GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: ככל שזה יהיה, היא תטפל במובן האכיפתי.
תמר זנדברג: האם יש לכם איזשהו, או אולי בשיתוף עם גורמים אחרים – לא שאני בהכרח חושבת שזה תפקידה של המשטרה או רק של המשטרה, אבל לשלב הזהרות לציבור במובן הזה, כמו: שימו לב, שימוש בסמים יכול לפגוע קשה בבריאות ולעלות בחייכם.
תמר זנדברג: יש פה קרוואן, לא יודעת, מתחם לקבלת טיפול רפואי.
תמר זנדברג: אל תהססו להזמין אמבולנס אם צריך.
תמר זנדברג: אם אתם רואים מישהו בסביבה שלכם במצב לא טוב, קודם שתו מים ואחר כך תזמינו – יש פה ניידת טיפול נמרץ במקום הזה.
תמר זנדברג: זה חלק מההיערכות של המשטרה באירועים כאלה, באותה מידה שאני מניחה שיש היערכות לשמור על הסדר הציבורי וכל הדברים האלה?
<עופר מועלם: אם אני יודע שהולכת להתקיים מסיבת טבע, ויש לי ידיעה כלשהי שהולכים להימכר שם סמים או כאלה דברים, אני קודם כל אנסה לגרום לזה שהיא לא תתקיים.
<עופר מועלם: אני לא בטוח שאנחנו יוצאים בהודעות של: יאללה, אם כבר באתם והשתמשתם, אז תהיו ככה וככה.
<קריאה: זה לא התחום שלהם, זה תחום ההסברה.
תמר זנדברג: טוב, תכף אנחנו נעבור למשרדי הממשלה.
תמר זנדברג: משרד הבריאות, רוני, אתה מייצג את משרד הבריאות, לצורך העניין, גם בנושא הזה?
תמר זנדברג: טוב תכף נגיע אליכם.
תמר זנדברג: אני כן מנצלת את העובדה שאתה פה ואתה באמת- - -
<רוני ברקוביץ': משתף פעולה.
תמר זנדברג: גם משתף פעולה וגם, באמת, הגעת נציג בכיר ואני באמת מודה לך על המעורבות.
תמר זנדברג: אני כן חושבת, אני מבינה שכמובן המשטרה תפקידה קודם כל אכיפה, מניעה והתמודדות גם עם עבריינות וגם עם הסדר הציבורי.
תמר זנדברג: בכל זאת, במקרים של אירועים כאלה המוניים, אני כן חושבת שגם למשטרה – ויכול להיות שאנחנו צריכים לגבש כאן, אולי עם הרשות למלחמה בסמים, שהיום גם נמצאת תחת אותו משרד שאתם.
תמר זנדברג: אנחנו צריכים, וזה דבר שמוכר וידוע לנו גם מהעולם, אנחנו צריכים להעלות שלב מעצימת העיניים, שאנחנו רק ננסה למנוע, ואם לא מנענו אז ננסה למנוע אולי בדיעבד.
תמר זנדברג: קודם כל, אתה רואה שזה חלק מהדברים שמייצרים מצב שבסוף אנשים כן מפחדים, ולא פונים לטיפול רפואי, כי יותר מפחדים מהמשטרה מאשר אכפת להם להזמין את האמבולנס שצריך אותו.
תמר זנדברג: זה מצב שצריך להדאיג אותנו כחברה.
תמר זנדברג: בסוף המטרה, גם של המשטרה, זה קודם כל נכון לשמור על הסדר הציבורי, אבל קודם כל זה בני אדם.
תמר זנדברג: זה קודם כל להציל חיים, אחר כך לטפל שאנשים לא ייפגעו, ואחר כך לשמור על הסדר ואתה יודע.
תמר זנדברג: כל הדברים האלה נובעים מאותו עולם, החברה ובני האדם הם במרכז.
תמר זנדברג: זה מוכר לנו מהעולם, מה שאמרתי, המתחם שבו יש מים, טיפול רפואי והנחיות בהם כללי אצבע לעזרה ראשונה.
תמר זנדברג: לשים לב לאנשים מסביב, שחברים ישמרו אחד על השני שלא מתייבשים.
תמר זנדברג: כל הדברים האלה, אני לא המצאתי את זה.
תמר זנדברג: זה דבר ידוע במסיבות בעולם, בכל מקום.
תמר זנדברג: כולל במדינות שלא אומרות: אה, יאללה, סבבה, אם כבר השתמשתם.
תמר זנדברג: זו לא הגישה.
תמר זנדברג: הגישה היא שזה לא שחור ולבן, ויש מקרים שבהם הצלת חיים והענקת טיפול רפואי היא כן יותר חשובה, ויכול להיות שכתוצאה מזה אתה תבוא – ואם המסיבה עוד נמשכת, אתה כקצין חקירות תפסיק אותה ותתחיל לחקור ולחפש את הסוחרים, ולא יודעת מה.
תמר זנדברג: אבל העברת המסר לציבור שטיפול רפואי והצלת חיים, גם אם קרה דבר שהוא לא חוקי, הוא חשוב יותר, אני לא בטוחה שאני חותמת על זה שזה לא תפקידה של המשטרה כהוא זה ומתנערת ממנה לחלוטין, לפחות כשיתוף פעולה עם גורמים נוספים.
תמר זנדברג: אולי הרשות למלחמה בסמים, אולי משרד הבריאות.
תמר זנדברג: אני כן חושבת שאפשר לנצל את המשבר הזה ולהפוך אותו להזדמנות.
תמר זנדברג: אתם מביאים ניסיון מאוד חשוב ממה שאתם רואים במסיבות בשטח.
תמר זנדברג: יש פה ניסיון בתחום הטוקסיקולוגי, כמו שאמרת.
תמר זנדברג: יש פה ניסיון בתחום קמפיינים והסברה לציבור.
תמר זנדברג: שילוב כל התחומים האלה כדי לגרום לכך שגם צורת הבילוי הזאת לא תסתיים במוות או בפגיעה חריפה בבריאות, היא כן מעניינינו.
תמר זנדברג: תכף נשמע גם את הרשות וכולי, אבל יש לנו כאן – שוב, אני לא אומרת משהו שהוא לא ידוע ולא מוכר בעולם, אולי אתי תפרט.
תמר זנדברג: זה דבר דיי כבר- - -
<קריאה: יש שלבים הרבה יותר מתקדמים בעולם בהקשרים האלה.
תמר זנדברג: אוקי, אז תכף- - -
<קריאה: מחליפים מזרקים.
תמר זנדברג: טוב, כן, החלפת מזרקים זה קצה הרצף.
תמר זנדברג: את מדברת על גישת – תכף את זה.
תמר זנדברג: אני כן חושבת, דווקא בגלל שאני שומעת אותך ויש לך הרבה ניסיון, אני כן חושבת שלמשטרה יש פה תפקיד, במובן הקהילתי ועם האחריות החברתית - - -
<עופר מועלם: אין לי שום התנגדות לשתף בניסיון שלי את כל מי שרוצה לעשות איתו משהו.
תמר זנדברג: אוקי, אז תכף אנחנו נתקדם בישיבה וגם נצא מפה, זאת תהיה אחת המסקנות שלנו.
תמר זנדברג: קודם בואו נעבור למשרד הבריאות.
תמר זנדברג: רוני, תן לנו איזו סקירה גם מבחינת – בוא נתחיל בחלק הראשון על הרעילות, איזה סמים אתם מחפשים ואיך תהליך העבודה שלכם אל מול דבר כזה.
<רוני ברקוביץ': אני רק אגיד שרק בחודשיים האחרונים, היה בבית החולים בהר הצופים שני מקרי מוות קרדיאליים, עם זיהוי של נייס גאי בשניהם.
<רוני ברקוביץ': בשני המקרים זה היה שילוב, כלומר היה יותר מחומר אחד של נייס גאי בכל הדברים.
<רוני ברקוביץ': במקרה אחד הייתה גם תרופה נוספת שנקראת לידוקאין.
<רוני ברקוביץ': היה עוד מקרה אחד בהר הצופים שהגיע – עבר צנתור, הגיע חסר נשימה אבל הצליחו להציל את החיים שלו.
<רוני ברקוביץ': מה שעופר דיבר על המקרים, גם שם היה שילוב של כמה חומרים של הנייס גאי, יחד עם קוקאין.
<רוני ברקוביץ': כלומר, במקרים האלה מה ששמנו לב, זה שזה לא רק חומר אחד.
<רוני ברקוביץ': קוקאין עצמו הוא חומר נורא מסוכן, אחד מהחומרים שנמצאים בחומרים האלה, שגם אוכל להגיד אחר כך.
<רוני ברקוביץ': זה חומרים נורא מסוכנים, בעצמם הם יכולים להרוג.
<רוני ברקוביץ': ברגע שיש שילוב של כל החומרים האלה, ברגע שיש שלושה מהחומרים האלה יחד באותו מקום – ואני בטוח שכנראה גם הסוחר שנתן את אותם חומרים הוא בעצמו לא יודע מה הוא מוכר.
<רוני ברקוביץ': זה לא פלא שאותם אנשים מגיעים וחלק נפטרים וחלק ניצלים בזמן האחרון, וגם חלק – זה התפרסם כמו שזה זכה, והרבה גם לא מתפרסם בכלל.
<רוני ברקוביץ': כלומר, מגיעים הרבה דברים ורק להגיד שגם בחדרי מיון אנחנו יודעים שמעדיפים שמישהו מגיע עם חומר מוכר כמו הרואין או קוקאין כי גם יודעים מה הוא לקח, איך לטפל בו.
<רוני ברקוביץ': אמפטמינים ודברים אפשר לזהות אותם בשתן.
<רוני ברקוביץ': את החומרים האלה של הנייס גאי הרבה יותר קשה לזהות, זה לוקח יותר זמן כי זה חומרים יותר חדשים ויש שיטות אחרות.
<רוני ברקוביץ': לכן הרבה יותר קשה גם לזהות אותם.
<רוני ברקוביץ': בסוף כן הצליחו לזהות, אבל אני אומר שהפעילות והשילובים זה בעצם קטלני, זה נורא מסוכן.
תמר זנדברג: כלומר, בעצם מה שאתה אומר לנו, זה שאתם רואים תופעה שנובעת בעיקר, כמו שאתם מזהים אותה, מהשימוש בסמים הסינתטיים, סמי פיצוציות וכל הדברים האלה, שזה איזשהו ערבוב של חומרים - - -
<רוני ברקוביץ': יחד עם הסמים הרגילים שיודעים, כלומר שילוב שלהם יחד עם הקוקאין.
תמר זנדברג: אוקי, כלומר אתה מזהה תופעה של אלף, שימוש בסמים סינתטיים ובית, ערבוב של סמים סינתטיים עם סמים מסורתיים יותר, שגורמים לסכנה, לנזק בריאותי מיוחד, חריף במיוחד, שאתם רואים אותו והוא מגיע אליכם בעיקר מחדרי מיון ומקומות כאלה שמעניקים טיפול רפואי.
תמר זנדברג: הם שולחים אליכם את החומר כי לא יודעים מה הוא, אתם בודקים ומגלים מה הוא.
תמר זנדברג: כשאומרים סמים סינתטיים, נייס גאי וזה, זה בעצם, ככל הידוע לנו - - -
<רוני ברקוביץ': אלו סמים שיוצרו בתנאי מעבדה.
תמר זנדברג: זה איזשהו צבר של כמה חומרים ביחד?
<רוני ברקוביץ': זה מישהו שבמעבדה ייצר איזשהו חומר מסוים שהוא דומה לחומר אחר.
<רוני ברקוביץ': כלומר, המעבדות כל הזמן מייצרות חומרים חדשים.
<רוני ברקוביץ': הם דומים בפעילותם לחומרים האחרים.
<רוני ברקוביץ': עכשיו בגלל שאלה חומרים חדשים שאף אחד לא עשה עליהם ניסויים בבני אדם ובבעלי חיים כמו שעושים על תרופות – בעצם מי שעושה מלא ניסויים פעם ראשונה, בעיקר אותם בני נוער, אותם אנשים שלוקחים את החומרים פעם אחת.
<רוני ברקוביץ': עכשיו, כל אחד מגיב אחרת לחומרים.
<רוני ברקוביץ': חלק זה יכול לגרום ל"היי", חלק יותר רגיש לחומרים ויכול בעצם לקבל התקף לב.
<רוני ברקוביץ': חלק יכול גם לקחת – אנחנו לא מדברים על שימוש רציף של שנים.
<רוני ברקוביץ': יכול להיות שימוש חד פעמי, הוא מתאשפז עם תופעות לוואי פסיכוטיות.
<רוני ברקוביץ': לפעמים אחרי כמה זמן הטיפול עוזר והוא חוזר לעצמו, ולפעמים זה לכל החיים.
<רוני ברקוביץ': כלומר, אין כאן איזשהו משהו ידוע וקבוע מראש.
<רוני ברקוביץ': זה תלוי בבן אדם, תלוי באם יש לו אלרגיה למשהו מסוים, תלוי במה הוא לקח, תלוי בריכוז שהוא לקח, בחומרים שהוא לקח.
<רוני ברקוביץ': כלומר, יש כאן מגוון נורא רחב של חומרים וסיכונים.
<רוני ברקוביץ': החומרים נורא מסוכנים, כן.
תמר זנדברג: כם כבדיקה טוקסיקולוגית, איזה חומרים אתם מזהים שם?
<מיכל רוטנברג: אנחנו מחפשים בעצם מגוון רחב של חומרים, כאשר יש בדיקות שהן בדיקות כבר ממוסדות מאוד, לסמים הרגילים והמוכרים.
<מיכל רוטנברג: לגבי כל סמי הפיצוציות, שזה מאין קבוצה שכל הזמן מתחדשת, אנחנו יודעים היום לזהות חלק מהם, במיוחד אם הם נלקחו בכמות גבוהה.
<מיכל רוטנברג: זאת אומרת, מאוד קשה, יש קושי עם החומרים החדשים שהיום נמכרים בפיצוציות, לזהות אותם בנוזלי גוף.
<מיכל רוטנברג: אין שום בעיה אם אנחנו מקבלים - - -
תמר זנדברג: יש לי שאלה, זה לא נמכר יותר באמת בפיצוציות, נכון?
תמר זנדברג: כמו שהיה פעם.
תמר זנדברג: זה נקרא פיצוציות.
<מיכל רוטנברג: זה התחיל בפיצוציות.
<עופר מועלם: זה עבר לטלגראס לצערי.
תמר זנדברג: כן, אבל בעבר זה ממש היה נמכר בפיצוציות באופן גלוי עם הניאונים שהיו.
תמר זנדברג: מאז חוק החומרים המסכנים- - -
<מיכל רוטנברג: זה בעייתי מבחינתם למכור את זה כבר.
תמר זנדברג: כן כן, זה מה שאני שואלת.
תמר זנדברג: זאת אומרת, זה לא באמת נמכר בפיצוציות.
<מיכל רוטנברג: בזמנו, הם לא היו בפקודת הסמים המסוכנים.
<מיכל רוטנברג: זה היה חוקי, "היי" חוקי.
תמר זנדברג: מאז חוק החומרים המסכנים, אין, זה לא נמכר יותר- - -
<עופר מועלם: גם בטלגראס הם אומרים שזה לא חומר מסוכן, הם קוראים לזה סאטיבה וכל מיני שמות כאלו.
<עופר מועלם: הם מדברים בשמות יפים, שהנוער יתפתה.
תמר זנדברג: אבל זה ידוע, הם יודעים שזה לא חוקי.
תמר זנדברג: לכן זה בטלגראס.
<עופר מועלם: לדעתי כן.
<רוני ברקוביץ': לדעתי הם לא יודעים אפילו מה הם מוכרים, כי גם מה שגילינו זה שחלק מהחומרים כן בפקודת הסמים, למרות שהם חושבים שזה לא.
<רוני ברקוביץ': כלומר, אלה שמוכרים אותם בעצמם- - -
תמר זנדברג: ברור, לא.
תמר זנדברג: גם לאט לאט החומרים, הסמים המסכנים - בזמנו, החוק הזה נולד בדיוק כדי שעד שזה ייכנס לפקודת הסמים המסוכנים - אבל זה כן נכנס.
תמר זנדברג: זאת אומרת, לאט לאט כל חומר שאתם מגלים, אני מניחה - - -
<מיכל רוטנברג: הוא נכנס, בדרך כלל תוך כמה חודשים הוא נכנס, ובד בבד כשהוא נכנס נולד - - -
תמר זנדברג: ברור, אבל - - -
<קריאה: הרבה פחות חומרים חדשים, בגלל שיש הרבה פחות בכלל חומרים חדשים- - -
<עופר מועלם: אולי יש.
תמר זנדברג: אין, כמה אפשר להמציא חומרים חדשים?
<קריאה: לא אמרתי שאין, אבל לפי המידע שאנחנו מקבלים מהמעבדה, שזה בעצם הגורם- - -
תמר זנדברג: מהמעבדה של- - -
<קריאה: מהמעבדה האנליטית, מעבדת מז"פ.
<קריאה: אנחנו פחות ופחות עדים לחומרים חדשים שנכנסים לשוק.
<קריאה: מה שהיה בעבר כתופעה של כל יום חומר חדש נכנס, אז באמת החוק והתוצרים של החוק, היה בלימה של התופעה הזאת.
<קריאה: אגב, זה גם קורה – גם בעולם יש ירידה.
<קריאה: כלומר, בכלל בעולם באופן כללי, אם היה שיא של מ2010 עד 2014 יש ירידה בכמות.
<קריאה: יש חומרים, בהחלט יש חדשים, אבל יש ירידה בכמות.
<קריאה: יש היום למשל הרבה יותר בעיה, מאשר עם הנייס גאי, עם האופיואידים הסינתטיים, עם הפנטניליים למיניהם שהם קטלניים, מגיפה בארצות הברית וכולי.
<קריאה: יש כל הזמן שינויים של השוק.
<מיכל רוטנברג: עכשיו בקרב צעירים, דרך אגב, אנחנו רואים הסתה לקנאביס.
<מיכל רוטנברג: הייתה איזושהי תקופה שבה הקנבינואידים הסינתטיים, הנייס גאי למיניהם פרחו, והיו כמה מקרי מוות או כמה מקרים שהגיעו למיון במצב רע מאוד.
<מיכל רוטנברג: בכל זאת, לדעתי השמועה כן עברה מפה לאוזן שהחומרים האלה הם כן עלולים להיות מסוכנים.
<מיכל רוטנברג: בינתיים התחיל הבון טון שקנאביס זה כמו סוכריות מנטה, אז בעצם חזרו לקנאביס ואנחנו רואים את זה בקרב צעירים.
<מיכל רוטנברג: אנחנו רואים עלייה בצריכת קנאביס או בתפיסות קנאביס, מוצאים יותר קנאביס בנוזלי גוף של צעירים.
<מיכל רוטנברג: אני לא יודעת להגיד אם פחות, אבל כנראה שפחות קנבינואידים סינתטיים.
תמר זנדברג: רגע, אבל את רואה את זה במעבדה, את רואה את החומר עצמו.
תמר זנדברג: את לא רואה את האנשים- - -
<מיכל רוטנברג: אני לא רואה את האנשים עצמם, אני רואה את נוזלי הגוף שלהם, את השתן או את הדם.
<מיכל רוטנברג: אני רואה את החומר עצמו, אם זה מגיע אלינו.
<מיכל רוטנברג: זהו, עכשיו, שיטת העבודה של המעבדה היא איזושהי סריקה ראשונית שהיא יותר מהירה באמת.
<מיכל רוטנברג: היא אומרת: אוקי, יש חשד לקנאביס, אופיאטיים, קוקאין, אמפטמינים.
<מיכל רוטנברג: כלומר, לאותן קבוצות ידועות.
<מיכל רוטנברג: במידה ולא מוצאים או במידה ורוצים לוודא שאותו ממצא הוא נכון, עוברים לשיטות אחרות שלוקחות יותר זמן.
תמר זנדברג: אגב, למה הן לוקחות זמן?
<מיכל רוטנברג: כיוון שהתהליך הוא כבר לא תהליך אוטומטי, זה תהליך לגמרי ידני שבו את לוקחת את נוזל הגוף, את מעבירה אותו תהליכים של ניקוי, של מיצוי, ריכוז וטיפול כימי, ואז זה עובר למכשיר הוא גם מאוד עמוס.
<מיכל רוטנברג: יש עניין של עומס על כוח האדם וזמן מכשיר, כאשר המכשיר סורק את הדגימה ומחפש חומר שיוצא ממנו.
<מיכל רוטנברג: הוא מפריד את החומרים אחד אחד, ומנסה לזהות אותם על ידי כך שהוא שובר על המולקולה ומזהה את המאפיינים שלה.
<מיכל רוטנברג: אז הוא מזהה, כנגד, יש לנו גם סטנדרטיים נקיים, כלומר, חומר שאנחנו מכירים אותו ואנחנו יכולים להגיד: אוקי, ניתן לך קנאביס, תגיד לנו האם זה מה שאתה רואה.
<מיכל רוטנברג: יש לו גם ספריה ממוחשבת שמכילה מאות אלפי חומרים.
<מיכל רוטנברג: אנחנו מעדכנים אותה כל הזמן ממקורות כמו – שיש שם גם את כל הקנבינואידים הסינתטיים האחרונים שיוצאים, הם שם.
<מיכל רוטנברג: מכניסים את זה לספריה והיא סורקת את זה.
<מיכל רוטנברג: אנחנו רואים את זה בטלוויזיה ב- CSI למיניהם, רק ששם אומרים "I have a match".
<מיכל רוטנברג: יופי, ולנו זה יכול לקחת הרבה זמן.
<מיכל רוטנברג: עכשיו אורך הזמן נובע מכוח אדם, זמן מכשיר ואחר כך הפיענוח, שדורש בעצם התערבות של מומחה.
<מיכל רוטנברג: יכול להיות שהפיענוח הוא מאוד פשוט, זאת אומרת שמיד רואים איזשהו סיגנל והזיהוי נראה מאוד יפה, וזה יופי.
<מיכל רוטנברג: אך לפעמים זה לא חד משמעי, ואז יש אפשרות להגיד: אוקי, לא מצאנו כלום, ויש אפשרות להגיד: אוקי, בואו ננסה לשחק עם זה, בואו ננסה עוד משהו, עד שזה יוצא.
<מיכל רוטנברג: לכן, מכאן זה גם גוזל זמן.
<מיכל רוטנברג: עכשיו, אמר נכון עופר, שאם לא מצאנו שום דבר, זה לא אומר בהכרח שאין.
<מיכל רוטנברג: על זה אנחנו מזהירים את האנשים שלא יגידו שזה נקי.
<מיכל רוטנברג: אם כי בעבר, לפני שנים, היו כמה מקרים של סם שחתכו אותו עם רעל עכברים וכל מיני דברים, ואנחנו כן מגלים את זה.
<מיכל רוטנברג: זאת אומרת, אם זה חתוך ויש כמויות – אם זה מרעיל, אתה אמור לראות איזושהי כמות שהיא כמות משמעותית, אם כי שוב, יכול להיות שיש חומרים שלא מגיבים טוב עם המכשור שלנו, ואולי לא נגלה אותם.
<מיכל רוטנברג: אתה צודק לגמרי.
<מיכל רוטנברג: בעיקרון, בשנים האחרונות לא ראינו סם מעורבב עם רעל.
<מיכל רוטנברג: לפעמים אנחנו רואים פרצטמול בפנים - - -
תמר זנדברג: מה זה נקרא רעל?
תמר זנדברג: למה את מתכוונת?
<מיכל רוטנברג: למשל, רעל עכברים, זה יכול להיות עם איזשהו חומר מילוי שהוא כשלעצמו נחשב לרעל.
<מיכל רוטנברג: אנחנו כן רואים תמיד בסמי רחוב עוד משהו כדי לעבות אותם, הרבה מאוד אקמול יש שם, זה גם משכך את כאבי הראש של אחרי.
<מיכל רוטנברג: רואים חומרים, אבל הם בדרך כלל חומרים שנועדו שהאבקה תשקול יותר ושיהיה אפשר למכור אותה יותר טוב.
<מיכל רוטנברג: לא ראינו רעלים.
<מיכל רוטנברג: מצד אחד אני תמיד תוהה – כיוון שכשאנחנו מזהירים את הציבור שיש סמים מורעלים, זה איפשהו מעביר איזשהו מסר שסם שלא מורעל זה כן בסדר.
<מיכל רוטנברג: כמו שאמרו גם עופר וגם רוני, הסמים עצמם הם כן רעל.
<מיכל רוטנברג: אנחנו בודקים דגימות של המכון לרפואה משפטית גם, דגימות פוסט-מורטליות.
<מיכל רוטנברג: מצאנו דגימות פוסט-מורטליות שבהן הדבר היחיד שמצאנו זה היה איזשהו קנאבינואיד סינתטי.
<מיכל רוטנברג: מצאנו דגימות פוסט-מורטליות שבהן כל מה שהיה זה הרואין או קוקאין.
<מיכל רוטנברג: כלומר, אסור שהציבור ישכח את המסר הראשוני, העיקרי, שהסם עצמו הוא הרעל.
<מיכל רוטנברג: כמו שאמר רוני, זה גם מאוד לא צפוי.
<מיכל רוטנברג: כלומר, יש אדם שיכול לקחת אקסטזי והוא נהנה.
<מיכל רוטנברג: היום גם מכניסים אותו – קראתי בארץ בכל מיני מקומות, שכן מכניסים אותו גם בפסיכיאטריה כמו ש- - -
<קריאה: בטיפול זוגי.
<מיכל רוטנברג: כן, כמו שהיה בתחילת שנות ה90, ואז הוציאו אותו ועכשיו מחזירים.
<מיכל רוטנברג: זה נכון, זאת אומרת, אבל יש הבדל כשמשתמשים בו כתרופה, וזה בסדר.
<מיכל רוטנברג: כשמשתמשים בו כסם לבילוי, זו אופרה אחרת לגמרי.
<מיכל רוטנברג: המסר הזה צריך תמיד להישאר, כי מורפיום זה חומר נפלא ברפואה אחרי ניתוחים, אבל אם תיתן מורפיום כסם רחוב, או שתיתן מורפיום למישהו, זה קטלני או רע מאוד.
<מיכל רוטנברג: כלומר, צריך לעשות איזושהי הפרדה מאוד חדה, שאני חושבת שלפעמים היטשטשה באמצעי התקשורת.
<מיכל רוטנברג: בין צורך רפואי לצורך לא רפואי.
תמר זנדברג: כלומר, מה שבעצם את אומרת, לצורך העניין, שאזהרה לציבור משימוש בסמים - כי אנחנו רואים, כי המשטרה רואה מספר מקרים שהסתיימו במוות, אובדן הכרה או אשפוז, בגלל שהיה מעורב בהם שימוש בסמים, היא יותר אפקטיבית מאשר הודעה שהיא כאילו אולי יותר חריפה או יותר מפחידה, של שימוש בסמים רעילים ככל ש- - -
<מיכל רוטנברג: כן, עכשיו, אם יש חשד באמת לרעילות, יכול להיות שמישהו פתאום משווק איזה עצבה של סם נגוע בלא יודעת מה, אז יש מקום להזהיר.
<מיכל רוטנברג: אבל לכרוך את הדברים, גם אם זה שגם אם אין עוד רעל חיצוני, הסם עצמו עושה דברים רעים מאוד.
<מיכל רוטנברג: אתה כצרכן, א', לא קנית את זה כמו שאמרתי קודם מתרו או מטבע, אז אתה לא יודע מה עוד דחפו פנימה.
<מיכל רוטנברג: אתה לא יודע את המינון, כי כדור אקסטזי יכול להיות 50 מיליגרם ויכול להיות 150 מיליגרם, ואתה לא יודע מה.
<מיכל רוטנברג: אם זה היה 50 מיליגרם ואתה אומר אחרי רבע שעה שזה לא עשה לי כלום, אתה לוקח עוד אחד ועוד אחד, ואחר כך אתה בבום עם מינון אדיר.
<מיכל רוטנברג: אז אתה לא יודע ואתה גם לא יודע איך אתה תגיב.
<מיכל רוטנברג: חבר אחד לקח אקסטזי ובילה והיה מאוהב בכל הסביבה, והוא נהיה עם ביטחון עצמי וטיפול זוגי עבד יפה, והשני קיבל התקף פסיכוטי.
<מיכל רוטנברג: אז איפשהו הציבור צריך לדעת, כמו שאתם לא נוגעים בתרופות מרשם בלי מרשם, או שכן, אבל רצוי שלא.
<מיכל רוטנברג: אז גם בסמים, זה מחוץ ל- - -
תמר זנדברג: הייתי יותר שמחה אם הציבור היה מתייחס לתרופות מרשם כמו לסמים, מאשר ההפך.
<מיכל רוטנברג: כן, זה נכון.
תמר זנדברג: רוני אתה רוצה להוסיף משהו?
<רוני ברקוביץ': לא.
תמר זנדברג: אז אתי?
תמר זנדברג: סליחה, חבר הכנסת אלחרומי ואחרי זה אתי.
סעיד אלחרומי: כמה משפטים רק.
סעיד אלחרומי: אני רוצה לחזור ל – אני לא כל כך מבין בסוגי הסמים האלה, אבל אני רוצה לחזור למה שאמר עופר.
סעיד אלחרומי: המשטרה כאן היא עם הכובע של אכיפת החוק, וזה התפקיד הראשי שלה.
סעיד אלחרומי: לכן, אני מניח שמי שעושה מסיבה ביער מסוים, הוא לא הולך לקחת אישור מהמשטרה והפקת אירוע, ולכן המשטרה שמה את התנאים של אמבולנס, פיקוח וכל זה.
סעיד אלחרומי: הם עושים את זה, הם פשוט עושים את זה.
סעיד אלחרומי: הם מתאגדים, קבוצה של צעירים, הולכים ליער ועושים את המסיבה שלהם.
סעיד אלחרומי: לכן, צריך ללכת בין הטיפות כאן בנושא המשטרה, ובמיוחד בנושא של ההודעות של המשטרה.
סעיד אלחרומי: מצד אחד, הם אוכפים את החוק.
סעיד אלחרומי: הם נגד שימוש בסמים, בכל סם, לא רק בסם רעיל כזה או אחר.
סעיד אלחרומי: מצד שני, גם צריך לדאוג לאנשים האלה.
סעיד אלחרומי: צריך לדאוג לצעירים האלה שמגיעים למסיבה.
סעיד אלחרומי: לכן גורם ההסברה, משרד הבריאות, הרשות למלחמה בסמים, זה התפקיד העיקרי.
סעיד אלחרומי: שם הפעולה העיקרית שלה ושם מוטלת עליהם המשימה.
סעיד אלחרומי: בכדי לשבת על הזנב של כל הסיפור הזה של מפיקי האירועים.
סעיד אלחרומי: באמת, אני בעד שיהיו הודעות קשות, אבל על צרכי הדעת.
סעיד אלחרומי: אם הודעה קשה ואזהרה קשה מצילה חיי אדם, אז כן, שתהיה אזהרה קשה ולא נאבד כמו הצעירה הזו בצומת גורל בבאר שבע או במקומות אחרים.
סעיד אלחרומי: אני שמעתי שמאז לא קרו מקרים, חוץ משלושה ימים אחרי זה שקרה מקרה.
<קריאה: לא בצבר כזה.
סעיד אלחרומי: כן, אבל אולי זה הביא גם תוצאה, אולי.
סעיד אלחרומי: בוא נניח שזה לכיוון החיובי.
סעיד אלחרומי: גם במסקנות, תמר, אני חושב שצריך לקחת את זה בעדינות, לנסח לגבי תפקידה של המשטרה.
סעיד אלחרומי: אנחנו לא רוצים שיצטייר המצב שהמשטרה היא המסביר הלאומי, אנחנו רוצים שהיא תיקח את התפקיד שלה של אכיפה, של מניעת שימוש בסם, נקודה.
<רוני ברקוביץ': אפשר להוסיף משהו?
תמר זנדברג: כן, רוני, אחרי זה אתי.
<רוני ברקוביץ': ה – של המשרד הן במהלך הקיץ, הן פרסמו גם ברשתות החברתיות וגם באמצעות בלוגרים והמון סרטונים שהפיצו, על השימוש בסמים, על הנייס גאי.
<רוני ברקוביץ': זה עבר לתפוצה רבה.
<רוני ברקוביץ': כן, כן.
<רוני ברקוביץ': אני אבקש את הקישור ואוכל לשלוח לך אותו.
<רוני ברקוביץ': כן נעשה, גם ישבנו הרבה זמן על הסרטונים וזה יצא וזכה להד נרחב.
<רוני ברקוביץ': גם מחר יש לי וגם לעוד עובד שלי שתי הרצאות על מדריכים של בתי ספר.
<רוני ברקוביץ': כלומר, אנחנו גם שם עובדים בעיקר בקרב בני נוער, על השימוש, על הכל, אנחנו עושים גם את הדבר הזה.
<רוני ברקוביץ': כלומר, כן יש – נכון אולי לא מספיק, אולי צריך יותר.
סעיד אלחרומי: מחלקות החינוך והרשויות המקומיות, לבתי הספר התיכוניים.
<רוני ברקוביץ': אז אנחנו כן עובדים גם שם.
<מיכל רוטנברג: רק רציתי לומר שיש את העניין שפוחדים לגשת לטיפול רפואי, ויכול להיות שהציבור לא מודע לזה שבבתי החולים ובמרפאות קיימת סודיות רפואית.
<מיכל רוטנברג: כלומר, אם מגיע אדם לבית החולים ואנחנו בודקים לו סמים ומוצאים לו סמים, הממצא הזה לא מגיע למשטרה אלא אם כן יש צו של שופט או משהו כזה.
<מיכל רוטנברג: בעיקרון, זה לתיק הרפואי שלו וזה לא יוצא החוצה.
<מיכל רוטנברג: כלומר, מנהל חדר המיון לא יקרא לשוטר לעצור את האדם כי מצאו לו סם.
<מיכל רוטנברג: אולי המידע הזה יעזור לאנשים לא לפחד לגשת.
<מיכל רוטנברג: כשמעודדים אותם לגשת זה לא רק עם הסמים, אלא לפרק את התסמינים.
<מיכל רוטנברג: כלומר, לא משנה אם אתה מיובש כי עישנת סמים או מכל סיבה אחרת, אם אתה מרגיש לא טוב מקומך אצל רופא.
<מיכל רוטנברג: זה כן מסר שחשוב להעביר.
תמר זנדברג: כן, זה מסר מאוד חשוב, בהחלט.
תמר זנדברג: אתי כהנא?
<אתי כהנא: טוב, אני מנסה לראות ממה להתחיל.
<אתי כהנא: קודם כל, הרעיון הזה של האזהרות וההנחיות הוא מוכר לנו יותר מתחום האלכוהול.
<אתי כהנא: בתחום האלכוהול יש בהחלט גלויה שמופצת לבני הנוער, אנחנו מדברים פה במסגרת תכניות המניעה לצעירים ולבני הנוער בעיקר.
<אתי כהנא: שם אנחנו רואים הרי את התופעה הזאת של ההשתכרות ושל ממש ילדים, בני נוער מאוד צעירים שמוצאים את עצמם באמת במצבים מאוד מאוד קשים.
<אתי כהנא: אז יש גלויה שהופקה בנושא של: עזרו לחבר ששתה יותר מידי, לעולם אל תשאירו אותו לבד, השכיבו אותו על הצד, דאגו שיהיו לו פתחי אוורור, תנו לו לשתות מהם וכולי, משהו מן הסוג הזה.
<אתי כהנא: אני ניסיתי לבדוק, אני לא מצאתי שיש משהו דומה לגבי סמים.
<אתי כהנא: אני מתכוונת - - -
תמר זנדברג: רגע, הגלויה הזאת איפה היא מופצת?
<אתי כהנא: לבני הנוער- - -
תמר זנדברג: איפה, בבתי הספר?
<אתי כהנא: בבתי הספר, בהחלט.
<אתי כהנא: אז עם נושא של סמים, כמו ששמענו גם מפה, המסר הוא יותר מורכב.
<אתי כהנא: גם בנושא של היישום, כמו שאנחנו יודעים.
<אתי כהנא: אלו נקודות למחשבה.
<אתי כהנא: אני לא אומרת שלא צריך- - -
תמר זנדברג: חוץ מהאיסור הפלילי, מה יותר מורכב פה?
<אתי כהנא: לא, אני אומרת, תראו.
<אתי כהנא: קודם כל התופעה הזאת שאנחנו שמענו עליה - - -
תמר זנדברג: בחומרים מסכנים.
תמר זנדברג: בסדר, אבל בואי – חומרים מסכנים, הרי בסופו של דבר הופכים להיות גם חומרים מסוכנים.
תמר זנדברג: זה לא - - -
<אתי כהנא: אבל זה באמת לא הנקודה- - -
תמר זנדברג: דרך אגב, גם מבחינה – נכון שאין איסור שימוש באלכוהול לקטינים, אבל יש איסור מכירה ויש איסור נהיגה.
תמר זנדברג: יש המון דברים שהם גם איסורים, אני אפילו לא רוצה להגיד את המילה אבל.
תמר זנדברג: זה לא אבל, פשוט האזהרה גם מדברים- - -
<אתי כהנא: אני רוצה לומר משהו.
<אתי כהנא: הנושא הזה של הסמים הרעילים, גם אנחנו היינו בין אלה שבשיחות בינינו אמרנו על מה הדיון?
<אתי כהנא: אני מוכרחה לומר, כי היה באמת בחודש אוגוסט איזשהו צבר מקרים כמו שקרא לזה עופר, שבאמת היה מאוד מטריד.
<אתי כהנא: אבל לא היה לזה המשך, וגם לא היה לזה פרסום באמת על איזה רעלים מסוימים.
<אתי כהנא: אגב, אני גם לא חושבת שהביטוי 'הרעלה' - הוא נשמע כמו מעשה מכוון, שמישהו מרעיל את הציבור.
<אתי כהנא: הרבה פעמים אנחנו יודעים שהחומרים האלה פשוט מעורבבים, כדי שהם ייתפסו יותר טוב, כדי שכמו שמיכל אמרה הם יתפסו נפח.
<אתי כהנא: אנחנו יודעים גם על הנייס גאי, שכדי שזה ייתפס האבקה, כדי שהיא תיתפס על הצמחים, הם מערבבים אותם עם כל מיני חומרים מסוכנים.
תמר זנדברג: אתי, שוב, תקשיבי.
תמר זנדברג: הכל טוב ויפה, אבל אני שוב מקריאה לך את ה – כן, בואי אני גם אגיד לך, את האזהרה - - -
<אתי כהנא: אני לא רוצה לדבר על המשטרה.
תמר זנדברג: אזהרה משטרתית חריגה, זה מהתקשורת.
תמר זנדברג: חומרים רעילים עורבבו בסמים ומופצים בכל רחבי הארץ, בדגש על מסיבות טבע ומועדונים.
תמר זנדברג: השימוש בסמים אלא הסתיים במותו של אדם.
תמר זנדברג: זה דבר מאוד דרמטי.
<אתי כהנא: תמר, אני לא מדברת על ההודעה.
<אתי כהנא: אני אומרת שהדבר הזה היה חריג, לדעת כולם.
תמר זנדברג: 100 אחוז.
<אתי כהנא: עכשיו, אנחנו עושים הסברות על הנושא של הסיכון בשימוש בחומרים.
<אתי כהנא: זאת העבודה שלנו.
<אתי כהנא: על נושא של אזהרות ספציפיות, אמרתי לך מה אני מכירה שיש.
<אתי כהנא: באלכוהול אנחנו יודעים שהתופעה היא תופעה מאוד נפוצה, אפילו כמעט, לצערי, כל סוף שבוע אנחנו יודעים על בני נוער שמגיעים לחדרי מיון אחרי שתיית אלכוהול.
<אתי כהנא: אז אנחנו גם שם עושים הסברה.
<אתי כהנא: פה, בגלל שמדובר בעיקר בילדים שצריכים להתמודד עם סיטואציות באותו רגע, לתת להם איזשהן הנחיות.
<אתי כהנא: בהקשר הזה של להוציא – אין לנו גלוית הנחיות כזאת, זו נקודה למחשבה.
<אתי כהנא: מה שאת אומרת עכשיו זו בהחלט נקודה למחשבה.
<אתי כהנא: צריך לראות האם אין מקום לעשות את זה.
<אתי כהנא: אני יודעת, שלמשל, אנחנו מחלקים כיסוי לדרכונים, בעיקר לחבר'ה הצעירים, לתרמילאים שנוסעים לחו"ל.
<אתי כהנא: אנחנו יודעים שגם שם אנחנו עדים לתופעות של נפגעי סמים, של חבר'ה שנוסעים לכל מיני מדינות.
<אתי כהנא: גם שם על הדרכון יש כל מיני עצות, מה שנקרא, והנחיות מה לעשות במקרה ש.
<אתי כהנא: אז את זה אני כן מכירה בהקשר של סמים, בנושא הזה.
<אתי כהנא: הנושא של דרך להתמודדות אחרת, היא בהחלט נקודה למחשבה.
<אתי כהנא: מה שרציתי להגיד, אפרופו מה שאמרת בעולם, אז יש בעולם באמת דברים מאוד חדשניים בעניין.
<אתי כהנא: אפילו לא חדשניים במובן של שנים, אולי חדשניים בתפיסה שלנו.
<אתי כהנא: למשל, פרויקט שבווינה קוראים לו "check it", יש במדינות אחרות, זה קיים גם בשוויץ, בספרד, בלוקסמבורג ואפילו באנגליה יש פרויקט חדש מן הסוג הזה.
<אתי כהנא: זו מעבדה שעושה בדיקות בשטח של סמים, שאנשים מגישים את זה באופן אנונימי כמובן, כדי שבאמת אם יתברר שיש איזשהו משהו חריג בחומר, מופצות באמת אזהרות והנחיות.
<אתי כהנא: שוב, לא אומרים לאדם מה לעשות או מה לא לעשות, אבל נותנים לו איזשהו מידע מה יש בחומר הזה.