GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי כהנא: כלומר, אם למשל אדם אומר: אני הבאתי אקסטזי, אני רוצה לוודא שזה באמת אקסטזי, כי היום יש כל כך הרבה דברים שאנשים חושבים שהם משתמשים במשהו אחד ומתברר בדיעבד שזה משהו אחר.
<אתי כהנא: אז אומרים לו: זה אכן אקסטזי, או שאומרים לו: זה לא אקסטזי, זה סם אחר, אני לא יודעת באיזה שם לקרוא לו.
<אתי כהנא: אז המשתמש יחליט האם הוא בכל זאת רוצה להשתמש, או לא רוצה להשתמש בחומר הזה.
<אתי כהנא: אם במקרה מתברר, כתוצאה מהבדיקה, למשל אם יש איזו רעילות מסוימת או פוטנטיות בעוצמות וסיכונים הרבה יותר גבוהים, אז ממש מוצאות אזהרות כאלה למשתמשים.
<אתי כהנא: זה נשמע רעיון מאוד ככה - - -
תמר זנדברג: מה לגבי הנושא יותר של באמת אוהלים כאלה, עם איזשהם כללי אצבע כמו לשתות, לשים לב לסביבה וכל הדברים האלה?
<אתי כהנא: אז תראו, מסיבות שנעשות, על מסיבות ענק אני מדברת.
<אתי כהנא: זה המשטרה וודאי יודעת, בהתאם לתנאי רישוי, אז יש – חלק מההתחייבות, חלק מתנאי הרישיון זה שיהיה גם עזרה רפואית קרובה.
<אתי כהנא: אמבולנס, כמו במשחק כדורגל או במשחק כדורסל.
<אתי כהנא: כאילו שזה אירוע יותר גדול, אז יש איזושהי התחייבות.
תמר זנדברג: זה ברור, אבל אני שואלת מבחינת ההסברה לציבור.
תמר זנדברג: כי שוב, יש לנו פה קו דק.
תמר זנדברג: זה נאמר באופן מפורש על ידי עופר, שאם הוא ידע שהולך להיות שימוש בסמים, הוא יעדיף להפסיק את המסיבה מאשר זה.
תמר זנדברג: שזה בסדר גמור, אבל שוב, לא כל מסיבה נעצרה, ולא כל מסיבה שהיה בה שימוש בסמים.
תמר זנדברג: מצד שני, האם אותו – אני יודעת איך לקרוא לזה, פרוטוקול שמופץ לציבור.
תמר זנדברג: אפילו ברמה של איפה נמצאת העזרה הראשונה, ואיזושהי אמירה כללית של: אף פעם אל תחששו לבקש ולהזעיק טיפול רפואי.
תמר זנדברג: מספיק זה, ובאמת אותו מקרה שהצעירה הזאת נשארה באוטו שעות ונפטרה הוא מזעזע.
תמר זנדברג: אז היית עוצר את המסיבה, לא היית עוצר את המסיבה, זה לא – חיים פה נלקחו.
תמר זנדברג: עכשיו, שוב, זה מוכר מהעולם.
תמר זנדברג: את יכולה כן להגיד בהקשר הזה – אוקי, מעבר לבדיקת המעבדה הזאת- - -
<אתי כהנא: שם מה שנעשה- - -
תמר זנדברג: משהו יותר סטנדרטי, מה שנקרא.
<אתי כהנא: זה משהו הרבה יותר – אגב, להבנתי, זה גם לא היה פותר את הבעיה הזאת.
<אתי כהנא: הרי לא היו שם חומרים חריגים, אלא יותר הערבוב של כמה חומרים יחד.
תמר זנדברג: בואי נשים את זה בצד.
תמר זנדברג: אני דווקא באמת יותר מתחברת לגישה שההרעלה היא נדירה, אם בכלל.
תמר זנדברג: אולי אפילו במידה רבה מאוד היא מסיתה את תשומת הלב מהשימוש היותר שגרתי, שאנחנו יותר רואים אותו, שיכול להיות הרבה יותר מסוכן, בטח ובטח כאשר הוא בחוסר מודעות להשלכות אפשריות, להימנעות מקבלת טיפול רפואי וכל הדברים האלה.
תמר זנדברג: זאת אומרת, הבעיה שלנו – דרך המלך, היא באמת אולי שימוש יתר, ערבוב חומרים וחוסר מודעות לסימפטומים שיכולים לגרום להתייבשות או להימנעות מקבלת טיפול רפואי.
תמר זנדברג: זה המקרה היותר שכיח.
תמר זנדברג: בהקשר הזה – חברת הכנסת מירב בן ארי הצטרפה אלינו.
תמר זנדברג: ממה שאת ראית בעולם ומהניסיון שלכם כרשות, יש איזשהם דברים שאת חושבת שאת יכולה להמליץ?
תמר זנדברג: יש דברים שאנחנו יכולים לשקול?
<אתי כהנא: תראו, אני חושבת – קודם כל שמענו פה גם מהמשטרה וגם ממשרד הבריאות, שהחשש של הפנייה לקבלת טיפול רפואי בגלל ההפללה, אין לו באמת איזשהו בסיס.
<אתי כהנא: אין סיבה שזה יהיה החשש הזה.
תמר זנדברג: אבל הצעירה מתה בגלל זה.
<אתי כהנא: אז אני אומרת, אבל זה לא בגלל שכך המשטרה מתנהגת או בגלל שכך בית החולים מתנהג, אלא יש פה איזשהו חשש של אנשים שנובע מתוך מה שהם חושבים.
תמר זנדברג: כי הציבור חושב שככה המשטרה מתנהלת.
<אתי כהנא: נכון, זה מה שאני אומרת.
<אתי כהנא: כי הציבור חושב שכך המשטרה נוהגת, כשבעצם בפועל, המשטרה, כשיש מקרים חריגים- - -
<עופר מועלם: אני לא מתנפל על משתמשים שמגיעים לטיפול רפואי, אני לא מתעסק בהם.
<אתי כהנא: אז זה מה שהמשטרה אומרת, זה לא עניין אותם באותו רגע.
תמר זנדברג: אז אדרבא, אז אם ככה, אז יש לנו פה פער ידע, שזה בדיוק התפקיד של הסברה.
תמר זנדברג: להסביר לציבור שזה המצב.
תמר זנדברג: עוד יותר את משכנעת אותי שיש מקום- - -
<אתי כהנא: נכון, וגם משרד הבריאות אומר שהמידע הזה הוא מידע – בוודאי העניין של השימוש, הוא גם פחות מעניין את המשטרה כעבירה פלילית כרגע.
<אתי כהנא: יש גם חיסיון רפואי, שהדברים האלה לא זולגים באופן אוטומטי.
<אתי כהנא: זאת אומרת שבהחלט יש בסיס, וזה בהחלט משהו שיכול לצאת גם באמירה כאן, מתוך מה שהצהירו אותם גופים, שהחשש הזה הוא חשש לא מבוסס.
<אתי כהנא: לכן, בוודאי שצריך למהר ולפנות לטיפול רפואי בכל מקרה שבו יש סימפטומים שמצביעים על בעיה רפואית כלשהי.
<אתי כהנא: הדבר האחרון שצריך לחשוב עליו זה שמשטרת ישראל תפתח לי תיק, כי זה באמת לא החשש האמתי.
<אתי כהנא: לגבי פעולות הסברה אקטיביות, אני לא הכתובת במשרד.
<אתי כהנא: גם את יודעת, אנחנו עוברים עכשיו למשרד.
<אתי כהנא: זה דברים שצריך להעביר הלאה ולחשוב עליהם.
<אתי כהנא: אני בוודאי לא אוכל להצהיר פה על איזושהי פעולת הסברה שאנחנו ננקוט בה מחר בבוקר.
<אתי כהנא: אבל אמרתי, זה בהחלט נקודות למחשבה.
<אתי כהנא: כל הרעיונות, כי כשאנחנו מדברים על מזעור נזקים, ואנחנו יודעים שגם בארץ יש לנו פרויקטים של מזעור נזקים – יפעת הזכירה את הנושא של החלפת מזרקים.
<אתי כהנא: זה כן נושאים שחשובים לנו ומעניינים אותנו.
<אתי כהנא: זה לא שאנחנו אומרים: לא לא לא, זה לא אצלנו.
<אתי כהנא: בהחלט אפשר תמיד לפתח יותר ויותר את צמצום הנזקים.
תמר זנדברג: רוני?
תמר זנדברג: איילה, בינתיים בואי תתקרבי.
תמר זנדברג: אם יש עוד מישהו שרוצה להשתתף אז עכשיו ותכף נסכם.
<רוני ברקוביץ': גם בפעילויות האחרונות שאנחנו עושים שזה שימוש בתרופות מרשם שזה סמים.
<רוני ברקוביץ': אני אקח לדוגמה את הריטלין.
<רוני ברקוביץ': משתמשים בו כתרופה לבעיית קשב וריכוז, אבל משתמשים בו גם בתור אבקה להסנפה כתחליף לקוקאין.
<רוני ברקוביץ': ראינו שגם יותר מספר תפיסות, לגבי – יש המון תרופות, זו רק דוגמה אחת של – בעצם אלו תרופות מרשם לכאב קשים או למחלות סרטן או דברים אחרים, שבעצם יש להן פעילות נרקוטית.
<רוני ברקוביץ': יש בהן שימוש לרעה בקרב צרכני סמים.
<רוני ברקוביץ': אנשים מתמכרים אליהן ובעצם משתמשים בהן לרעה.
תמר זנדברג: אתם רואים את זה במסיבות?
<רוני ברקוביץ': אנחנו רואים את זה בתפיסות.
תמר זנדברג: איזה תפיסות?
<רוני ברקוביץ': יחד עם המשטרה, בחנויות, במכירות של אנשים, של בלדרים, כל מיני קיוסקים שמוכרים את זה.
<רוני ברקוביץ': פעם יותר מכרו את הנייס גאי, היום יש יותר כדורים, סוגים של ריטלין שמוכרים- - -
תמר זנדברג: תגיד, עופר, מצב כזה מבחינת הפליליות לסוחר או למשתמש?
<עופר מועלם: זה יותר חומרים מסכנים, כי זה לא בפקודה.
<קריאה: חלק בפקודה, תלוי מה.
תמר זנדברג: רגע, זה דברים שהם בפקודה, הם פשוט מוחרגים בפקודה.
תמר זנדברג: גם מה שאתה קורא לא, מה זה לא?
תמר זנדברג: הוא בפקודה, הוא פשוט – אוקי, אבל נגיד גם ריטלין, גם – הוא בפקודה, הוא פשוט מוחרג לשימוש רפואי.
<רוני ברקוביץ': סחר של ריטלין זה כמו סחר של קוקאין.
תמר זנדברג: אתה מתייחס לסחר של ריטלין.
תמר זנדברג: אם אתה תופס, בתפיסת סמים, סחר של כדורי ריטלין- - -
<עופר מועלם: אם זה חומר שאסור למכירה בפקודה, בלי רשות מהמנהל, אני מתייחס – אני המנהל, מה הוא אומר אני עושה.
תמר זנדברג: רגע, איילה ביקשה ואחרי זה את, חצי מילה ונסכם.
<אילה סמית: אז מה שאני רציתי להגיד, זה שכמו שאתה אמרת וזה באמת נכון, סמים הם רעל.
<אילה סמית: חשוב שהציבור יידע את זה.
<אילה סמית: לכן אני חושבת שצריך לחנך את הציבור על הסכנה של השימוש בסמים, כלומר שימוש ברעל.
<אילה סמית: הנקודה העיקרית והחשובה ביותר זה לא להשתמש בסמים ופחות באיך להשתמש בסמים בצורה בטוחה.
<אילה סמית: כי אם לא ישתמשו בסמים, אז כל יוצאי הדברים האלה לא יקרו.
<אילה סמית: זה כולל, כמו שאת אומרת באמת, את תרופות המרשם, שכרגע נכנס לבעיה יותר ויותר קשה.
<אילה סמית: אז זה נכון, את דיברת הרבה על חינוך והסברה, אבל אני חושבת שבחינוך ובהסברה הדגש צריך להיות קודם כל בזה שלא נשתמש בסמים, נקודה.
<אילה סמית: ואז כל יתר הדברים האחרים יהפכו הרבה יותר קטנים, או אני מקווה שפשוט ייעלמו וזהו.
<קריאה: מאיפה?
<אילה סמית: אילה סמית, מישראל אומרת לא לסמים.
תמר זנדברג: כן בבקשה.
<אירנה לוית: סליחה תמר, אני לא כל כך מדברת עברית טוב.
<אירנה לוית: העברית שלי מאוד פשוטה.
<אירנה לוית: אז איפה הילדים שלנו לוקחים סמים?
<אירנה לוית: איפה?
<אירנה לוית: או בתחנה המרכזית, שם יש דילרים – אני יודעת על הדילרים, גם המשטרה יודעת הכל.
<אירנה לוית: כל שבוע אני עושה סיבוב עם אימהות שלנו.
<אירנה לוית: למה הדילרים שם כל הזמן?
<אירנה לוית: אני ראיתי את הדילרים.
<אירנה לוית: זה שלב אחד.
<אירנה לוית: האינטרנט זה עוד מקום שאפשר לקנות סמים.
<אירנה לוית: אינטרנט, אני לא יודעת איך אפשר לעשות את זה, זה לא – אבל יש לי שאלה: מי אמר שאפשר למכור את הסמים, דברים כאלה, בחנויות פיצוציות?
<אירנה לוית: מי אמר שאפשר למכור שם?
<אירנה לוית: איפה מכתב?
<אירנה לוית: ילד שלנו הולך למכולת וקונה מה שאפשר.
<אירנה לוית: אני לא יודעת מה הוא קונה.
<אירנה לוית: מי אמר שאפשר למכור את הסמים ודברים כאלה?
<אירנה לוית: מי אמר?
<קריאה: זה חוק שעשינו כדי שלא ימכרו.
<אירנה לוית: אבל השאלה שלי היא- - -
<קריאה: למה זה קורה, את שואלת?
<אירנה לוית: כן.
<אירנה לוית: אם אני הולכת לקנות משהו בסופר, אני יודעת שאני לא אמצא שם, בסדר.
<אירנה לוית: אפשר לקנות שם חלב, בסדר.
<אירנה לוית: הכל בסדר, בשר בסדר.
<אירנה לוית: יש מישהו שאומר שאת זה אפשר לקנות.
<אירנה לוית: במים בפיצוציות, אני לא יודעת מי אמר שאפשר לקנות?
<אירנה לוית: מי אמר שאפשר לקנות שם סיגריות, מים?
<אירנה לוית: גם דברים שיש שם, מי אמר שאפשר?
<אירנה לוית: אני חושבת שזה דרך גם משרד הבריאות, שצריך להוציא מכתבים.
<אירנה לוית: מי רוצה- - -
<קריאה: אני רק אגיד לך גברתי, שרק בלי קשר לסמים, לפני שבועיים פתחנו ברחובות חנות שמוכרת אנטיביוטיקה מזויפת.
<קריאה: בכל ההודעות שהמשרד מוציא כתוב שהתרופות מותרות למכירה רק בבית מרקחת ורק על ידי רוקח בלבד.
<קריאה: בכל ההודעות- - -
<קריאה: אי אפשר לקנות אנטיביוטיקה בפיצוציות.
<קריאה: בלי קשר לסמים, זה לא רק סמים.
<אירנה לוית: כן, זה משהו אחר.
<אירנה לוית: אבל מתי שהמשטרה הולכת למכולת איפה יש דברים כאלה?
<אירנה לוית: היא מבקשת את המכתב, איפה המכתב שמי שאמר שאפשר למכור?
<אירנה לוית: לא צריך כל הזמן דרך כאלה, משהו חדש, הולכים לעשות בדיקות, אפשר או אי אפשר.
<אירנה לוית: צריך לדעת מי אמר שאפשר למכור כזה, או משרד הבריאות או עיריית תל אביב- - -
תמר זנדברג: לא, רק להבהיר, ב2014 אם אני לא טועה, נכנס לתוקף חוק הסמים המסכנים, 2013.
תמר זנדברג: לפיו אסור למכור, וזה לא נמכר בשום מקום שהוא חוקי בפיצוציות.
<אירנה לוית: אותו דבר, עכשיו יש הרבה דברים שם.
תמר זנדברג: אז צריך לקרוא למשטרה.
תמר זנדברג: לא לא, צריך להזעיק את המשטרה.
תמר זנדברג: אנחנו כבר לא רואים את המכירה, לא שידוע לי, לכן שאלתי.
תמר זנדברג: כי בתל אביב, איפה שזה היה מאוד מאוד- - -
<אירנה לוית: ברחוב אלנבי יש הרבה מאוד דברים כאלה.
תמר זנדברג: אז פשוט לקרוא למשטרה, זה הכל.
תמר זנדברג: פשוט להזמין משטרה.
תמר זנדברג: אנחנו גם היינו, אגב, הוועדה הייתה לפני שנתיים אם אני לא טועה בסיור באלנבי, ראינו את המקומות.
תמר זנדברג: זה לא בפיצוציות, זה בתחנות – זה כמו מכירת סמים.
תמר זנדברג: זה לא חוקי, והמשטרה יודעת ולפחות שם בתל אביב כבר ראינו את כל המחבואים ואת התפיסות ואת כל הזה.
<אירנה לוית: אבל זה לא המעבדה – שם יש הרבה - - -
תמר זנדברג: בסדר, אז אני אומרת לך, התשובה זה לקרוא למשטרה.
תמר זנדברג: אין דבר כזה, זה לא חוקי, ובטח שלא כתוב בשום מקום שזה חוקי, כי זה לא חוקי.
תמר זנדברג: אז פשוט אם מישהו רואה דבר כזה, פשוט להזמין משטרה והמשטרה תבוא ו- - -
<קריאה: גם אפשר לפעמים לקבל פתק לשלושים יום.
תמר זנדברג: כן, ראינו שם באמת באלנבי שזה לא בדיוק, יש שם איזה דלת מסתובבת.
תמר זנדברג: לא חשוב, התשובה היא בגדול, מבחינת המדינה, שזה לא חוקי וצריך פשוט לקרוא למשטרה אם את רואה משהו כזה, פשוט להזמין את המשטרה באותו רגע והמשטרה תטפל.
<יצחק אליהו: יצחק אליהו, פעיל חברתי ומתנדב ב – לגבי מה שכבודו אמר ופרסם, אני רוצה להגיד, אני מכיר שני אנשים באופן אישי, שנפטרו לי בידיים.
<יצחק אליהו: ניסיתי להניע אותם מהסמים והם פשוט מאוד חייבים כסף לסוחרים בלוד או לאיזה מקום.
<יצחק אליהו: לצערי הרב, בדואים מגיעים עד ירושלים, לוקחים את הסם – אם הוא צריך לקבל לדוגמה חתיכה כזאת, לוקחים ממנה חצי, מערבבים אותה עם אקונומיקה, עם רעל עכברים,, מערבבים אותה כמו שאמרו פה עם כל מיני סוגי כדורים.
<יצחק אליהו: הבן אדם לקח, נכנס הביתה, לקח את המנה שלו, עד יום ראשון הגופה שלו כבר בבית, התפוררה מה שנקרא.
<יצחק אליהו: זו לא הראשונה.
<יצחק אליהו: דיברו פה על ריטלין, דיברו על קלונקס.
<יצחק אליהו: קלונקס, אני יודע שזה פסיכיאטר נותן לפעמים לבן אדם.
<יצחק אליהו: אתם רואים את הכרטיס הזה?
<יצחק אליהו: מי שרוצה לבוא לראות איתי היום, גם כן, בשוק הבוכרים.
<יצחק אליהו: הם לוקחים, מוכרים אחד לשני ריטלין, מה שנותנים לילד.
<יצחק אליהו: מוכרים כל מיני סוגי כדורים, פשוט מאוד לוקחים כרטיס כזה, על הספסל טוחנים אותו ועם קש מכניסים אותו לאף.
<יצחק אליהו: אני דיברתי עם כמה גורמים שם, ושם אנשים מכירים אותי שאני עליתי על דרך.
<יצחק אליהו: אני הייתי, מי שלא יודע, אני לצערי הרב נפלתי לאלכוהול.
<יצחק אליהו: ברוך השם ותודה לאל אני נלחם בתופעה הזאת חזק.
<יצחק אליהו: אני דיברתי גם כן עם המשטרה, דיברתי עם זה שמה, לצערי הרב גם עם – לא מפחדים, שמים חומר ומכניסים מה שאתם לא רוצים.
<יצחק אליהו: אני חושב, את הדבר הזה צריך להסביר כמה שיותר, ולצאת כמו שיש פרסומות על בקבוקי אלכוהול ולא יודע מה, לצאת עם שלטי חוץ.
<אתי כהנא: אני רק רוצה לומר דבר אחד, שבנושא הזה של הנייס גאי שדובר פה, אז תפיסת המסוכנות ביחס לחומרים האלה בציבור היא מאוד מאוד גבוהה.
<אתי כהנא: זה גם חלק מההסברה המאוד מאוד מאסיבית- - -
תמר זנדברג: הסמים הסינתטיים, על סמי הפיצוציות את מדברת.
<אתי כהנא: על סמי הפיצוציות.
<אתי כהנא: הייתה הסברה מאוד מאוד מאסיבית אם אני אקרא לזה, והיא הביאה לתוצאות.
<אתי כהנא: גם הסקרים, שחלק מהם הרי מתייחסים לנושא של עמדות, מבטאים באופן ברור שמרבית הציבור, באחוזים של 80-90 אחוז, תופסים את החומרים האלה כחומרים מאוד מאוד מסוכנים.
תמר זנדברג: בסדר גמור, אוקי.
תמר זנדברג: אני רוצה לסכם את הישיבה, קודם כל אני רוצה מאוד להודות- - -
<יצחק אליהו: דרך אגב, אם אני הולך לקופת חולים לקנות ריטלין לילדה שלי כדי שיהיה לה קשב וריכוז בשיעור, אני צריך לבוא לחתום עם תעודת זהות וגם כן זה עולה לי 14 שקלים, לא יודע מה.
<יצחק אליהו: כדור כזה קטן, אני הסתכלתי בעיניים שלי, 50-60 ועד 100 שקלים מוכרים אותו שם.
תמר זנדברג: אוקי, אני בסיכום.
תמר זנדברג: אני שאלתי – אני חייבת לסכם.
תמר זנדברג: אני שאלתי כמה פעמים אם מישהו עוד רוצה להשתתף, נתתי לכולם.
תמר זנדברג: זה יכול להמשיך ככה עד אין סוף.
תמר זנדברג: סליחה, אני כבר התחלתי על הסיכום, פעם הבאה תירשם מראש, בסדר?
תמר זנדברג: אני רוצה לסכם ככה: קודם כל, המון תודה לכל הגורמים שהגיעו ובראשם המשטרה, ששלחה נציגות באמת בכירה ומכובדת כדי באמת – מבחינתנו זה עדות לרצינות שמייחסים פה גם לנושא וגם לעבודה עם הוועדה.
תמר זנדברג: שני הדברים שרצינו לעמוד עליהם, אחד זה אותה הודעה ואזהרה לציבור, שאני חושבת שיש לנו דיי הבנה שהדרך שבה היא נוסחה היא לא הייתה, נקרא לזה ככה: היא לא הייתה היעילה ביותר כלפי הכוונה.
תמר זנדברג: הכוונה שלנו, זה משותף לכולנו, זה להזהיר את הציבור מהדבר הנכון ולא מהדבר הלא נכון.
תמר זנדברג: נדמה לי שפה, וגם אני אומרת את זה על סמך מה שדווח לנו כאן מנציגי המשטרה, שהלקח פה הופק ובפעם הבאה באמת ייעשה ניסיון להזהיר בצורה יותר נכונה ויותר מדויקת.
תמר זנדברג: לגבי הדבר השני, או נגיד את זה ככה: הוועדה רושמת לפניה שבאמת, כפי שנמסר מהתחלה, לא מוכרת תופעה כזו של סמים רעילים, אלא האזהרה לציבור צריכה להיות מהשימוש בסמים בפני עצמו ומכל הקשור בו.
תמר זנדברג: זה עוד דבר.
תמר זנדברג: בנוסף, זה באמת ההתמודדות עם הצורך שלנו על פני כל הגורמים פה, איך נגיד את זה?
תמר זנדברג: להתנהל בצורה נכונה אל מול הסכנות שבשימוש בסמים.
תמר זנדברג: פה אני רוצה לבקש מהרשות למלחמה בסמים - אתי אני אנצל את הימצאותך פה כדי להעביר את המסר, לאו דווקא שזו את.
תמר זנדברג: אנחנו גם נפנה – ניהלנו גם לפני שבוע-שבועיים דיון עם הרשות החדשה, וראינו ככה איך הדברים שם מתחילים להתגבש.
תמר זנדברג: אני חושב שדווקא בהקשר הזה, שבאמת הרשות נמצאת תחת המטרייה של המשרד לביטחון פנים, זה דווקא באמת כן נכון שהרשות תוביל את המאמץ הזה ביחד עם גורמי המקצוע.
תמר זנדברג: גם עם משרד הבריאות, גם מהמשטרה ואם יש עוד גורמים, לא יודעת, משרד הרווחה או משרד החינוך אולי, או איזה גורם שקשור לעניין הזה.
תמר זנדברג: צריך להוביל איזושהי תורת עבודה שמטרתה מצד אחד להזהיר את הציבור, א' משימוש בסמים, ב' מהסכנות ומההשלכות שיכולות להיות אגב השימוש בסמים, שמטרתו באמת להציל חיים ולדאוג לבריאות הציבור.
<קריאה: את זה אנחנו עושים, אמרתי, את זה אנחנו עושים.
תמר זנדברג: אני חושבת שיש כאן את התחום הזה של אותן מסיבות או מקומות שבהן – מסיבות, מועדונים, מקומות שבהם קיים שימוש בסמים.
תמר זנדברג: דרושה כאן העברת מידע לציבור בכמה תחומים: אחד, שהצלת חיים והענקת טיפול רפואי הם קודמים להפללה בשימוש.
תמר זנדברג: את אמרת בעצמך שלא בטוח שהציבור יודע את זה, ואולי צריך לדעת את זה.
תמר זנדברג: זה נאמר כאן גם על ידי המשטרה וגם על ידי נציגי משרד הבריאות.
תמר זנדברג: שתיים, מה לעשות במצבים כאלה: לכוון את הציבור לעמדת עזרה ראשונה, אולי לעמדת המשטרה.
תמר זנדברג: אולי, אני לא יודעת, יש פה כל – אני אומרת את זה גם ממקום של חוסר ידע, אבל כן מידיעה שהידע הזה קיים.
תמר זנדברג: גם בעולם, וגם בטח אצלכם.
תמר זנדברג: סדר עדיפויות, מה לעשות, מה חשוב לעשות במקרה כזה, למי לפנות, איפה נמצאת תחנת העזרה הראשונה, איפה נמצא המודיעין, איפה נמצא, אני לא יודעת, שיטור קהילתי.
תמר זנדברג: הציבור חייב – ושוב, את אומרת בעצמך שיש מדינות שנמצאות במקום הרבה יותר מתקדם מאתנו.
תמר זנדברג: אני לא יודעת, יכול להיות – תביאו לנו מידע שאני לא יודעת מה, לא ידוע לי שיש מידע שהדבר הזה הוא כשלעצמו מגביר את השימוש בסמים, או מסכן יותר מאשר עוזר.
תמר זנדברג: המטרה שלנו זה שהסך הכל הכללי של המדיניות שלנו, המשטרתית, ההסברתית, הרפואית, תהיה מכוונת להצלת חיים קודם כל, ואחר כך לשלום הציבור ולבריאות הציבור.
תמר זנדברג: אז תחת הפררוגטיבה הזאת והדירקטיבה הזאת, מה הפעולות שחשוב לעשות?
תמר זנדברג: אחד, הכי חשובה פעילות מודיעינית, לסגור את המסיבה.
תמר זנדברג: יכול להיות שזה הדבר החשוב ביותר, אבל זה הצעד הראשון.
תמר זנדברג: אחריו יש עוד צעדים.
תמר זנדברג: לפנות לטיפול רפואי זה ללא ספק הדבר השני.
תמר זנדברג: ליידע את הציבור, כמו שיידענו אותו דבר עם סמי האונס ונפגעות תקיפה מינית.
תמר זנדברג: כן היה חשוב שייצא כאן מסר, שגם אם היה שימוש בסמים מבחירה, מרצון ולא רק בכפייה, יותר חשוב לפנות לטיפול רפואי וללכת לתיק של תקיפה מינית מאשר לתיק שימוש בסמים.
תמר זנדברג: זה לא צריך להיות מעודד שימוש בסמים כדי להגיד את הדבר הזה.
תמר זנדברג: זה דיי ברור מאליו.
תמר זנדברג: הדבר השלישי זה כללי אצבע להתנהגות.
תמר זנדברג: אמרת בעצמך שיש לכם גלויה שאתם מפרסמים בנושא אלכוהול, יכול להיות שאלכוהול יותר נוח כי זה לא בפקודת הסמים וזה פלילי, אבל עדיין, שוב, יש לנו מדרג פה במדינה.
תמר זנדברג: יש דברים – תקיפה מינית יותר חמור משימוש בסמים, מוות של צעירה במסיבה יותר חמור משימוש בסמים.
תמר זנדברג: צריך לפי סדר העדיפויות הזה, אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו נפתח גם לעצמינו איזושהי "תורת לחימה", תורת התנהלות אל מול הדבר הזה, גם כדי למנוע מעצמנו את המבוכה, שאנחנו לא יודעים מה לעשות, וזה שימוש בסמים אז אנחנו לא נוגעים.
תמר זנדברג: בואו נאחז את השור בקרניו ונדע איך אנחנו מתנהלים.
תמר זנדברג: המשטרה תביא, אני מבקשת מכם ברשות למלחמה בסמים לקיים איזשהו שולחן עגול בנושא.
תמר זנדברג: המשטרה תביא את הידע שלה, איך רואה ואיך היא נתקלת בדברים האלה ומה הפעילות שלה, האכיפתית והמניעתית.
תמר זנדברג: משרד הבריאות יביא את הידע שלו, מה צריך לעשות במקרים כאלה ומה ההנחיות החשובות לציבור להצלת חיים ולבריאות הציבור.
תמר זנדברג: משרד החינוך יגיד איפה הוא פוגש את זה.
תמר זנדברג: סומכת עליכם, אתם יודעים להוביל תהליכים כאלה.
תמר זנדברג: אנחנו נעשה, אני חושבת, ישיבת מעקב.
תמר זנדברג: נקבע אותה בהמשך המושב.
תמר זנדברג: אני אתן לכם כמה חודשים גם להתארגנות וגם לזה.
תמר זנדברג: בואו נגיד שלקראת הקיץ, כיוון שאנחנו רואים שהתופעה הזו מיוחדת לקיץ.
תמר זנדברג: לקראת הקיץ, בסביבות חודש יוני או מאי, ככל שהכנסת הזו תחזיק מעמד.
תמר זנדברג: אנחנו נקיים ישיבת מעקב ונרצה לקבל מכם דיווח איפה הדברים עומדים והאם עשיתם את זה, ומה הדברים שאתם – מה ההמלצות שלכם.
תמר זנדברג: לדעתי בזאת אנחנו – את רוצה להוסיף משהו?
<קריאה: לא, אני באתי להקשיב.
תמר זנדברג: טוב, אז אני ממש מודה לכולם, הישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, אנחנו פותחים ישיבה משותפת של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הסמים בראשותה של תמר זנדברג.
אלי אלאלוף: אנחנו היום ב-19 ביולי 2017, כ"ה בתמוז תשע"ז.
אלי אלאלוף: השעה 10:05.
אלי אלאלוף: הסיבה המרכזית של התכנסותנו זו התחייבות של משרד הבריאות לתת אחת לשנה דוח לוועדה בנושא המאבק בעישון.
אלי אלאלוף: בנוסף לזה יש עוד כמה בקשות שהגיעו לדיון ומצאנו לנכון לצרף אותן לדיון הזה כדי שנהיה יעילים.
אלי אלאלוף: יש הצעה של חברת הכנסת יעל גרמן בנושא הדוח השנתי של מצב העישון, זה מה שאמרתי.
אלי אלאלוף: הצעה שנייה גם של חברת הכנסת יעל גרמן בנושא חוק להיטל התקבולים ממכירת סיגריות.
אלי אלאלוף: נושא רביעי, הצעה לסדר של ציון היום הבינלאומי ללא עישון, של חברת הכנסת תומא סלימאן, יואל רזבוזוב, שניהם לא פה, ואיתן כבל ומירב בן ארי.
אלי אלאלוף: כבודם פה.
אלי אלאלוף: הדיון מתייחס להערה גם ולא נעשה דיון נוסף עבורם.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים שיש פה גם את השר וגם את המנכ"ל שלו.
אלי אלאלוף: זה סימן שמתייחסים מאוד ברצינות להצעות של חברי הכנסת ולוועדה בכלל.
אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני השר.
יעקב ליצמן: בוקר טוב, תודה אדוני היושב ראש, היושבת ראש.
יעקב ליצמן: כפי שהצהרתי בעבר, משרד הבריאות, גם אנוכי אישית מאוד חריפים לגבי העישון.
יעקב ליצמן: זה לא אומר גם מדיניות, מה שצריך לעשות ואיך לעשות, אבל עצם הדבר, אני נגד והמשרד נגד העישון.
יעקב ליצמן: יש כל מיני דברים שאנחנו עשינו ונעשה.
יעקב ליצמן: עוד מעט נפרט.
יעקב ליצמן: הדוח שאני צריך להגיש, דוח עישון, אנחנו לא מגישים את זה היום כי יש לנו הערות לגבי הדוח.
יעקב ליצמן: ההערות מתוך פרופסור תמי שוחט שיש לה הערות לגבי הדוח הזה.
יעקב ליצמן: היא כתבה את זה.
יעקב ליצמן: יש את זה לפניי.
יעקב ליצמן: העיקרון של זה אומר שלא הסקר שיש מ-2013 זה הסקר שיש ב-2016.
יעקב ליצמן: זה סוג סקר אחר.
יעקב ליצמן: זה לא בדיוק אותו דבר ולכן אי אפשר למדוד מזה.
יעקב ליצמן: לעומת זאת, בינתיים אנחנו קיבלנו סקר 2017 שזה מראה שיש ירידה מ-2016, אז זה ההבדל ולכן אני לא יכול להגיד כרגע שאני הולך להגיש את הדוח הזה ולא נגיש את זה היום.
יעקב ליצמן: נגיש את זה ברגע שנסיים את כל - - -
אלי אלאלוף: יש לך זמן מוערך?
יעקב ליצמן: קשה לי להגיד כרגע אבל אנחנו נזרז את זה מאוד כי אני רוצה להוציא את זה.
<משה בר סימן טוב: אני אולי אוסיף מילה רק למה ראתה תמי שוחט.
<משה בר סימן טוב: תמי שוחט, צריך לומר פרופסור תמי שוחט.
<משה בר סימן טוב: היום היא ראש ICDC, המרכז הישראלי לבקרת מחלות.
<משה בר סימן טוב: היא פרופסור בעלת שם ומעמד והנתונים שהיא הגישה לנו, אנחנו רואים בשנת 2016 עלייה בלתי מוסברת ובלתי סבירה ביחס לשנת 2015, שאי אפשר להסביר אותה בשום קווי מגמה.
מיקי רוזנטל: אין תאריך להגשת דוח?
יעקב ליצמן: ברגע שנסיים את העבודה.
<קריאה: כתוב בחוק 31 במרץ.
הוועדה למלחמה בנגע הסמים והאלכוהול): רגע, אבל הטענה היא שהנתונים ל-2016 הם לא נכונים או שב-2017 הייתה ירידה יחסית ל-2016?
<משה בר סימן טוב: הנתונים שאנחנו רואים זו עלייה בלתי סבירה שאנחנו לא יודעים להסביר אותה בשום צורה, בשנת 2016 וירידה ב-2017.
הוועדה למלחמה בנגע הסמים והאלכוהול): ירידה יחסית ל-2016?
<משה בר סימן טוב: גם יחסית ל-2016 ובחלק מהמקרים גם ירידה יחסית ל-2015.
<משה בר סימן טוב: אנחנו יכולים לפרסם את זה עכשיו ולבוא ולומר, הנה, אנחנו רואים ירידה והכל בסדר.
<משה בר סימן טוב: אנחנו מעדיפים לעשות עוד איזשהו ניתוח מעמיק של הנתונים וזה ההשלמות שאנחנו ביקשנו לעשות כדי להציג נתונים שלמים.
<משה בר סימן טוב: אני חושב שאם אנחנו נראה בשנה אחת קפיצה של 5% ואחר כך ירידה מסוימת במקרים אחרים, זה פשוט לא סביר.
<משה בר סימן טוב: כל מי שיש לו איזושהי הבנה בסטטיסטיקה, יראה את הנתונים, יבין שזה לא יכול להיות.
<משה בר סימן טוב: במקום שנציג נתונים שאנחנו חושבים שיש איתם בעיות קשות, אנחנו מעדיפים לקחת עוד פרק זמן קצר כדי להשלים את העבודה המקצועית.
<משה בר סימן טוב: כל הנתונים יוצגו בשקיפות מלאה לחברי הוועדה עם כל ההסברים שיש לגבי הדבר הזה.
<משה בר סימן טוב: מה שיש עכשיו, לא מסתדר ולא סביר שיש עלייה כזאת גדולה ב-2016.
אלי אלאלוף: אפשר לקבוע שנקיים דיון מייד אחרי הפגרה, למרות שתדעו שבפגרה אנחנו עובדים.
יהודה גליק: השאלה אם יש 1.2 מיליון מעשנים או 1.3 מיליון מעשנים היא כל כך לא רלוונטית.
יעקב ליצמן: אדוני, זה לא הנושא.
יעקב ליצמן: הנושא זה המדד איך שמדדו אז.
יעקב ליצמן: המדד שמדדו היום זה סוג אחר לגמרי.
יעקב ליצמן: אני מניח, אם היה אותו מדד והייתה ירידה, לא היית מדבר.
יעקב ליצמן: אני מניח שאם היה אותו מדד והייתה עלייה, אני לא הייתי מדבר, אז בוא נחכה קצת.
מיקי רוזנטל: אדוני, רק הערה קטנה.
מיקי רוזנטל: אנחנו הרי כולם רוצים שפחות אנשים יעשנו.
מיקי רוזנטל: אני חושב שההערה של חבר הכנסת גליק היא נכונה כי בוא נדבר על מה עושים כשנוריד את העישון, גם אם הסטטיסטיקה טענה.
יעקב ליצמן: זה אמרתי כן.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה רק פתיח.
יעקב ליצמן: אמרתי, היות שאני צריך להגיש דוח.
יעקב ליצמן: הסיבה שלא הגשתי דוח עכשיו, אני מסביר מה עושים.
יעקב ליצמן: אין שום בעיה, אני לא יכול להיכנס לפרטים.
אלי אלאלוף: אוקיי, בבקשה, בוא נמשיך.
יעקב ליצמן: אז בואו נתחיל בכמה דברים שעושים ועשו.
יעקב ליצמן: צו לתיקון התוספת לחוק בנושא הגבלות שימוש בטבק במרחב הציבורי נמצא בתהליך מתקדם.
יעקב ליצמן: אנחנו העברנו את הטיוטה לכל הגורמים הרלוונטיים לפני משרד המשפטים.
<משה בר סימן טוב: זה ב-RIA.
יעקב ליצמן: ואנחנו מקווים שבהקדם החוק הזה יסתיים.
יעקב ליצמן: נפרט כרגע איזה דברים נכללים בתוך החוק הזה.
יעקב ליצמן: קביעת איסור עישון במקומות בהם נערכים אירועים והופעות תחת כיפת השמיים, אז אנחנו אוסרים את זה.
יעקב ליצמן: זה בחוק הבא.
יעקב ליצמן: קביעת איסור עישון בכל מקום, במתחם של בית חולים, במרפאה, לרבות מחוץ למבנים, למעט איסורי עישון מוגדרים ומרוחקים וככל שיקבעו בו מחלקות סגורות.
יעקב ליצמן: הוראת שעה לשלוש שנים.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, כל המקומות האלו יאסרו חוץ מאיפה שזה מוגדר, מיוחד רק - - -
נחמן שי: זה בתהליך?
יעקב ליצמן: זה בתוך החוק הזה.
<משה בר סימן טוב: אני אסביר.
<משה בר סימן טוב: זה צו שהשר מוסמך לקבוע.
<משה בר סימן טוב: השר כבר קבע מה הוא רוצה.
<משה בר סימן טוב: עכשיו התהליך הממשלתי זה שזה עובר RIA, עובר למשרד המשפטים והשר חותם.
עבדאללה אבו מערוף: זה יהיה גם במקומות שמותר לעשן?
יעקב ליצמן: איפה שיהיה לי מותר, אז מותר, אבל חוץ מזה כל המקומות אסורים.
<משה בר סימן טוב: הצו קובע את המקומות שבהם זה אסור.
עבדאללה אבו מערוף: יישאר מקום מותר בבית חולים?
<משה בר סימן טוב: ברור.
<משה בר סימן טוב: הצו מרחיב את האיסור.
יעקב ליצמן: ג.
יעקב ליצמן: קביעת איסור עישון במקומות המשמשים לפעולה גופנית, לספורט, גם אם לא במבנה, באזור הכניסה לגן הילדים, בגני שעשועים ציבוריים שמיועד לילדים, באזור הכניסות והיציאות למשרד ממשלתי בטווח של 10 מטר מהכניסות והיציאות.
יעקב ליצמן: ד.
יעקב ליצמן: הוספת איסור עישון בחניון מקורה, בגני חיות.
יהודה גליק: חניון מקורה פלוס גני חיות.
<משה בר סימן טוב: שני מקומות.