GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איילה סמית: אנחנו גם מחלקים ערכות של קיט, שאלו מכשירים לאנשים שרוצים לקבל הכשרה כדי להיות מרצים.
<איילה סמית: זה יכול להיות כל אדם ממורים, אנשי אכיפת חוק, אנשי רפואה, תנועות נוער.
<איילה סמית: בקיצור, כל בן אדם שרוצה ללמוד איך להכשיר ולהעביר את הידע על סמים, אנחנו נותנים את הידע הזה.
<איילה סמית: רק כדי לתת קצת סדרי גודל, אנחנו עד היום חילקנו למעלה מחמישים ושש מיליון חוברות בעולם.
<איילה סמית: אנחנו פועלים בערך ב-180 מדינות וסרטוני הפרסומת שלנו פורסמו כבר במעל מחמש מאות ערוצי טלוויזיה שונים.
<איילה סמית: אז אנחנו מוטים, שוב, בנושא החינוך.
<איילה סמית: לאור השינויים שהשר ארדן עושה – ואנחנו באמת זקוקים לשינוי ולחיזוק, כי המצב לא טוב.
<איילה סמית: יש גם מגמה עולמית של עלייה בצריכת סמים, ראינו את טראמפ, כמו שתמר אמרה, הוא הכריז על מצב חירום לאומי.
<איילה סמית: גם אצלנו פה בארץ, אני חושבת שאנחנו במצב הקשה ביותר בהיסטוריה שלנו מבחינת חשיפת הנוער לסמים ולאלכוהול.
<איילה סמית: רק רציתי להדגיש שוב את נושא החינוך.
<איילה סמית: אני חושבת שאם אנחנו רוצים להגיע ליעד שבו נוער, ילדים וחיילים לא ישתמשו בסמים, זה היעד הראשון שלנו, וכמובן גם מבוגרים.
<איילה סמית: אנחנו לא מוותרים עליהם.
<איילה סמית: האמצעים זה קודם כל ולפני הכל חינוך, שיקום של תפיסת המסוכנות.
<איילה סמית: אחת מהדרכים זה הגברת האכיפה.
<איילה סמית: אני חושבת שעוד אלמנט שצריך להסתכל עליו זה יצירת תדמית פסולה לאנשים שצורכים סמים.
<איילה סמית: תמונות של לפני ואחרי, על מה זה גורם ברמה הפיזית לבן אדם, לזיכרון, לאינטליגנציה, דברים כאלה.
<איילה סמית: יש את הצד ההפך, יש את הצד של שיקום תדמית חיובית טובה לכל אותם בני נוער שלא צורכים סמים, ואת זה אפשר לעשות על ידי קמפיינים עם ספורטאים, דוגמניות, שחקני קולנוע, כל מיני סלוגנים ודברים כאלה.
<איילה סמית: בנוסף מניעה ככל שניתן של חשיפה של בני נוער למה שאני קוראת: שיווק עקיף של סמים, דרך המדיה והרשתות.
<איילה סמית: אני כן חושבת שאנחנו יכולים לעשות את השינוי.
<איילה סמית: אני חושב שכדאי וטוב, זו התחלה חדשה.
<איילה סמית: צריך לשים שוב את הדגש, כי בהחלט אנחנו במגמה גם עולמית וגם פה בארץ קשה מנשוא.
<איילה סמית: עכשיו זה הזמן הנכון לפעול בכל הכוח.
<איילה סמית: אני רוצה לברך אתכם ולאחל המון בהצלחה.
<איילה סמית: כמובן שצריך עזרה ורוצים אותה, אנחנו פה.
תמר זנדברג: אלא אם יש עוד מישהו שרוצה להוסיף, אני חושבת שאנחנו נסכם את הדיון.
תמר זנדברג: כאמור, הוועדה מלווה את הנושא מיום ההודעה למעשה על הסגירה ועל הכוונה, ועד היום שזה למעשה כבר יוצא לדרך וקורה.
תמר זנדברג: אנחנו מתרשמים שיש דברים שבהם שיתוף הפעולה, האיגום והמעבר הזה מתנהל בצורה טובה וחלקה, ואולי אפילו יביא תוצאות טובות יותר ממה שהיה קודם.
תמר זנדברג: יש תחומים שבהם זה נראה לנו מצריך עוד קצת הברגה פנימה.
תמר זנדברג: שוב, אני חוזרת על מה שהדגשתי בפתיח, במיוחד בתחום הטיפול והשיקום שהוא מאוד משמעותי לנו.
תמר זנדברג: זה לא סוד שגם לי אישית, בחלק מהתחומים כמו לגליזציה ואי הפללה, היו חילוקי דעות עם הרשות, ואולי יישארו גם עם אנשי המקצוע בעתיד, למרות שאני חושבת שכולנו, כולל השר – היה איזה שינוי כיוון בתחום הזה, אז נראה לי רב המשותף על המפריד, אבל בתחומי העבודה ברשויות עם בני הנוער, מניעת אלימות וכל הדברים האלה, אין לנו שום – גם לא המנדט שלנו, זה נראה שהכל מתנהל כשורה.
תמר זנדברג: אני באמת רוצה להדגיש מאוד את הנושא של הטיפול והשיקום, שבבסיס הם נושאים שנמצאים תחת אחריות משרדי הבריאות והרווחה, ולרשות צריך להיות, היה גם בעבר ויכול להיות, ערך מוסף מאוד משמעותי בהובלה קדימה, ואז ההעברה אליהם בדיוק כמו המודל שתיארת לנו עכשיו לגבי העבודה שלכם עם הרשויות המקומיות, ככה שיש כאן פוטנציאל עבודה משמעותי וטוב.
תמר זנדברג: אנחנו מצפים באמת למימוש שלו ולא שדברים, להפך, ייפלו בין הכיסאות וייזנחו מאחור.
תמר זנדברג: כמובן שהוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא.
תמר זנדברג: אנחנו נקבע דיון המשך, אני חושבת בחודש פברואר.
תמר זנדברג: אנחנו נהיה בקשר אתכם, עם המשרד, מתי יהיה הזמן הנכון.
תמר זנדברג: אני חושבת שעם היציאה שלכם לדרך מבחינה סטטוטורית, יהיה רגע נכון לשוב ולבדוק אזימוטים, ככה איפה הדברים מכווננים.
תמר זנדברג: כמובן שנמשיך להיות אתכם בקשר שוטף מקצועי.
תמר זנדברג: הרשות מלווה ונמצאת, הגורמים המקצועיים בכל הדיונים שלנו כוועדה, וכמובן מצפים להמשך שיתוף הפעולה הזה.
תמר זנדברג: גם איתך, ראש הרשות, כאשר יהיה צורך.
תמר זנדברג: כמובן שלא נטריח אותך כל פעם, אבל כאשר זה מתבקש.
תמר זנדברג: בנוסף ברצוני לברך את יושבת ראש הרשות החדשה, סליחה שלא ציינתי אותך גם בשמך.
<קריאה: הישנה-חדשה.
תמר זנדברג: הישנה-חדשה, תודה שהצטרפת.
תמר זנדברג: באמת תודה לשניכם, גם למנכ"ל וגם ליושבת ראש, מבחינתנו זה אות לשיתוף הפעולה שלכם עם הוועדה, זה שהגעתם לכאן והצגתם לנו את הדברים.
תמר זנדברג: תודה על זה והמשך דרך פורייה ומשותפת.
תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת וועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת.
תמר זנדברג: אני אגיד ככה, אני אקריא את הכותרת ואז אני אגיד למה, למרות הרבה פניות או הרמות גבה שקיבלנו, היה לי כן חשוב לקיים את הישיבה הזו, ואני אסביר.
תמר זנדברג: הכותרת של הישיבה נקבעת, לדעתי, עוד בחודש אוגוסט או משהו כזה.
תמר זנדברג: תופעת הסמים המורעלים או הרעילים.
תמר זנדברג: אני מודה שאני, ביום אחד, בשבוע אחד, בחודש אוגוסט, נקראתי לכמה אולפני טלוויזיה וקיבלתי טלפונים מכמה כלי תקשורת ששואלים אותי, בתור יושבת ראש וועדת הסמים והאלכוהול, מה קורה עם תופעת הסמים הרעילים או המורעלים.
תמר זנדברג: אז אמרתי אוקי, אני אמנם שנתיים מטפלת בתחום הזה, אבל אני מודה שלא שמעתי בחיים שלי על תופעה כזאת.
תמר זנדברג: אמרו לי: הנה, המשטרה הוציאה הודעה.
תמר זנדברג: אני אקריא את ההודעה: "לאחרונה דווח במספר מקומות בארץ על מקרים שבהם אושפזו משתמשים בסמים, שנפגעו באורח קשה ביותר, עד כדי מוות, כתוצאה משימוש בסמים אשר עורבב בהם רעל".
תמר זנדברג: כמובן שמיד קבעתי ישיבה דחופה.
תמר זנדברג: רעל מסתובב ברחובות הארץ, במסיבות טבע, ברחובות הערים.
תמר זנדברג: אכן סכנה לציבור.
תמר זנדברג: מכל מיני סיבות שתלויות ולא תלויות בנו – לא חשוב, הישיבה הזו נדחתה ולא התקיימה במהלך הפגרה.
תמר זנדברג: הכנסת יצאה לחופשה מרוכזת וכולי.
תמר זנדברג: בינתיים עקבתי אחרי האנשים שכביכול הורעלו, וגיליתי שאין איזו סכנת מוות שאורבת בזה הרגע.
תמר זנדברג: לכן הסכמתי לדחות את הישיבה הלאה.
תמר זנדברג: לקראת הישיבה הזו, לקראת חידושה, בשבוע שעבר התחלתי לקבל טלפונים מכל גורמי הממשלה המוזמנים ופניות לוועדה שאומרים לנו שצריך לבטל את הישיבה.
תמר זנדברג: למה לבטל את הישיבה?
תמר זנדברג: כי אין דבר כזה תופעת סמים רעילים.
תמר זנדברג: התופעה לא קיימת, אז למה לקיים ישיבה?
תמר זנדברג: למה להטריד את הכנסת, את הפרוטוקול, את כולנו?
תמר זנדברג: אני אמרתי: באמת?
תמר זנדברג: נמסרת הודעה לציבור?
תמר זנדברג: הציבור, שרץ בבהלה כי הוא קרא ב-ynet, בערוץ 2, במעריב, בוואלה.
תמר זנדברג: הציבור קרא בכל מקום שקיימת תופעה – מה הוא?
תמר זנדברג: הוא מסתובב עם הידיעה שצריך להיזהר?
תמר זנדברג: שיש תופעה של סמים רעילים/ אין תופעה?
תמר זנדברג: יצאה הודעת הרגעה לציבור, הסירנות עלו וירדו?
תמר זנדברג: זה דבר אחד שאני בכל זאת רוצה לברר, מכיוון שתפקידנו הוא לפקח, גם פיקוח פרלמנטרי על הדברים האלה.
תמר זנדברג: בתור וועדת הסמים והאלכוהול, אם קיימת תופעה של סמים מורעלים ברמה כזו שהמשטרה מוצאת לנכון להזהיר את הציבור, זה כמובן דבר שאנחנו צריכים לתת עליו את הדעת.
תמר זנדברג: אם אין כזו, אז גם כדאי שאנחנו נדע מזה ונברר איך מתנהלת ההזהרה הזו.
תמר זנדברג: בוקר טוב, שלום, ברוך הבא חבר הכנסת אלחרומי.
תמר זנדברג: אתה חבר וועדה שלנו?
תמר זנדברג: בכל מקרה ברוך הבא לוועדה.
תמר זנדברג: הדבר השני שגם הוא מאוד מעניין אותנו, הוא שהיה ואין תופעה של סמים מורעלים או רעילים, אכן היה לנו מקרה, ואולי זה לא מקרה שקרה – מספר מקרים בחודשי הקיץ, בחודשים המסיבות והבילויים, אני לא יודעת מה.
תמר זנדברג: היו מקרים של אנשים שבאמת נפגעו, ולצערנו, לדעתי לפחות אישה אחת גם מתה, גם נפטרה ונפגעה בחייה, כתוצאה מ – אני קוראת לזה הימנעות, מאזעקת טיפול רפואי לאחר שימוש בסמים.
תמר זנדברג: גם על זה אני רוצה שאנחנו, כגורמי גם משטרה וגם טיפול, בריאות, הסברה וכולי, ניתן את הדעת.
תמר זנדברג: אנחנו לא רוצים שאנשים ישתמשו בסמים, אנחנו לא מעודדים את זה.
תמר זנדברג: היה ואנשים משתמשים בסמים, אנחנו מעדיפים – והם איכשהו נפגעים מזה, בין אם בגלל התייבשות וחוסר במים, בין אם מסיבה אחרת בריאותית, היה וזה קרה, יש לנו את כל העניין ואת כל האינטרס לעודד את האזרחים שלנו במסיבות, ברחוב, במועדונים, לקבל טיפול רפואי.
תמר זנדברג: אני אומרת בסוגריים, ואני רוצה לשמוע, מבלי לחשוש, הם, החברים שלהם או הסביבה שסובבת אותם, שיוכלו, שירצו ויהיה להם עניין לבוא ולהגיע ולקבל טיפול רפואי, בין אם זה להזמין אמבולנס ובין אם זה להיות מטופלים בשטח, בשדה.
תמר זנדברג: זאת כדי שלא, חלילה, יקופחו חייהם או בריאותם תיפגע בצורה אנושה, או חמורה יחסית למצב ההתחלתי שנובע מהשימוש עצמו בסמים.
תמר זנדברג: במילים אחרות, השימוש בסמים הוא לא טוב, אבל הוא לא הדבר הכי גרוע שיכול לקרות בסיטואציות כאלה.
תמר זנדברג: יש גרוע יותר, וזה אובדן חיים או התייבשות חריפה, קיצונית, או אינני יודעת מה.
תמר זנדברג: לכן, אני רוצה שאנחנו נעמוד על שני הקצוות האלה: אחד, כן לנצל את ההזדמנות שזה כבר לא בעין הסערה וכבר לא בהיסטריה, לראות מה – כן לעשות איזושהי הסקת מסקנות והפקת לקחים מההתנהלות עצמה.
תמר זנדברג: הדבר השני זה לעמוד על השאלה: איך אנחנו מעודדים את הציבור לנהוג בצורה חכמה ואחראית, שתציל את חייהם, יכול להיות, גם אם מדובר בשימוש בסמים שהוא לא רצוי ולא מעודד על ידי – בטח אף אחד מהיושבים כאן מסביב לשולחן.
תמר זנדברג: אז נתחיל אתכם, נציגי המשטרה, בבקשה.
תמר זנדברג: אם אפשר שם ותפקיד.
<עופר מועלם: עופר מועלם, קצין אח"מ תל אביב.
<עופר מועלם: אם השאלה היא: האם יש תופעה שאנשים ---- עובר לשימוש בסם, כן.
<עופר מועלם: מה, זה חדשה?
תמר זנדברג: סליחה, מה התופעה?
<עופר מועלם: שאנשים נפטרים, עובר לשימוש בסם.
<עופר מועלם: זאת אומרת, השתמשו בסמים ואחר כן מתו, או משימוש יתר או משילוב לא נכון של חומרים, זה קורה.
תמר זנדברג: כמובן, אנחנו מודעים לזה.
<עופר מועלם: ואני בהחלט מסכים איתך, גברתי יושבת הראש, שעיכוב בקריאה לעזרה הוא מחמיר את המצב או מביא למצב של אובדן חיים, ואנחנו מכירים אירועים כאלה.
<עופר מועלם: אנחנו מתעסקים בהם, לצערי, ביום יום.
<עופר מועלם: מה קרה במקרה של חודש אוגוסט?
<עופר מועלם: זה מקרה של חודש אוגוסט.
<עופר מועלם: בתחילת חודש אוגוסט, היה צבר של אירועים.
<עופר מועלם: הצבר היה אותה נערה שהתייבשה בדרום, היה אצלנו בבית חולים בוולפסון – הגיעו לנו בלילה אחד ארבעה נפגעים.
<קריאה: זו שהייתה בצומת גורל?
<עופר מועלם: כן.
<עופר מועלם: בבית חולים וולפסון ברביעי לאוגוסט מגיעים אלינו ארבעה אנשים מחוסרי הכרה, שהדיווח לגביהם הוא שהם השתמשו בסמים.
<עופר מועלם: הם היו מחוסרי הכרה, זרוקים לנו כמה ימים שם בבית חולים.
תמר זנדברג: באילו נסיבות?
<עופר מועלם: לשמחתנו אף אחד לא מת.
תמר זנדברג: אוקי, באיזה נסיבות זה היה?
תמר זנדברג: גם כן, של מסיבות ודברים כאלה או שזה היה אנשים- - -
<עופר מועלם: החקירה מצביעה על זה שאחד השתמש בבית, שניים השתמשו במסיבת יום הולדת ועוד אחד במועדון.
תמר זנדברג: כלומר, לא מדובר באנשים - - -
<עופר מועלם: שלוש זירות שונות.
תמר זנדברג: לא, הכוונה שלי היא שלא מדובר באנשים – באיזה מנת יתר ברחוב, או אנשים שסובלים מהתמכרות או משהו כזה.
תמר זנדברג: אלא במסיבות, בסיטואציה שכביכול התחילה נורמטיבית והתדרדרה.
<עופר מועלם: אני לא יודע מה נורמטיבי במסיבה שמשתמשים בה בסמים.
תמר זנדברג: לא, הכוונה היא שלא מדובר בנרקומן או באדם שהוא מכור במוסד גמילה, או ברחוב או משהו כזה.
תמר זנדברג: אלא צעירים שלקחו את זה במסיבה.
<עופר מועלם: נכון, צעירים שלקחו את זה במסיבות של ליהנות, בסדר?
<עופר מועלם: היה לנו גם בשביעי לאוגוסט בחור בן 32 מרמת השרון, שנפטר כתוצאה, כנראה, של שימוש יתר.
<עופר מועלם: צבר האירועים הזה גרם לנו לחשוב שנכון לספר לציבור שיש לנו פה תופעה של אנשים – אנחנו כרגע לא תופעה אלא צבר מקרים, שאנחנו לא יודעים מה הוא אומר בשלב הזה.
<עופר מועלם: זאת משום שלצערי, אנחנו לא מסוגלים לקבל מיד תוצאות.
<עופר מועלם: כמו שאתם יודעים, בדיקת רעלנים, בכלל בחומרי רעלים, יש מעבדה אחת שעושה את זה בארץ, זו המעבדה הטוקסיקולוגית של תל השומר.
<עופר מועלם: אגב, בדיקת רעלנים היא כזו מסובכת, שאני צריך להגיד להם איזה רעל לחפש.
<עופר מועלם: אם אני לא אגיד להם, אז יש איזה טווח מסוים של רעלנים שהם בודקים אותו, ולא בטוח שזה שהם יגידו שהם לא מצאו, שזה לא רעל.
<עופר מועלם: זאת משום שבבדיקת רעלים אתה צריך להיות מאוד מדויק איזה רעל אתה מחפש.
<עופר מועלם: המעבדה, אני חושב, עובדת ככה ויתקנו אותי, אני רק שוטר.
<עופר מועלם: תקנו אותי אם אני טועה.
<עופר מועלם: הם הולכים רעל רעל ושואלים את החומר: תגיד, אתה הרעל הזה?
<עופר מועלם: או הרעל הזה?
<עופר מועלם: בסוף, גם אם יגידו לך שלא, זה לא אומר שלא היה שם רעל, בסדר?
<עופר מועלם: דוגמה, אני אתם לכם, אני עשיתי את התיק של החומר "סקולין", הדוקטור הזה שהורשע לא מזמן על שהרג את הנשים שלו.
<עופר מועלם: זה חומר, שעד שלא אמרו לנו מה זה, לא ידענו.
<עופר מועלם: בסדר?
<עופר מועלם: עד שלא הודו ואמרו מה החומר, לא ידענו שזה מה שהיה בדמה של המנוחה.
<עופר מועלם: אז בנסיבות האלה, חשבנו שנכון להוציא הודעה לציבור, שאומרת: תשמעו, אנחנו רואים כמה מקרים ובואו ניזהר.
תמר זנדברג: אוקי, אבל רגע.
תמר זנדברג: אני כבר עוצרת אותך בשלב הזה, כי ההודעה שהוצאתם לא הייתה: הגיעו אלינו מספר מקרים לאחר שימוש בסמים- - -
<עופר מועלם: אנחנו נקרא ביחד את ההודעה.
<עופר מועלם: כי את קראת את המשפט הראשון, אני רוצה להקריא את המשפט שאחריו.
תמר זנדברג: המשפט הראשון – אותי לימדו בשיעור חיבור בכיתה ד', הוא החשוב ביותר.
<עופר מועלם: נכון, אני מסכים גברתי, הנה, על השולחן, שיכול להיות שיכולנו להתנסח יותר טוב.
<עופר מועלם: או להיות יותר מסויגים בהודעה שהוצאנו, פחות מפחידים ופחות מאיימים, בסדר?
<עופר מועלם: בסוף מה הייתה המטרה?
<עופר מועלם: המטרה הייתה באמת להזהיר מפני משהו שקורה, שאנחנו מכירים את הכלים שיש לנו.
<עופר מועלם: ייקח לנו זמן להבין מה קרה פה, ואנחנו קודם כל רוצים להגיד לאנשים.
<עופר מועלם: מה יעשו עם זה?
<עופר מועלם: ישתמשו פחות, לא ישתמשו, יזהרו, יפחדו, ייבהלו, יכול להיות.
<עופר מועלם: אני רוצה לומר לך שלא הרגשתי שזה הפחיד מישהו כל כך, בסדר?
תמר זנדברג: תכף נגיע לחלק – אני אגיד לך למה הנקודה הזו כן חשובה.
תמר זנדברג: קודם כל, אף אחד לא מפקפק בכנות הכוונות.
תמר זנדברג: אני לא אומרת שמישהו פה, לא יודעת מה, זה לא העניין.
תמר זנדברג: העניין הוא בדיוק: אם המטרה שלנו היא להזהיר ממה שראוי להזהיר מפניו ולא ממשהו אחר, מה יכול לגרום דבר כזה?
תמר זנדברג: במקום להזהיר את הציבור – מאוד יכול להיות שהתופעה הזו שאתה מתאר, נבעה משני דברים.
תמר זנדברג: אחד, שזה קיץ ויש הרבה מסיבות, ושם הרבה פעמים, מידיי פעם, לא יודעת מתי, יש סמים.
תמר זנדברג: אז פשוט, אם בחורף יש ככה ובקיץ יש ככה, אז אתה יודע, הפער הזה מוסיף מקרים, יש יותר פעמים בהן יש הזדמנויות לשימוש בסמים.
תמר זנדברג: ככל שיש סכנות בשימוש בסמים, אז הציבור צריך להיזהר מהסכנות הנכונות ולא מהסכנות הלא נכונות.
תמר זנדברג: אם הוא פוחד מרעל, אבל הוא סתם, לצורך העניין, הולך למסיבה שהוא שואל ובודק ואומרים לו: לא, זאת מסיבה שפה אין דבר כזה.
תמר זנדברג: אבל מה שהוא באמת צריך להיזהר ממנו זה היעדר שתייה מספקת, לא לחבר חומרים, לדעת בכל שימוש שהוא, אם הוא לא רגיל, יש סכנה.
תמר זנדברג: אנחנו מתוך כוונה טובה של להזהיר את הציבור, הזהרנו אותו מהדבר הלא נכון, וכמעט בהכרח הסתכנו שהדבר השכיח שהוא כן מסוכן, גם יקרה.
תמר זנדברג: לכן אני אומרת: המטרה פה זה לא זה שהייתה בהלה כל שהיא והיה רצון להזהיר את הציבור, זה בסדר גמור.
תמר זנדברג: יכול להיות שלמשל הודעה לציבור שהיא - - -
<עופר מועלם: אני בתל אביב שלוש שנים קצין אח"מ, לא זוכר צבר אירועים כזה, בסדר?
<עופר מועלם: שזרוקים לי בבתי חולים אנשים בלי הכרה, פה במקרה הזה חמישייה כמו שתיארתי ויומיים אחר כך עוד בחורה שנפטרה בתל השומר.
<עופר מועלם: אז אחרי ההודעה, לא לפני ההודעה.
<עופר מועלם: אנחנו חקרנו את זה כמו צח"מ, התייחסנו לזה מאוד ברצינות.
<עופר מועלם: לשמחתי לא מצאנו רעלים.
<עופר מועלם: הגענו למקורות הסם, הגענו לסוחרים, הגענו למי שמכר, בדקנו את החומרים.
<עופר מועלם: זה היה תפקידנו, אני חושב, לעשות כך.
<עופר מועלם: את שואלת אותי אם זה היה מחויב למציאות?
<עופר מועלם: כן, כי אם היינו חושבים שזה לא, שאין פה איזה חשש או חשד להרעלה או לערבוב של איזה חומר שאנחנו לא מכירים אותו והוא מייצר פה בעיה, אז לא היינו חוקרים את זה בכזאת אינטנסיביות ורצינות.
<עופר מועלם: אני אומר לך שבתיקים האלה התייחסנו יותר ברצינות.
<עופר מועלם: לשמחתי, הובהר שבסוף זה שילוב של כנראה, בחלק מהמקרים, שילוב של קוקאין עם – כי לא מצאנו.
<עופר מועלם: אגב, זוכרת מה אמרת לי בהתחלה?
<עופר מועלם: זה שלא מצאנו שיש רעל, זה לא אומר שאין רעל.
<עופר מועלם: זה הסיפור מבחינתנו, זה בדיוק מה שהיה.
<עופר מועלם: לצערי- - -
תמר זנדברג: כמה זמן לוקח להגיע ל – כמה זמן אותה חקירה?
תמר זנדברג: אני מדברת עכשיו רגע רק על הטוקסיקולוגיה ותכף נפנה- - -
<עופר מועלם: מעבדה טוקסיקולוגית, לוקח לה לפחות איזה חודש וחצי- חודשיים, עד שהיא נתנה לנו תשובה מלאה.
<עופר מועלם: התשובה הראשונית - - -
תמר זנדברג: חודש וחצי- חודשיים – מה יש בתשובה הראשונית ומה יש בתשובה המלאה?
<עופר מועלם: בית החולים בדרך כלל, אם יש קוקאין, הרואין, אמפטמינים או כאלה, הם יודעים להגיד לך את זה.
תמר זנדברג: אבל זה לא החשש מהרעלים, את זה גם כל אחד יכול היה להגיד לך שזה ככל הנראה החומרים שיש, אם זה סמים.
<עופר מועלם: זה גם המעבדה שלנו במטה הארצי, וגם המעבדה של בית החולים יכולה להגיד לי את זה באופן יחסית זריז, מידי.
<עופר מועלם: הזיהוי רעלנים הוא תהליך הרבה יותר ארוך.
<עופר מועלם: יש פה את המומחים.
תמר זנדברג: אוקי, אז תכף נגיע.
תמר זנדברג: אבל אתם, מבחינתכם, כחומרי חקירה.
תמר זנדברג: מתי אתם הבנתם שכיוון החקירה הזה של הרעלה המונית של בליינים במסיבות, היא כנראה לא המקרה?
<עופר מועלם: אני לא יודע לענות על זה.
<עופר מועלם: אני חושב שמשהו כמו חודש וחצי אחרי, או משהו כזה.
תמר זנדברג: כעבודה מבחינת
תמר זנדברג: כם, כדרך עבודה, זה שהפצתם הודעה לציבור שמטרתה הייתה להזהיר את הציבור, אחרי חודש וחצי אנחנו מגיעים למסקנה שההזהרה הזו לא התממשה.
תמר זנדברג: האם אתם – יש איזשהו תהליך שאתם שוקלים להוציא הודעה נוספת לציבור?
תמר זנדברג: להגיד שהמקרים האלה לא היו מקרים של רעל, אלא היו מקרים של שימוש לא זהיר - - -
<עופר מועלם: אני כופר בזה שזה לא רעל, כל סם הוא רעל בסוף.
תמר זנדברג: בסדר, אבל אתה הוצאת הודעה שנאמר בה: שימוש בסמים אשר עורבבו בהם רעל.
תמר זנדברג: אתה לא הוצאת הודעה לציבור שאומרת: אנשים, תיזהרו, כי סמים זה רעל.
<עופר מועלם: אני גם היום לא יכול להגיד שאין שם רעל, לא יכול להגיד.
<עופר מועלם: אני מניח שלא, קרוב לוודאי שלא.
<עופר מועלם: אני לא יכול להגיד בוודאות.
תמר זנדברג: אוקי, אבל אני אומרת שוב- - -
<עופר מועלם: אם מישהו יכול להגיד בוודאות אני אשמח שיגיד.
תמר זנדברג: אבל ניצב משנה מועלם, אתה הוצאת הודעה לציבור מאוד מאוד ברורה, במטרה להזהיר ממשהו מאוד ספציפי.
<עופר מועלם: היא מאוד מאוד מסייגת.
תמר זנדברג: אוקי, אז בוא תקריא את ההודעה.
<עופר מועלם: מחקירת המשטרה – המשפט הראשון הוא כמו שהקראת אותו.
תמר זנדברג: באיזה תאריך יצאה ההודעה הזו?
<עופר מועלם: בעשירי לאוגוסט.
<עופר מועלם: לאחרונה דווח בכמה מקרים בהם נפגעו אנשים באורח קשה ביותר עד כדי מוות, כתוצאה משימוש לכאורה בסמים, אשר עורבבו בהם רעל.
<עופר מועלם: המשטרה בודקת חשד להפצת חומרים רעילים, אשר עורבבו עם סמים מסוכנים, ואלו מופצים ברחבי הארץ.
תמר זנדברג: זו הודעה לא כל כך מסויגת, זו הודעה דיי חד משמעית.
תמר זנדברג: המשפט הראשון אומר: סמים אשר עורבבו בהם רעל, ואחר כך אתה אומר:
תמר זנדברג: סמים קשים אשר- - -
<עופר מועלם: גם לכאורה, וגם חשד.
תמר זנדברג: בסדר, זה – אתה משטרה.
<עופר מועלם: אנחנו מסייגים את עצמנו.
תמר זנדברג: בדיוק, בסדר.
תמר זנדברג: אבל אתה לא אומר – ההסתייגות היא בזה שאתה עוד לא יודע, שזה בסדר באותו שלב.
תמר זנדברג: ההסתייגות היא לא שיכול להיות שזה כתוצאה מהשימוש בסמים עצמם, שכמו שאתה אומר הם רעל בפני עצמם.
תמר זנדברג: אתה לא אומר שאולי הם כתוצאה מ – שימו לב לציבור, שתו מים וגשו לקבל טיפול רפואי- - -
<עופר מועלם: נכון, אמרתי, אני חוקר חשד שערבבו משהו שאני לא מכיר אותו, ואני עדיין אומר שאני לא בטוח שאין שם משהו – רגע, אני בטוח שיש הרבה חומרים שאני לא מכיר אותם.
<עופר מועלם: אנחנו כל היום רואים פה חומרים שמשתנים.
<עופר מועלם: אני לא אומר שזה מה שגרם פה לסיפור, בסדר?
<עופר מועלם: לא מיתמם פה, חלילה.
<עופר מועלם: אמרתי לך, קרוב לוודאי זה באמת השילוב של הקוקאין עם האמפטמינים, זו כנראה הייתה הבעיה, קרוב לוודאי.
<עופר מועלם: וודאות אין פה, וגם לא תהיה כנראה.
תמר זנדברג: זאת אומרת, אתה מבחינתך אומר שההודעה הזאת, שספציפית מזהירה את הציבור מפני שימוש בחומרים שאתה לא מכיר, שהוא ככל הנראה – מה שאתה הוצאת בהודעה, עורבבו לתוך החומרים שאתה כן מכיר, שגם הם מבחינתך רעל, כי הם סמים והם מסוכנים, אבל הם לא המקרה הרגיל, אלא היה כאן איזשהו מקרה חורג.
תמר זנדברג: הוצאת הודעה, והציבור שיבין מזה – אולי יש, אולי אין.
תמר זנדברג: אתה עד עכשיו לא יכול – למרות שאנחנו בתגובות לישיבה הזאת – אני גם אגיד עוד דבר: כולל מהמשרד הממונה על המשטרה, קיבלנו פניות שביקשו לבטל את הישיבה בגלל שאין תופעה של סמים רעילים.
תמר זנדברג: ככה, זאת הייתה הפנייה אלינו כוועדה.
תמר זנדברג: אתה אומר: אני לא יודע.
תמר זנדברג: אתה לא חותם על המשפט הזה שאין תופעה כזאת.
<עופר מועלם: כן, אני לא חותם על המשפט הזה.
תמר זנדברג: אז זאת אומרת שמבחינתך, עדיין חשוב ושווה להזהיר את הציבור, וההודעה בעינה עומדת.
<עופר מועלם: הזהרנו.
תמר זנדברג: כל עוד אין בה שינוי.
<עופר מועלם: הנה, אני פה, והנה שומעים אותי קבל עם ועדה, שאלו מסקנות החקירה שלי.
<עופר מועלם: אם זה עוזר למישהו, אהלן וסהלן.
תמר זנדברג: אוקי, אז אנחנו - - -
<קריאה: עברו מאז כמה חודשים, וזה לא תופעה שהמשיכה להיות נפוצה.
תמר זנדברג: נכון, אבל - - -
<קריאה: נראה שתופעה, כבר אי אפשר לדבר על זה שהיא קיימת.
<קריאה: היה משהו בעבר, ולא הייתה המשכיות.
תמר זנדברג: עולה כאן מהדברים, אתי, שגם לא הייתה מעולם תופעה כזו, ועדיין המשטרה מצאה לנכון להוציא הודעה.
תמר זנדברג: כשהמשטרה מוציאה הודעה להזהיר את הציבור, זה דבר משמעותי.
<עופר מועלם: אמרתי לך למה זה קרה.
תמר זנדברג: הציבור, מבחינתנו, הוא קשוב להודעות המשטרה, וטוב שכך.
תמר זנדברג: אז זה שעברו כמה חודשים והציבור עבר לאייטם הבא, אנחנו לא יודעים – אתה יודע, דברים כאלה נשארים.
תמר זנדברג: אחרי זה אנחנו שומעים את זה כל הזמן: כן, היו סמים רעילים, המשטרה הודיעה וזה.
תמר זנדברג: לא הייתה שום הבהרה שאגב, יש אותה עכשיו.
תמר זנדברג: אתה כן התחלת ואמרת שאתה עכשיו מבקש לנצל את ההזדמנות הזו כדי להבהיר- - -
<עופר מועלם: אני במשטרה גדלתי בלוד.
<עופר מועלם: אם את תכירי את מי שמערבב שם סמים, אז אני לא סומך עליו מה הוא שם שם.
תמר זנדברג: אני עד לרגע זה לא הצלחתי להבין.
תמר זנדברג: ההודעה של המשטרה – וגם אמרת פה, אתה יודע, יש כאן פרוטוקול.
תמר זנדברג: השידור הזה, הישיבה הזאת מוקלטת ומצולמת, לא בגללך, אלא כי ככה זה ישיבה בכנסת.
תמר זנדברג: אז אתה אומר – אמרת בתחילת דברייך שיכול להיות שההודעה הייתה מוגזמת ושאין תופעה כזאת, ועכשיו אתה אומר שלא- - -
<עופר מועלם: אפשר לסייג אותה יותר כדי שתהיה יותר מסויגת, כן.
<קריאה: יותר עדינה.
<עופר מועלם: לא יודע עדינה לא עדינה, יותר מסויגת, כן.
<עופר מועלם: נהיה עורכי דין.
<עופר מועלם: נהיה מסויגים שלא, לכאורה וכל זה.
תמר זנדברג: ובכל זאת, שוב- - -
<עופר מועלם: בסוף מה המטרה?
<עופר מועלם: להזהיר את הציבור.
תמר זנדברג: שוב, אבל להזהיר את הציבור מהדברים הנכונים, לא להזהיר אותם מאגדות, כאשר מאוד יכול להיות שאת אותה הצעירה היה אפשר להציל באמצעות שתיית מים, או באמצעות הזמנת אמבולנס.
תמר זנדברג: הציבור, את זה, לא שמע.
תמר זנדברג: את המסר הזה הוא לא קיבל.
תמר זנדברג: לכן אני אומרת, אנחנו רוצים להזהיר את הציבור, רוצים להזהיר אותו מהדברים הנכונים ורוצים שהוא יתנהג באחריות כמו שהמשטרה מנחה אותו.
תמר זנדברג: לא שיאמין לאגדות, מהדברים הפשוטים כמו לשתות מים ולהזמין אמבולנס, ולא לשכב ארבע שעות ברכב ולפחד שאולי יש איזה רעל וזה, במקום פשוט לטפל בצעירה.
<עופר מועלם: אגב, אם אני פה, אני אנצל את ההזדמנות.
<עופר מועלם: כל הנפגעים האלה, לא התייחסנו לשימוש בסם שלהם, אלא התעסקנו בלחפש.
<עופר מועלם: יכולים להעיד על זה הנחקרים עצמם, האנשים שפגעו.
תמר זנדברג: כלומר?
תמר זנדברג: עוד פעם.
<עופר מועלם: אנחנו אמרנו להם: עזבו אתכם מהשימוש, זה לא מעניין אותנו.
<עופר מועלם: מעניין אותנו להגיע לחקר האמת פה, מה קרה.
תמר זנדברג: אז עכשיו, בוא נעבור רגע, מבחינתך – לפני שאני עוברת לשאלת החומרים עצמם.
תמר זנדברג: כם כמשטרה וכחקירות – כמשטרה, אתה מייצג פה תפקיד כפול.
תמר זנדברג: פעם אחת את הצורך באמת לחקור ולהגיע לחקר האמת, מה קרה בפרשה הזו ומאיפה הגיעו הסמים, והאם היו בהם באמת חומרים רעילים, כמו שאתה אומר.
תמר זנדברג: אתה אומר שהדבר הזה הוא מה שגרם לכם לחקור יותר ברצינות.
תמר זנדברג: רק אני מוסיפה שאלת אגב: היה לכם איזשהו – הרצון ללכת בכיוון החקירה הזה, הוא נבע אך ורק נסיבתי מצבר האירועים?
תמר זנדברג: לא מאיזה מידע מודיעיני או איזה סיבה אחרת?
<עופר מועלם: שום דבר.
<עופר מועלם: היה איזה מידע שאני מניח שהוא נולד כתוצאה מהפרסומים שהיו באותה תקופה, בסדר?
<עופר מועלם: זה גם מחולל מודיעין הרי.
<עופר מועלם: בסוף בא לך מקור, עושה איזו הערכה ומספר לך סיפור, בסדר?
תמר זנדברג: אבל זה אחרי שפרסמתם את ה- - -
<עופר מועלם: היה איזה מידע מודיעיני, אבל אני אומר שוב, כנראה שהוא חלק מהאווירה.
תמר זנדברג: הבנתי, אבל טרם ה – איך שזה קרה, ההחלטה שלכם לחשוב בכיוון הזה הייתה נסיבתית, כתוצאה מכך שהיו כמה אירועים ואמרתם: רגע, מה קורה פה?
תמר זנדברג: יש איזו תופעה.
תמר זנדברג: עכשיו, אז פעם אחת זה החקירה והצורך להגיע לחקר האמת, שאתה אומר שהגעתם בחקירה הזאת.
תמר זנדברג: מבחינת מאיפה החומר.
תמר זנדברג: אתה יכול לפרט קצת?
<עופר מועלם: אני לא צריך.
תמר זנדברג: כתבי אישום - - -
<עופר מועלם: הוגש כתב אישום נגד השניים שהתקדמנו איתם והצלחנו לאתר את הסוחר, והוגש נגדו כתב אישום.
<עופר מועלם: אני לא יודע אם הוא עצור עדיין או לא, הוא וחברו.
תמר זנדברג: אתה מדבר על המסיבה איפה שהצעירה?
<עופר מועלם: לא, שני חבר'ה שהשתמשו ביום הולדת.
<עופר מועלם: לא, הבחור שהשתמש במועדון.
<עופר מועלם: הוא אמר לנו איפה הוא קנה.
<עופר מועלם: במקרה של הגברת שנפטרה בתל השומר, גם שם איתרנו את הסוחר.
<עופר מועלם: הגענו אליו, עצרנו אותו והתיק הזה מתנהל עדיין בפרקליטות.
תמר זנדברג: אז זה פעם אחת בלרדת לחקר האמת.
תמר זנדברג: עכשיו אני רגע עוברת לחלק השני שהצגתי בהתחלה, שבעצם נובע מהמצב הזה.
תמר זנדברג: ככל שאנחנו מבינים, היום, או מניחים, או שיש לנו את כל הסיבות להאמין, שלא מדובר כאן באיזושהי הרעלה מכוונת ובאיזשהו מצב שפתאום אנשים נופלים כי יש איזה חומר מסתורי שזה – כי הגענו למסקנה שככל הנראה אין כזה.
תמר זנדברג: אנחנו מבינים שיש פה סיטואציה שהיא יותר, לא נקרא לזה נורמטיבית, נקרא לזה שגרתית.
תמר זנדברג: במובן הזה שמתקיימות מסיבות, אנשים שם משתמשים בסמים, אנחנו לא רוצים שזה יקרה.
תמר זנדברג: אנחנו מזהירים אותם.
תמר זנדברג: כשזה קורה וכשהם עושים את זה, אנחנו פותחים תיקים וחוקרים וכולי.
תמר זנדברג: אבל, הם עדיין עושים את זה ובכל זאת יש לנו רצון שהם לא ימותו או לא ייפגעו קשה.
תמר זנדברג: אני שואלת את זה בעיקר, האמת, בהקשר של מסיבות טבע ואירועים המוניים יותר, ופחות בהקשר של בתים, כי המשטרה לא תסדיר אירועים בבתים.