GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה מנדל: עובדים שישה אנשים, כל אחד ביום הדרכה, ומגיעים לבתי ספר להדרכה בית ספרית, חוץ מהשתלמויות שאנחנו עושים, יש למב"סים וליועצים 12 מפגשים בשנה.
עליזה מנדל: במפגשים האלה אנחנו מלמדים ומעדכנים את מי שחוזר אחר כך לבתי ספר, להמשיך ולהפעיל תכניות.
יחיאל חזן: יש פה חבר'ה צעירים, בואו נשאל אותם.
יחיאל חזן: יש לכם מה להגיד לגבי המודעות?
יחיאל חזן: האם זה מתקיים פעם בשנה, פעמיים או שלוש, או כל השנה?
כתה י': כעקרון בשנה שעברה, בחטיבה שלנו בכיתה ח' ו-ט' היו סמינרים, בימים ממוקדים על סמים, ימים שלמים.
כתה י': מעבירים לנו את זה בצורה מאוד טובה, ממש מוחשית.
כתה י': הביאו לנו אנשים שעברו את זה.
כתה י': לדעתי, יש מודעות.
מיכאל רייטר: יש מודעות לעובדה שיש סמים, זה בוודאי יש.
מיכאל רייטר: אבל עם מה אתם יוצאים באותם ימים?
תלמידה: באה אלינו אמא, להסביר על הבן שלה שהתאבד בסוף.
תלמידה: היא הסבירה על הכל, למה זה גרם לו.
תלמידה: שהוא לא שלט בעצמו.
יחיאל חזן: זה מספיק, או שאתם חושבים שצריכה להיות תכנית פדגוגית, כמו שלומדים אלגברה, או כמו שלומדים היסטוריה, או כמו שפעם דיברו על פרחי הבר.
יחיאל חזן: אתם חושבים שהיום בשבוע מספיק?
יחיאל חזן: או יום בשנה, או פעמיים בשנה?
תלמידה: לא, זה לא מספיק.
תלמידה: לפי הרמה שיש, אין מספיק מודעות.
תלמידה: למרות שיש לתלמידים את המודעות של סמים, זה לא טוב.
תלמידה: ישבו בבית הספר, באו אנשים שנגמלו מסמים, הסבירו לנו על סוגי סמים.
תלמידה: למרות הכל, כשמגיע הרגע, ואותו בן נוער צריך להתמודד מול החברה, מול חברה שלפעמים יש בה סמים, או לכל דבר אחר, לפעמים הוא יכול לשכוח את כל מה שלימדו אותו.
תלמידה: אבל אדם לא ישכח את החומר שהוא למד בבית ספר.
תלמידה: אם יכניסו את זה כמקצוע, הוא יוכל ללמוד ולזכור כל הזמן את מה שהוא למד.
נועם עזרא: כל תכניות ההתערבות והמעורבות של משרד החינוך, קצת לא ברור מה קורה איתן בוועדת דוברת.
נועם עזרא: אחרי ועדת דוברת, כל היועצים לא בדיוק יהיו בתוך המערכת, זה וולנטרי למנהל בית הספר בשלב זה, אלא אם כן זה ייכנס לתכנית הליבה.
נועם עזרא: בינתיים זה לא שם.
נועם עזרא: במסגרת החיצונית נכון, זה רשום שיהיה, אבל בעצם זה יהיה וולנטרי של מנהל בית הספר.
נועם עזרא: כבר לא תהיה חובה להעביר את התכנית הזאת.
נועם עזרא: אז הערנו את זה לוועדה, ליושב ראש, שאנחנו חושבים שתכניות המניעה צריכות להיות בתכניות הליבה.
נועם עזרא: ואז הם גם יגיעו לבעיית הדתיים-חרדיים ששם יש לנו בעיה גדולה בתחום הזה, שאנחנו מודעים אליה.
נועם עזרא: ולכן אני חושב שזה צריך להיות בתכניות הליבה, והוועדה צריכה לבקש את זה.
מיכאל רייטר: אני יכול להיות סרסור תרבותי שלכם לרגע.
מיכאל רייטר: יש הצגה ב"הבימה" שנקראת מדריך לחיים הטובים.
מיכאל רייטר: ראיתי אותה עם הבנים שלי, שהם בגילאים שאנחנו מדברים עליהם.
מיכאל רייטר: היא נוגעת ישירות לנושאים שדיברנו עליהם.
מיכאל רייטר: מדובר בבני נוער, אחרי צבא.
מיכאל רייטר: מדובר על החווייה הצבאית, על נסיון המחסומים, על ההתייחסות לכל הדברים האלה.
מיכאל רייטר: על האב-ריאקציה בהודו לתחושות.
מיכאל רייטר: על הודו עצמה, הסמים, מה זה עושה ליחסים בין המינים, ליחסים בין עצמם.
מיכאל רייטר: תלכו, יש בזה משהו שימחיש את הדברים שדיברנו פה.
עמרי פריש: הערה אחת קטנה, בלי לפתוח מלחמה חדשה.
עמרי פריש: חבר הכנסת ברונפמן איננו כאן.
עמרי פריש: אני מהמקום הקטן והצנוע של כפר איזון אומר לכם.
עמרי פריש: אני מטפל בעשרות פניות של אנשים שנכנסו למצבים פסיכוטיים ונפגעו אך ורק כתוצאה משימוש מקנביס, לא בשום סם אחר.
עמרי פריש: אומר את זה פה בפני הוועדה, ומצטער שהוא לא יכול לשמוע אותי.
עמרי פריש: אומר לכם משיחות עם מאות תרמילאים שחלק מהשתלשלות התופעה שתמיר תיאר, קשור למסרים שהם נחשפים מהליגליזציה של קנביס בארץ.
עמרי פריש: מבלי לפתוח עכשיו את הדיון הזה, אני מאיר אותו מנקודת המבט הקטנה שלי של תרמילאים, והנזק האדיר שיש למסרים האלה על התופעה שאני מרגיש שאני מכיר אותה קצת יותר טוב.
חיליק מגנוס: אני רוצה לחזור לקמפיינים של הרשות, ולהדגיש את החשיבות של מה שנעשה פה.
חיליק מגנוס: אחת הבעיות הקשות שיש לנו עם הדור הצעיר שלנו, זה שהם אומרים להורים אתם לא מבינים כלום.
חיליק מגנוס: הם חשים כאילו שההבנה שלהם בנושא, ומאידך הבורות מאידך שלנו, דור ההורים בנושא, מקנה להם איזושהי חסינות.
חיליק מגנוס: אני מבין, אתה לא מבין.
חיליק מגנוס: מה אתה מבין, מה אתה מדבר.
חיליק מגנוס: האני לא מבין הזה – אני חושב שהקמפיין של הרשות מנסה לשבור את זה, אני צריך להגביר אותו, ולהוסיף עליו.
חיליק מגנוס: כי הידיעה והמודעות הם הכלי נשק הגדול שאנחנו נצליח להתמודד עם התופעה הזאת.
חגית בוני נח: אני מסכימה שעיקר ההתערבות צריכהה להיות בגיל מאוד צעיר.
חגית בוני נח: אבל אנחנו צריכים לא לשכוח ששליש מבין אלה התרמילאים, התנסו לראשונה בסמים במזרח ובדרום אמריקה.
חגית בוני נח: אלו נתונים שהמדענית הראשית שלנו עשתה במחקר בקרב סטודנטים.
חגית בוני נח: כלומר, יש לנו פלח נרחב שמתנסים לראשונה בטיול, וצריך להבין שעצם הטיול זה כבר סכנה לשימוש.
חגית בוני נח: מתנסים שם בדפוס שהוא אחר ושונה לחלוטין ממה שהם עושים בארץ.
חגית בוני נח: הם מגיעים לקולומביה, אז הם עושים סמים - את הקוקאין כל יום.
חגית בוני נח: ובקוקאין הם לא נתקלו אולי בארץ, הרבה מאוד מהחבר'ה שדיברתי איתם.
חגית בוני נח: כלומר, צריך כן התייחסות גם כשהם מאוד צעירים לאורך כל התקופות, וגם העניין של מסרים להעביר לאחרים.
חגית בוני נח: אבל לא לשכוח אותם לפני הטיול, בטיול.
חגית בוני נח: כמו שעושים בבית בהודו, והבית בהודו כן עוסק גם בהסברה.
חגית בוני נח: במשך השנים הרשות כן עשתה מניעה והסברה עם הברושורים שהיא חילקה בלשכות הבריאות עוד לפני שמטיילים.
חגית בוני נח: היא הלכה לפי שני הכיוונים, של לתת גם הרתעה ומה החוקים שצפויים, מה העונשים שצפויים לך במדינות היעד.
חגית בוני נח: וגם הנזקים הבריאותיים, מה קורה אם אתה מסתבך.
חגית בוני נח: צריך גם לא לשכוח, שהרבה חבר'ה לא רק משתמשים, אלא הם גם סוחרי סמים, מה שנקרא לתפקד.
חגית בוני נח: הם הופכים להיות סוחרי סמים, מייבאי סמים, מעבירים סמים בין הודו לבין יפאן, ששם העלות או הרווח מאוד עצום.
חגית בוני נח: הם לא רואים עצמם כמייבאים, כסוחרים, בכלל לא בליגה הזאת.
חגית בוני נח: הצעת קודם – בוא ניקח אותם אולי לראות מה זה נרקומן, ואז אולי זה ירתיע אותם.
חגית בוני נח: זה ממש לא מה שיעשה להם.
חגית בוני נח: אני נרקומן – חס וחלילה.
חגית בוני נח: הם לא יזכירו את המלה נרקומן, וגם במחקר שאני עושה אני רואה את זה.
חגית בוני נח: נרקומן זה מוקצה, הירואין זה מוקצה, זה לא אנחנו.
חגית בוני נח: אנחנו זה משהו אחר.
חגית בוני נח: אנחנו עושים סמים.
חגית בוני נח: אחד אמר לי אני קריסטל, הוא לא ידע שזה קוקאין בכלל.
חגית בוני נח: יש להם את הדימוי שזה משהו אחר, ואנחנו מסוג אחר, ליגה אחרת.
חגית בוני נח: בימים אלה הרשות עורכת ספר מאוד מקיף ומעמיק בנושא התרמילאים.
חגית בוני נח: יש לנו כבר מידע.
חגית בוני נח: רוב החוקרים הם מסטרנטים ודוקטורנטים שסיימו את הדוקטורט שלהם בנושא, או את המסטר שלהם, וחייב שיהיה כזה מידע זמין, גם למטפלים וגם בכלל להרבה מאוד חברים.
חגית בוני נח: ולכן בספר יש ארבעה שערים.
חגית בוני נח: יש שער אקדמי, אותם חוקרים שהם מסטרנטים, דוקטורנטים שרשמו את המחקרים שלהם.
חגית בוני נח: יש את השער החווייתי, חיליק יהיה שם.
חגית בוני נח: אורי יספר סיפורים גם מהבית החם בהודו.
חגית בוני נח: יהיה שער של טיפול, ויהיה גם שער אינפורמטיבי, גם משרד החוץ ייכנס לשם, ובכלל.
חגית בוני נח: שוקדים על זה בימים אלה, ומקווים שזה יצליח.
יחיאל חזן: לסיכום אני קורא לרשות למלחמה בסמים, במידה וכמו שאני יודע, התקציב שלה יגדל, אז אולי שיהיה עוד בית חם, שיתן מענה.
יחיאל חזן: כבר יודעים שיש מענה, כדי למנוע מאותם צעירים ליפול למחלה הקשה מצד אחד.
יחיאל חזן: ומצד שני, כולי תקווה שבתום הדיון הזה, אנחנו נמצא את הדרך כיצד להגדיל את התקציב של כפר איזון, כדי שיהיו עוד אנשים שיוכלו לקבל טיפול.
יחיאל חזן: אני יודע שהיום התקציבים נמצאים במשורה, אבל אני מתכוון לעשות מעבר גדול ביותר, כדי שהגורמים שמופקדים על התקציבים יבינו שאנחנו נמצאים היום על פי התהום.
יחיאל חזן: כי התופעה הזאת של השימוש בסמים רק הולכת ומתרחבת, והיא גורמת לנזק עצום וגדול לחברה הישראלית.
יחיאל חזן: ולך הגברת מנדל, אני מבקש לקבל תשובה.
יחיאל חזן: האם יש, ואם אין, אני מבקש לעדכן אותי, כדי שאדבר עם משרד החינוך.
יחיאל חזן: אם כבר ישנם מסרים שמועברים היום דרך מוסיקה, או דרך ספר, אולי לעצור את התופעה הזאת.
יחיאל חזן: כי אני רואה בחופש הביטוי את הנזק הגדול ביותר שנגרם לאותם צעירים, כאשר מגיל צעיר הם שומעים מוסיקה, ובגיל מתבגר הם משתמשים באותה – איך קראת לזה קודם?
יחיאל חזן: - - -
תמיר ליאון: עד היום זה הפרוייקט של ננסי רייגן בארצות הברית.
תמיר ליאון: אמרו לא נעצור את חופש הביטוי.
תמיר ליאון: הם שמו טיקטים על דיסקים.
תמיר ליאון: הם הוציאו דיסקים שכתוב, תדעו שהמלים כך, שההורה יידע אם הדיסק הזה נמצא אצל הילד שלו, אז...
יחיאל חזן: אני כבר יודע שאנחנו נחשוב על הצעת החוק הזאת, כדי להעביר את זה לא רק על הסיגריות.
יאיר פרץ: אולי נציג את הנתונים ואת המצגת, ואז נשמע את התייחסותם של משרדי הממשלה.
איתן גורני: בוקר טוב, הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול התייחסה לאלכוהול גם לפני ההכרזה הרשמית שלנו כעל חלק ממערך המחקר.
איתן גורני: לכן, במחקרים שביצענו הכללנו גם את בעיית האלכוהול.
איתן גורני: הממצאים המוצגים כאן הם ממצאים של המחקר האפידמיולוגי האחרון שאנחנו ביצענו ונתוניו יתפרסמו כעת.
איתן גורני: אנחנו ניתן את הדגש על הממצאים בתחום האלכוהול, כי הממצאים בתחום הסמים פורסמו בשבוע האחרון.
איתן גורני: משנת 1989 והלאה התייחסנו גם לנושא האלכוהול.
איתן גורני: 65% השתמשו במשקה האלכוהול במשך השנה.
איתן גורני: הכוונה כאן היא לא ל-4 כוסות בחג הפסח או בשתיית יין הקידוש או ההבדלה, אלא שימוש באלכוהול למטרות חברתיות.
איתן גורני: 55% השתמשו ביין ו-47% בבירה.
איתן גורני: אני רוצה להדגיש, כי 22% אמרו שהם השתכרו לפחות פעם אחת בשנה האחרונה.
איתן גורני: זה ממצא מאוד לא מרומם.
יאיר פרץ: וזה לא בפורים.
איתן גורני: לא בפורים ולא בפסח.
איתן גורני: בקטגוריה של שימוש באלכוהול בקרב מבוגרים, אנחנו מוצאים יותר גברים מאשר נשים, יותר לא נשואים מאשר נשואים.
איתן גורני: בקרב עולים חדשים אנחנו מוצאים שימוש גבוה יותר.
איתן גורני: בקרב דתיים ומסורתיים אנחנו מוצאים שהשימוש הוא נמוך יותר.
איתן גורני: יש קשר בין שימוש בסמים לשתיים אלכוהול.
איתן גורני: 15% מבין אלה ששותים אלכוהול, אמרו כי הם משתמשים מדי פעם גם בסמים.
איתן גורני: רק 1.7% מתוך אלה שלא שותים אלכוהול משתמשים בסמים.
איתן גורני: תמונה דומה, קצת יותר חמורה, אנחנו מוצאים בקרב בני הנוער.
איתן גורני: 17% מאלה ששותים אלכוהול אמרו שהם משתמשים בסמים, ואילו בקרב אלה שלא משתמשים באלכוהול יש רק 3% שמשתמשים בסמים.
איתן גורני: זה מדגיש את העובדה כי אלכוהול דוחף את בני הנוער והמבוגרים לשימוש בחומרים מזיקים יותר.
איתן גורני: בפרסום של שנת 2002, נאמר כי צריכת אלכוהול הוא הגורם השלישי כסיבה למחלות במדינות מפותחות.
איתן גורני: סיגריות הוא הגורם הראשון, לחץ דם הוא הגורם השני ואלכוהול הוא הגורם השלישי למחלות בעולם.
איתן גורני: בעקבות כך, בשנת 2005 נשמעה קריאה לכל מדינות העולם, לטפל ברצינות גדולה יותר בנושא האלכוהול.
איתן גורני: רשות הבריאות העולמית סיווגה 32 סוגים של מדיניות בתחום האלכוהול על פי הקריטריונים הבאים: מידת היעילות של העבודה במדינה, מה חיזוק התמיכה המחקרית, מה מידת בחינת המדיניות במדינות האחרות ומהו המחיר היחסי של יישום הדברים.
איתן גורני: אם אנחנו בוחנים את כל הקריטריונים, אנחנו רואים כי אנחנו לא נמצאים במקום טוב במיוחד בכל הנוגע לקריטריונים האלה.
איתן גורני: למשל, מגבלה על מכירה קמעונאית ומידת אכיפתה.
איתן גורני: בישראל אפשר לקנות אלכוהול בכל מקום.
איתן גורני: האם קיימת מגבלה לגבי שעות המכירה?
איתן גורני: במשך 24 שעות ביממה יש מכירה.
איתן גורני: האם יש ימי מכירה מסוימים?
איתן גורני: 7 ימים בשבוע, 364 ימים בשנה מוכרים אלכוהול.
איתן גורני: אולי רק ביום כיפור לא מוכרים אלכוהול.
איתן גורני: אין מגבלה לגבי מכירות.
איתן גורני: בכל סופרמרקט, קיוסק או פיצוצייה יש מכירה.
איתן גורני: האם יש הגבלה על צפיפות?
איתן גורני: ישנה חנות על יד חנות ופאב על יד פאב.
איתן גורני: אין כל כך הרבה מגבלות ואין כל כך הרבה אכיפה, כי אין כל כך הרבה תקנות.
איתן גורני: אני רוצה לומר כמה מילים על ההיערכות של המשרדים ושלנו על מנת לטפל בנושא.
איתן גורני: כבוד היו"ר דיבר על ההחלטה להעביר אלינו את האחריות לטיפול בבעיית האלכוהול.
איתן גורני: זה נבע מתוך הצורך להוביל מדיניות לאומית.
איתן גורני: כל משרד עשה ועושה, אבל יש צורך בתיאום של כל הגורמים לגבי תוכנית עבודה בכל התחומים שבהם משרדי הממשלה והרשות עובדים.
איתן גורני: אני מדבר על מחקר, מניעה, טיפול ושיקום, הכשרת כוח אדם שיטפל בתופעה, אספקטים של עבודה בקהילה, יצירת קו חם, כפי שקיים קו חם לביית הסמים, שאנחנו מתארגנים על מנת להופכו גם לקו חם לביית האלכוהול.
איתן גורני: אנחנו מדברים גם על מרכז מידע, על מנת שאנשים יוכלו לשאול ולקבל מידע.
איתן גורני: אני מדבר על אכיפה, חקיקה וכו'.
איתן גורני: בכל התחומים האלה אנחנו נעבוד בשיתוף עם משרדי הממשלה האחרים.
איתן גורני: היום יש מענה מאוד חלקי לבעיית האלכוהול.
איתן גורני: למרות שבעיית האלכוהול שווה בחומרתה לבעיית הסמים, יש פער עצום בין האמצעים שהמדינה מקצה לטיפול בבעיית האלכוהול לבין אלה שהיא מקצה לטיפול בבעיית הסמים.
איתן גורני: יש לנו 50 מיטות למטרת גמילה של אלכוהוליסטים לעומת מאות מיטות לנפגעי סמים, שגם הן לא מספיקות.
איתן גורני: יש לנו רק 15 מיטות בהוסטל ושירותי מרפאה אזורית וטיפול חיצוני ל-1,440 איש, כאשר מדובר על 50,000 מכורים לאלכוהול.
איתן גורני: מערכת שיקום תעסוקתית כמעט ולא קיימת.
איתן גורני: כדי שאלכוהוליסט או צרכן אלכוהול חריף שנגמל מהאלכוהול יוחזר לחברה, שחלק מזה זאת עבודה וחלק אחר זאת משפחה.
איתן גורני: בכל מה שקשור לחזרה של אלכוהוליסטים למסלול של עבודה, אין שום עשייה.
איתן גורני: לכן, אלכוהוליסטים רבים שנגמלו נפלו חזרה לאלכוהול משום שהם לא הצליחו לשקם את עצמם במסגרת של עבודה .
איתן גורני: בתחום הקהילה הרשות הלאומית למלחמה בסמים לא מדרה את האלכוהול גם קודם.
איתן גורני: המערך הפרוס שלנו בשטח, שהתייחס לסמים, התייחס גם לאלכוהול, אבל לא באותה מידה שהוא התייחס לסמים.
איתן גורני: חייב להיות גם פה מהפך בתחום הרשות ובתחומים אחרים.
איתן גורני: האיזון צריך להימצא בין הטיפול באלכוהול ובין הטיפול בסמים, איזון שצריך להתבטא גם במשאבים שכל הגופים ישקיעו בתחום האלכוהול.
איתן גורני: המטרה הראשונה שלנו, היא הפחתת מקרי המוות הקשורים לשימוש באלכוהול.
איתן גורני: אין לנו בארץ כל כך נתונים על זה, אבל אנחנו קוראים בעיתון על חסרי בית שמתו משימוש באלכוהול.
איתן גורני: יש נתונים בחדרי מיון אבל הם לא מאורגנים יחד.
איתן גורני: ללא ספק, יש לא מעט אנשים שמתים מעודף אלכוהול.
איתן גורני: אנחנו נצטרך לעבוד בצורה מסודרת ומאוחדת עם כל המשרדים.
איתן גורני: אני מוכרח להגיד, כי יש לנו בסיס מצוין לזה.
איתן גורני: כמו שיש לנו שיתוף פעולה עם כל המשרדים בכל הנוגע לטיפול בתופעת הסמים, יש שיתוף פעולה גם בכל הנוגע לבעיית האלכוהול.
איתן גורני: אנחנו נצטרך לבצע עבודה מערכתית.
איתן גורני: אנחנו נצטרך להתאים את חוק רישוי ופיקוח על מוסדות, שקיים היום לגבי מוסדות המטפלים בנפגעי סמים, לנפגעי אלכוהול.
איתן גורני: אנחנו כבר עובדים על הכללת נושא האלכוהול בחוק רישוי ופיקוח על מוסדות.
איתן גורני: אנחנו עובדים על הנושא של שמירת הרצף הטיפולי.
איתן גורני: אני מדבר על השלב המוקדם של איתור האנשים והבאתם לגמילה, ואחר כך על מערך השיקום, הקליטה והתעסוקה.
איתן גורני: אנחנו רוצים לשתף את המוסד לביטוח הלאומי ואת מערכת אכיפת החוק, שעושה גם היום רבות בכל מה שקשור להתנהגות בפאבים בסופי שבוע.
איתן גורני: אני רוצה לומר כמה מילים על כסף, כי בסופו של דבר כל הדברים האלה תלויים גם בהשקעה כספית.
איתן גורני: אני רוצה להקדים ולומר את השורה התחתונה שתופיע בשקפים אחרים.
איתן גורני: סך הכל מדובר על 19,500,000 שקלים לטיפול בבעיית האלכוהול, שיתחלקו בין משרדי הממשלה השונים.
איתן גורני: זה לא כסף שמיועד רק לרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, אלא לכל המשרדים הממשלתיים.
איתן גורני: זה כסף שמיועד למשרד החינוך, למשרד הבריאות, למשרד הרווחה וגם לרשות.
איתן גורני: הסכום הזה הוא די מגוחך אם אנחנו מסתכלים עליו מבחינה לאומית.
איתן גורני: אתם לא תאמינו כמה קשה לנו לשכנע את הגורמים האחראים להקצות את הסכום הזה לכל המשרדים.
איתן גורני: לא הרשות לבד הגיעה לסכום הזה, אלא זה סכום שהגיעו אליו בעבודה משותפת עם משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד החינוך ואנחנו.
איתן גורני: הדרישה הזאת מגובה על ידי כל המשרדים שעובדים בתחום.
יאיר פרץ: אני רוצה לשאול, האם יש מערך משותף לכל המשרדים, משרד הרווחה, משרד הבריאות ומשרד החינוך, אשר בודק את כל המערכת הטיפולית מול אותו אלכוהוליסט?
יאיר פרץ: האם יש איגום של משאבים?
יאיר פרץ: האם יש תיאום בין כל המערכות?
איריס מורדקוביץ: מר מסינג אמר בתחילת דבריו שאין תוכנית לאומית שמאגמת את כל הפעילות ביחד.
איריס מורדקוביץ: אני חושבת, שאין נכון יותר להגדיר את מה שהוא אמר.
איריס מורדקוביץ: יחד עם זאת, יש פעילות במשרדים השונים.
איריס מורדקוביץ: במשרד הרווחה יש פעילות טיפולית בכל הארץ.
איריס מורדקוביץ: זה לא מספיק, אבל יש.
איריס מורדקוביץ: כמעט כל מטופל שרוצה טיפול בבעיית האלכוהול, יכול לקבל מענה.
איריס מורדקוביץ: כן.
איריס מורדקוביץ: אין ספק, שאין רצף של מענה לאלכוהוליסט.
איריס מורדקוביץ: אלכוהוליסט יכול לבוא למרפאה אמבולטורית, אבל הוא לא יכול לבוא לקהילה טיפולית או למרכז יום.
איריס מורדקוביץ: רק עכשיו התחלנו לעבוד על נושא הגמילה עם משרד הבריאות.
איריס מורדקוביץ: אין רצף מענה למטופל, כולל החלק השיקומי.
איריס מורדקוביץ: יחד עם זה, אין לנו גם רצף מענה לקצה הרצף.
איריס מורדקוביץ: בקרב אלכוהוליסטים, יותר מאשר בקרב המכורים לסמים, יש אנשים המתים ברחובות, יש אנשים שהם במצבים פיזיים קשים ולא יכולים להיות בחוץ.
איריס מורדקוביץ: אלה אנשים שכאשר הם נכנסים לבתי החולים הם מאוזנים וכאשר זמן מה הם חוזרים חזרה עם מצבים פיזיים ונפשיים קשים ואין לנו מענה לתת להם.
איריס מורדקוביץ: אני מדברת על הוסטלים ועל בתים חמים.
איריס מורדקוביץ: זו אוכלוסייה שזקוקה לדיור עד המוות.
איריס מורדקוביץ: אלה הדברים שחסרים, למרות שיש מערך שלם שפועל.
איתן גורני: זה מבטא את הדרישות של כלל המשרדים.
יאיר פרץ: כמה מרכזי גמילה יש היום בארץ?
איריס מורדקוביץ: יש 19 מרכזים אמבולטוריים לטיפול.
איריס מורדקוביץ: בכל נקודת זמן יש 2,200 מכורים לאלכוהול שנמצאים בטיפול.
איריס מורדקוביץ: כפי שצוין, יש 1,440 מכסות בכל נקודת זמן.
יאיר פרץ: מה פרק הזמן שבו מטופל נמצא בטיפול?
איריס מורדקוביץ: עד שהוא נגמל.
איריס מורדקוביץ: הוא יכול להיות שנה וחצי בטיפול אחרי גמילה.
איריס מורדקוביץ: הוא יכול לעבור גמילה במסגרת של משרד הבריאות בחיפה, והוא יכול לעבור גמילה אמבולטורית כי משרד הבריאות שם במערכות שלנו רופאים.
איריס מורדקוביץ: אפשר לבצע את הגמילה גם בבית.
פאולה רושקה: במשרד הבריאות יש אמנם 6 רופאים שעובדים במרפאות, אבל עדיין אין טכנולוגיות חדשות לטיפול וזה ידרוש מאיתנו להכניס תרופות יקרות ודברים חדשים על מנת לתת מענה, במיוחד לנושא של כמיהה.
פאולה רושקה: לאחר שאדם מבצע גמילה הוא מגיע לשלב של כמיהה.
פאולה רושקה: יש תרופות שעוזרות לכך, אך הן עדיין לא קיימות במערכת כי הן מאוד יקרות.
גליה שחם: אני מברכת על השינוי הזה.
גליה שחם: ההתייחסות מבחינת מדיניות, מתאימה למצב בשנות ה-50 ולא למציאות הקיימת היום.
גליה שחם: במערכת החינוך אנחנו מתייחסים לנושא של האלכוהול.
גליה שחם: השינוי יעזור בכך שיהיו לנו עכשיו יותר תקציבים לפתח תוכניות ספציפיות לנושא הזה, בעקבות ההסכמה שיש כאן בעיה.
גליה שחם: עד היום לא היתה הסכמה על כך, לא הודינו בבעיה.
גליה שחם: הנתון שמצביע על 25% תלמידים בגיל 12-18 שאומרים שהם השתכרו לפחות פעם אחת בשנה האחרונה, הוא נתון מאוד מדאיג.
יאיר פרץ: אולי אפילו פעם בשבוע.
גליה שחם: אני מאמינה שאחוז יותר קטן משתכר פעם בשבוע, אבל אני יודעת שיש גם כאלה תלמידים.
גליה שחם: אני חושבת, שזה נושא שצריך להיות מטופל בצורה מאוד רצינית.
גליה שחם: אני אגיד מה קיים היום, שזה בסיס להמשך העבודה.
גליה שחם: אנחנו מחלקים את העבודה שלנו לשני חלקים.
גליה שחם: חלק אחד, הוא החלק של המניעה והחינוך, והחלק השני הוא החלק של ההתערבות, איתור תלמידים שכבר יש להם בעיה וצריך לעבוד איתם.
גליה שחם: אני רוצה להתחיל עם החלק של ההתערבות, כי זה משהו שאנחנו עובדים עליו משנה שעברה ביחד עם הרשות למלחמה בסמים.
גליה שחם: אנחנו פיתחנו תוכנית, שנקראת "תוכנית אופי", שבמסגרתה אנחנו מאתרים בתוך בתי הספר תלמידים שהם נמשכים לשתייה.
גליה שחם: אנחנו רואים בזה גם פתח לשימוש בסמים.
גליה שחם: עם התלמידים האלה אנחנו עובדים במסגרת של תוכנית התנהגותית-קוגניטיבית, שעובדת על הרגלים וכישורי חיים.
גליה שחם: זאת לא תוכנית של טיפול, אלא תוכנית של התערבות ואיתור בשלב מוקדם.
גליה שחם: דבר נוסף שהתחלנו לפתח בשנה שעברה, זאת התייחסות לאוכלוסיות בסיכון.
גליה שחם: בסקר מופיעה באופן בולט העובדה כי אוכלוסיות של עולים חדשים הן יותר בסיכון, הן יותר משתמשות באלכוהול.
גליה שחם: אנחנו פיתחונו ואנחנו ממשיכים לפתח תוכניות שהן מותאמות לזה.
גליה שחם: אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה עם המשרד לקליטת עלייה, משרד הרווחה ומרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה.
גליה שחם: אנחנו מקיימים ימי עיון מיוחדים למורים שעובדים עם עולים חדשים, כדי שיוכלו להיות יותר ערניים ורגישים וגם שיוכלו לתת מענה במקום שיש בעיה.
יאיר פרץ: האם בכל בית ספר יש תוכנית מוגדרת?
גליה שחם: בכל בית ספר יש תוכנית מוגדרת.
איתן גורני: אמורה להיות תוכנית מוגדרת.
גליה שחם: הבעיה היא שאין שעה מוגדרת שבה התוכנית מועברת.
גליה שחם: התוכניות קיימות אבל הזמן בבית הספר אינו מספיק כדי להעביר אותן.
גליה שחם: התוכנית הזו מתחרה עם הרבה תוכניות אחרות על זמנם של התלמידים בבית הספר.
גליה שחם: ישנה שעת חינוך אחת או שתיים בשבוע.
גליה שחם: בהרבה מאוד בתי ספר יסודיים ישנה שעה של כישורי חיים.
גליה שחם: בחטיבות הביניים ישנה שעה אחת או שעתיים המוקצים לנושאים חינוכיים ערכיים.
גליה שחם: התוכנית הזו נמצאת באותו מקום בו נמצאות תוכניות חינוכיות אחרות.
יאיר פרץ: האם סדר העדיפות תלוי במנהל בית הספר?
גליה שחם: זה תלוי במודעות של מנהל בית הספר.
גליה שחם: אחד הדברים שאנחנו היינו רוצים, הוא שתוקצה לכך שעה במערכת.
גליה שחם: בכיתה י"א אנחנו חוברים לחינוך התעבורתי.
גליה שחם: שם כן הצליחו להכניס שעה במערכת, ושם אנחנו עובדים על הנושא של שתיית אלכוהול ונהיגה.
גליה שחם: במהלך השנה שבה עובדים על הנושא, יש פרק שמוקדש לקשר בין אלכוהול ונהיגה.
חיים מסינג: תוכנית שפותחה במקור על ידכם ועל ידנו להתמודדות עם נושא הסמים.
גליה שחם: זה נכון.
גליה שחם: אנחנו עובדים עם התוכנית הזו גם בנושאים של עישון סיגריות ונרגילות ושתיית אלכוהול, כיוון שזו התנהגות חברתית.
גליה שחם: שתיית אלכוהול היא חלק מהמפגש החברתי.
גליה שחם: אנחנו אוספים תלמידים שיהיו מנהיגות צעירה בבתי הספר, מוציאים אותם מהלימודים למספר ימים ומלמדים אותם קורס מרוכז בנושא כדי שהם יוכלו לחזק את העמדות ששוללות שימוש לרעה באלכוהול.
גליה שחם: הם ביחד עם המורים מעבירים את המסר.
יאיר פרץ: מה זה דורש מכם מבחינה תקציבית?
גליה שחם: הדרישה שלנו מבחינה תקציבית היא צנועה, כיוון שהבסיס קיים.
אורית היימן: אני מברכת על הדיון, כי נושא האלכוהול זוהה על ידנו כאחד המאיצים לתופעת האלימות כבר לפני שנים.
אורית היימן: אנחנו מטפלים בנושא הזה במספר מישורים, ולכן זה מאוד חשוב שהנושא עלה לדיון, והרשות מקבלת אותו תחת כנפיה לצד נושא הסמים.
אורית היימן: נושא נוסף שמשטרת ישראל מטפלת בו, זה הנושא של מכירת אלכוהול לקטינים.
אורית היימן: דובר פה על מסיבות סוף השבוע ועל מכירת אלכוהול במועדונים ופיצוציות.
אורית היימן: אנחנו רואים שהרבה בני נוער קונים בפיצוצייה את האלכוהול ונכנסים למועדון שהם כבר שתויים, או שהם יוצאים מן המועדון וקונים את האלכוהול.
אורית היימן: רק בחודשים האחרונים נסגרו שתי פיצוציות באזור תל אביב בעקבות צו סגירה מנהלי.
אורית היימן: למשטרת ישראל חשוב מאוד לאכוף את החוק בנושא של הפיצוציות, כלפי אותם בגירים שמוכרים אלכוהול לקטינים.
אורית היימן: המעטפת של הטיפול האכיפתי, ככל שמאפשר החוק, היא גם בהיבט של הקטינים וגם בהיבט של הבוגרים.
דלית רגב: אני רוצה לברך על הדיון החשוב הזה.
דלית רגב: אני חושבת שהתקציבים המבוקשים פה הם סבירים.
דלית רגב: הרשות הלאומית ומשרד התחבורה מטפלים בנושא הזה רק בהיבט התחבורתי שלו במספר מישורים, בתחום המידע והמחקר, בתחום ההסברה, חקיקה ואכיפה.
דלית רגב: רק לאחרונה התקבל תיקון 67 לפקודת התעבורה, שהרחיב את הסמכויות של שוטר לבצע בדיקות אלכוהול גם ללא חשד סביר, לקחת נוזלי גוף נוספים, דם ושתן, גם מנפגעים חסרי הכרה.
דלית רגב: מי שיסרב לתת בדיקות כאמור, יוכרז כשיכור.
דלית רגב: אלה כלים לשוטר ולמערכת להתמודד עם הבעיה הזאת.
דלית רגב: יש בהצעה הזו גם דברים נוספים, שאני לא אפרט עליהם כאן.
דלית רגב: בכל מקרה זאת אבן דרך מאוד חשובה באכיפה ובהתמודדות עם הבעיה.
דלית רגב: מלבד זאת, אנחנו מקדמים פעולות אחרות בתחום האכיפה בשיתוף עם משטרת ישראל אגף התנועה, כמו אכיפה בסופי שבוע כנגד צעירים, בעיקר באזורי בילוי.
דלית רגב: אני הייתי חברה בוועדה של אריה עמית, שעסקה בנושא של אלימות במועדונים.
דלית רגב: במסגרת הוועדה הזו אנחנו קיימנו ביחד עם הרשות למלחמה בסמים סיורים במועדונים, כאשר בסיומה הוחלט לעודד מועדונים להקרין תשדירים נגד נהיגה בשכרות ולתת כוסות קפה ביציאה מן המועדונים.
דלית רגב: הפעילות הזו היא בתהליכי התהוות כרגע.
דלית רגב: אני רוצה לציין, כי יש לנו בעיות של דיווח.
דלית רגב: אנחנו לא מקבלים דיווח מהביטוח הלאומי או ממשרד הבריאות על אלכוהוליסטים שמטופלים על ידם.
דלית רגב: אנחנו פנינו ונענינו בשלילה והסיבה לכך, היא חירות הפרט.
דלית רגב: אני חושבת, שיש מקום לשקול זאת שנית.
דלית רגב: יש דברים שצריכים להעביר לנו אותם.
דלית רגב: אולי צריך להסדיר זאת בחקיקה, כיוון שיש דברים שהם מעבר חירות הפרט.
דלית רגב: זאת בעיה בטיחותית ממדרגה ראשונה.
איתן גורני: הפרטים האלה נוגעים כבר לעשייה שלנו.
איתן גורני: אני לא חושב שכדאי להיכנס לרמת פירוט כזו, כי הרי כולנו עובדים יחד.
איתן גורני: לא התחלנו בסיסמא, אלא קודם התחלנו לעבוד ואחר כך באה ההכרזה.
אילן גרודסקי: אני מברך אותו, אדוני היו"ר, על קיום הדיון החשוב הזה.
אילן גרודסקי: אני מברך גם את הרשות הלאומית למאבק בסמים ובאלכוהול, על שהכניסה אותנו לראשונה לתוך סיטואציה כזו.
אילן גרודסקי: המחקר, כפי שהוצג כאן וכפי שהוצג באתר האינטרנט של הרשות, מרחיק מאיתנו את המיתוס השגור, "אצלנו לא שותים כמו בשאר מדינות העולם".
אילן גרודסקי: המחקר הזה מראה לנו כי התופעה היא הרבה יותר רחבה ממה שאנחנו חשבנו.
אילן גרודסקי: אני מדבר בשמם של אנשים שאינם מטפלים באנשים שמכורים לאלכוהול.
אילן גרודסקי: אנחנו שמחים להיות מעורבים בפרוייקט אכיפה בעזרת מתנדבים ומשטרת ישראל.
אילן גרודסקי: אנחנו מכירים את כל הנתונים הנוגעים לאכיפה.
אילן גרודסקי: לצערנו, בגלל חוסר משאבים של משטרת ישראל, יש רק 10-20 מכשירי ינשוף לבדיקת אלכוהול, שמוציא נתון שאחר כך קביל גם בבית המשפט.
אילן גרודסקי: זה מעט מאוד.
אילן גרודסקי: לא ראיתי בסעיפים התקציבים אזכור של הנושא הזה.
שרה כהן: הפעילות שלנו במשרד הקליטה היא פעילות שנעשית כהשלמה ובשיתוף פעולה עם כל הגורמים הנמצאים כאן, הרשות למלחמה בסמים, משרד החינוך, משרד הרווחה והמשרד לביטחון פנים.
שרה כהן: אנחנו העלינו את הנושא של נוער עולה במצבי סיכון וסכנה על סדר היום בשנתיים האחרונות, וזאת בעקבות החלטה של ציפי לבני, השרה לקליטת עלייה.
שרה כהן: לצורך כך המשרד הקצה לראשונה תקציבים שהם מאוד משמעותיים, שחלק ניכר מתוכם הושקע לתוכניות מניעה בתחום של אלכוהול וסמים.
שרה כהן: ביחד עם משרד הרווחה ועם עמותת "אפשר" אנחנו פיתחנו תוכנית התערבות רגישת תרבות, למניעת שימוש לרעה באלכוהול בקרב נוער עולה.
שרה כהן: התוכנית הזו פותחה לפני מספר שנים ועברה מחקר הערכה.
שרה כהן: אנחנו ראינו שזו תוכנית שיש לה אפקטיביות בקרב בני נוער עולה.