לא צריכה אותנו, היא מוציאה עוד מעט ייצוא כי עושים לגליזציה.
<תומר טל: אנחנו מחכים ללגליזציה, שזה אומר להיות אזרחים חופשיים פה, לצרוך את התרופה בתור חולה, לא בתור חולה, אזרחים חופשיים.
<תומר טל: עברנו אבן, סבלנו מספיק.
<תומר טל: כל החקלאים יפסידו, אגב.
<תומר טל: אני אומר, במצב הקיים כולם יפסידו.
<תומר טל: אין לקוחות, השוק הזה רצחני.
<תומר טל: בא אליי איזה טייקון ואומר לי: אה, אתה חקלאי.
<תומר טל: טוב, יש לי איזה 150 כמוך.
<תומר טל: תן לי את כל החווה שלך, אני אשלם לך ככה.
<תומר טל: אני אומר לך, אז טייקונים - היחידים שהרוויחו זה שני עורכי הדין שלקחו כסף כדי להשיג אישורים, 80,000 שקלים כל אחד לקח - - -
יהודה גליק: תודה רבה תומר.
יהודה גליק: מאוד חשוב מה שאמרת.
יהודה גליק: אני רק אומר שלא מדובר על משהו פרוץ, מדובר פה על משהו מפוקח, הן ממשרד הבריאות אגף היק"ר, הן ממשרד החקלאות, הן מהמשרד לביטחון פנים.
יהודה גליק: אם אנשים – מושחתים יכולים להיות בכל מקום, תשמע.
יהודה גליק: אם בגלל שיש חשש שאנשים הם מושחתים לא נעסוק פה בדברים, אז אפשר לסגור את המדינה.
יהודה גליק: אנחנו מודעים לבעייתיות, לא מזלזלים בבעייתיות, ואנחנו בהחלט - - -
<יובל לנדשפט: אני פונה לתומר.
<יובל לנדשפט: ככל שיש בידיך עובדות על זליגה ותופעות לא חוקיות אותם מנית - - -
יהודה גליק: אנא דווח למשטרת ישראל, זה בדיוק התפקיד.
יהודה גליק: אנחנו בהחלט, חד וחלק, משטרת ישראל צריכה לפעול - - -
<קריאה: מה עם המחירים?
<קריאה: אף אחד לא מדבר על המחירים.
<יובל לנדשפט: המחירים זה כלכלת שוק חופשי.
יהודה גליק: מה שמך?
<דוד פפו: שמי דוד פפו.
יהודה גליק: לא, ביקש פה מישהו את רשות הדיבור.
<אדם שוסטר: אדם שוסטר, אבל אני אגש בצורה מסודרת.
יהודה גליק: בבקשה, בוא שב.
יהודה גליק: תגיד לנו מה תפקידך בכוח.
<אדם שוסטר: אני לא רוצה לקטוע את דבריו, אני אעמוד בתור.
<דוד פפו: לא דיברתי, רק שאלתי שאלה.
יהודה גליק: מה הייתה השאלה?
יהודה גליק: לגבי המחירים, הוא אמר כלכלת שוק.
<יובל לנדשפט: המוצרים יהיו של עשרה גרם.
<יובל לנדשפט: המחירים ייקבעו על ידי כלכלת שוק.
<דוד פפו: לא יהיה פיקוח?
<יובל לנדשפט: מי שקורא את החלטת הממשלה, תקרא בבקשה את סעיף 4.2.
<יובל לנדשפט: אנחנו שומרים לעצמנו את הזכות להטיל פיקוח והגבלות על כל דבר, בכלל זה המחירים.
<יובל לנדשפט: בשלב הראשון לא נעשה זאת, כי אנחנו מאמינים שיש - - -
יהודה גליק: אדם, בבקשה.
<אדם שוסטר: סליחה שאני חוזר על דברים שהיו לפני שבוע וחצי.
<אדם שוסטר: בתור אחד פה היחידי - - -
יהודה גליק: אתה חקלאי?
<אדם שוסטר: לא, אני עובד בתעשייה.
<אדם שוסטר: אני בכלכלת שוק החופשי.
<אדם שוסטר: בתור היחידי פה בשולחן שיש לו רישיון לגידול רפואי ופנאי במדינת נוואדה בארצות הברית, הייתי רוצה לחלוק את הניסיון שלי, אם אפשר.
יהודה גליק: אני חושב שכולם ישמחו.
<אדם שוסטר: כלכלת שוק חופשית צריך להיות עסק כמו בכל דבר.
<אדם שוסטר: אני סומך על המשטרה שיודעים את העבודה שלהם, אמרתי את זה בפעם שעברה.
<אדם שוסטר: חלון ההזדמנות, דיברנו עליו.
<אדם שוסטר: אני חוזר לנושא המטופל.
<אדם שוסטר: העסק הזה התחיל מהתחום הרפואי, לעזור לאנשים.
<אדם שוסטר: יש גבול בשוק החופשי כמה כסף אפשר להשקיע למחקר ופיתוח לעזור לאנשים מבחינה רפואית במוצרים.
<אדם שוסטר: הכסף מניע את המחקר והפיתוח.
<אדם שוסטר: אם אין את הכסף הזה, אז לא יהיה את המחקר והפיתוח.
<אדם שוסטר: בישראל, ברוך השם, ישנו מצב של מחקר דורות קדימה מכל המדינות בעולם.
<אדם שוסטר: אבל מה?
<אדם שוסטר: המדינות האלה, כמו שהזכירו פה את קנדה, חברה אחת שאני מכיר באופן אישי את בעל הבית, שווה 5.5 מיליארד דולר, והיא הולכת ושוטפת את כל אירופה.
<אדם שוסטר: קשה מאוד להתחרות באנשים כאלה.
<אדם שוסטר: אפשר להתחרות כל עוד יש את הפיקוח על המחקר והפיתוח, פיקוח על המוצרים, השוק נמצא.
<אדם שוסטר: בכלכלה החופשית אי אפשר לצפות מיזם להשקיע עשרות מיליונים של דולרים, זה לא שני שקלים להשקיע וזה לא מיליון שקלים להשקיע במחקר ופיתוח, כדי להוציא מוצר שהוא ברמה רפואית, כדי שנמכור את זה לחברת פרמה, ולחכות.
<אדם שוסטר: זה אחד מניע את השני.
<אדם שוסטר: אז תעשו את כל הפיקוח שאתם רוצים לעשות, אין בעיה.
<אדם שוסטר: נעמוד בסטנדרטים שצריך, גם בזה אין בעיה.
<אדם שוסטר: נילחם בכל המתחרים שלנו ונשיג את התוצאות.
<אדם שוסטר: בסופו של דבר זה יוביל לעזרה לאנשים עם הרבה אתגרים רפואיים, אם זה פיזי או נפשי.
יהודה גליק: דנה, built in בוועדה הזאת.
יהודה גליק: בעזרת השם, אנחנו מאחלים לך תמיד בריאות והרבה איכות חיים גם.
<דנה בר און: תודה כבודו, אני תמיד מעריכה את התמיכה שלך.
<דנה בר און: אני רוצה להתייחס כאן לכמה דברים שנאמרו על ידי אחרים, ואז אני גם אוסיף טיפה משלי, ברשותך.
<דנה בר און: קודם כל, לדבריך אדם, לא רק שאין בינינו וויכוח, אני למעשה אומרת בדיוק את אותו הדבר שאתה אומר, אלא שאני אפילו לוקחת את זה צעד אחד קדימה.
<דנה בר און: אני מהמטופלים הראשונים במדינה הזאת.
<דנה בר און: הרישיון שלי הוא מינואר 2008.
<דנה בר און: אני עוד הייתי בתקופה שבה הטיפול היה חינמי, היה אישי, היה ישיר.
<דנה בר און: היו כמה עשרות מטופלים, זה הכל.
<דנה בר און: אני ראיתי את תהליך הגידול גם של המטופלים, גם של העסקים וגם של התשלום החודשי.
<דנה בר און: אני באה ואומרת בצורה חד משמעית, ויעיד על כך גם חגי שאמרתי את זה לא בדיון אחד ולא בשניים קודמים, ויעידו על כך גם יתר המגדלים ששומעים אותי מדברת ופונים אליי.
<דנה בר און: אני אומרת את זה בצורה מאוד ברורה.
<דנה בר און: היום אנחנו במצב של חוסר איזון משווע, מכל הכיוונים.
<דנה בר און: מהכיוון האחד כלפי העסקים, ואנחנו ראינו את זה עם מה שקרה לפני כמה חודשים, עם חברה אחת שפתאום בבת אחת עומס הדרישה של השמן קנאביס שלה הגיע לכזאת רמה, שהיא פיזית נתקעה בלי מלאי.
<דנה בר און: היינו במצב שלמעלה מ-200 ילדים היו צריכים להיות ממוקמים פתאום בחברה אחרת.
<דנה בר און: חלק מהילדים, ההורים היו צריכים להגיע להסכמה עם החברה לגבי כמה אפשר לקצץ במינון מבלי באמת בפועל לפגוע בטיפול של הילד.
<דנה בר און: משפט שלמה בין ילדים, מי יכול לחשוב על זה?
<דנה בר און: אתה יכול לחשוב על זה כבודו?
יהודה גליק: קשה מאוד.
<דנה בר און: אבל זה מה שהיינו בו.
<דנה בר און: זה המצב שהיינו בו.
יהודה גליק: ולכן?
<דנה בר און: יתרה מכך, אני מודה ואני אומרת בצורה מאוד פשוטה.
<דנה בר און: אחת הסיבות העיקריות לזה, זה שעלות הייצור של השמן הזה היא לרוב עבור כל ילד, בין פי 3-5 מהרווח שנכנס לחברה.
<דנה בר און: שוב, חגי כאן יכול לתקן אותי כבעלים שעושה את זה.
<דנה בר און: אז אין ספק שההוצאות – פעם היו מעט מטופלים, כן יכלו לעשות את זה בחינם.
<דנה בר און: היו גם יותר מטופלים ועדיין היה אפשר לעשות את זה במחירים סבירים.
<דנה בר און: אבל היום אנחנו במצב שגם כמות המטופלים וגם סוג הטיפול – אז לא היה שמן, אז היינו מקבלים את התפרחות.
<דנה בר און: היום מתחילים – אז רק התחילו לייצר את השמן, את המשחות, אבל זה היה מאוד, אתה יודע, מהגינה ליד, מה שנקרא, מהחווה ליד.
<דנה בר און: היה פחות צורך בהוצאות.
<דנה בר און: היום ההוצאות עבור סוג התכשיר הן כאלה שנכון, יש צורך באיזון, אחרת העסקים לא יכולים לשרוד, ואנחנו רואים את זה.
<דנה בר און: אני התרעתי, שלחתי במכתב לכל השרים ואני שלחתי גם את אותו המכתב לראשי הוועדות הרלוונטיות, ואני אמרתי בצורה מפורשת: אין ספק, הייצוא הוא הכרח, כי אחרת החברות האלה לא יוכלו לשרוד, והראשונים להיפגע הם אנחנו המטופלים.
<דנה בר און: אם החברות האלה לא יוכלו לשרוד, ושוב פעם אני חוזרת אליך חגי שאמרת לא פעם ולא פעמיים, שאם לא יהיה ייצוא, אתה לא תשאיר את העסק שלך פתוח פה בארץ, או שיש סיכוי שאתה לא תוכל או תאלץ להעלות את המחירים בצורה כזאת שאני לא אוכל לשלם תרופה.
יהודה גליק: תודה, הבנתי.
<תומר טל: חברת הביטוח צריכה לדעת כמה היא תשלם שנה הבאה על התרופה.
<דנה בר און: שניה תומר.
<דנה בר און: זה מביא אותי לשאלה ששאל כבוד יושב ראש הסתדרות הרוקחים, דוד פפו, איש יקר, תמחור.
<דנה בר און: בשבחך שזה יהיה משתלם לאדם, ובשביל שזה יהיה משתלם לחגי, אני אצטרך לשלם הלכה למעשה קרוב ל-2000 שקלים בחודש.
יהודה גליק: לעומת כמה את משלמת היום?
<דנה בר און: 370.
יהודה גליק: אבל למה?
יהודה גליק: אם זה יהיה ייצוא אז זה יהיה יותר רווחי, זה יהיה יותר זול.
<דנה בר און: עדיין העלות תגדל במידה מסוימת.
<דנה בר און: לא כל המצוקות ייפתרו על ידי הייצוא.
<דנה בר און: זה יפתור מצוקה מאוד גדולה, זה יאפשר לספקים לא להעלות - - -
יהודה גליק: אני לא מבין גדול בכלכלה, אבל הראש שלי אומר שככל שהייצוא הוא יותר תעשייתי, הוא יותר סיטונאי, אז המחירים אמורים לרדת.
<דנה בר און: אני אסביר לך את זה בצורה נורא פשוטה מתמטית.
<דנה בר און: היום המחיר הוא לא פר גרם, המחיר הוא פיקס פרייס בחודש, ללא תלות בכמה המטופל מקבל.
<דנה בר און: כלומר, אני שמקבלת 180 גרם בחודש וחולה עם 20 גרם בחודש משלמים את אותו דבר.
יהודה גליק: אותם 300 שקלים בחודש.
<דנה בר און: בדיוק.
<דנה בר און: ברגע שהרפורמה יוצאת לדרך בשוק חופשי- - -
יהודה גליק: בוא תצטרף בבקשה לשולחן, אני אשמח שתתייחס למה שאומרת פה דנה.
<דנה בר און: ברגע שהרפורמה יוצאת לדרך, שוק חופשי משמעותו גם תחרות במחיר.
<דנה בר און: תחרות במחיר אומרת תחרות פר גרם, תמחור פר גרם.
<דנה בר און: אדם כמוני, ויש – אנחנו מדברים על כל מי שהוא 35-40 גרם ומעלה- - -
יהודה גליק: דנה, אנחנו ממש תכף צריכים לסיים ומאוד חשוב לי לשמוע את ההתייחסות של חגי גם לשאלות שאת שאלת.
<דנה בר און: אם יורשה לי, רק משפט סיכום.
<דנה בר און: העמותה באופן מאוד ברור וחד משמעי מעודדת את הייצוא על מנת לפתור את המשבר הזה.
<דנה בר און: יחד עם זאת, העמותה דורשת התייחסות לטווח הרחוק ושקילה של סבסוד.
<חגי הילמן: תקני הייצור בישראל בהסדרה החדשה הביאו את התעשייה הזאת לרמה של פרמה, ממש רמה רפואית.
<חגי הילמן: ברמת כזאת, אין ספק שהייצור הוא הרבה יותר יקר, כי להעביר מוצר דרך מפעל תרופות זה סיפור דיי יקר.
<חגי הילמן: מצד שני - - -
יהודה גליק: זה נמצא בסל התרופות?
<חגי הילמן: לא.
<דנה בר און: שום סבסוד.
<חגי הילמן: המפעלים האלה - - -
<יובל לנדשפט: אם זה יהיה ברמה של פרמה, אפשר יהיה לבקש להכניס את זה לסל התרופות.
<חגי הילמן: מצד שני, המפעלים תכננו להריץ או להעביר דרכם כמויות מאוד גדולות של חומר.
<חגי הילמן: דיי ברור שאם מעבירים במפעל 300 גרם בשנה, אם יש ייצוא, או טונה אחת בשנה אם אין ייצוא, אז העלות לגרם היא עלות גדולה.
<חגי הילמן: אני לא חושב שהייצוא לא יאושר בסופו של דבר.
<חגי הילמן: אני מאמין בכל ליבי שהוא יאושר, ולכן גם הלכתי ובניתי את המפעל המפואר שבניתי.
<חגי הילמן: כתוצאה מזה, הכמות של החומר שיועבר שם תהיה כל כך גדולה, והמחיר למטופל לא ייפגע.
<חגי הילמן: אני יכול אולי קצת להרגיע את חברתי לשולחן- - -
יהודה גליק: השאלה איפה אתה תהיה בעוד חמש שנים כשדנה תגיד: אני הבטחתי לכם שהמחיר יעלה, ואתם רואים שהמחיר עולה.
<חגי הילמן: אני חושב שמדברים פה באינטרוולים של חודשים ולא של שנים, שתוך - - -
יהודה גליק: לא, יכול להיות שבהתחלה המחיר יהיה יותר זול - - -
<קריאה: רגע, תן לו להבטיח.
<דנה בר און: אני וחגי יודעים לדבר בכנות.
<דנה בר און: בוא אני אשאל אותך שאלה, באמת הכי כנה, ממה שאני שומעת בשטח.
<דנה בר און: כל החקלאים, כל מי שכרגע על הדרך, אוקי?
<דנה בר און: אומרים לי בצורה מפורשת: המחיר לצרכן בסוף יהיה כל דבר הכי נמוך, בין 6-10 שקלים.
<דנה בר און: זה אומר שבן אדם כמוני לא יכול לצאת מזה בפחות מ-1600 בחודש.
<דנה בר און: תגיד לי אתה שאני טועה, אני לך מפה מאושרת.
<חגי הילמן: אני מנסה לענות על השאלה הזאת.
<חגי הילמן: אני לא יודע מי זה כל החקלאים, אבל לחקלאים אין שום נגיעה למחיר הסופי שיהיה בבתי המרקחת.
<חגי הילמן: שרשרת האספקה נותקה, חקלאי מוכר למפעל, מפעל מעבד את זה, ומוכר למפיץ, מפיץ מוכר את זה לבית המרקחת.
<חגי הילמן: לחקלאים יש פנטזיות לגבי המחיר שהם יכולים לגבות בשדה.
<חגי הילמן: אני חושב שדבר ראשון, הם צריכים להסתדר לפי חוקי הכלכלה החדשה ולהגיע למצב שהם מקבלים אמנם פחות, אבל גם כן הגידול עצמו הוא הרבה יותר רווחי.
<חגי הילמן: גם שדה שהגודל שלו דונם מול שדה של עשרים דונם, אין ספק שב-20 דונם יותר זול לגדל.
יהודה גליק: כמה אתה מוכר בשנה בנוואדה?
<אדם שוסטר: כמות מאוד גדולה, הרבה יותר גדולה ממה שיש פה.
יהודה גליק: בכמה אתה מוכר לגרם?
<אדם שוסטר: המחיר בארצות הברית שונה לגמרי מפה, אבל אני הייתי רוצה להציע משהו, ברשותך.
יהודה גליק: רק הפרעתי לו באמצע.
יהודה גליק: אתה סיימת או שאתה רוצה לשמוע את ההצעה שלו?
<חגי הילמן: מאוד מעניין אותי לדעת בכמה הוא מוכר, אבל אני חושב שאם הוא יידע בכמה עולה לגדל, אז הוא יבין שעדיף לעשות את זה בישראל מאשר לעשות את זה בנוואדה.
<אדם שוסטר: אני מסכים אתך, אנחנו חברים טובים ומשתפים דעה ואנחנו עובדים ביחד יפה, אני מאמין.
<חגי הילמן: נכון.
יהודה גליק: מה אתה מציע?
<אדם שוסטר: זה לא חדש.
<אדם שוסטר: צריך לחקות מדינות אחרות, מה הן עשו שהצליח.
<אדם שוסטר: מה הצליח בקולורדו בארצות הברית או בקנדה ובמדינות אחרות.
<אדם שוסטר: איקס אחוז מהמס של המחזור של הכסף הולך לפיקוח ומשטרה.
<אדם שוסטר: איקס אחוז הולך לחינוך ובתי ספר.
<אדם שוסטר: איקס אחוז הולך למחקר ופיתוח.
יהודה גליק: אתה אדם אופטימי.
יהודה גליק: אדם, תשמע.
יהודה גליק: אני אגיד לך משהו מעבר לזה, אני אגיד לך משהו אחר.
יהודה גליק: במדינת ישראל, אנחנו פה נאבקים.
יהודה גליק: הרי המדינה מכניסה כל שנה 6 מיליארד שקלים ממס על סיגריות.
יהודה גליק: אנחנו כבר שנים מבקשים: קחו את המס הזה, לא 6 מיליארד, 60 מיליון זה הכל, תשתמשו בו למאבק נגד הסיגריות.
יהודה גליק: אומר לנו האוצר: אף אחד לא יכתיב לנו מה לעשות עם הכסף שנכנס אלינו.
יהודה גליק: לכן, לצערי, הרעיון הזה הוא רעיון מעולה.
יהודה גליק: האוצר עומד על הרגליים האחוריות שאף אחד לא יגיד לו מה לעשות עם הכסף שהוא מקבל.
<דוד פפו: לא, האוצר אמר משהו אחר.
<דוד פפו: הוא אמר: מהשלושים מיליארד שקלים שמשרד הבריאות מקבל, שהוא יקצה כסף לעניין.
יהודה גליק: כן, אבל הוא לא יגדיל את הכסף למרות שנכנס עוד כסף.
<דוד פפו: אתה לא היית רוצה שמדו"חות של משטרה ישתמשו לדברים אחרים.
<דוד פפו: יש הפרדה בדברים.
<אדם שוסטר: אז רק משפט אחרון, אם תרשה לי.
יהודה גליק: ממש משפט אחרון, אנחנו צריכים לכתוב סיכום עכשיו.
<אדם שוסטר: בסדר.
<אדם שוסטר: הוצאתי השוק באירופה – חגי, אתה מקשיב לי?
<אדם שוסטר: הוצאתי לשוק באירופה – לא מחקרים שלי, שנעשו על ידי כל הקפדנים הכי בכירים בעולם, שתוך זמן קצר הגיעו ל66 מיליארד דולר בשנה מכירות.
<אדם שוסטר: נראה לי שאם ישראל תהיה מוכנה ויהיה את הפיקוח, יהיה מספיק כסף לעזור לכל המטופלים בארץ ישראל, שלא יעלה להם שקל.
<דנה בר און: אני אוסיף רק עוד משפט, ברשותך.
<דנה בר און: ברפורמה שהעביר כבוד סגן שר הבריאות, הוא אמר בצורה – כתוב בצורה מפורשת שאם תהיה עליית מחירים, ניתן יהיה לשקול להפוך את הקנאביס למוצר בפיקוח.
<דנה בר און: יש כאן את יושבת ראש - - -
יהודה גליק: כן, יובל אמר את זה.
<דנה בר און: הם כולם אמרו שזו אופציה.
<דנה בר און: אני אומרת שצריך לעשות את זה מראש.
יהודה גליק: טוב, חברים, אני מודה לכולם.
יהודה גליק: אני רוצה לומר שוב: הוועדה התכנסה היום כיוון שביקשנו לקבל עדכון, גם לבקשת שר החקלאות אבל בעצם בהחלטה שהתקבלה ב-12.2.2018.
יהודה גליק: סיכמנו שאנחנו נעקוב ונקבל עדכונים.
יהודה גליק: הוועדה בעצם רצתה לשמוע עדכונים הן ממשרד ראש הממשלה בוועדה בצוות ברשות פרופסור אבי שמחון, והן מהמגעים בין המשרד לביטחון פנים לבין משרד האוצר.
יהודה גליק: אנחנו שמחים, אלף, שהתבשרנו שמבחינה עקרונית, מבחינת הודעת שר החקלאות והשר לביטחון פנים, הוויכוחים הגיעו להסכמה.
יהודה גליק: בהתחשב בעובדה שפרופסור אבי שמחון מסר לנו שהשיקול המכריע בנושא של אישור ייצוא הקנאביס הוא השיקול של המשרד לביטחון פנים, מהרגע שזה הוסר מהשולחן, אנחנו, חברי הוועדה, פונים – הייתי אומר דורשים, אבל בואו נגיד מבקשים בכל לשון של בקשה, בצורה הכי ברורה, לזרז את מסקנות הצוות, להביא את זה להחלטת ממשלה כדי שהחקלאים יוכלו להתחיל לצאת לדרך.
יהודה גליק: יחד עם זאת, עלו פה בדיון לפחות שני נושאים שאנחנו ממש לא מזלזלים בהם.
יהודה גליק: הראשון הוא הנושא של המשרד לביטחון פנים, הזליגות, החששות שהדברים האלה יגיעו לידיים לא ראויות.
יהודה גליק: לכן אנחנו בהחלט מבקשים שכל הדבר הזה ייעשה בתיאום מלא עם המשרד לביטחון פנים, עם פיקוח נדרש.
יהודה גליק: כך אנחנו כולנו רוצים שהדבר הזה ישמש כרפואה, סם החיים ולא סם המוות.
יהודה גליק: הנקודה השנייה שעלתה פה היית הדאגה של המחיר, של כמה שזה יעלה.
יהודה גליק: יובל אישר לנו שיש הנחייה שבמידה והממשלה תראה צורך, היא תתערב בפיקוח על המחיר.
יהודה גליק: לעומת זאת, מהדברים שהתרשמתי גם מחגי וגם מאדם, יש בהחלט סיבה לאופטימיות שהמחיר של השוק יהיה יותר טוב, אולי אפילו ממה שקיים כיום.
יהודה גליק: יחד עם זאת, אנחנו לוקחים בחשבון את הדאגה של נציגת המטופלים שהעלתה פה את הדאגה, ולכן אנחנו בהחלט מבקשים שיהיו פה שני דברים: אלף, פיקוח על המחיר במידת הצורך, ובית, מיד ברגע שזה יאושר כפארמה, לנסות לקדם שאולי זה גם ייכנס לסל התרופות.
יהודה גליק: מבחינתי כרגע הכי דחוף זה לדרוש מממשלת ישראל לקבל את ההחלטה כדי שנוכל להתחיל להתגלגל קדימה.
יהודה גליק: יש הערות, שאלות?
יהודה גליק: תודה רבה, הישיבה נסגרת.
תמר זנדברג: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול של הכנסת, ולכבוד הוא לי להשתתף היום ביום שמצוין בכנסת, יום השוויון למען קהילת יוצאי אתיופיה.
תמר זנדברג: ברוכות וברוכים הבאים.
תמר זנדברג: הוועדה שלנו תמיד מקפידה להשתתף בימים המיוחדים שמצוינים פה בכנסת ובמיוחד ביום הזה שמעלה לראש סדר העדיפויות, שם בפוקוס, במרכז, יום למען קהילה שבשנתיים-שלוש האחרונות דוחפת את עצמה לקדמת הבמה בשיח הציבורי הישראלי ובצדק.
תמר זנדברג: וזה כבדו לנו, לוועדה, לתת את הפלטפורמה במסגרת היום הזה שמצוין בכנסת במנדט שלנו, שהוא סמים ואלכוהול.
תמר זנדברג: השותפים שלנו ליום הזה הוא הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, בבקשה.
<ווגאי טבג'ה: בוקר טוב, לכבוד גדול הוא לי להיות מוזמנת לוועדה ואנחנו נשתדל לתת לכם את מה שאנחנו משתדלים לעשות עם קהילת יוצאי אתיופיה בתחום הזה.
<ווגאי טבג'ה: לי קוראים ווגאי טבג'ה, אני מנהלת התוכנית 'הדרך החדשה' ברשות למלחמה בסמים ואלכוהול, ומנחה ארצית לתחום יוצאי אתיופיה.
<ווגאי טבג'ה: אני עובדת ברשות מ-2010.
<ווגאי טבג'ה: הייתי רכזת ברחובות, אחר כך התקדמתי להיות מנחה ארצית.
<ווגאי טבג'ה: ההתקדמות שלי משקפת את איך שהרשות עובדת עם קהילת יוצאי אתיופיה בנושא.
<ווגאי טבג'ה: לצדי יושבות הרכזות: תמר וודו מרחובות ומולו אייטגב מאשקלון, והן ייתנו את נקודת המבט מהשטח.
<ווגאי טבג'ה: מאוד מאוד חשובה גם הנישה הזאת.
<ווגאי טבג'ה: קודם כל, חזרתי מחופשת לידה.
<ווגאי טבג'ה: אז אני מאוד מתנצלת אם אני קצת מנותקת - - -
תמר זנדברג: קודם כל, מזל טוב וברוכה הבאה בחזרה.
<ווגאי טבג'ה: המטרה של היום, בחלק שלי לפחות, היא להראות איך הרשות למלחמה בסמים התחילה לעבוד עם קהילת יוצאי אתיופיה, מה הנישות, מה הגישות, מה הדגשים, ולכן אני מבחינתי פותחת מהתרבות על מנת שנוכל להבין על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על קהילת יוצאי אתיופיה גם כשמדובר בסמים ובאלכוהול, למרות שזו תופעה יחסית חדשה אצלנו בקהילת יוצאי אתיופיה.
<ווגאי טבג'ה: אני אשתדל להריץ את המצגת, אבל אם יש שאלות אני אשמח.
<ווגאי טבג'ה: (הצגת מצגת) על מנת לחשוף את הקשיים ואת התופעה או את התהליך שקהילת יוצאי אתיופיה נתקלת בהם אני אשלב את הסיפור האישי.
<ווגאי טבג'ה: מי מאתנו שהוא יוצא אתיופיה ומאוד רוצה להשתתף, אני מזמינה.
<ווגאי טבג'ה: אני נולדתי באיזור קווארה, עברנו בשלב מאוחר יותר לאיזור אמבובר.
<ווגאי טבג'ה: התמונה מופיעה פה.
<ווגאי טבג'ה: אמבובר הוא אחד המרכזים הקהילתיים הרוחניים של בית ישראל.
<ווגאי טבג'ה: פה גם היה בית הכנסת.
<ווגאי טבג'ה: אתם רואים שזה יחסית כפר מתקדם.
<ווגאי טבג'ה: יש פה בית ספר, וזה איזור שכולו היה מזוהה עם בית ישראל.
<ווגאי טבג'ה: ולכן החשיבות של המקום הרוחני של אתיופיה מתבטא גם פה.
<ווגאי טבג'ה: כשאנחנו מדברים על קהילת יוצאי אתיופיה, בראש ובראשונה צריך להבין שזו קהילה דתית.
<ווגאי טבג'ה: כשהגענו לאתיופיה לא הכרנו מה זה חילוניות.
<ווגאי טבג'ה: זה משהו שאנחנו נתקלים בו פה בפעם הראשונה.
<ווגאי טבג'ה: אני באה ממשפחה מאוד מכובדים של קייסים, ואחד הדברים שנתקלנו בהם בתהליך הקליטה במרכזי קליטה, זה שאבא שלי ראה בשבת בפעם ראשונה שאוטו נוסע בכביש הוא צם.
<ווגאי טבג'ה: למה?
<ווגאי טבג'ה: כי זה מה שהוא הכיר.
<ווגאי טבג'ה: באתיופיה שום דבר לא זז, שבת זה שבת, שבת מנוחה לכל דבר.
<ווגאי טבג'ה: ואפילו הנשים שלנו בלבוש המסורתי לא שמות את החגורה כי זה מלאכה.
<ווגאי טבג'ה: בזה אפשר לשקף בנקודה הרוחנית מה הם התהום והבלבול שהקהילה מתמודדת איתם, וזה בעצם משפיע ומלווה אותנו עד היום.
<ווגאי טבג'ה: כשאנחנו מדברים על קהילת יוצאי אתיופיה חשוב להבין, בהיבט התרבותי אלה שתי תרבויות שונות לחלוטין.
<ווגאי טבג'ה: בין התרבות האתיופית לתרבות הישראלית יש תהום, זה כמעט קווים מקבילים.
<ווגאי טבג'ה: כשאנחנו מדברים על חברה שבאה מתרבות מאוד מסורתית, מאוד סגורה, מאוד פטריארכלית, שקידמה את חוכמת החיים במקום האקדמיה – שם היה מאוד נדיר לשלוח ילדים ללימודים למרות שהיו חלק מהמשפחות שלמדו, אני זכיתי להיות אחת מהם והייתי תלמידה גם באמבובר.
<ווגאי טבג'ה: אבל לא כל המשפחות הצליחו לעשות את זה מאחר שכוח הילדים זה כוח עובד.
<ווגאי טבג'ה: אנחנו באנו מחברה חקלאית שהתפרנסה מכך, וחלק מהעבודה התבסס גם על כוח הילדים.
<ווגאי טבג'ה: לכן חלק מהתהליך שאנחנו בקהילת יוצאי אתיופיה עשינו בתוך אתיופיה זה בעצם חוכמת חיים.
<ווגאי טבג'ה: מה זה חוכמת חיים?
<ווגאי טבג'ה: האבות שלנו לימדו אותנו לספור שבעה דורות, לזכור את ההיסטוריה של יהדות יוצאי אתיופיה, בסיפורים בעל פה.
<ווגאי טבג'ה: הקהילה כמעט לא כתבה ולא תיעדה.
<ווגאי טבג'ה: יש פה אנשים שמומחים ממני בנושא, והם יכולים להוסיף.
<ווגאי טבג'ה: וכשאנחנו באנו לפה, לעולם שמכבד אקדמיה, עולם שמכבד חילוניות, עולם שמכבד קידמה, הקהילה בעצם מקבלת את שוק החיים שלה.
<ווגאי טבג'ה: מצד אחד, יש את כל האמירות האלה: קהילת יוצאי אתיופיה היא לא מלומדת, אין לה אקדמאים.
<ווגאי טבג'ה: נכון, רוב קהילת יוצאי אתיופיה היא לא מלומדת.
<ווגאי טבג'ה: אבל אצלנו ללימודים כמעט ואין מקום.
<ווגאי טבג'ה: חוכמת החיים היא אחד הדברים החשובים בקהילה.
<ווגאי טבג'ה: כשאנחנו רואים מבוגר, ככל שהגיל שלו מתקדם, הוא נחשב יותר חכם.
<ווגאי טבג'ה: הוא יכול לייעץ, הוא יכול לגשר, הוא יכול לכוון את הקהילה.
<ווגאי טבג'ה: כך בעצם הקהילה התנהלה.
<ווגאי טבג'ה: כשהגענו לפה, כל זה מתפרק ואנחנו נשאבים לתוך תרבות בלבול של זהויות כשאנחנו לא יודעים איך להתנהל בתוך החברה, ובעיקר ההורים שלנו.
<ווגאי טבג'ה: אנחנו עוד מה שנחשב לדור הראשון, אנחנו מצליחים איך שהוא לשחק בין שתי התרבויות, התרבות הישראלית והתרבות האתיופית.
<ווגאי טבג'ה: אנחנו אומנם סובלים מאיזשהו פיצול אישיות, אבל עדיין מצליחים להתנהל מולה.