GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: הפנייה שלנו אליכם היא לקחת את הנושא הזה של מצד אחד התמכרות ומצד שני מניעת כניסה לשימוש כי מצד אחד נעשה פה, וגם המטה שלכם בטח תקצב את זה, נעשתה פה עבודה של רכזים, של גיוס רכזים מהקהילה, רגישות תרבותית וכל הדברים האלה, ומצד שני, את שמעת מציאות שהיא מאוד מאוד מוזנחת, היא מאוד לא מטופלת למרות הכוונה הטובה, וניכר שהיא באמת טובה.
תמר זנדברג: זאת אומרת, אין לנו משהו להגיד לכם, תעשו את זה מותאם תרבותית, תגייסו רכזים מהקהילה, כי אתם עושים ביחד, אני מדברת על הרשות יחד עם המטה.
תמר זנדברג: אבל יש כאן פער שלי כרגע לשים את האצבע, אם זה פער תקציבי, שזה הכיוון הנכון אבל אין מספיק, או שהוא פער אל מול הצרכים וצריך קצת יותר לעשות פיין טיונינג.
תמר זנדברג: אני לא יודעת כרגע להגיד לך.
תמר זנדברג: זה בטח לא דבר שבשעה וחצי אני יכולה.
תמר זנדברג: ממה שאתם מתארים זה נשמע שיחד עם הקהילה עשיתם ועשיתם את זה בשיתוף.
תמר זנדברג: אני לא יודעת אם זה מאה אחוז – אני רואה את החיוכים - - -
<קריאה: הקהילה כמו כל קהילה היא מגוונת, ויש בזה דעות מגוונות.
תמר זנדברג: אז אני משאירה את זה שנייה בצריך עיון.
תמר זנדברג: אבל מה שבטוח וזה חד משמעי, עולה כאן שזה לא מתחיל אפילו לענות על החלק הארי של האתגר.
תמר זנדברג: ולכן הבקשה שלנו אליכם כתוצאה מהדיון הזה היא שתעשו אצלכם ישיבה ביחד עם הרשות למלחמה בסמים וביחד עם גורמים בחברה האזרחית, וכאן יש לפחות בטח זיוה שאתם בטח מכירות וגם אביבה ששמעת ממש ממש מהשטח, מהקשיים שהם נתקלים, איזושהי ישיבת עבודה שתהיה מוכוונת לנושא של סמים ואלכוהול, גם במובן של קליטת מכורים וטיפול בהתמכרויות מכורים קיימים, וגם בהקשר של הסברה ומניעה.
תמר זנדברג: עלה בשיח הציבורי הנושא של אלימות משטרתית, עלה הנושא של מגורים וכל הדברים האלה קיבלו יותר כותרות.
תמר זנדברג: כאן יש לנו זווית שמבחינת היקף התופעה היא ראויה להתייחסות מיוחדת.
תמר זנדברג: ואנחנו נעשה ישיבת מעקב בעוד מספר חודשים ונשמח לקבל מכם בחזרה תוצרים.
תמר זנדברג: אולי פשוט חסר כסף.
תמר זנדברג: אולי במקום 150,000 צריך לשים 300,000 וזה ייתן מענה.
תמר זנדברג: אולי במקום 24 רכזים צריך 50 רכזים, וכבר נרגיש יותר.
תמר זנדברג: ואולי לא.
<סיון גולדשטיין הבר: לפני שווגאי יצאה לחופשת לידה וגם המחליף שלה הם חלק מהוועדה הבין-משרדית, וגם המחליף שלה ישב בוועדה שעסקה בבניית הנהלים לרשויות המקומיות.
<סיון גולדשטיין הבר: כלומר, אנחנו כן רואים את זה כחלק בלתי נפרד והרעיון שלך הוא מצוין.
<אורית שפירו: אני אורית שפירו, ראש אגף חינוך ומניעה.
<אורית שפירו: אני רוצה לדבר על הרמה הארצית בעקבות הדברים שעלו, וזיווה, חידדת את זה בשפה מאוד ברורה, ותודה לך, על הקשיים שעולים בקרב יוצאי הקהילה האתיופית מגיל צעיר אבל בעיקר בגיל ההתבגרות.
<אורית שפירו: אנחנו מדברים על גיל החטיבה העליונה, צעירים ומבוגרים.
<אורית שפירו: כתוצאה מכך ובסיוע הוועדה בעצם ניסינו לבדוק מה הן שלוש ההתערבויות המרכזיות הכי חשובות לנו היום שצריך לפתח ואין עדיין.
<אורית שפירו: אני אתחיל מהשנייה ואחר כך אני אעבור לראשונה.
<אורית שפירו: פיתוח התערבות מבוגרים – זה עלה כאן
<אורית שפירו: מאוד בבירור, הצורך וכל מה שעשינו היה בישיבה עם נציגים מהקהילה.
<אורית שפירו: היה מאוד חשוב לנו לשמוע ולהבין מה צריך.
<אורית שפירו: בעצם פיתחנו התערבות שכוללת הצגה, וגם פה היתה חשיבה מהו הכלי ההשלכתי המשמעותי שיכול לתפוס הורים, שיכול לעניין אותם, לא משהו שכבר היה, משהו שחדש, משהו שמוצא את המקום המכובד לתת להם, והחלטנו לפתח הצגה של כ-45 דקות.
<אורית שפירו: הקול קורא דיבר על שחקן שחייב להיות דובר השפה האמהרית, חייב להבין את הניבים ואת הפתגמים, אותם דברים שעלו כאן.
<אורית שפירו: פיתחנו את ההתערבות הזאת.
<אורית שפירו: זה לקח לנו כחצי שנה לפתח אותה.
<אורית שפירו: בנוסף להצגה הזאת פיתחנו מערך מלווה.
<אורית שפירו: ההצגה לא יכולה לעמוד בפני עצמה.
<אורית שפירו: כיוונו את ההצגה ל-100 עד 120 הורים בכל פעם בכדי שיהיה שיח מסוים.
<אורית שפירו: בנינו מערך מלווה שמתייחס לנקודות שעולות בהצגה, וההצגה היא לא בכדי, היא מאוד ממוקדת לנושא של אלכוהול, של סמי פיצוציות, של השיח הציבורי, של הפער בין מה שהיה באתיופיה לבין מה שקורה כאן, ועוד ועוד.
<אורית שפירו: אני לא אכביר בדברים.
<אורית שפירו: אם תרצי, אני אשמח להעביר לך.
תמר זנדברג: איפה היא מוצגת?
<אורית שפירו: ההצגה עלתה בפעם הראשונה בשבוע שעבר ברחובות.
<אורית שפירו: זה לא נגמר בהצגה ובמערך המלווה שגם הוא לוקח בהמשך הערב.
<אורית שפירו: אחרי זה ההורים נקראים לקחת חלק בסדנאות הורים, ואז יש משהו שהוא תהליכי, של בין שישה לשמונה מפגשים.
<אורית שפירו: כלומר, אנחנו נותנים פה משהו שהוא רחב יותר, להתחיל להבין את הנקודות שעוסקות בתחום של שימוש, אנחנו מדברים על חינוך ומניעה, בסמים ואלכוהול, מה קורה בתוך הבית, איך אתם יכולים להתחיל להבין, ואז למי אתם פונים בתוך הקהילה.
<אורית שפירו: זה עלה בפעם הראשונה ברחובות בשבוע שעבר, ויש לנו כרגע עוד ועוד מתאמים מתוך ה-24 שכבר הזמינו את ההצגה, וככל שהתקציב יאפשר לנו אנחנו נריץ אותה.
<אורית שפירו: בנוסף היה לנו גם צורך לפתח התערבות לקהל היעד של הצעירים, אותם צעירים בני 18 עד 35 שמבירור הבנו שרבים מהם נמצאים במרכזי הקהילה, בין אם הם התגייסו ובין אם לא, בין אם נשרו ובין אם לא.
תמר זנדברג: ברחובות באו אנשים?
<תמר וודו: אני אספר בקצרה.
<תמר וודו: בנינו כך שתהיה ההצגה, דיון מול הקהל, זאת אומרת, איך אתם מזדהים עם זה - - - ממש דיון פורה, ובנוסף לזה היו שם אנשי מקצוע שבאו מהיחידה להתמכרויות של מרכז חוסן, שבעצם הציגו את עצמם ואיך אפשר לפנות אליהם שם.
<קרן רוט איטח: מאיפה ההורים הגיעו?
<תמר וודו: מכל העיר.
<תמר וודו: זו עבודה שאנחנו עושים בשטח.
<קרן רוט איטח: דרך איפה פניתם?
<קרן רוט איטח: דרך בתי הספר?
<קרן רוט איטח: דרך המרכזים הקהילתיים?
<תמר וודו: פליירים, פוסטרים, רדיו אמהרית, מגשרות שעובדות מול בתי הספר - - -
תמר זנדברג: והגיעו אנשים?
<תמר וודו: הגיעו יותר מ-100 אנשים.
<אורית שפירו: לשם כיוונו, שבכל מקום יהיו בין 100 ל-120 אנשים.
<אורית שפירו: אז אנחנו נמצאים בשלב הראשון עכשיו, של פיתוח התערבות לצעירים.
<אורית שפירו: גם פה מיינו והדגשנו מה בדיוק אנחנו רוצים.
<אורית שפירו: גם פה היה לנו מאוד חשוב שזה יהיה כלי שיאפשר לנו לגייס את אותם צעירים שיושבים במרכז עצמו, ויהיה להם מספיק עניין לבוא ולשמוע, ואחר כך להפנות אותם להתערבות בתוך הקהילה.
<אורית שפירו: אני מדברת כאן על כלים השלכתיים בכדי ליצור המשך עבודה בתוך הקהילה עם כל הגופים הרלוונטיים.
<אורית שפירו: והנקודה השלישית, בניית התערבות בפנימיות.
<אורית שפירו: אנחנו כבר שנתיים מכנסים צוות עבודה שיושב על בניית אסטרטגיה כוללת בתחום של סמים ואלכוהול ביחד עם משרד החינוך ובהובלה של החינוך ההתיישבותי.
<אורית שפירו: יש כאן דילמות רבות על הרצף היומי של הילדים שנמצאים בתוך בתי הספר בבוקר וכפרי הנוער אחר הצהריים, מה ניתן להם ומה לא, למה זה עדיין לא מספיק, איפה ההורים בתוך הסיפור הזה, איפה אנשי הצוות, איפה הילדים.
<אורית שפירו: ואנחנו נמצאים היום בשלב שלקחנו ארבעה כפרי נוער, וצוות מקצועי הלך וסייר במקומות האלה, למד, דיבר עם נציגים על הרצף החינוכי.
<אורית שפירו: וממש כבר בשבוע הבא כבר כתבנו איזשהו מפרט ראשוני, ביקשנו מהמנהלים ומאנשי הצוות להבין מה חסר להם בנושא של סמים ואלכוהול בעבודה ממוקדת עם יוצאי הקהילה האתיופית.
<אורית שפירו: אגב, ארבעת המקומות האלה בפיילוטים הם אותם המקומות שיש אחוז יחסית גבוה של חניכים יוצאי הקהילה האתיופית.
<אורית שפירו: אנחנו מדברים על שילובים.
<אורית שפירו: זה לא מאה אחוז.
<אורית שפירו: אבל יש מקומות עם 10%, 45%, 65%, היה לנו מאוד חשוב המקום הזה, וניסינו להבין מה הצורך שחסר היום באותו מקום בכדי להתמודד עם הקושי של חינוך ומניעה על הרצף של שימוש חד פעמי, מזדמן וקבוע, לא התמכרויות, כי לזה יש טיפולים בתוך כפרי הנוער.
<אורית שפירו: והיום אנחנו נמצאים בשלב שנציג בפני השותפים בוועדה את ההצעה של איזו פונקציה אנחנו חושבים שיכולה להוביל את זה.
<אורית שפירו: וכן, גברתי, פה תהיה בעיה כי יש לנו מוגבלות של תקציב.
<אורית שפירו: אנחנו נתחיל בפיילוט עם תקציב מאוד ממוקד שאנחנו נעשה אותו, ואנחנו נעשה את זה ביחד עם מחקר מלווה ונראה מה האפקטיביות של זה.
<אורית שפירו: אנחנו חייבים לנסות ולהיות יותר יצירתיים ולפרוץ את הגבולות של מה שעשינו בכדי לנסות לקדם את הנושא הזה של חינוך ומניעה.
<תמר וודו: לגבי גילאי 18, הצעירים, זו האוכלוסיה שאנחנו פוגשים בשטח, זו אוכלוסיה שאי אפשר להביא אותם להרצאות כי הם עצמאים בפני עצמם, את הנוער אנחנו יכולים לפגוש במתנ"סים, במועדוניות, בבתי ספר, וזו האוכלוסיה הכי קשה, והבעיות הכי קשות שאתם בטח רואים זה בגילאי 18 ומעלה.
<אליהו ג'בייה: הם נופלים בין הכיסאות.
<אליהו ג'בייה: אין להם מענים כמו שמקבלים כל השאר.
<חגי ברוש: אני אדבר בקצרה, למרות שאני חייב לומר שמכל הישיבות שחוויתי בשנה האחרונה, אני חייב לומר שזו הישיבה הכי מתסכלת, כי כל כך הרבה מסביב מדברים ועושים, וכל פעם אתה מגיע ואתה כבר לא יודע אם אתה צריך לתת.
<חגי ברוש: לפעמים, מעבר לזה שאנחנו עוטפים את הקהילה, התפיסה שלי ככל שהיא מתגבשת אצלי כאיש מקצוע היא להעצים את הקהילה הזאת כדי שיתפסו את הדגים לבד.
<חגי ברוש: זאת אומרת, יותר מדי מעגלים, אבל אין תוצאה.
<חגי ברוש: מה שאנחנו יזמנו באגף טיפול ושיקום לאור הנתונים שיש ובעיקר לאור המציאות שלפחות אני נפגשתי בה בכל הביקורים שלי בקהילות, כמעט כל יוצאי אתיופיה שמגיעים לטיפול היום, מגיעים לטיפול בצווי בתי משפט.
<חגי ברוש: המשמעות היא שהטיפול מתחיל אחרי שכבר יש תיק פלילי, אחרי שהבחור כבר נפגש עם מערכת בתי המשפט, ויש קציני מבחן לנוער ולמבוגרים, וזה מתסכל.
<חגי ברוש: זה גם לא נכון, וזה גם לא צריך להיות ככה.
<חגי ברוש: ולכן האגף יזם תוכנית של קבוצה של 11 או 12 עובדים שאמורים לצאת לשטח, לעשות איתור משמעותי בקרב האוכלוסיה של 18 פלוס, אותם אלה שראינו בנתונים שהם הפגיעים ביותר.
<חגי ברוש: רמת השימוש שם גם באלכוהול, גם בקנאביס, גם בסמי פיצוציות היא הגבוהה ביותר, ולנסות להושיט להם את היד לפני שמערכת האכיפה נכנסת לפעולה.
<חגי ברוש: זה לא פשוט.
<חגי ברוש: אנחנו יודעים שזה הולך להיות פרויקט לא קל.
<חגי ברוש: תמיד אני אומר שזה טיפוס על הר, זה צעד קדימה ושניים אחורה.
<חגי ברוש: אבל חייבים להילחם בעניין הזה, חייבים להיות במקומות האלה, לנסות להושיט יד ולהוציא את החבר'ה האלה מהעולם הזה לפני האכיפה.
<חגי ברוש: זה הולך לפעול, כפי שאמרתי, ב-12 ישובים.
<חגי ברוש: אם נראה שזה עובד ושזה מצליח, אז תהיה לנו הכוונה להרחיב את המהלך הזה.
<חגי ברוש: אנחנו כמובן בונים את זה בתיאום.
<חגי ברוש: הוצאנו נוהל ואנחנו יושבים על זה גם עם משרד הבריאות, גם עם משרד הרווחה, השירות להתמכרויות במחלקה להתמכרויות לתיאום של דרכי הפניה, נהלים, איך העסק הזה יעבוד, כי בסוף או שזה מגיע לאשפוזית או שזה מגיע ליחידה של השירות להתמכרויות.
<חגי ברוש: אנחנו כרשות לא עושים טיפול ללא המערכות האלה.
<חגי ברוש: ואני מקווה שנצליח.
<חגי ברוש: אנחנו מתחילים.
<חגי ברוש: אנחנו נלך על פיילוט, כמו שהציעה קודם אביבה.
<חגי ברוש: נשב, נבנה משהו, שלפחות נראה איך ניגשים לזה.
תמר זנדברג: נציגת משרד הרווחה, בבקשה.
<רויטל לירז מלמוד: משרד הרווחה, השירות לטיפול בהתמכרויות, מפעיל בכל הארץ תוכניות שמונגשות גם תרבותית וגם חברתית.
<רויטל לירז מלמוד: ספציפית לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה יש לנו פרויקטים בכל הארץ.
<רויטל לירז מלמוד: קודם כל, יש לנו ארבעה תקנים אחרים, ארבעה תקני חומש, רק ארבעה, שבעצם מיועדים למטופלים יוצאי הקהילה.
תמר זנדברג: איפה הם מאוישים?
<רויטל לירז מלמוד: יש לנו בקרית מלאכי, בנתניה, בעפולה וברחובות.
<רויטל לירז מלמוד: מעבר לכך יש לנו כמובן עובדים סוציאליים ברחבי הארץ שהם גם יוצאי הקהילה, שמטפלים גם בנוער וגם במבוגרים, בחיפה, בחדרה וכולי.
<רויטל לירז מלמוד: יש לנו תוכניות ארציות, חלקן יחד עם משרד הקליטה.
<רויטל לירז מלמוד: אני אתחיל בתחום של נוכר – יש לנו תוכניות שנקראות: מתבגרים בעלייה, שבעצם המטרה היא לזהות נוער שנמצא בסיכון שהוא לאו דווקא משתמש פעיל, אלא לצורך הסברה ומניעה.
<רויטל לירז מלמוד: הקבוצות האלה פזורות ברחבי הארץ.
<רויטל לירז מלמוד: יש לנו תוכניות משותפות עם משרד הקליטה לאנשים מעל גיל 18 שמפעילים כל מיני תוכניות ייעודיות וייחודיות.
<רויטל לירז מלמוד: זה יכול להיות מדריכי איתור שפועלים לחפש מכורים או אנשים שמשתמשים בחומרים פסיכו-אקטיביים בקהילה.
<רויטל לירז מלמוד: זה יכול להיות קבוצות ייעודיות שמפעילות תוכניות באמהרית, אפילו להורים של מטופלים בתוכניות - - -
תמר זנדברג: איפה יש כאלה?
<רויטל לירז מלמוד: למשל, בבאר שבע יש קבוצה כזאת בתחנה לאלכוהול, קבוצה באמהרית להורים של.
<רויטל לירז מלמוד: יש לנו גם כמובן קבוצות טיפוליות בשפה ברחבי הארץ.
<רויטל לירז מלמוד: זאת אומרת, יש הרבה תוכניות בכל רחבי הארץ.
<יפית סמואל: תוכניות שרצות באופן שבועי?
<יפית סמואל: באופן יומיומי?
<יפית סמואל: באופן חד קבוצתי?
<רויטל לירז מלמוד: תוכניות שרצות כבר למעלה מ-10 שנים על בסיס שנתי.
<רויטל לירז מלמוד: כל שנה יש תוכניות חדשות, כל שנה אנחנו גם עושים איזושהי הערכה, להתאים אותה.
<רויטל לירז מלמוד: ספציפית, לגבי הנושא של נוער, התוכניות מיעודות לעבודה עם הורים.
<רויטל לירז מלמוד: זה קשה מאוד לגייס את ההורים לטיפול בתחום של נוער בכלל, ובתחום של נוער יוצא אתיופיה בפרט.
<רויטל לירז מלמוד: הורים שהרבה פעמים מתמודדים עם קשיי קיום, עם עוני, עם מצבים קשים, מאוד מתקשים להגיע למפגשים קבוצתיים.
<רויטל לירז מלמוד: מצאנו שהרבה פעמים כשאנחנו עושים דברים חווייתיים יותר קל לנו לגייס את ההורים, להגיע ולהצטרף.
<רויטל לירז מלמוד: זה בגדול לגבי התוכניות שקיימות אצלנו.
<סיון גולדשטיין הבר: אני יכולה להוסיף לך על התוכניות?
<רויטל לירז מלמוד: בטח.
<רויטל לירז מלמוד: אני מתייחסת רק להתמכרויות, ואת מדברת על רווחה בכלל.
תמר זנדברג: נתמקד בהתמכרויות גם כי זמננו אוזל וגם כי זה המנדט של הוועדה.
<רויטל לירז מלמוד: בשנת 2016 טופלו בשירות לטיפול בהתמכרויות 11,547 אנשים.
<רויטל לירז מלמוד: מתוכם 637 יוצאי אתיופיה, 547 גברים, 90 נשים.
<רויטל לירז מלמוד: בגילאי 12 עד 17 היו ל נו 96 נערים ונערות, 180 היו מגילאי 18 עד 25, 291 מגילאי 26 עד 40, ו-70 מעל גיל 41.
<רויטל לירז מלמוד: אני מסכימה עם המצגת של הרשות.
<רויטל לירז מלמוד: רוב האנשים שהגיעו אלינו לטיפול, רובם משתמשים באלכוהול, כ-411 מכורים לאלכוהול, מטופלים בתחנות ברחבי הארץ, 125 משתמשים בקנאביס, 42 מהמרים, ואנחנו רואים עלייה בתחום הזה, בכלל וספציפית גם כאן, וה-59 שנותרו זה כל הסמים האחרים.
<רויטל לירז מלמוד: זאת אומרת, אין ספק שאלכוהול זה בכלל בעיה.
<רויטל לירז מלמוד: אין ספק שבקב בני הנוער בכלל אלכוהול זו בעיה רצינית.
<רויטל לירז מלמוד: מתוך כלל המטופלים שהם מעל גיל 18, 232 לא עבדו, לא נמצאים במעגל התעסוקה.
<רויטל לירז מלמוד: השנה סיימו טיפול בתוך התוכניות שלנו כ-151.
<רויטל לירז מלמוד: עדיין נמצאים בטיפול עוד 250.
<רויטל לירז מלמוד: ובעצם הקושי הכי גדול שלנו בהתערבויות הוא השלב של אחרי תהליך.
<רויטל לירז מלמוד: קודם כל, לגייס לטיפול, מאוד מאוד קשה לנו לשבור את הסטיגמות והתפיסות לגבי טיפול בכלל.
<רויטל לירז מלמוד: מאוד קשה לנו לגייס נערים לטיפול, ובקטע של מבוגרים זה מאוד קשה לשבור את הסוד המשפחתי.
<רויטל לירז מלמוד: הרבה פעמים כשיש בעיה והיא הופכת להיות לבעיה, וכבר מרגישים את זה בתוך הבית, יש בושה מאוד גדולה, קושי לפתוח את הסוד ולפנות ולבקש עזרה.
<רויטל לירז מלמוד: וכשאנחנו כבר כן מצליחים לגייס לטיפול, אנחנו רואים נשירה מיד אחרי תהליך הגיוס.
<רויטל לירז מלמוד: המון חששות, המון דעות קדומות לגבי התערבות, לגבי טיפול.
<רויטל לירז מלמוד: ופה אנחנו מאוד מתאמצים לגייס גם כלים, גם כוחות וגם את הקהילה כדי לחבר לתוך הטיפול.
תמר זנדברג: נציגת משרד הבריאות, בבקשה.
<עפרה אוסטין: צהריים טובים, שמי עפרה אוסטין מהמחלקה לטיפול בהתמכרויות באגף בריאות הנפש במשרד הבריאות.
<עפרה אוסטין: אני מייצגת כאן את ד"ר פאולה רושקה.
<עפרה אוסטין: רציתי לספר לכם שכבר ב-2011 פרופ' רוני גמזו, מנכ"ל המשרד דאז, יצא עם שורה של שבעה עמודי אש שהם בעצם הקווים המנחים שלפיהם המשרד עובד, ולא מדובר רק בכותרות או רק במילים.
<עפרה אוסטין: כל סטנדרט וכל נוהל שיצא מאז כלל את ההנחיה שגם תבוצע הנגשה תרבותית ולשונית בשירות שאותו סטנדרט מגדיר.
<עפרה אוסטין: ואני יכולה להגיד לכם, כמי שערכה מאות בקרות בבתי חולים ובקופות חולים, הנושא הזה נבדק בכל בקרה.
<עפרה אוסטין: אני בכוונה מדברת על הנגשה תרבותית ולשונית באופן כללי כי כפי שהזכיר חבר הכנסת חנין, אין לנו תקציב ייעודי לנושא טיפול או קידום האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה, כך שאנחנו עושים כמיטב יכולתנו לגבי כל האוכלוסיות.
<עפרה אוסטין: ומדובר גם בתחום של טיפול בהתמכרויות.
<עפרה אוסטין: אני יכולה לומר שהבקרות כוללות גם את בתי החולים, גם את בית חולים נס ציונה, גם שם הנושא הזה נבדק, אם זה בשימוש של סיוע תרגומון טלפוני.
<עפרה אוסטין: ישנו קו טלפון שכל אחד מכם יכול להתקשר בזמן שהוא נמצא בקופת חולים, למשל, והוא צריך עזרה של תרגום, עונה שירות של מוקד, אומרים באיזו שפה אתם צריכים את הסיוע, ויש מגוון גדול מאוד של שפות.
<עפרה אוסטין: היה אפילו דיון אם לעשות בפיליפינית, אבל מזה ירדנו.
<עפרה אוסטין: וכך אפשר להבין טוב יותר את הלקוח שבא לקבל את השירות.
<עפרה אוסטין: ולהיפך, הוא יכול להבין יותר טוב את נותן השירות.
<אביבה וולף: איפה זה קיים?
<עפרה אוסטין: זה מענה טלפוני, זה מוקד.
<אביבה וולף: אצלנו לא שמעתי - - -
<עפרה אוסטין: מצלצלים דרך 5400*.
<עפרה אוסטין: זה זמין לכל שירות באשר הוא.
<עפרה אוסטין: תנסו.
<קריאות: הקליינטים שלנו לא יודעים על זה.
<קריאות: זה חדש.
<עפרה אוסטין: זה לא כל כך חדש.
<עפרה אוסטין: זה כבר כמה שנים.
תמר זנדברג: יושבת כאן אביבה, היא פסיכיאטרית במוסד של משרד הבריאות, בבית חולים.
תמר זנדברג: נניח שמטופל שלה היה מתקשר, זה משרד הבריאות, לצורך העניין, הנתב הזה היה אמור לנתב אליה את המטופלים.
<קריאות: זה לא נתב.
<עפרה אוסטין: זה לא נתב.
<עפרה אוסטין: כשמגיעים לקבל שירות, לרוב בקופת חולים אצל הרופא אבל אפשרי גם בבית חולים, ורוצים להבין טוב יותר את המטפל והמטפל רוצה להבין טוב יותר הלקוח, ניתן להתקשר למוקד הזה, להעלות מתורגמן, והוא מסייע בזמן הטיפול בפועל.
תמר זנדברג: כמה שיחות ביום יש למוקד הזה?
<אביבה וולף: יפית רצה בכל בית החולים.
<עפרה אוסטין: אני מוכנה לבדוק ולהעביר את זה לוועדה.
<סיון גולדשטיין הבר: המידע שמשרד הבריאות העביר לנו הוא 35 פניות בחודש בממוצע.
תמר זנדברג: אז הנה, אביבה, יש לנו פה את התשובה.
תמר זנדברג: כמה מתורגמנים עובדים בכל השפות?
<עפרה אוסטין: אני מצטערת.
<עפרה אוסטין: אין לי נתונים על המוקד עצמו - - -
תמר זנדברג: הנתונים שהתקבלו כאן, שהועברו למשרד ראש הממשלה, הם שבמוקד הזה יש 35 שיחות בחודש.
תמר זנדברג: זו התחלה, זה מאוד מעט, אבל ככל הנראה זה בין היתר בגלל – לפי מה שאת אומרת זה אפילו יותר, זה לא שהלקוחות הם המטופלים, גם לצורך העניין הצוות הרפואי הוא הלקוחות הפוטנציאליים של המוקד הזה, וכאן את שומעת מדגם אקראי לחלוטין שלא יודעים על זה, ואולי בגלל זה זה מספיק נמוך.
תמר זנדברג: בקשה מאתנו אל פאולה ואל הנהלת משרד הבריאות, להוציא חוזר מנכ"ל לכל הצוות הרפואי, בטח בתי החולים הממשלתיים וקופות החולים, פשוט ליידע אותם בקיומו של המוקד הזה, על מנת שיוכלו להיעזר.
<אורית שפירו: וגם לשותפים שיוכלו להפנות את הלקוחות הפוטנציאליים.
<עפרה אוסטין: מכיוון שיצא חוזר מנכ"ל, אני אשלח אותו למי שצריך - - -
תמר זנדברג: יכול להיות ששווה לעשות רענון, לא יודעת מתי, צוותים מתחלפים, יש כל מיני דברים.
<עפרה אוסטין: בהחלט.
<עפרה אוסטין: אנחנו נשמח להפיץ את זה עוד פעם.
תמר זנדברג: עולה לך פה ריקושט שזה כנראה לא מספיק מיודע בשטח.
<עפרה אוסטין: בסדר גמור.
<עפרה אוסטין: בנוסף, ישנם אנשי צוות דוברי אמהרית בחלק מהשירותים.
<עפרה אוסטין: ולענייננו, אם בעבר ניתן דגש גם על צוות דובר אמהרית באשפוזיות של הטיפול בהתמכרויות, היום רוב האוכלוסיה שצורכת את השירות היא דוברת עברית, כך שאין יותר צורך בתרגום עצמו.
<עפרה אוסטין: אבל כן ישנה רגישות להנגשה התרבותית, ועקב הניסיון הרב והמחקר שנעשה, השתתפה ד"ר רושקה בכתיבת ספר שאני ממליצה מאוד לקרוא למי שרוצה ללמוד על הנושא, הספר "היבטים חברתיים, תרבותיים וקליניים של עולי אתיופיה", שהוציאו נמרוד גריסו ואליעזר ויצטום.
<עפרה אוסטין: היא התייחסה גם שם וגם בימי עיון רבים של המחלקה לצורך בהנגשה תרבותית לקהילה הספציפית הזאת.
<עפרה אוסטין: בנוסף, בסקר שערכנו והשתדלנו שיהיה הכי עדכני שיש על נתוני 2016 עולה שלמרות שבאופן כללי יש צריכה נמוכה של שירותי בריאות הנפש בקרב יוצאי אתיופיה, דווקא באשפוזיות אחוז יוצאי הקהילה הוא גבוה מאוד יחסית לאוכלוסיה הכללית.
<עפרה אוסטין: אני אזרוק כמה נתונים ואתן את הסיכום הכללי שלהם.
<עפרה אוסטין: אם אנחנו מדברים על המחלקה לתחלואה כפולה בבית חולים פסיכיאטרי בבאר שבע, יש שם 6% בשנת 2016 שהם יוצאי אתיופיה.
<עפרה אוסטין: אם אנחנו מדברים על האשפוזית בראשון לציון, ויקטוריה, ישנם 10%.
<קריאה: אשפוזית אלכוהול.
<עפרה אוסטין: טוב שהדגשת.
<עפרה אוסטין: אם אנחנו מדברים על קרית שלמה באיזור צפון השרון, ישנם 10%.
<עפרה אוסטין: זה גם נמצא במייל ששלחתי לכם, וגם אני אעביר לך את זה מודפס.
תמר זנדברג: ראיתי את זה אתמול.
<עפרה אוסטין: ואני רוצה להתייחס לאשפוזית של נוער מלכישוע בצפון, שם היה לנו ב-2015 12%, וב-2016 10% בני נוער שהם יוצאי אתיופיה.
<תמר וודו: בני נוער או מבוגרים?
<יוסי הראל פיש: 10% ממה?
<יוסי הראל פיש: מהמאושפזים החדשים?
<עפרה אוסטין: אני מדברת רק על בני נוער.
<יוסי הראל פיש: מהמטופלים החדשים?
<עפרה אוסטין: מטופלים - - - בשנת 2015 ואחר כך ב-2016.
<קריאה: שהופנו לאשפוזית.
<יוסי הראל פיש: אבל זה 10% ממה?
<עפרה אוסטין: מכלל המטופלים - - - שם.
תמר זנדברג: לעומת 2%?
<עפרה אוסטין: זה מה שאני רוצה לומר.
<עפרה אוסטין: בבדיקה שעשיתי אתמול עם הלמ"ס, מתוך האוכלוסיה הכללית כשאנחנו מדברים על דרוזים, ערבים, נוצרים, יהודים, יש 1.7% יוצאי הקהילה דור א' ודור ב עולי אתיופיה.
<עפרה אוסטין: כך שאם אני עושה בממוצע של כל האשפוזיות, 8% מיוצאי אתיופיה מול היחס שלהם בקהילה הכללית, אז יש לנו נתון מאוד מאוד מדאיג.
<עפרה אוסטין: אנחנו נשמח, חוץ מההכשרות שכבר עשינו בנושא - - - תרבותית בתחום בריאות הנפש ב-2016, להציג בפניכם את ההכשרות האחרות שאנחנו בונים בימים אלה עם המינהל לתכנון אסטרטגי.
<עפרה אוסטין: וד"ר וולף, את תהיי הנרשמת הראשונה שתוזמן.
תמר זנדברג: גויסת.
<עפרה אוסטין: בנוסף, ישנה התוכנית הממשלתית כמובן גם במשרד הבריאות, וישנם נציגים של תחומים שונים במשרד ששותפים לוועדת מעקב.
<עפרה אוסטין: בין החומרים ששלחתי ישנה תוכנית ארבע-שנתית שמראה את כל הפעולות שהמשרד נקט וינקוט בנושא הנגשה של יוצאי אתיופיה.
<עפרה אוסטין: אנחנו נשמח גם לקבל את המלצת יו"ר הוועדה לכך שנציג של המחלקה לטיפול בהתמכרויות יהיה חלק מאותה ועדה במשרד.
<עפרה אוסטין: וגם אם מדברים על צרכים – סביב הקושי ביצירת אמון שעלה פה מדוברים שונים, שהוא קריטי בטיפול, היינו שמחים לקבל סיוע תקציבי במלגות לסטודנטים יוצאי הקהילה שידעו לטפל בהתמכרויות, ובכך לעודד את ההשתתפות בטיפול ואת האמון במטפלים.
תמר זנדברג: קרן ממשרד החינוך, בבקשה.
<קרן רוט איטח: האמת היא שחבל שעירית בירן הסמנכ"לית, שהיא בעצם מתכללת את הנושא במשרד החינוך, נאלצה ללכת לוועדה אחרת, כי לה יש את הראייה היותר כוללת לגבי העשייה במשרד החינוך.
<קרן רוט איטח: אני רק רוצה לציין שהשימוש בחומרים הוא הרבה פעמים ביטוי למשבר הגירה, כפי שאנחנו רואים בקהילה של יוצאי אתיופיה.
<קרן רוט איטח: יחד עם זאת, אני שמחה לראות את הנתונים שיוסי הראל הציג לגבי הדור השני לגבי שתיית אלכוהול, שהם נתונים שלאורך השנים נעשו טובים יותר.
תמר זנדברג: הנתונים שהוצגו פה לא היו מעודדים.
תמר זנדברג: הם היו נתונים לא טובים.
<קרן רוט איטח: בנתונים לגבי שתיית אלכוהול יש שיפור.
<קרן רוט איטח: מבחינתי, אם פעם הדור השני היה במקום מאוד מאוד בעייתי, היום אנחנו רואים מגמה של שינוי וצריך לסמן את הדבר הזה.
<קרן רוט איטח: הנתון המאוד מדאיג הוא לגבי הסיפור של כמה זה ולגבי הסיפור של - - - הוא בהחלט מדאיג ובזה אני לא מקילה ראש.
<קרן רוט איטח: עברנו תהליך מבחינת ההתייחסות שלנו בנושא תוכניות מניעה לגבי הקהילה האתיופית.
<קרן רוט איטח: בזמנו פיתחנו תוכנית רגישת תרבות שבעיקר מתייחסת להכשרה של אנשי מקצוע, להבנת התרבות, להתבוננות אחרת בכלל על מהגרים ובפרט על הקהילה האתיופית.
<קרן רוט איטח: פיתחנו גם מתווים של עבודה עם הורים.
<קרן רוט איטח: כשעושים פיתוח כולל לעבודה עם הורים גם עשינו התאמה תרבותית שלוקחת בחשבון את מה צריך לעשות אחרת עם העבודה של הקהילה האתיופית.
<קרן רוט איטח: היום עבודת המניעה שלנו היא עבודת מניעה אוניברסלית.
<קרן רוט איטח: אנחנו לא עושים עבודה דיפרנציאלית ולא מסמנים ולא מתייגים על מנת לא לייצר תיוג.
<קרן רוט איטח: יחד עם זאת, במקומות ובבתי ספר שמאופיינים ברוב של ילדים בקהילת אתיופיה, למשל, כפרי הנוער, בחינוך ההתיישבותי, אנחנו שם נותנים גם מענים ספציפיים, כמו - - - של מקשרים, שהם אנשים שיוצרים קשר עם המשפחה או קב"סים שבעצם התפקיד שלהם בתוך הפנימייה הוא לאתר ולסמן ילדים בסכנת - - - בצד זה, תוכניות לחיזוק הזהות ולחיזוק ה-well being של המתבגרים כי אנחנו מדברים גם על חיזוק הכוחות כדי לאפשר להם להתפתח בצורה מיטבית.
<קרן רוט איטח: אם אני מתייחסת לכלל התוכניות שהמפעל מפעיל, אז במסגרת התוכנית של הדרך החדשה, התוכניות הן מכוונות לצמצום פערים, החל מגיל הגן כשאנחנו עושים עבודה ספציפית במקומות שאנחנו מאתרים ומסמנים קהילה שהיא קהילת יוצאי אתיופיה, וגם עבודה עם ההורים של אותם ילדים על מנת לתת להם את הכוחות ואת המיומנויות ההוריות הנדרשות.
<קרן רוט איטח: בחינוך העל-יסודי יש תוכניות שהן בכלל כלל הילדים, השלמת פערים בבגרויות, כשזה רלוונטי לכולם וגם במיקוד לילדים יוצאי הקהילה האתיופית.
<קרן רוט איטח: בבתי הספר שהם - - - כפי שאמרתי, צמצום פערים, תוכנית מרום, שעובדת על ליווי, איתור ומיפוי על מנת לצמצם פערים.
<קרן רוט איטח: בקידום נוער נכנסו תקנים לעובדים של בני הקהילה האתיופית, הופעלו 10 קבוצות לתלמידים והורים בנושא של התמכרויות בקידום נוער, שזה כבר בקצה הרצף, הילדים שכבר נמצאים מחוץ למערכת הפורמלית, נמצאים עדיין בתוך המסגרת, ושם אנחנו מפעילים 10 קבוצות שמשתפות גם עבודה עם ההורים סביב הנושא של התמכרויות.
<קרן רוט איטח: נמצאת פה הנציגה מקידום נוער שתרחיב ותתייחס לדבר הזה.
<ווביט מנגיסטו: אני ד"ר ווביט, ממונה על ילדים ונוער בסיכון באגף א'.
<ווביט מנגיסטו: אלינו מגיעים קודם כל בני הנוער שעברו את על החוויות ואת כל התסכולים.
<ווביט מנגיסטו: הם מגיעים אלינו כמעט לתחנה אחרונה או מופנים אחרי זה אם לא הצלחנו לטפל בהם אז לכלא אופק או למסגרות של - - - העבודה אצלנו היא קשה, היא מתישה, העובדים שנמצאים שם דיברו גם פה על איך ליצור את הקשר.
<ווביט מנגיסטו: אז באמת העבודה העיקרית היא קודם כל לנסות להתחבר וליצור קשר עם בני הנוער שנמצאים מחוץ למערכת, או שהם נמצאים בתוך המערכת - - - ואנחנו מאמינים שהעבודה צריכה להיות ברמה הוליסטית עם בני הנוער עצמם, עם הקהילה בתוך הרשות, עם כל השותפים שנמצאים, עם הרשות למלחמה בסמים, עם המתנ"ס, עם כל מי שאפשר לעשות שיתוף פעולה, כדי להביא את בני הנוער לדרך יותר טובה, וכמובן עם ההורים.
<ווביט מנגיסטו: אנחנו מפעילים גם קבוצות הורים כדי לזהות ולהתאים תוכניות התערבות עבור בני הנוער, אם הם נמצאים בתוך הקהילה כשהם לומדים אצלנו תוכניות לימודים או תוכניות של הכשרה לעולם העבודה או הכנה לצה"ל, כי אנחנו מגיעים לתחום האלכוהול והסמים דרך הדברים החיוביים יותר.
<ווביט מנגיסטו: אנחנו לא נגייס את בני הנוער כדי לעשות תוכנית מניעה בנושא אלכוהול וסמים.
<ווביט מנגיסטו: אנחנו מגיעים לנושא הזה דרך מנהיגות, למשל, לפני שבוע יצאו בני הנוער מכל הארץ - - - לקידום נוער מסע ישראלי, אז אנחנו עושים הכנה מאוד רצינית בנושא של איך הם מתמודדים במסע של שבוע, איך הם יתמודדו עם הנושא של אלכוהול, מחוץ לבית, עם הכוחות, עם הפחדים.
<ווביט מנגיסטו: אז אנחנו מגיעים לנושא של אלכוהול וסמים דרך תוכניות מעטפת שיכולות להביא אותן לשינוי, ואחר כך או דרך מנהיגות או דרך תוכנית נושא.