GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: קודם כל, מהיום, שזה ה-1.1.2018, עובדי המתנ"ס – עובדי - - -
<יוליה שטראים: העובדים של רשות הסמים עברו לעיר ללא אלימות - - -
תמר זנדברג: רגע, העובדים שמטפלים בתחום הסמים והאלכוהול בעיר חיפה, עברו מהעסקה על ידי המתנ"ס להעסקה לתכנית או לתאגיד העירוני עיר ללא אלימות, אשר באחריות שלך, סגנית ראש העיר.
תמר זנדברג: זה כולל את כל העובדים שעבדו בתכנית עיר ללא אלימות, נכון?
<יוליה שטראים: כן, אלה שממשיכים.
תמר זנדברג: יש עוד ארבעה עובדים שציינת, 3 או 4 עובדים שיתחילו את העסקתם בפברואר 2018.
תמר זנדברג: אני חוזרת על התנאים: ככה, התנאים הסוציאליים שקשורים לקרן השתלמות, קופת פנסיה וגמל, מכיוון שההעסקה נקלטה והיא בעצם רציפה, ימשיכו להיות הפקדות לאותה קופה, כך שרצף ההפקדה של העובדים לאותן הקופות לא ייפגע, זה אחד.
תמר זנדברג: שתיים, לגבי תנאים סוציאליים של ימי מחלה, ימי חופש ודברים מן הסוג הזה, לפי חוזה העסקה הקודם, הם היו אמורים לקבל את זה במסגרת פדיון הפיצויים.
תמר זנדברג: ככל שלא, יש להם עילת תביעה ביחד עם ההסתדרות או מה שלא יהיה, את תסייעי להם לבדוק.
תמר זנדברג: כל הדבר הזה היה אמור להיות מגולם בחבילה, לפי הסכם העסקה שעליו הם עבדו כל השנים עם החברה הקודמת.
תמר זנדברג: זה שתיים.
תמר זנדברג: שלוש - - -
<יוליה שטראים: עד שלושה חודשים מיום הפיטורים, עד שלושה חודשים אפשר לראות את זה.
תמר זנדברג: אוקי, אז את זה אתם תבדקו.
תמר זנדברג: שלוש, הדבר האחרון בעצם שנותר והוותק רלוונטי לגביו, זה הנושא של הקורסים וההשתלמויות שהם יוכלו לצאת, וזה - - -
<יוליה שטראים: ברגע שהם מבקשים, להפך, כי יש לנו לא רק - - -
תמר זנדברג: יפה, אז זה בדיוק מה שרציתי לבקש ממך, שלפנים משורת הדין, גם מה שלא – מה שנגיד צריך וותק ולא יהיה להם לפי ההסכם החדש, את תבחני את הנושא מבחינה מקצועית.
תמר זנדברג: למשל עובד שהוא עם תואר שני ויש לו – את מכירה את האיכות המקצועית שלו ומתרשמת שהוא יכול וצריך לצאת להשתלמות מסוימת, בין של איגוד העובדים הסוציאליים, או לא יודעת, כל גוף אחר, את תשקלי את זה לגופו של עניין.
<יוליה שטראים: בגלל שהם מדריכים, חלק מהפעולות שלהם כלפי אנשים אחרים – הם חייבים להיות בהשתלמויות האלה.
תמר זנדברג: אם ככה, זה מקובל עליהם העובדים?
תמר זנדברג: סגנית ראש העיר מקובל עלייך?
תמר זנדברג: הרשות למלחמה בסמים, אני מבקשת מכם – אתם מבחינתי פה כאיזשהם ערבים לעניין, כי בסוף העובדים האלה באו מכם, והמחויבות שלנו ככנסת היא דרככם שהדברים ימשיכו.
תמר זנדברג: אני לא מדברת משפטית, אני מדברת ציבורית.
תמר זנדברג: לכן זה לא עניין ליועצת המשפטית.
תמר זנדברג: אנחנו כנסת, אנחנו לא בית משפט.
תמר זנדברג: בכנסת יש לנו מחויבות לבני אדם, לציבור שאנחנו משרתים אותו.
<קריאה: רק להבהיר גם את העניין המשפטי, אנחנו לא המעסיקים שלהם.
תמר זנדברג: אני לא אמרתי.
תמר זנדברג: ראית, הקראתי בדיוק בסיכום מי המעסיקים, הכל בסדר.
<יוליה שטראים: הם צריכים לדעת, וזה יהיה בלגן עוד קצת – הרשות – נאוה, את צריכה להסביר להם שכל שנה אנחנו חותמים על חוזה לשנה.
<יוליה שטראים: בגלל זה אני לא יכולה לעשות את הוותק שהיה.
<יוליה שטראים: הרשות למלחמה בסמים נגמרה.
<יוליה שטראים: מ-1.1.2018 אנחנו – חוזה יהיה מ-7.2.2018.
תמר זנדברג: אז מה יקרה בחודש הזה?
<יוליה שטראים: אמרתי להם, האחריות עליי.
<יוליה שטראים: תכנית של סמים ואלכוהול נכנסת מ-7.2.2018 לתוקף.
<יוליה שטראים: אני לא מדברת על תקציבים.
<יוליה שטראים: החוזה – אני חותמת כל שנה עם כל תכנית, בגלל שיכול להיות ששנה הבאה יגידו לנו שהתכנית לא מוצלחת.
<יוליה שטראים: אנחנו גם מכירים את ראשי העיר שלא רוצים את הנושא של סמים.
תמר זנדברג: הכל יכול להיות.
תמר זנדברג: אפשר גם ללכת ברחוב ויכה אותנו ברק.
תמר זנדברג: אם יקרה, נתכנס ונדון.
<יוליה שטראים: אבל אני מבטיחה, כמה שנים אני אהיה שם?
<יוליה שטראים: לי קודם כל חשובים העובדים.
<יוליה שטראים: בלי עובדים מקצועיים אני לא יכולה לעשות שום דבר.
תמר זנדברג: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה, תודה רבה.
תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת, בנושא טיפול בעבירות סמים דרך בתי המשפט הקהילתיים.
תמר זנדברג: שתי הקדמות קצרות: הראשונה, בסביבות 10:20 אני אצטרך לעשות הפסקה של חמש דקות על מנת להתראיין, אני מודיעה את זה כבר עכשיו, אם לא יהיה חבר כנסת שיחליף אותי אנחנו נפסיק ונחדש את הדיון ממש תוך חמש דקות.
תמר זנדברג: השנייה, זה שאנחנו נפרדים היום מאיתן גורני, שהוא בשנים האחרונות מהווה ממלא מקום מנכ"ל הרשות – סליחה, מנכ"ל בפועל, היית ממלא מקום ואחר כך מנכ"ל בפועל.
תמר זנדברג: אני יכולה להגיד בנימה אישית, איתן, שאנחנו עובדים ביחד כבר שלוש שנים או משהו כזה, אולי קצת פחות.
תמר זנדברג: מתוקף – לא תמיד רואים עין בעין, עם הרבה מאוד חילוקי דעות והרבה תקופות סוערות, כולל בדיונים בינינו כאן בוועדה וכולל בתמורות ובשינויים שחלו ברשות, שאתה היית המנכ"ל שלה בפועל.
תמר זנדברג: אבל תמיד בכבוד הדדי, בהערכה הדדית למסירות שלך, למקצוענות של הרשות ובאמת ליחסי עבודה שאני תמיד ידעתי שאתם באים לייצג את העבודה ואת הפעילות שלכם בצורה מצטיינת, מעוררת הערכה וכבוד, בראשותך, ויחד עם כל הצוות שחלקם יושבים כאן.
תמר זנדברג: אז בבקשה, אני רוצה לתת לך כמה מילות סיכום ופרידה, בבקשה.
<איתן גורני: הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול נוסדה לפני שלושים שנים.
<איתן גורני: היום, לאחר שלושים שנים, היא מסיימת את חייה.
<איתן גורני: יותר נכון, מחר בחצות היא מסיימת את חייה.
<איתן גורני: הרשות שהייתה גוף עצמאי, הופכת להיות חלק מתוך המשרד לביטחון פנים.
<איתן גורני: היא הופכת לרשות שתעסוק בסמים, אלכוהול, אלימות, פעילות נגד עבריינות.
<איתן גורני: כלומר, הסמים יהיה חלק ממנה, ולא בלעדי בה.
<איתן גורני: בשנים האלה, בשלושים השנים האחרונות, עשתה הרשות דברים מדהימים.
<איתן גורני: התחלנו לפני שלושים שנים, שחילקו מתדון למכורים בחירייה, במזבלת חירייה, ותראו איך הדברים נראים היום.
<איתן גורני: הייתה רק קהילה טיפולית אחת במדינת ישראל, והיום יש רשת.
<איתן גורני: הרשות הקימה את הקהילות הטיפוליות, נשאה אותן על גבה התקציבי והמקצועי, עד שהעבירה אותן לאחריות של משרדי הבריאות, ובעיקר משרד הרווחה.
<איתן גורני: לאחר מכן, הרשות הקימה את הטיפול האמבולטורי בנוער.
<איתן גורני: רבותיי, לא היה טיפול אמבולטורי בנוער, עד שהרשות לא הקימה ולא אחזה אותו מספר שנים, עד ששוב, העבירה את האחריות, כאשר הקמנו את הפרויקט.
<איתן גורני: תחלואה כפולה: הקמנו את המוסד הראשון יחד עם משרד הבריאות, תחלואה כפולה בבאר שבע.
<איתן גורני: לאחר מכן, יש היום רשת של אנשים, ואנחנו עדיין עוסקים בחלק מהתקציב של תחלואה כפולה.
<איתן גורני: בית מיוחד לנשים שהיה בחיפה, הקמנו, נסענו והוא לא הרבה שנים עד ששוב, הוא נקלט בתוך משרד הרווחה, כי זה הרעיון של הרשות.
<איתן גורני: אנחנו בונים ומעבירים.
<איתן גורני: בתחום המניעה פיתחנו יחד עם משרד החינוך תכניות מניעה שמתחילות מגן הילדים, ודיי צחקו עלינו בהתחלה כשהתחלנו עם זה, ועד צבא ואוניברסיטאות, מקומות עבודה.
<איתן גורני: אתי מכירה, כמובן, גם מקומות עבודה.
<איתן גורני: בצה"ל יש לנו פעילות רחבה, יחד עם חיל חינוך ואגף כוח האדם.
<איתן גורני: בתחום יחסי חוץ, ישראל נחשבת למוליכה בתחום הסמים.
<איתן גורני: אנחנו חברים בכל התאגידים באירופה.
<איתן גורני: מסתכלים עלינו ומחקים אותנו בכל העולם.
<איתן גורני: יחד עם משרד החינוך, בנינו סדרה של קורסים שניתנת להרצאות חוץ, מידיי שנה ושנה.
<איתן גורני: השנה לא יהיה, אבל מידיי שנה ושנה יש קורס מכל מדינות העולם: דרום אמריקה, אפריקה, אסיה, מכל המדינות האלה באו אנשים.
<איתן גורני: כלומר הייתה לנו פעילות ברוכה, ואני רוצה אני מתפלל שהפעילות הזאת תימשך גם בתוך המשרד לביטחון פנים.
<איתן גורני: באשר לי, ארבע מילים: אני מסיימת כעת 53 שנים רצופות של שירות ציבורי.
<איתן גורני: שלוש שנים כפסיכולוג בממד"ה בצבא, שלושים שנים בתפקידים במשטרת ישראל, כולל תפקידים בכירים ביותר, גם 433, ביניהם לשכת המפכ"ל, וכמובן השנים שהייתי ברשות.
<איתן גורני: השנים שהייתי ברשות היו מאוד יקרות לליבי והן יישארו כאן תמיד.
<איתן גורני: אני ישבתי בוועדה הזאת מהיום שנכנסתי, יושבי ראש התחלפו ובת שבע נשארת.
<איתן גורני: תודה לבת שבע, שהיא באמת הכוכב – מישהו פעם במשטרה אמר שבמשטרה יש כוכבי לב, לכת וכוכבי – כוכבי לכת זה כל הבכירים שמתחלפים, כוכבי שבט זה האנשים שנשארים תמיד והם הבסיס, ועליהם נשאר הגוף.
<איתן גורני: אז בת שבע היא כוכב שבט.
<איתן גורני: אני חייב תודה כמובן לחבריי שסייעו לי.
<איתן גורני: אני רוצה להביע את תודתי לבת שבע, לתמר, למירב.
<איתן גורני: אני חושב שתמר הקדימה קצת, היא דיברה על מחלוקות.
<איתן גורני: אני חושב שאנחנו דיי חולקים את אותה עמדה ב85%-90% של הנושאים.
<איתן גורני: חברת הכנסת זנדברג עזרה לנו רבות בכל הנושאים שאנחנו עוסקים בהם, במיוחד טיפול בנשים, טיפול ושיקום, כל הדברים האלה.
<איתן גורני: באמת עשייה רבה יחד עם חברת הכנסת מירב בן ארי וגם חברי כנסת אחרים בוועדה.
<איתן גורני: אנחנו חלוקים, אני חושב, רק בנושא של הקנאביס.
<איתן גורני: אנחנו מסכימים יחד על אי ההפללה - - -
תמר זנדברג: כן, אפילו על זה אנחנו לא יותר מידיי לא מסכימים.
<איתן גורני: לא, אני חושב שעל האי הפללה.
<איתן גורני: אני חושב שאולי אני התערבתי קצת, אבל על האי הפללה אנחנו לא מתווכחים, על הלגליזציה אנחנו כן מתווכחים, אבל זה רק פיסה קטנה של הכל.
<איתן גורני: לכל השאר, אני חושב שחברת הכנסת זנדברג עזרה לנו רבות, ואני מלא הערצה אישית כלפיה.
<איתן גורני: ומאחל לה שתמשיך בדרכה, וגם תצליח.
תמר זנדברג: תודה רבה איתן, באמת תודה.
תמר זנדברג: זה המקום לאחל לך גם באופן אישי הצלחה בהמשך.
תמר זנדברג: אתה מסיים למעלה מחמישים שנים של שליחות ציבורית, בהחלט יש לך במה להתגאות, שליחות מוצלחת ואני לא רוצה לומר "תעשה לביתך", כי זה ביטוי שבמשמעותו משהו אחר, אבל שתהנה ממשפחתך, משנותייך הרבות הבאות.
תמר זנדברג: זה המקום גם לאחל הצלחה לאלה שנשארים בתפקידם, חגי ברוש ואתי כהנא שנמצאים אתנו כאן, אבל גם כל שאר צוות הרשות שימשיכו לעסוק בפעילות הזאת במתכונת אחרת.
<איתן גורני: אני ממשיך בינתיים, בין היתר כמתנדב בדבר הזה.
תמר זנדברג: אז זה המקום לעבור לרננה גוטרייך, חוקרת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהכינה עבורנו נייר עם נתונים לגבי נושא הדיון הזה, שהוא עבירות סמים בבתי המשפט הקהילתיים.
תמר זנדברג: זה המקום לברך גם את הנוכחים והנוכחות, זה למעשה דיון, לדעתי שלישי שלנו בנושא הזה.
תמר זנדברג: אחד מהם כלל סיור בבית המשפט הקהילתי בתל אביב, סיור שהיה עבורנו באמת מאלף בא' ומאוד מעיר עיניים, ואפילו מרגש אני אגיד.
תמר זנדברג: אני הבטחתי שהוועדה תמשיך ללוות את הנושא הזה, וכך אנחנו עושות ועושים.
תמר זנדברג: אז בבקשה, רננה.
<רננה גוטרייך: בוקר טוב, שמי רננה גוטרייך, אני ממרכז המידע והמחקר של הכנסת.
<רננה גוטרייך: אני אציג בפניכם בקצרה את המסמך שכתבנו בנושא הטיפול בעבירות סמים בבתי המשפט הקהילתיים.
<רננה גוטרייך: החל משנת 2011 גובש מודל בית המשפט הקהילתי, והובלת עמותת אשלים שיזמה את הפרויקט וגם מרכזת את הנתונים, ועובדת בשיתוף עם משרדי ממשלה שונים הנוגעים בדבר.
<רננה גוטרייך: המודל נועד להתמודד עם עבריינות חוזרת באמצעות התמודדות עם בעיות העומדות ברקע הפשיעה.
<רננה גוטרייך: מדובר לא רק בהליך פלילי, אלא גם במעטפת חברתית-טיפולית-שיקומית, שניתנת לנאשמים.
<רננה גוטרייך: הצוות שמאייש מורכב גם מגורמים משפטיים, לצד גורמים קהילתיים.
<רננה גוטרייך: בישראל, כיום, ישנם שלושה בתי משפט קהילתיים.
<רננה גוטרייך: הראשון שבהם נפתח בבאר שבע בנובמבר 2014, האחרון שבהם במאי האחרון בתל אביב.
<רננה גוטרייך: לפי החלטת ממשלה משנת 2016, עד לאוקטובר 2018 אמורים לפעול בישראל שישה בתי משפט קהילתיים.
<רננה גוטרייך: ההקמה של בתי המשפט הללו לא לוותה בשינוי חקיקה או בחקיקה ייעודית, והנחת צוות ההיגוי הייתה שבהמשך הדרך המודל כן ילווה בחקיקה.
<רננה גוטרייך: לצד זאת, צוין שבשלב הפיילוט אין הכרח בחקיקה, שכן ניתן להישאר על הוראות החוק הקיימות.
<רננה גוטרייך: משרד המשפטים תמך בעמדה הזאת, ואף ציין בפנינו, ואני אצטט: "למען הסדר הטוב, מוצע לעגן את דבר פעילותם בחקיקה".
<רננה גוטרייך: אכן, בדצמבר האחרון, דצמבר 2017, הופץ תזכיר חוק, בוא נכתב ש – אני לא אפרט מה נכתב בו, אבל באופן כללי נאמר שמדובר עדיין בהליך למידה, ולכן עיגון ההקמה של בתי המשפט הללו הוא בהוראת שעה, וכי אופן ההתנהלות שלהם ייקבע בנהלים שיפורסמו לציבור באתר של משרד המשפטים.
<רננה גוטרייך: כיום, בתי המשפט הללו פועלים בהתאם לנוהל שגובש עוד בשנת 2014, על ידי צוות היגוי ארצי.
<רננה גוטרייך: כיום, נאמר לנו שנערכת עבודת מטה לעדכנו, אך טרם פורסם נוהל מעודכן.
<רננה גוטרייך: הנוהל מגדיר מספר פרמטרים לפיהם נכללת הכניסה להליך, ביניהם נבחנים סוג העבירה והבעיה שעומדת ברקע העבירה.
<רננה גוטרייך: בין היתר, הנוהל מגדיר את העבירות המתאימות, ובתוך כך גם את העבירה על פקודת הסמים המסוכנים, וגם את חוק מאבק בתופעת השימוש בחומרים מסכנים.
<רננה גוטרייך: הוא גם מחריג עבירות מסוימות, ובתוכן ייבוא וייצוא סמים מסוכנים והדחת קטין לשימוש בסם, אם כי גם אלו עשויות להימצא מתאימות בנסיבות מסוימות.
<רננה גוטרייך: כדי לכתוב את המסמך, ביקשנו נתונים בנוגע לקבוצה הזאת שנאשמים בעבירות סמים, ושאלנו מספר שאלות, כגון: כמה בעלי עבירות סמים הופנו לתהליך, כמה נמצאו מתאימים ולא מתאימים, כמה בחרו שלא להשתתף בהליך, כמה מהמשתתפים הללו נשרו, כמה סיימו בהצלחה, הפילוח שלהם לפי בתי משפט, מידע ונתונים דמוגרפיים.
<רננה גוטרייך: לגבי כל אלה נאמר מאשלים שאין להם יכולת לבצע פילוחים כאלו.
<רננה גוטרייך: לכן, מה שעשינו במסמך ואני גם אציג בפניכם, זה נציג נתונים לגבי כלל המשתתפים, תוך התייחסות למידע על עבירות בתחום הסמים ובעיית ההתמכרות כבעיה מרכזית שהופיעה בפשיעה.
<רננה גוטרייך: אז אפשר לראות כאן בשקופית הראשונה, בעצם מאז הקמת בית המשפט הקהילתי הראשון, נבחנה התאמתם להליך של 734 נאשמים, ומתוכם נכנסו להליך 324.
תמר זנדברג: זה בכל העבירות?
<רננה גוטרייך: נכון.
<רננה גוטרייך: אז בעצם 44% מהנאשמים שנבחנה התאמתם, בעצם נכנסו לתכנית.
<רננה גוטרייך: אני אציין גם שנמסר לנו ש-97 נאשמים, עדיין נבחנת ההתאמה שלהם בימים אלה.
<רננה גוטרייך: מתוך אותם 324שהחלו בהליך, ישנם כיום 196 משתתפים פעילים.
<רננה גוטרייך: כלומר, 60% מתוך אלו שהתחילו בתהליך, הם כיום נמצאים בתוך ההליך.
<רננה גוטרייך: היתר הם כבר לא בהליך, משתי סיבות: לחלקם הופסק ההליך, שזה 74 נאשמים, ו-54 נאשמים סיימו בהצלחה.
<דוד פפו: כשאת אומרת הליך, למה הכוונה?
תמר זנדברג: הליך בבית המשפט הקהילתי.
תמר זנדברג: מרגע הכניסה לתכנית ועד שהתיק מסתיים.
<דוד פפו: אז סיימו בהצלחה, זאת אומרת?
תמר זנדברג: סיימו בהצלחה, זאת אומרת עמדו כבר לפני שופט ויש להם פסק דין או שסיימו את התכנית.
<רננה גוטרייך: אז בעצם, אם אנחנו רוצים לקבל תמונה מסוימת על תוצאות ההליך, ניתן ללמוד אותה בעיקר מ-54 המשתתפים שבאמת סיימו אותו.
<רננה גוטרייך: זה בעצם פחות מחמישית מכלל המשתתפים שהחלו בהליך.
<רננה גוטרייך: עם זאת, יש לזכור שמדובר בפיילוט שבקושי הגענו למחצית הדרך שלו, ולכן זאת התכונה.
תמר זנדברג: 60% בתוך התהליך – בואי נגיד שאם ניקח את ה-60% ונפלג אותם כמו ה-40%, אז נגיע לעוד כמעט 100 שיסיימו בהצלחה.
תמר זנדברג: זאת אומרת, לפי הסטטיסטיקה, קצת פחות.
<רננה גוטרייך: אם נעבור לסוג העבירה, אפשר לראות שעבירת הסמים שמסווגת כאן כעבירה ראשית, מאפיינת כ-20% מהנאשמים.
<רננה גוטרייך: ייתכנו עוד נאשמים שהם בעלי עבירות סמים, אבל היא עבירה משנית, ולגביהם לא ניתן ללמוד על הנתונים הללו.
תמר זנדברג: אני נוטה להניח שקיימת עבירת סמים בעוד רבות מהעבירות האחרות.
תמר זנדברג: יש לכם איזשהו – סליחה שאני מפסיקה אותך, אני גם אתן לכם כמובן רשות דיבור מסודרת, אבל רק בשלב הזה, יש לכם דרך לדעת, אולי מפילוח יותר איכותני, מבין העבירות האחרות שמעורבת בהן עבירת סמים, באיזו מידה עבירת הסמים היא איזשהו גורם רקע שהוביל לעבירת האלימות, הרכוש – גם אלימות.
<אתי כהנא: רקע הסמים נמצא בהרבה עבירות אחרות.
תמר זנדברג: לא, זה ברור לי.
תמר זנדברג: אני רק שואלת מבחינת – באיזו מידה אנחנו יכולים לחשוב שעבירת הסמים היא גם גורם מחולל לעבירות האחרות, או קודם?
<רויטל לירז מלמוד: יש לנו שני סוגי פילוחים, בדיוק.
<רויטל לירז מלמוד: הפילוח השני - - -
תמר זנדברג: אה, אוקי.
<רויטל לירז מלמוד: מאוד חשוב להסביר שהעבירה היא דבר אחד, ובעיית הרקע היא דבר אחר.
<רויטל לירז מלמוד: לכן, מן הסתם, סמים ואלכוהול – דרך אגב, התמכרויות היא יותר השאלה מאשר השאלה הפלילית נטו - - -
תמר זנדברג: אז בואו נמשיך.
<רננה גוטרייך: באמת אפשר לראות שהשיעור הגבוה ביותר של בעיות רקע הוא בעצם בעיית ההתמכרות, שמאפיינת 37% מהנאשמים בבתי המשפט הקהילתיים.
<רויטל לירז מלמוד: צריך להוסיף פה, רק שנייה – אלה שמזוהים על ידי גורמי הטיפול כמכורים.
<רויטל לירז מלמוד: אפשר לדבר על עוד רצף עצום של משתמשים בשימוש משמעותי שגם משפיע על עבריינות.
<רויטל לירז מלמוד: יש שימוש אחר, אנחנו כמעט לא מתייחסים.
<רויטל לירז מלמוד: אבל הם על הרצף ללא ספק.
<אתי כהנא: זה יכול להיכנס גם לדברים האחרים, כמו תמיכה חברתית וכל הדברים האלה.
תמר זנדברג: נכון, גם נפשי, כידוע לנו, אפרופו תחלואה כפולה, נפשי זה לא מנותק גם מהתמכרות.
<רויטל לירז מלמוד: איפה שיש התמכרות זה בדרך כלל אלה שהם תחלואה כפולה, אז הם גם כבר מאובחנים.
תמר זנדברג: אגב, מה ההבדל בין נפשי לבין חוסר יציבות רגשית?
תמר זנדברג: זה פשוט האם זו אבחנה או - - -
<רויטל לירז מלמוד: בעיות התנהגותיות, נפשיות - - -
תמר זנדברג: זאת אומרת, זה על הרצף הנפשי, רק השאלה האם זו אבחנה רפואית או - - -
<רויטל לירז מלמוד: האבחנות הרפואיות נותנות גם זכויות מסוימות.
<רויטל לירז מלמוד: בעוד שהדברים האחרים הם מסוג אחר.
<אתי כהנא: זה בעצם אומר שהתמונה של הרקע של עבירות הסמים, היא לא 50% אפילו, מעל 40% זה נראה.
תמר זנדברג: סליחה רגע, אנחנו הגענו לזמן ההפסקה שלנו.
תמר זנדברג: אנחנו נעצור את הפרוטוקול.
<רננה גוטרייך: אז אני אזכיר שמבחינת סוג העבירה, 20% מהנאשמים אופיינו על ידי עבירות סמים, וכ37% אופיינו על ידי כך שהבעיה המרכזית שלהם שעומדת ברקע העבירה, היא בעיית התמכרות.
<רננה גוטרייך: מכאן נעבור לומר כמה דברים על התערבויות.
<רננה גוטרייך: בית המשפט הקהילתי בעצם יכול לנקוט בהתערבויות מעבר להליך הפלילי.
<רננה גוטרייך: אין לנו מידע באשר להתערבויות שניתנות לאותה קבוצה של נאשמים, שהם נאשמים בעבירות סמים, אולם מפירוט של כלל ההתערבויות לכלל הנאשמים, ניתן ללמוד על שכיחות התערבויות שנוגעות לתחום הסמים, בחלוקה לפי בתי משפט.
<רננה גוטרייך: אז הנה, אפשר לראות שבבית המשפט הקהילתי בבאר שבע, הטיפול ביחידות להתמכרות אפיין כ-30% מההתערבויות, בעצם 30% מההתערבויות היו טיפול ביחידות להתמכרויות, ו-8% מההתערבויות היו טיפול בתחליפי סם.
תמר זנדברג: זה התערבויות שבית המשפט ממליץ עליהן, במסגרת ההליך בבית המשפט הקהילתי?
<יפעת בר: זה מצטבר או שזה חופף?
<רננה גוטרייך: אני אשמח אם דוקטור בני ש - - -
<יפעת בר: דניאלה, ה-29.5 8.4?
<יפעת בר: או שחלק נמצאים בתוך ה-29.5?
<דניאלה ביניש: זה תלוי – התכנית היא מאוד מותאמת אינדיבידואלית, זה תלוי שוטף.
<דניאלה ביניש: זה יכול להיות בטיפול בהתמכרויות, וגם בשלב זה של - - -
<יפעת בר: רגע, אבל כשאומרים יחידות, הכוונה ליחידות לטיפול - - -
<אתי כהנא: יש פה הרי טיפול ביחידה להתמכרות, וטיפול בתחליפי סם.
<דניאלה ביניש: טיפול בתחליפי סם זה שירות של משרד הבריאות, זה יחידות מסוימות.
<דניאלה ביניש: בבאר שבע זו יחידה נפרדת.
<יפעת בר: מה שאני שואלת, האם ה-8.4% חלקם מצויים בתוך ה-29.5%?
<דניאלה ביניש: לא, זה נפרד.
<דניאלה ביניש: תחליף סם והתמכרות זה לא אותו טיפול.
<יפעת בר: אז זה כן מספרים מצטברים, לזה אני מתכוונת.
<יפעת בר: אם אנחנו רוצים לראות את כלל מקבלי הטיפול, אז זה 29.5%_8.4%.
<קריאה: הבעיה שאתם מכירים אותה, זה הפער בין משרד הבריאות למשרד הרווחה בטיפול, כן?
<קריאה: אנחנו בסוף נשענים על מענים קיימים.
<קריאה: משרד הבריאות ומשרד הרווחה לא עושים טיפול חופף, כידוע לכם.
<קריאה: אם אתה בתחליף סם אז אתה לא ביחידה להתמכרויות, גם הגיוני מבחינה טיפולית.
תמר זנדברג: כלומר, מבחינת מספרים רק, זה on top.
<קריאה: אני חושבת, שוב, יכול להיות שבשוליים יש חפיפה.
<קריאה: כן צריך להגיד, זה דיי מתאים גם למספר של אלה שבהתמכרויות.
<דניאלה ביניש: זה מביא אותנו פחות או יותר ל-37% של המכורים.
תמר זנדברג: וזה יוצא יותר מ-100%?
תמר זנדברג: בכל מקרה, מדובר בשיעור מאוד משמעותי.
<רננה גוטרייך: גם ברמלה, אפשר לראות שטיפול ביחידות להתמכרות ניתן כ-23% - הם היו 23% מההתערבויות.
<רננה גוטרייך: טיפול בתחליפי סם כ-7% מההתערבויות.
<רננה גוטרייך: בעצם, על מנת לבחון על היעילות של המודל הקהילתי בטיפול בנאשמים בעלי עבירות סמים, ייתכן שיש מקום לאסוף מידע על הקבוצה הזאת של נאשמים בעבירות סמים.
<רננה גוטרייך: המספר שלהם, המאפיינים שלהם, בעיות הרקע שלהם, ההתערבויות שניתנות להם, מספר הנושרים והסיבות לנשירה, התוצאה של ההליך, מידע על פשיעה חוזרת ועוד.
<רננה גוטרייך: ייתכן שאפשר יהיה לאסוף מידע זה במחקר מלווה עתידי.
<רננה גוטרייך: דוקטור דניאלה ביניש אמרה לי שלהערכתה אמור לצאת לדרך מחקר מלווה כזה אולי בעוד כמה חודשים, ולהימשך שלוש שנים.
<דניאלה ביניש: המכרז הסתיים, השבוע יושבת וועדת מכרזים שאמורה לקרוא את גוף המחקר, ואז מבחינתנו עדיף כמה שיותר מוקדם, אנחנו צריכים נתונים.
<רננה גוטרייך: נכון, אז באמת נראה שמחקר כזה, ייתכן שזה מקום לבחון – אם רוצים לבחון, את מידת התאמת המודל הקהילתי לטיפול בעבירות סמים, ועד כמה הוא יעיל ביחס לבתי משפט אחרים, ואולי אפילו אילו התאמות ניתן להכניס במודל, על מנת שיינתן מענה מיטבי לאותה קבוצה של נאשמים בעבירות סמים.
<אתי כהנא: בעבירות סמים דווקא, או עם רקע של סמים?
<אתי כהנא: מה יהיה המחקר?
<אתי כהנא: הוא יטפל בבעיות הרקע או רק בעבירת ה - ?
<דניאלה ביניש: אפשר להגיד, יצא מכרז.
<דניאלה ביניש: הגדרת שאלות שמשותפת לכל השותפים להליך.
<דניאלה ביניש: אנחנו יכולים להניח שהשאלה המרכזית שמעניינת את כולם היא מידת הרצידיביזם, זאת שאלה מספר אחד בכל העבירות.
<דניאלה ביניש: האם בית המשפט הזה מצליח לצמצם רצידיביזם כפי שהוא נועד להיות.
<דניאלה ביניש: השאלה השנייה מפלחת מצמצם רצידיביזם.
<דניאלה ביניש: איפה, באיזה עבירות, באיזו דרך, מה בטיפול עובד, מה בטיפול פחות עובד, מה עושים יותר בשביל - וכולי.
<דניאלה ביניש: זה מחקר מאוד מורכב, הוא ייצא לשלוש שנים.
<דניאלה ביניש: הוא יבדוק גם את המטופלים שהיו עד עכשיו וגם את המטופלים במהלך המחקר, בעיקר שעכשיו יש יותר מסיימים ונושרים, אז אפשר להתחיל לראות, זה טיפול ארוך.
<דניאלה ביניש: השאלות שם הן מאוד מרובות, וזה מחקר בהיקף יחסית רחב.
<דניאלה ביניש: אנחנו מאוד מחכים לו.
תמר זנדברג: אוקי, טוב, יופי.
תמר זנדברג: שלומית ודניאלה, את רוצה להוסיף שלומית?
<שלומית לוי: אנחנו רק אולי נוסיף - - -
תמר זנדברג: אז רק בבקשה שם ותפקיד לפרוטוקול, ואחר כך דניאלה, תני לנו איזו תפיסה ודברים, ואז נעבור לשאר הדברים.
<שלומית לוי: אני שלומית לוי, סמנכ"לית בהנהלת בתי המשפט.
<שלומית לוי: זכיתי לקחת חלק בתהליך ולהיות חברה בצוות הזה.
<שלומית לוי: אני רק אומר כמה מילים על העתיד, כי אנחנו יודעים מה קורה כרגע.
<שלומית לוי: אנחנו מתעתדים כבר בחודשים הקרובים לפתוח את בית המשפט הרביעי בנצרת.
<שלומית לוי: השיקול היה - - -
תמר זנדברג: שזה קצב מהיר יותר ויותר, זה מתווסף מהר יותר ממה שתכננתם בהתחלה, נכון?
<שלומית לוי: דווקא פחות מהיר.
<שלומית לוי: רצינו יותר מהיר, אבל לצערנו זה לא צלח.
<שלומית לוי: אבל לא נורא, אנחנו אופטימיים.
<שלומית לוי: מקווים שחיפה וירושלים יבואו יותר מהר.
<שלומית לוי: אז זהו, במחוז הצפון, כאשר דניאלה בטח תרחיב, אבל שם באמת צריך מודל אזורי הרבה יותר רחב בגלל הפילוח הגאוגרפי, האזור הגאוגרפי, פילוח השונות, המגזרים השונים שייכנסו לתוך הפרויקט.
<שלומית לוי: יש שם את הייחודיות המאוד ספציפית שלהם.
<שלומית לוי: הנשיאה ביקשה מאתנו לבחון אפשרות לשלב את הכפר טובא-זנגרייה למשל, שהוא משהו שידוע כמוקד פשיעה במחוז צפון, ואנחנו כן היינו רוצים להכניס.
<שלומית לוי: אולי דניאלה תהרוג אותי, אבל אנחנו רוצים לבדוק גם אפשרות לפיתוח מודל נוסף בצפון לנוער, שהוא מודל ייחודי, ואנחנו כן היינו רוצים להיכנס אליו כבר בצפון.
<שלומית לוי: זה לא יקרה ביוני, אבל אנחנו מקווים שזה יקרה בתחילת השנה הבאה.
<שלומית לוי: אם אני אגיד כמה מילים על המיצוב של התהליך, גם חברתי כאן שאלה אותי מה הולך להיות בכלל.
<שלומית לוי: אנחנו נמצאים בתהליך של פיתוח הכשרה מקצועית לשופטים, גם לשופטים הקהילתיים אבל לא רק, וגם לא רק השופטים ששותפים בתהליך.
<שלומית לוי: אנחנו חושבים שזה מאוד חשוב שכל השופטים בארץ יכירו את התהליך, וידעו להתמקד בעיקר בהפניות, וגם להפעיל את הסמכות והיכולת שלהם כן להפנות.
<שלומית לוי: אז ביום חמישי אנחנו נפגשים עם השופט יגאל מרזל, שהוא השופט שממונה על המרכז להכשרה, וביחד איתו נבנה קורס מקצועי במסגרת תכנית העבודה השוטפת של בתי המשפט.
<שלומית לוי: אנחנו מקווים שזה גם ייתן את הכלים הנכונים לשופטים, ימקד אותם קצת יותר ויאפשר לנו לפתח את הכישורים שהם זקוקים להם בעבודה.
תמר זנדברג: דניאלה?
<דניאלה ביניש: שמעתם, אנחנו פחות אוי ותר בחצי הדרך של הפיילוט, כפי שהוגדר מלכתחילה, ולכן זה גם זמן טוב להתחיל להסתכל על מדידה.
<דניאלה ביניש: עד עכשיו יש לנו המון נתונים והמון אינדיקציות, אבל בשביל מדידה תכופה בנושאים כאלו צריך זמן.
<דניאלה ביניש: בית המשפט הרביעי באמת צפוי להיפתח ביוני.
<דניאלה ביניש: בשלב זה מכירים, אבל המערכת מאוד מכוונת אותנו לחזור ל - הנוער שגרים שם קודם, ואנחנו נשמח - - - אין המון עדכונים למעט מה ששמעתם.
<דניאלה ביניש: אנחנו מתמקצעים, ואנחנו כן עסוקים – וזה מטבע הדברים של טיפוח, אנחנו כן עסוקים בשאלה: עכשיו, כשיש פחות או יותר מודל, ויש תורת עבודה לסנגוריה, יש תורת עבודה לתביעה, יש תורת עבודה לשופטים, איך מתחילים להנחיל את התורה הזאת – אפרופו פיילוט, כדי שבסוף הדרך, הפרקטיקות כבר יהיו מוטמעות, כמו שאמרה שלומית, אם זה איזשהם קורסים וכלים לשופטים, אז במקביל פרקטיקות לסנגורים, במקביל – אנחנו נכנסים ונותנים הרצאות, נותנים כבר שיח יותר ממוסד, כדי שזו באמת תהיה התפיסה.
<דניאלה ביניש: צריך להגיד, התפיסה עוד מתגבשת, אנחנו עוד לומדים.
<דניאלה ביניש: אנחנו לומדים כל הזמן.
<דניאלה ביניש: הרבה מהלמידה קשורה בשאלה באמת של המענים, ואיזה מענים יש ברשויות, - על שיקום תל אביב, שאנחנו עובדים בו בשנה האחרונה, מקום כמו רמלה, שאנחנו עובדים בה כבר שנתיים וחצי מבחינת מענים, מבחינת משאבים.
<דניאלה ביניש: צריך לזכור, בסוף הרעיון הוא להישען על מענים קיימים, שיישארו שם גם אחרינו, שאנשים יהיו מסוגלים להתחבר אליהם גם אחר כך.
<דניאלה ביניש: אי אפשר גם להמציא את הגלגל – אפשר להמציא את תורת העבודה ואת ההפניות ואיגום משאבים, וזה הרבה מאוד, אבל בסוף צריך להישען על מענים קיימים: משרד הבריאות, משרד הרווחה, במקרה של התמכרויות, ולהתחבר למענים שהם בדרך כלל לא רגילים לעבוד איתם, שגם זו דרך.
<דניאלה ביניש: לצורך העניין, אם פעם בהתמכרות היה רק הטיפול בהתמכרות עצמה, היום גם השירות להתמכרויות כבר עושה שינוי בדבר הזה, ומי שמטפל בהתמכרויות, וגם אנחנו, מחברים לתעסוקה, לתחומים שהם לא ההתמכרות עצמה, אלא מה מחזיק את זה אחר כך.
<דניאלה ביניש: עוד ארוכה הדרך, אבל אני חושבת שזה מתחיל להתייצב.
<דניאלה ביניש: ההתייצבות כבר מסמנת משהו חיובי.
תמר זנדברג: אני רוצה רגע להתמקד בנושא שהוא בדיון שלנו, שזה עבירות או בעצם אפשר לקרוא לזה – זאת אומרת, זה מגיע ל – בפריזמה של בתי המשפט דרך עבירות, אבל בעצם מדובר על מצבי חיים ומצבי רקע של התמכרויות ושימוש בסמים.
תמר זנדברג: בעצם עולה כאן תמונה, גם אם נסתכל דרך עבירות הסמים כשלעצמן, שמהוות את הפלח הגדול ביותר מבין העבירות, אבל גם אם ניקח בחשבון שהן נמצאות ברקע של עבירות אחרות, בעצם עולה כאן תמונה שהטיפול בהתמכרויות הוא מפתח להרבה מאוד דברים, וכמו שאנחנו יודעים, גם הטיפול בהתמכרויות כשלעצמו, הוא אמור להיות טיפול שמגבש כמה גורמי טיפול ביחד, ביניהם טיפול נפשי, ביניהם איזשהו סל שיקום כלכלי שצריך כדי להחזיר את המכור או המכורה עם העורף המשפחתי שלו למקום מתפקד, ועל מנת שלא יהיה רצידיוויסטי.