GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חנן בזק: ו אנחנו בודקים את זה ומערבים חקלאים, אנחנו לא עושים את זה לבד.
<חנן בזק: החקלאים יהיו איתנו.
תמר זנדברג: בסדר גמור, אני באמת אומרת, הרבה מהיושבים כאן,
תמר זנדברג: אנחנו רואים המון משרדי ממשלה, כולל אחרים שיושבים פה ואני חייבת לשבח את הגישה שלכם, אני באמת חושבת שזו הגישה הנכונה, להתייחס לדברים כפי שהם.
תמר זנדברג: אתם אחראים על החקלאות, מסתכלים על זה כצמח, כגידול חקלאי.
תמר זנדברג: אני כן רוצה להפנות את תשומת ליבך, ושמעת פה והתרשמת פה בעצמך, יש אנשים שמכל התחומים החל מהממ"מ של הכנסת ועד גורמים אזרחיים, שעוקבים בעניין, וחקלאים בפוטנציה ותעשיינים בפוטנציה שמכירים את השוק הזה, ומכוונים אותנו לאן כדאי ללכת ובאמת תחום ה- CBD הוזכר כאן כמשהו בעל פוטנציאל ואני מציעה לכם כמובן לבדוק את הנושא בכלים ובבדיקות שלכם.
תמר זנדברג: אני גם יודעת שהחקלאים רואים בכם גורם בר סמכא ומאוד אמין, וטוב לשמור על זה כך.
תמר זנדברג: השבחים שחלקתי לכם, לצערי לא שותפים כאן לכל הגורמים סביב השולחן, אבל אני כן רוצה לציין את הנושא של בחינה של שינוי בתחום החוקי.
תמר זנדברג: ראינו שהרבה מאוד מדינות בעולם, וזו סקירה שלנו של הכנסת, הרבה מאוד מדינות בעולם מגדירות את אי החוקיות, לא את הצמח כולו, אלא מגדירות לפי קריטריונים שונים.
תמר זנדברג: החל מבאמת להחריג את ה-CBD, אם יש בכך צורך, ועד להפליל לפי ריכוז ה-THC ולא להיפך.
תמר זנדברג: שמענו גם עמדה אוהדת בסך הכול, הגישה הזו מטעם משרד המשפטים שבסוף אחראי על הייעוץ והחקיקה של מדינת ישראל.
תמר זנדברג: אז אני חושבת שגם זה, כמובן בכפוף לכל הבדיקות ולכל הקשיים האובייקטיבים והמעבדתיים ומה שלא יהיה, התחום הזה יצטרך להתקדם ביחד עם - - - אנחנו לא נוכל לשים עליו כבלים חוקיים ולא מוצדקים אם אנחנו נרצה שהוא יפרוץ קדימה.
תמר זנדברג: אני מסיימת את הדיון, זה אני בסיכום אם לא שמתם לב.
תמר זנדברג: אני כרגע אמרתי.
<שירלי גזית: רק משפט.
תמר זנדברג: אני מסכמת את הדיון ושאלתי אלף פעם אם יש עוד מישהו שרוצה להגיד או זה, אז תגידי משפט, אבל את מתפרצת לי באמצע הסיכום, להבא, שתדעי.
<שירלי גזית: סליחה
תמר זנדברג: לא עניין של סליחה, למה לא אמרת קודם?
תמר זנדברג: אנחנו רוצים לשמוע את כל הגורמים, בדיוק שאני מסכמת את הדיון את נזכרת שאת רוצה לדבר.
תמר זנדברג: יאללה משפט.
<שירלי גזית: אני שירלי גזית, אני נציגת חקלאים.
<שירלי גזית: בהקשר של הדיון הזה אין לי יותר מדי מה להוסיף חוץ מלהצטרך לדברים שלך, ושוב אני מצטערת שקטעתי את הרצף.
תמר זנדברג: הכול בסדר, יאללה דברי.
<שירלי גזית: רק חשוב לי לומר, דווקא בהקשר של קנאביס רפואי, אני שמחה מאוד למצוא שותפים לדרך, גם יובל וכמובן גם חנן, אנחנו נצעד בדרך הזו ביחד.
<שירלי גזית: חשוב מאוד לכוון את הגידול לקנאביס הרפואי לגידול אורגני.
<שירלי גזית: זאת אומרת זאת אחריות שלנו להבטיח שמי שצורך את המוצר הזה יקבל בסופו של דבר מוצר נקי, הן מבחינת חומרי ההדברה, שאריות חומרי הדברה, והן מבחינות אחרות שמופיעות בתקנון, בכל בדיקות האיכות שיובל שם דגש מאוד מאוד חזק עליהן.
<שירלי גזית: אנחנו נעבוד ביחד בשיתוף פעולה עם היק"ר להוביל את זה לשם.
<שירלי גזית: מבחינתנו כמובן, הן מבחינה אידיאולוגית, כבן אדם פרטי, והן כנציגה של החקלאים, אני באמת חושבת שכמטרת על בתהליך של כמה שנים זה צריך להיות הכיוון.
<שירלי גזית: אם זו תרופה, היא צריכה להיות נקייה לחלוטין.
<תומר טל: גם לא רק תרופה, CBD אורגני ו- CBD לא אורגני, כל אחד יחליט מה יותר בריא לו.
<תומר טל: עם חומרים או בלי חומרים.
<שירלי גזית: זה בוודאי, שוב, אני אומרת דעה אישית שלי, אם אנחנו עושים משהו שהוא כרגע מכוון רפואי אז על אחת כמה וכמה יש עלינו את האחריות ש - - -
תמר זנדברג: אוקיי מאה אחוז, תודה.
תמר זנדברג: אני רוצה רגע לסכם ולבקש, יפעת רווה משרד המשפטים, אני רוצה לבקש מכם לעשות איזושהי עבודה קצרה בנושא אפשרויות לאור, ואולי גם עם עין על משרד הבריאות והחקלאות, מה שהם מתכוונים לעשות, מה האפשרויות מבחינת
תמר זנדברג: כם לאלטרנטיבות למצב החקיקתי הקיים מבחינת ה - - - איך המצב החקיקתי של פקודת הסמים יאפשר לחקלאות הזאת ככל שתתקדם, שמן, CBD, צמח, דברים אחרים, להתקדם.
תמר זנדברג: מה הסיכונים והתועלות בכל אחד מהמצבים.
<יפעת רווה: אז אני רוצה להדגיש.
<יפעת רווה: קודם כל פקודת הסמים זה בתחום משרד הבריאות, אנחנו המלצנו, מבחינתנו כל מה שהוא לא - - - זאת אומרת גם כל מה שהוא כן, אבל זו עבודה נפרדת, אבל כל הדברים שלא רלוונטיים בוודאי צריכים להיות בחוץ ואנחנו אמרנו את זה, הצהרנו את זה וזה נמצא בסיכום דיון, לא שלי, של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
<יפעת רווה: אבל הפקודה היא בסמכות משרד הבריאות, זאת אומרת אנחנו לא יכולים לשנות פקודה שהיא לא - - - אנחנו יכולים להמליץ וזה מה שעשינו.
תמר זנדברג: זהו, אני עוד לא בשלב השינוי, אני קודם כל רוצה שנבחן.
תמר זנדברג: שמעת, יש פה שיקולים.
תמר זנדברג: מז"פ יגיד 'אוקיי אפשר, אבל זה יעלה עוד', לא יודעת איקס מיליונים בשנה.
<יפעת רווה: עשינו את זה.
<יפעת רווה: זה מה שעשינו, זה מה שסיכמנו.
תמר זנדברג: יש לכם איזו עבודה, איזו עמדה - - -
<יפעת רווה: יש את סיכום הדיון הזה, אבל הבסיס של הדברים ושל החומרים, אנחנו הרי לא כימאים, אבל באמת הבסיס הזה, אנחנו צריכים קודם כל לקבל ממשרד הבריאות את ההצעה כי, שוב, אני אולי עכשיו כבר למדתי כימיה, אבל אני לא יכולה לעשות את הדברים הטכניים של איזה חומרים כן ואיזה לא.
<יפעת רווה: מה שנקבל ממשרד הבריאות, מבחינתנו, שוב, כל דבר אנחנו נתמוך בהחרגות.
תמר זנדברג: טוב, אז, יובל, מי במשרד הבריאות יציג את העמדה?
<יובל לנדשפט: הלשכה המשפטית.
תמר זנדברג: הלשכה המשפטית?
תמר זנדברג: אוקיי, אז אם ככה אז אנחנו נפנה למנכ"ל המשרד ונבקש ממנו לבקש - - -
<יובל לנדשפט: אני שוב חוזר, זה היה ממש לפני חודש, לכן זה -- -
תמר זנדברג: אין בעיה, אם זאת העמדה - - -
<יובל לנדשפט: העמדה הזאת הוצגה.
תמר זנדברג: אני מבקשת שניה שמשרד הבריאות ירחיב את ה-scope מעבר לתמיכה או התנגדות בהצעת חוק מסוימת, שיבחן אופציות.
תמר זנדברג: יש לנו כאן כבר נייר של הממ"מ, מן הסתם אתה אולי מכיר את זה, אם לא אז אנחנו נראה להם, ושיבחן אלטרנטיבות.
תמר זנדברג: אתה יודע, כל פעם שבאים למשהו, זה לא רק בעד או נגד במשהו מסוים, אלא באיזה עולם משפטי חקיקתי רפואי בריאותי אנחנו נמצאים.
תמר זנדברג: מה האפשרויות להחריג THC , להחריג CBD, ומה המשמעויות של כל אחת מהאופציות ובסופו של דבר מה העמדה.
תמר זנדברג: יכול להיות שהעמדה, ואני מניחה שכרגע העמדה זה לא לעשות שום שינוי, אחרת המשרד היה עושה שינוי.
<יפעת רווה: יש גם הצעת חוק פרטית עכשיו של החרגת CBD.
תמר זנדברג: כן, על זה הוא מדבר.
תמר זנדברג: העמדה של משרד הבריאות הייתה להתנגד, אבל, שוב, אני אומרת את זה כי משרד הבריאות הולך יד ביד עם משרד החקלאות.
תמר זנדברג: ככל שמשרד החקלאות, באמצעות המו"פ הזה שמתקדם עכשיו, ירצה להתקדם, אז כרגע הוא הולך לשמן כי זה היום מותר ולא צריך לעשות שום שינוי.
תמר זנדברג: יכול להיות שהוא ירצה ללכת הלאה, ירצה ללכת ל-CBD, ירצה ללכת לסיבים, איך משרד החקלאות והחקלאות יילכו יד ביד עם הדבר הזה.
<יובל לנדשפט: שוב, זו הצעה לעניין, תחליטי מה שאת רוצה.
<יובל לנדשפט: אם עכשיו הדיון הזה יתרחש במשרד הבריאות, האם להחריג BDC או משהו, אז די ברור, לי נראה שהתוצאה תוביל פחות או יותר למה שאנחנו יודעים.
<יובל לנדשפט: אני חושב שכדאי דווקא, בתור מישהו שרואה את היתרונות הגדולים שטמונים ב-CBD את האפשרות כן לייצר פה עוד איזשהו פתרון כלכלי, אם באמת הוא כלכלי, נאות, בגלל השמן המופק מזרעיו, בין אם להפקדת CBD ממנו ובין אם כשמן, כתוסף תזונה או מזון, או אפילו לא סופר פוד כי הבנתי שאין דבר כזה, סופר פוד.
<אורן לבוביץ': מה היה הטיעון נגד?
<יובל לנדשפט: להמתין, לראות מה מתרחש במחקר, כי יכול להיות שהתוצאות יפתיעו את כולנו.
<יובל לנדשפט: עם התוצאות נוכל באמת להשתמש כמנוף שונה לחלוטין ממה שקיים כיום.
<אורן לבוביץ': עכשיו היה דיון במשרד הבריאות, נכון?
<אורן לבוביץ': על נושא ה-CBD, אתה אמרת.
<יובל לנדשפט: היו טיעונים רבים, אם תרצה הם יועלו במכתב - - -
<אורן לבוביץ': אחד, עיקרי.
<יובל לנדשפט: היו הרבה.
תמר זנדברג: אז מה שאני אומרת, אני אומרת את זה גם בשים לב למה שאתם עושים.
תמר זנדברג: אני לא אומרת עכשיו, כרגע, תגישו.
תמר זנדברג: כמו שאתה אומר, כבר עשיתם את זה, עשיתם את זה עכשיו והחלטתם נגד.
<יובל לנדשפט: יותר נכון המחלקה המשפטית - - -
תמר זנדברג: בסדר אני אומרת, אני מבקשת ממשרד הבריאות, עם התקדמות ובצמוד למה שעושה משרד החקלאות, לבחון אלטרנטיבות בהתאם לתעשייה שאנחנו רוצים, התעשייה החקלאית שאנחנו רוצים לפתח פה, לבחון גם את האלטרנטיבות החקיקתיות המשפטיות שעולות מהניסיון לפתח את זה.
<יובל לנדשפט: תעשייה חקלאית כששוקלים האם - - -
תמר זנדברג: עכשיו, שוב, כרגע הוחרג השמן, יש כאן עוד נושאים, גם של CBD וגם של THC.
<יובל לנדשפט: שקלו גם ב-2002, כבר מזמן.
תמר זנדברג: בסדר, אבל אני אומרת, כרגע זה המצב וככל שתתפתח החקלאות והתעשייה, גם אתם תצטרכו להתאים את עצמכם, אז אני מבקשת מכם לבחון את האפשרויות, האלטרנטיבות, מה קיימות ומה המשמעויות מבחינת משרד הבריאות להליכה לשינוי חקיקה, זה הכול.
תמר זנדברג: אנחנו נמשיך לעקוב, בתקווה שחנן עוד יהיה איתנו, ואם לא, אז המחליף הנאמן שלו.
<חנן בזק: תמליצי לשר עכשיו שיאריך לי.
<יובל לנדשפט: הוא היה מצטיין, אני חושב שאפשר להמליץ.
<חנן בזק: כן, תמליצי לשר שיאריך.
תמר זנדברג: אני אומרת את זה גם בסיכום, הוועדה ממליצה לשר - - -
<יובל לנדשפט: ממליצה לשר החקלאות לשקול בחיוב.
תמר זנדברג: ממליצה לשר החקלאות להאריך את כהונת חנן שיוכל, באמת, שיוכל לחזות ולצפות את תוצרי עבודתו ולהמשיך ללוות את ההתפתחות של התחום הזה, שהוא באמת חשוב מאוד.
תמר זנדברג: לא, באמת, עבודה מאוד חשובה.
תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת בנושא הוסטלים לשיקום אסירים משוחררים מכורים.
תמר זנדברג: כידוע, אנשים מכורים באופן כללי זה המנדט של הוועדה הזו.
תמר זנדברג: אנחנו יודעים מעבודת הוועדה שיש חפיפה דיי משמעותית בין אנשים מכורים ובין אסירים ואסירים משוחררים.
תמר זנדברג: מכאן העניין שלנו כוועדה בנושא.
תמר זנדברג: אנחנו עוקבים מאוד אחרי נושא השיקום, ספציפית בהוסטלים.
תמר זנדברג: אנחנו כוועדה רואים בו מפתח מאוד משמעותי לשיקום, בכלל, באופן כללי של אנשים שיוצאים מהתמכרות, מכורים ומכורים לשעבר, וכמובן, ספציפית אסירים משוחררים שמצבם אולי אפילו יותר מורכב בהשתלבות בחזרה בחברה.
תמר זנדברג: אנחנו מבינים שיש כרגע משבר תמיכה, משבר תקציבי שמעמיד את ההוסטלים שכאמור הם מפתח בשיקום הזה, בסכנה.
תמר זנדברג: בוא נתחיל איתך, אדוני מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר.
תמר זנדברג: יש לך זמן, תפרוס בפנינו את הסוגיה, ואז נמשיך.
אריה ביבי: אני אתן סקירה קצרה של מה שאנחנו עושים.
אריה ביבי: שיקום האסיר בעצם מתעסק ממאה שמונים יום לפני שחרור האסיר, וממשיך איתו הלאה, עם האסיר.
אריה ביבי: בונים לו תכנית – בעצם כל שנה במדינת ישראל משתחררים 7500 אסירים.
אריה ביבי: מתוכם נכנסים למנהרת השליש 27 אחוז מה7500.
אריה ביבי: לנציב נותר עוד 6 אחוז שהוא יכול להכניס למנהרת השליש הזאת, מי מהסיבות של מחלה וסיבות אחרות, כאלה.
תמר זנדברג: אותם מאה שמונים ימים שציינת זה הכניסה למה שאתה קורא: מנהרת השליש?
אריה ביבי: בדיוק.
אריה ביבי: מאה שמונים יום, לכל אסיר, לכל 7500 האסירים אנחנו עושים תכנית.
אריה ביבי: יש כאלה שאנחנו עושים להם שורה אחת, ויש כאלה שאנחנו ממש בונים להם תכנית מסודרת.
אריה ביבי: לאלה שאנחנו עושים להם שורה, אלה שאנחנו כמעט בטוחים שהם לא זכאים לשליש.
אריה ביבי: זאת אומרת, בתיק האישי שלהם יש להם כל מיני עבירות כאלה ואחרות, אם זה דברים שהמשטרה תמנע ואם זה דברים שהשב"ס בתוך שירות בתי הסוהר ימנעו את זה מסיבות כאלה ואחרות.
אריה ביבי: אם זה התחצפויות, אם זה מודיעין עליהם וכולי.
אריה ביבי: כעת, אנחנו בעצם מטפלים לא ב2500 אסירים, כי אין לנו את הכוחות האלה, אלא אנחנו מטפלים במשהו כמו 1800-1900 אסירים.
אריה ביבי: אני רק רוצה להזכיר, שכל שיקום האסיר זה 140 איש, 138.9 משרות.
אריה ביבי: זה לא איזה זה – אנחנו מדברים על טיפול של מי שמטפל ועושה תכניות – אנחנו כבר עשינו עם הכרטיס, עוד פעם?
תמר זנדברג: אין צורך, תמשיך, יותר חשובים הדברים שלך.
אריה ביבי: כעת, מי שמתעסק איתם זה – היי רוני.
אריה ביבי: רוני זאת ראש תחום נשים אצלנו.
אריה ביבי: התכנית היא בניית תעסוקה או הפנייה לכל מיני גורמים שהם יטפלו.
אריה ביבי: אני אתמקד בסמים, כי זה בעצם הוועדה.
אריה ביבי: עבדיכם הנאמן הקים את בית הסוהר הכי גדול בעולם לגמילה מסמים, ודבי יודעת.
אריה ביבי: דבי פה הייתה תת גונדר בשירות בתי הסוהר כשאני הייתי נציב.
אריה ביבי: אנחנו לקחנו אסירים וגמלנו אותם מסמים, 18 כל מנה, הבאנו אותם לבית סוהר שרון והגענו ל620-625 אסירים שנגמלו מסמים.
אריה ביבי: מה הבעיה בעצם?
אריה ביבי: הבעיה היא שאנשים לא מבינים, וגם האוצר לא מבין את זה לצערי, אני לא פוגע.
אריה ביבי: הבעיה היא שבתוך בית הסוהר אתה יכול לשקם את האסיר.
אריה ביבי: אני מדמה את זה כמו אדם שלומד נהיגה: הוא מקבל את התאוריה בתוך בית הסוהר, אבל המעשי זה כשהוא יוצא החוצה.
אריה ביבי: אין מי שילווה אותו בחוץ.
אריה ביבי: זה שאנחנו מסדרים לו עבודה, זה בסדר.
אריה ביבי: אבל יש כאלה שצריכים לגמול אותם מסמים.
אריה ביבי: לגמילה מסמים, זה לא שנה וזה גם לא חצי שנה.
אריה ביבי: הוא צריך המשך הלאה.
אריה ביבי: אצלנו למשל, ועוד מעט אנחנו נגע בזה יותר לעומק, אצלנו אנשים יכולים לשהות בין שנה לשלוש שנים, וזאת בעצם הבעיה שלנו.
תמר זנדברג: שלוש שנים זה המקסימום?
אריה ביבי: שלוש שנים זה כמעט המקסימום, פלוס מינוס שלוש שנים.
אריה ביבי: זאת בעצם בעיית הבעיות.
אריה ביבי: אנחנו בעצם, שיקום האסיר, התפקיד שלנו הוא לא לגמול אנשים מסמים, אלא לטפל בהם.
אריה ביבי: אני לוקח את זה כהתנדבות.
אריה ביבי: ומה קרה פה?
אריה ביבי: כשקודמיי ראו שיש להם חור בתקציב, אז הם סגרו חמישה הוסטלים.
אריה ביבי: הם השאירו לי חור בתקציב של 12.5 מיליון, ואני עם גירעון של 12.5 מיליון.
אריה ביבי: אני לוקח דברים בהתנדבות של סמים.
אריה ביבי: למשל, אורי שיושב פה הוא אחראי על הוסטל ירושלים, יש לו 10 מטופלים.
אריה ביבי: מטופלים שמתוך העשרה האלה שישה שהם גמילה מסמים, הם לא שלי.
אריה ביבי: גם בתל אביב בהוסטל לא של נשים, אלא מרכז הוליסטי, גם שם יש לי – כמה יש לנו בגמילה?
אריה ביבי: ארבעה?
<ארנת אורמיאן רבינו: היום יש לנו 11 נשים בהוסטל.
אריה ביבי: לא, כמה בנושא סמים?
<ארנת אורמיאן רבינו: כמה מתוכן?
<ארנת אורמיאן רבינו: מעל 50 אחוז.
אריה ביבי: כן.
אריה ביבי: זאת אומרת, אני מקבל אנשים שאני לא צריך, אני עושה אותם בהתנדבות כי אני אומר- - -
<ארנת אורמיאן רבינו: 40 אחוז מאוכלוסיית האסירות הן מכורות.
אריה ביבי: כעת, ישנה גם דלת מסתובבת במדינת ישראל.
אריה ביבי: זאת אומרת, מתוך ה7500 אסירים, 55 אחוז חוזרים בחזרה.
אריה ביבי: פה בעצם התפקיד שלנו.
אריה ביבי: זאת אומרת, אם היו לי יותר תקציבים, הייתי שם יותר אנשים בבתי סוהר שילוו ויעשו תכניות מסודרות, והייתי פוגש לא רק את ה2500 אלא גם את הוולנטריים.
אריה ביבי: וולנטריים זה כל היתר, כל ה5000.
אריה ביבי: ואז איתם מה יכולתי לעשות?
אריה ביבי: כל אדם שמטופל אצלנו – בעצם 28 אחוז חוזרים לבית סוהר, אלה שמטופלים אצלנו.
תמר זנדברג: יש לי רגע שאלה.
אריה ביבי: רק רגע.
אריה ביבי: כל מי שמטופל אצלנו, אנחנו מטפלים באסיר, דבר שעולה למדינת ישראל בין 10,000 שקלים ל20,000 שקלים.
אריה ביבי: אסיר בבית סוהר עולה בין 100,000 שקלים ל130,000 שקלים.
אריה ביבי: פושע בחוץ עולה מיליונים למדינת ישראל.
אריה ביבי: אני יכול לחסוך את כל הישיבה הזאת ולהגיד ככה: אם האוצר יבוא לקראתי, ואני לא מבקש כסף.
אריה ביבי: אני קיבלתי עכשיו, ביולי חמישה מיליון שקלים לנוער.
אריה ביבי: את זה הכניסו לי לבסיס התקציב.
אריה ביבי: אבל, הכסף הזה צבוע.
אריה ביבי: מהכסף הזה אני הוצאתי – אני יכול להוציא עד סוף השנה מקסימום שני מיליון שקלים.
אריה ביבי: בואו תפשירו לי את שלושת המיליון הנותרים.
אריה ביבי: ההוסטלים עולים לי 4.5 מיליון.
אריה ביבי: אני מוכן לספוג את המיליון וחצי, ואי מבקש באופן חד פעמי, כי בשנה הבאה נסתדר, אני יודע איך להסתדר.
אריה ביבי: אני מתמצא במתמטיקה וחישוב, אני יודע איך אני אסתדר.
אריה ביבי: תפשירו לי את ה-3 מיליון שקלים שצבועים באדום לשנה, שאני אכניס את זה לשוטף שלי.
אריה ביבי: שנה הבאה אני אקבל 5 מיליון לנוער וזה יכסה לי, כי שנה הבאה זה שנה שלמה ואני אסתדר אם ה-5 מיליון לנוער, במקום להעביר את זה לשנה הבאה.
אריה ביבי: תעבירו לי את זה עכשיו, זה מה שסיכמתי עם עמיחי והוא הסכים.
אריה ביבי: הוא רצה לפגוש אותך, אני לא יודע אם הוא דיבר איתך, רצה לדבר איתך.
אריה ביבי: אם אתם באוצר תורידו לי את האודם מה-3 מיליון, אז אין לנו בעיה, אני מסתדר עם ההוסטלים, אני לא סוגר ולא כלום.
אריה ביבי: לשנים הבאות אני ממשיך עם ההוסטלים, זו הבטחה שאין לי בעיה איתה.
אריה ביבי: אבל אם אתם תגידו: תשמע, יש לך 12.5 מיליון שבפברואר אני לא אוכל לתת משכורות, אז אין לי ברירה, פשוט אין לי ברירה.
אריה ביבי: עלות התועלת שלי, אדם בהוסטל עולה לי בין 35,000-70,000.
אריה ביבי: מטופל רגיל עולה ל10,000.
אריה ביבי: זאת אומרת, אני יכול לטפל בשלושה אנשים במקום להכניס מישהו להוסטל.
אריה ביבי: אבל מי שבהוסטל זה שונה.
אריה ביבי: א', ההצלחה, ב', זה – קטין.
אריה ביבי: זה נותן טיפול הרבה יותר טוב, והאנשים האלה שחלקם שייכים לסמים וחלקם – ואני אגיד לך, יש מקרים יותר גרועים שאנחנו קוראים להם "תחלואה כפולה".
אריה ביבי: זה אנשים שמשרד הבריאות צריך לטפל בהם, והוא מטפל רק אחרי שלושה חודשים.
אריה ביבי: על צוואר מי הם נופלים?
אריה ביבי: עלינו, כי אנחנו פשוט – אני גם אומר לאנשים שלי: אני הלכתי לתפקיד הזה לא בגלל המשכורת, כי אני לא מקבל משכורת כמעט ולא בגלל כלום, אלא בגלל פטריוטיות.
אריה ביבי: את יודעת, הייתי ראש עיר, הייתי חבר כנסת, הייתי נציב שירות בתי הסוהר.
אריה ביבי: אצלי זה כמו פלוגה, 140 אנשים זה כמו פלוגה.
אריה ביבי: הייתי גם ראש אכ"א של 26,000 במשטרה.
אריה ביבי: הלכתי, באמת ובתמים, רק בשביל דברים שיעשו לי טוב בלב ולעשות טוב לאנשים.
אריה ביבי: זה המקום שאפשר לעשות טוב לאנשים.
אריה ביבי: את לא תראי בן אדם שעובד אצלי, שאין לו את החמלה.
אריה ביבי: רובם, אני רוצה להגיד לך, משירות בתי הסוהר יש לנו הרבה אנשים שהגיעו משם, שם מקבלים פי 2 או פי 3 משכורת, ובאים אלינו עם תואר שני ומקבלים משכורת בסיסית.
תמר זנדברג: לפני שאני עוברת אליך, אייל, רק עוד שתי שאלות אליך, כדי שנהיה מיושרים פה על המספרים.
תמר זנדברג: אתה אומר ככה: מתוך 7500 שחרורים בשנה, אצלכם ברש"א עוברים פחות מ2000, נכון?
תמר זנדברג: כ1800-1900.
תמר זנדברג: כמה מהם, אתם יודעים שהם מכורים או מכורים לשעבר?
<קריאה: יש לנו את המספר?
תמר זנדברג: מה האחוז של ה - - -
<קריאה: סדר גודל של 30%.
אריה ביבי: 30%.
תמר זנדברג: 30% שמכורים בפועל, לשעבר או שניהם?
<קריאה: אני חושבת שזה הרבה יותר.
תמר זנדברג: אנחנו גם יודעים שיותר.
תמר זנדברג: השאלה היא אם יש הבדל בין האסירים במאסר פעיל לבין המשוחררים?
תמר זנדברג: לא אמור להיות הבדל.
תמר זנדברג: אם ככה, אז גם לנו מוכר נתון של יותר, אבל בסדר.
תמר זנדברג: בואו נגיד שזה אחוז מאוד משמעותי.
תמר זנדברג: כמה מהם, מאותם משוחררים שעוברים דרך רש"א, שזה כ1900 אסירים משוחררים, מגיעים להוסטלים?
אריה ביבי: כל ההוסטלים, שלושת ההוסטלים- - -
תמר זנדברג: יש שלושה הוסטלים פעילים?
תמר זנדברג: או ארבעה?
אריה ביבי: שלושה.
אריה ביבי: ארבעה זה בטח חסד, אני לא מטפל בו.
אריה ביבי: זה הוסטל שאני משלם לו, אני רק צינור.
אריה ביבי: אני משלם להוסטל הזה 45,000 שקלים בחודש לשכירות, וזה ייפסק בסוף השנה כי זה לא בתקציב שלי בכלל.
אריה ביבי: הם יצטרכו לדאוג לכסף.
תמר זנדברג: עכשיו, איך אתם עושים את התעדוף מי מופנה – מי אותם מעטי מעט שמופנים להוסטלים, ומי מקבל בעצם את תכנית השחרור הרגילה?
אריה ביבי: את רוצה להגיד, או ש- - -
<רוני שפירא: אני יכולה לדבר על נשים.
<רוני שפירא: תכף אני אמצא לכם גם את הנתון.
תמר זנדברג: עכשיו, הוא ידבר.
תמר זנדברג: אני פשוט רוצה שאנחנו נדע רגע על המספרים.
<קריאה: אפשר בבקשה את השם לפרוטוקול?
<רוני שפירא: שמי רוני שפירא, ראש תחום שיקום אסירות.
<רוני שפירא: אני אתן לאורי להתחיל, כי רוב האוכלוסייה- - -
אריה ביבי: הוא מנהל הוסטל ירושלים.
תמר זנדברג: לפני שניכנס לזה, נמצא אתנו אייל נציג האוצר.
תמר זנדברג: אני רוצה שאנחנו נתעסק גם בתחום המקצועי, אבל פה כרגע יש לנו משבר נקודתי ואני רוצה שנפתור אותו.
תמר זנדברג: קודם כל, אתם מכירים את המשבר הזה?
<אייל מדן: אוקי.
<אייל מדן: רש"א נמצאת היום תחת משרד הרווחה, אבל יש ממשקים חופפים בין מי שמתעסק אצלנו, באותו, בביטחון פנים, שהם אחראיים על כל האסירים, לבין מי שאחראי על רווחה, שזה אנחנו.
<אייל מדן: רש"א היא כרגע נמצאת במשרד הרווחה, אנחנו מתקצבים אותה, משרד הרווחה, אבל – אנחנו מתקצבים את המשרד, המשרד מתקצב את רש"א.
<אייל מדן: מה שהמנכ"ל ביבי אמר, הוא דיבר עם מי שאחראי בבט"פ על ה-5 מיליון, כרגע זה נמצא בבחינה, לפי מה שעכשיו ביררתי תוך כדי.
<אייל מדן: אליי לא הגיעה הסוגיה, עמיחי טיפל בזה.
תמר זנדברג: עמיחי זה הרפרנט של בט"פ?
<אייל מדן: כן, רפרנט בט"פ.
אריה ביבי: אבל הוא אמר שאתה אחראי.
<אייל מדן: נכון, אני אחראי- - -
אריה ביבי: אני רוצה להגיד לך, אני רגיל שמכדררים אותי.
<אייל מדן: זה לא עניין של כדרור, באמת שלא.
<אייל מדן: דיברת איתו על זה בימים האחרונים והוא לא דיבר איתי על זה.
אריה ביבי: הוא חיפש אותך אתמול.
<אייל מדן: יכול להיות.
תמר זנדברג: אוקי, אז עכשיו כשהסוגיה- - -
<אייל מדן: בכל מקרה, הנושא בבחינה.
<אייל מדן: אני אחזיר תשובה לגבי הדבר הזה, באמת שאני לא מכיר.
<אייל מדן: אני לא יודע להתייחס מעבר לזה.
<אייל מדן: אם אתם רוצים, אני יכול לקרוא לעמיחי שיבוא ויתייחס.
תמר זנדברג: כלומר, רגע.
תמר זנדברג: אני רק רוצה למקד את הבעיה, ממש נקודתית שהועלתי פה.
תמר זנדברג: אנחנו תכף נמשיך אחרי שאתה תעזוב – כי יש לנו, וגם דיברנו בעניינים אחרים.
תמר זנדברג: החשיבות של השיקום היא אדירה בהקשר הזה.
תמר זנדברג: אגב, בדיוק על התפר שבין בט"פ לרווחה, ואם אתה רפרנט רווחה אפילו עוד יותר, כי מניעת רצידיביזם והיכולת לצאת ובאמת לחזור לחיים נורמטיביים, הוא תלוי בשיקום.
תמר זנדברג: בוא, תקריא לנו לפרוטוקול.
תמר זנדברג: זה יפה, כל היום בהתכתבויות אז שיהיה לנו.
אריה ביבי: לא הצלחתי עדיין לתפוס אותו, אבל אני לא שוכח.
אריה ביבי: תודה, מחר אפגוש אותו בכנסת בשעה 9:30.
אריה ביבי: מקווה שעד אז תצליח לשוחח איתו.
<אייל מדן: תשמע, הוא עכשיו בדיון אחר בכנסת.
<אייל מדן: אם אתה רוצה, תקרא לו.
<אייל מדן: אין לי מה להגיד.
תמר זנדברג: אנחנו מאוד נשמח.
תמר זנדברג: אם שניכם יכולים להגיד לו לקפוץ אלינו- - -
<אייל מדן: אני המלצתי מלכתחילה אגב- - -
<קריאה: אייל היה בדיון על הסל שיקום.
תמר זנדברג: אני יודעת, בגלל זה אני אומרת לו.
<אייל מדן: מלכתחילה המלצתי שהוא יגיע לדיון, אבל לא התקבלה בקשתי.
<אייל מדן: לא משנה, אני אגיד אבל את מה שיש לי לומר על רש"א.
<אייל מדן: רש"א מתוקצבת במשרד הרווחה, כמו שנאמר.
<אייל מדן: אני יכול לתת כמה נתונים לגבי התקציב של רש"א.
<אייל מדן: יש לי נתונים מ2011 אז אפשר לראות שמ2011 התקציב המקורי שלהם עמד על 14 מיליון.
<אייל מדן: היום התקציב המקורי שלהם עומד על 36 מיליון.
<אייל מדן: מדובר על גידול משמעותי של תקציב, וזה רק התקציב המקורי.
<אייל מדן: התקציב המאושר, שזה התקציב שבפועל בסוף השנה מגיע, הוגדל מקרוב ל18 מיליון ב2011 ל37 מיליון ב2017.
תמר זנדברג: מצוין, אבל עם זאת אתה רואה ש – כמה הוסטלים נסגרו בשנים האחרונות?
<אייל מדן: שניה, מדובר ב- - -
אריה ביבי: סליחה, אני לא רוצה להגיד שזה לא מדויק, אבל זה לא מדויק.
<אייל מדן: אלו נתונים ממערכת התקציב, הוצאתי אותם עכשיו.
אריה ביבי: התקציב שלי- - -
תמר זנדברג: כמה התקציב השנתי שלך?
אריה ביבי: התקציב שלי זה 30.5.
אריה ביבי: זאת אומרת לא 35.
אריה ביבי: לנוער, שצבוע, זה עוד 5 מיליון.
אריה ביבי: שנה הבאה ב2018 אני אקבל 30 ומשהו.
אריה ביבי: לקחו לי להתייקרויות חצי מיליון.
<אייל מדן: אני לא נכנס, אני לא יודע- - -
תמר זנדברג: אייל, תראה- - -
<אייל מדן: שניה, אני רק רוצה להדגיש נקודה.
<אייל מדן: הנקודה היא, שבתור אגף שנמצא במשרד הרווחה, למשרד הרווחה יש- - -
אריה ביבי: אני לא אגף, אני רשות.
<אייל מדן: סליחה, רשות, צודק.
<אייל מדן: בתור רשות שמתוקצבת על ידי משרד הרווחה – כל הצרכים של משרד הרווחה בסופו של דבר אמורים להיבחן, ואמורה להתקבל חלוקה של תקציב על ידי משרד הרווחה, לפי סדרי עדיפויות.
<אייל מדן: יש המון צרכים במשרד הרווחה, וכפי שניתן היה לראות, זה לא שהנושא הזה הוזנח.
<אייל מדן: ניתן גידול בתקציב, מעבר לגידול של תקציב משרד הרווחה.
<אייל מדן: 13% בממוצע בשנה, ותקציב משרד הרווחה לא גדול ב13% בממוצע.
<אייל מדן: אז אפשר לומר שרש"א לא יצאה מקופחת.
<אייל מדן: אפילו להפך, יצא שיש להם גידול בתקציב.
תמר זנדברג: רגע, אייל, שנייה.
אריה ביבי: אבל מה זה תאורטי ומה זה מעשי?
תמר זנדברג: לא, שנייה רגע.
אריה ביבי: אני רוצה לענות לו.
תמר זנדברג: בלי להתווכח עם העובדות.
אריה ביבי: אני 12.5 מיליון באתי לרש"א, לא אמרו לי את זה.
אריה ביבי: אני באתי, אמרתי לך, כמעט בהתנדבות.
אריה ביבי: אני לא מקבל כסף.
אריה ביבי: אם עושים את תיאומי המס שלי, אז אני אפילו יוצא בהפסד.
אריה ביבי: מה שאני רוצה להגיד לך, זה שבאתי לרש"א עם 12.5 מיליון גירעון.
אריה ביבי: עם כל הכבוד, נתתם או לא נתתם.
אריה ביבי: היום, עובדה, אפשר לסגור את רש"א בפברואר ונגמר הסיפור, או להוריד את ההוסטלים.
תמר זנדברג: רגע, אייל, שנייה רגע.
תמר זנדברג: אני רוצה רגע למקד את השאלה.
תמר זנדברג: בהרבה דיונים יש איזה מין כדרור קבוע עם האוצר, שמצד אחד כל הזמן מעבירים כסף צבוע וצריך תקציב לזה, לזה ולזה.
תמר זנדברג: כל שנה אנחנו שומעים מכל משרדי הממשלה שהם באים לבקש – מה הצרכים כדי לקבל.
תמר זנדברג: מצד שני, תמיד התשובה זה: בתוך המשרד, שהם יעשו את סדרי העדיפויות.
תמר זנדברג: משהו כאן לא מסתדר בין שתי הגישות האלה, אבל זאת גישה תאורטית לדיוני תקציב, ואני שמה את זה שנייה בצד.
תמר זנדברג: יש לנו כאן מפעל נורא נקודתי וספציפי של ההוסטלים.
תמר זנדברג: הוא כבר צומצם למינימום.
תמר זנדברג: אחרי שאתה תצא אנחנו נמשיך לקיים את הדיון, ולי לא ברור איך אפשר בכלל לקיים רש"א או לא רש"א כרשות, אלא בכלל את הקונספט של שיקום אסיר בלי הוסטל.
תמר זנדברג: אני לא מבינה לאן האסירים האלה הולכים?
תמר זנדברג: הביתה?
תמר זנדברג: להורים שלהם?
תמר זנדברג: זה נשמע לי כגישה מקצועית, ממה שאנחנו מכירים וגם אתה בטוח, כרפרנט רווחה אתה מכיר את זה.
תמר זנדברג: מה החשיבות של שיקום כקונספט?
תמר זנדברג: שהדיור, המקום ללכת אליו הוא אלמנט כל כך משמעותי בתהליך הזה, כדי למנוע רצידיביזם.
תמר זנדברג: יש לנו פה – אני לא יודעת אם הנציגים הגיעו, אבל יש לנו פה נייר של הקליניקות המשפטיות שמראות מספרים מדהימים של ירידה של פי 2 ברצידיביזם, בחזרה למאסר, כאשר יש תכנית שיקום.
תמר זנדברג: אבל כל זה, שוב, זה דיון מקצועי, אנחנו נמשיך אותו בהיעדרך.
תמר זנדברג: כאן יש מפעל ספציפי שעומד על הפרק- - -
אריה ביבי: אני גם לא רוצה כסף, תוריד את הצבע רק.
תמר זנדברג: הוא כבר צומצם, הוא כבר נסגר, הוא כבר קוצץ.
תמר זנדברג: אם זה לא יהיה, זה כאילו מדינת ישראל – אתה יודע כמה קל להרוס, ואחר כך כדי לבנות מחדש נצטרך עוד פעם להסביר מה החשיבות של זה ולהתחיל לבנות הוסטלים מההתחלה.
תמר זנדברג: באמת אני אומרת, זה כרגע על ה4 מיליון האלה שזה באמת כלום של הכלום של הכלום- - -
אריה ביבי: גם לא ארבע, אני רוצה שלושה.
תמר זנדברג: שלושה שכבר קיימים, שהוא יוכל איכשהו לנהל את הדבר הזה.
תמר זנדברג: אחר כך נדבר על הרחבה, על פתרונות חדשים, יש המון רעיונות.
תמר זנדברג: אבל קודם כל, זה באמת להציל את המעט הזה.
תמר זנדברג: אז בוא תן לנו איזו בשורה כאן, שאתה, יחד עם עמיחי, אתם תגיעו לאיזה- - -
<אייל מדן: אין לי בשורה כרגע.
<אייל מדן: כמובן שאני אבדוק את זה- - -
אריה ביבי: עמיחי יכול?
אריה ביבי: אם אתה תגיד לי שעמיחי יכול, אני סוגר איתו בדקה.
<אייל מדן: בוא נעשה דיון – אין לי בעיה לדבר על זה אחרי הדיון, אבל זה לא משהו שאני יכול עכשיו לתת לכם תשובה.
תמר זנדברג: לפני שאתה יוצא, אני מבקשת שבשיחה משולשת בין המנכ"ל , אליך, לרפרנט של בט"פ.