GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איוב קרא: אני רוצה לשאול את המשרד לביטחון פנים, האם אתם "מנצלים" את האומנים, הסלבריטאים ואחרים במסגרת מערכות המשרד לטובת הגמילה, לטובת מזעור הנזקים של הסמים?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: משטרת ישראל לא עוסקת בגמילה.
איוב קרא: במסגרת שירות בתי הסוהר?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אין לי מידע מה קורה בתוך בתי הסוהר, אני רק יודעת, שבבית הסוהר לקטינים חל מהפך בנושא הזה, כיום יש כ-200 קטינים אסירים, הכוונה לעשות שם מהפך כזה, שהקטינים, רגע לפני יציאתם לשטח, יקבלו את כל התנאים כדי להתאקלם כמה שיותר מהר בחוץ.
איוב קרא: איך זה בא לידי יישום?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הם בשלבי הכשרה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כבר בתחילת שנת הלימודים הקרובה לכל בית ספר יהיה אדם אחד שיתעסק בנושא הזה, הוא יעבוד מול קציני הנוער ומול המש"קים, השוטרים הקהילתיים בבתי הספר.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: המגמה שלנו, לנצל את הנישה הזאת בכך שאנחנו לא ניכנס במדים לבית הספר אלא יותר ניכנס להרצאות של הורים ותלמידים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: מציל"ה שותפה לעניין הזה, יש כאן את נציגת מציל"ה, יש לנו תקציבים למנהל בית-ספר שיבוא ביוזמות יחד אתנו.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: דרך אגב, תוכנית העבודה תוכן כבר בתחילת שנת הלימודים, במהלך חודש אוגוסט אנחנו נסיים את כתיבת כל התוכניות בנושא הספציפי הזה ונעביר אותן הן למשרד החינוך והן למשרד לביטחון פנים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: המגמה להיכנס יותר לנושא סביב האלימות בהרבה יותר פעילויות.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: ברגע שמורידים מאתנו את הנישה הזאת של הרצאות בבתי ספר על-ידי רכזים שמוכשרים על ידינו, אנחנו בהחלט נמצא את הזמן ליותר הסברה להורים ולאתר נוער שלא כל כך מגיע לבית הספר.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: במהלך הקיץ נערכנו באופן מיוחד עם כ-560 מתנדבי ימע"ן, יחידות מיוחדות למניעת עבריינות נוער, רובם סטודנטים והם בעצם הפוטנציאל שלנו לגיוס יחידות הנוער מאוחר יותר.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הם הוכשרו הכשרת נוער בכל ההיבטים, כולל המגבלות המיוחדות בחוקי הנוער.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בנוסף, יש לנו 450 עובדי נוער, שרובם לא יצאו לחופשות במהלך הקיץ על מנת להתרכז בעיקר בעבודה הזאת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: לגבי הנתונים רציתי לציין, צריך להבחין בין סקרים, נחקרים ונתוני המשטרה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: נתוני המשטרה אלה עובדות, זה פונקציה של חשיפה של משטרת ישראל.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זאת אומרת, אנחנו עובדים, חושפים, מה שאני מציינת זה מספרי תיקים גלויים, שבוודאות אנחנו יודעים על קיומם של כ-5,000 תיקים במהלך שנת 2003.
איוב קרא: 5,000 תיקים?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: 4,860 תיקים וא"ת נפתחו לקטינים בשנת 2003.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בתיק בממוצע יש בין שלושה לעשרים נחקרים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: להערכתנו, כ-12,000 בני נוער נחקרו בנושא סמים במשטרת ישראל.
נסים זאב: על שימוש בסמים?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: שימוש, סחר והפקה.
נסים זאב: 5,000 תיקים זה על שימוש או על סחר בסמים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זה סך הכול, הרוב זה תיקי שימוש.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כ-3,600 א"ת בנושא שימוש.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: סחר זה יותר מזערי, לפתוח לתלמיד תיק על סחר, זה אחרי שהוכח שהוא הבין את משמעות הדברים שהוא עשה.
איוב קרא: זאת אומרת, מתוך 5,000 תיקים, 3,600 שימוש בסמים ו-1,400 על סחר.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: 1,400 סחר, אחזקה והפצה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הנתונים שלנו מצביעים על עלייה של 13% משנת 2002 ועד 2003.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: היום, מינואר ועד מאי אנחנו נמצאים בעלייה של כ-4.5%.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: מדובר במספרי תיקים, לא נחקרים.
גליה שחם: זה בעצם משקף פעילות משטרה מוגברת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: גם.
חיים מסינג: בפתיחת התיקים אתה לא יכול להבין אם יש יותר שימוש או פחות שימוש, זה משקף בעיקר פעילות משטרה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אין ספק שיש יותר שימוש ויש יותר סמים בשוק, זה על-פי ההערכה של אגף המודיעין של משטרת ישראל.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כמובן שהנושא של דו-לשוניות והלגיטימציה הוא חשוב, שאין להשתמש ב"סמים קלים".
איוב קרא: חשוב לנו כי אנשים שהם מודל חיקוי והערצה, יעזרו לנו, יתראיינו לטובתנו בכל מקום במלחמה הזאת.
איוב קרא: אני מזמין את ראשון האומנים, ישראל דמידוב, לומר את דברו, בבקשה.
ישראל דמידוב: אני בארץ מזה 13 שנה, שחקן בתיאטרון "גשר".
ישראל דמידוב: כשחקן אני יודע שהבעיה של שימוש בסמים בקרב שחקנים וזמרים היא נפוצה מאוד.
ישראל דמידוב: זה שאנחנו רואים שכל האנושות חולה בעניין הזה, אלה סימנים שמראים על ריקנות בעולם, שאנשים לא יכולים למצוא את הדרך, לא יכולים לקבל תשובה לכל הרצונות והשאלות שיש להם, במיוחד הישראלים.
ישראל דמידוב: כבר לא מספיק להם מה שיש מסביב, הספרים לא מספיקים להם, הכסף לא מספיק להם, הכבוד לא מספיק להם, הם רוצים משהו מעבר לזה, משהו שאי אפשר לתפוס, משהו שאין בעולם שלנו, משהו מעבר לעולם שלנו, משהו שבעולם הרוחני.
ישראל דמידוב: הפתרון הוא בכוח הרוחני, שמעל העולם שלנו.
ישראל דמידוב: זה אומר שהאנושות מתפתחת בצורה מאוד טובה, עד כמה שזה נשמע מוזר.
ישראל דמידוב: אנחנו רואים שהאומנות היא לא כל כך עמוקה, אנחנו רואים זאת לפי הסרטים שמוקרנים בטלוויזיה, בקולנוע.
ישראל דמידוב: גם המדע נמצא במשבר, הם מרגישים שהם לא יכולים להתפתח.
נסים זאב: אצל מי אתה לומד קבלה?
ישראל דמידוב: אצל הרב לייטמן, במרכז בני ברוך, מזה 14 שנים.
ישראל דמידוב: הוא תלמיד של הרב ברוך אשלג, בנו בכורו של הרב יהודה אשלג - בעל הסולם - שכתב פירוש לספר הזוהר ותלמוד עשר הספירות, שישה כרכים.
ישראל דמידוב: בספרים האלה כתוב, שאם אנחנו לא מתפתחים מבחינה רוחנית, נקבל כל מיני מכות חיצוניות.
ישראל דמידוב: אנחנו רואים את זה בארץ ובעולם כולו.
ישראל דמידוב: הילדים שלנו הם הדבר הכי יקר והכי רגיש שקיים.
ישראל דמידוב: לכן אנחנו צריכים להשתמש בכוח הכי חזק שיש, הכוח הרוחני.
ישראל דמידוב: זאת חוכמת האמת שצריך להכניס אותה גם בחינוך, גם בבתי הספר.
ישראל דמידוב: מדע הקבלה הוא הפתרון לכל, גם למאבק בנגע הסמים.
ישראל דמידוב: הוא נותן מילוי אמיתי לרצונות המפותחים שיש לבני הנוער, אך אין להם מענה בעולם שלנו, בניגוד לסמים, שהם כידוע לכולם אשליה שקרית, ניסיון לברוח מהמציאות.
ישראל דמידוב: הילדים שלנו צריכים להבין, להרגיש ולהתפתח, להרגיש כוח רוחני.
ישראל דמידוב: רק אז הם ירגישו ויבינו לאן הם הולכים, איפה השורשים, הם ירגישו רוחניות - פרט לאוכל, סימפוניות, ספרים וכדורגל.
נסים זאב: כיצד זה יבוא לידי ביטוי?
נסים זאב: אתה מוכן לתת שיעורים בבתי הספר?
ישראל דמידוב: יש לנו שיעורים לילדים, שיעורי קבלה פשוטים וברורים לילדים.
ישראל דמידוב: הם יכולים להבין מאיפה הם, מה קורה בעולם ולאן אנחנו הולכים.
נסים זאב: כלומר, דרך האמונה.
נסים זאב: אבל קשה להכניס ילדים לחוכמת האמת ולקבלה כי זה כבד לתפוס את התכנים המובאים בזוהר.
ישראל דמידוב: על-פי הניסיון שלנו, אנחנו רואים שהם תופסים מהר מאוד, אין להם בעיה.
ישראל דמידוב: למבוגרים יש תפיסות שונות, הם מקבלים את זה נקי, כמובן מאליו, בלי בעיות.
ישראל דמידוב: אלה סימנים שאומרים לנו לעשות את זה מלידה.
עפרה מתתיהו: מציל"ה פועלת במסגרת המשרד לביטחון פנים.
עפרה מתתיהו: אנחנו עוסקים בכל הקשור לצמצום עבריינות ומניעת אלימות, בוודאי קשור לנושא הסמים אבל לא באופן ישיר.
עפרה מתתיהו: המטרה של מציל"ה לגייס את כל הכוחות ומרב המשאבים לטיפול כולל באלימות, במסגרת זאת גם בנושא סמים.
עפרה מתתיהו: הפעילות שלנו מתבצעת בעיריות, במועצות, ברחבי הארץ, יחד עם הרשות למלחמה בסמים וכל הגורמים האחרים שיושבים כאן.
עפרה מתתיהו: הכי חשוב המשטרה, מאוד חשוב לנו הקשר עם המשטרה, שזה מכפיל כוח.
עפרה מתתיהו: הנושא של שימוש באומנים ובאנשים מוכרים, אנחנו משתדלים לעשות את זה עד כמה שניתן כי העלויות הן גבוהות.
עפרה מתתיהו: אם ניתן דוגמה של פרויקט ארצי שלנו לנושא של טיפול אלימות בכדורגל, אנחנו נמצאים במקומות הכי יוקרתיים בליגת העל, משתמשים בשחקנים הכי מוכרים, מגייסים אותם לטובתנו, האפקט הוא אדיר.
מיקי רייטר: אנחנו חיים בתקופה מסוימת שבה התרחקנו מאוד מהאנשים הצעירים.
מיקי רייטר: אנשים צעירים הם בני 11, בני 9 או בני 13.
מיקי רייטר: אנחנו מייצרים אצלם דיסוננס קוגניטיבי עצום בהתנהגות שהיא שונה מאוד מהטפות.
מיקי רייטר: אין להם אמון בנו וברוב המקרים בצדק.
מיקי רייטר: לכן אני לא חושב, שהגישה של החינוך - אני מדבר בגדול - מגיעה רחוק.
מיקי רייטר: הגיוס של מובילי דעת קהל, מובילי אפנות, אנשים שיש להם שפה עם אנשים צעירים, הוא מאמץ שיכול להיות רב תועלת כפי שראינו בארצות אחרות עם כל הקמפיין הזה של JUST SAY NO.
רות לקט: JUST SAY NO לא הצליח.
מיקי רייטר: היו מאמצים, אני לא יודע כמה זה הצליח, אני לא זוכר את הנתונים.
מיקי רייטר: מדובר בשינוי האווירה הכללית.
מיקי רייטר: לזה אני רוצה להוסיף הערה קצרה.
מיקי רייטר: כל הזמן אנחנו מדברים על השלילי, מה לא, וכאשר מדברים עם אנשים צעירים, מה לא לעשות, להם יש מידע משלהם, לא פעם המידע נכון והחומרים עומדים באיזשהו ויכוח.
מיקי רייטר: אני חושב שאנחנו צריכים לדבר על מה כן, למה כן.
מיקי רייטר: זאת אומרת, ללכת למושג של בריאות נפש פוזיטיבית, מהמקום שאנחנו רואים את זה.
מיקי רייטר: אני חוזר לימים שבארצות הברית קנדי ניסה לדחוף את הנושא הזה של בריאות נפש בקהילה.
מיקי רייטר: העניין הזה מתחבר גם לדברים של מר דמידוב בנושא הקבלה.
מיקי רייטר: לא שאני תלמיד קבלה, אבל כשאני שומע אנשים שלומדים קבלה, אני רואה כמה זה קרוב לאלמנטים מאוד בסיסיים שאתה לומד בפסיכולוגיה.
מיקי רייטר: זה לא רחוק.
מיקי רייטר: יש הרבה מאוד קרבה.
מיקי רייטר: פה אנחנו מגישים משהו חיובי, לדעתי לא צריך להעביר מסר לכיוון "אל תעשה", חשוב יותר לומר בכיוון של כן תעשה.
אתי גלוון: אני מגיעה לכאן מוועדה שבה ישבתי עם נער משתמש בסמים.
אתי גלוון: אני פוגשת בנערים האלה לאחר שהם משלמים מחיר מאוד מאוד כבד.
אתי גלוון: אנחנו מטפלים במסגרת של יחידות לטיפול בנפגעי סמים בארץ, עובדים סוציאליים שעובדים ברשויות המקומיות.
אתי גלוון: העובדים שלנו מקבלים הכשרה בנושא שימוש בסמים, מקבלים הכשרה בטיפול, וברור לכולנו, שלאווירה הציבורית יש השפעה על הלך הרוח הציבורי.
אתי גלוון: אם אני שומעת מטפל שאומר, סמים קלים, כמפקחת על יחידה, קשה לי וברור לי, שללא שינוי באווירה, לא נוכל להמשיך.
אתי גלוון: אני רוצה לברך על הישיבה הזאת שמאפשרת לי לומר תודה לכל הגורמים שאתם אנחנו באים במגע, לרשות למלחמה בסמים, למשרד הבריאות, שעוזרים לנו בטיפול בבני הנוער.
אתי גלוון: אני פונה אליכם בבקשה, אתם מודל לחיקוי, אנחנו רוצים לגייס אתכם על מנת לעזור לנו להעביר לבני הנוער, שאין סמים, לא סמים קלים ולא סמים קשים.
אתי גלוון: אין סמים - נקודה, זה צריך להיות ברור.
רות לקט: תראו את התקשורת משפיעה.
רות לקט: הנתונים של הרשות למלחמה בסמים - נדמה לי התפרסמו לפני שנתיים - שבדקו את העמדות של רוב הציבור במדינת ישראל, היו נגד הסמים הקלים.
רות לקט: זאת אומרת, נגד השימוש במושג הזה.
רות לקט: אם אני לא טועה, דובר על 87% מקרב המבוגרים שמתנגדים למושג הזה ולשימוש בו, וגם בקרב הנוער.
רות לקט: מה שזה אומר, שמי שיוצר את התחושה הציבורית זאת התקשורת, עולם האומנות, עולם הפרסום והטלוויזיה.
רות לקט: היום יש רייטיניג, היום לא מפרסמים דברים טובים, מפרסמים רק דברים היסטריים.
רות לקט: אני חושבת שהישיבה הזאת מאוד מבורכת, היו גם ניסיונות בעבר אבל הם נסתיימו בלי המשך.
רות לקט: אני ממליצה לקבל את העצה של ד"ר מיקי רייטר, ולחשוב על איזה שהיא ועדה שיהיו בה גם נציגים קובעי מדיניות בטלוויזיה, שתהיה מחשבה, איך אפשר לעשות משהו שייראה ויישמע ולא יישאר ברמה של דיון בלבד.
נסים זאב: נתחיל בפסוק "וכל העם רואים את הקולות".
נסים זאב: אחר כך כתוב "ויען כל העם קול אחד".
נסים זאב: כלומר, אפשר לשמוע קולות, אבל מסר מעבירים בקול אחד.
נסים זאב: עם שלם, ציבור שלם, צריך להעביר מסר אחד.
נסים זאב: בעולם התורה, כמעט בכל כנס מדברים באופן מדאיג על עלייה בקרב המשתמשים בסמים.
נסים זאב: כמו ששמענו כאן, יש יותר סמים ויותר משתמשים בסמים.
נסים זאב: בני הנוער משתמשים יותר ויותר בסמים וזאת תופעה שצריכה להדאיג אותנו.
איוב קרא: אגב, ב-12 ביולי אנחנו מעלים את ההצגה של זוהר ארגוב כאן בכנסת.
נסים זאב: אני הכרתי אותו, הוא בא לבקר אותי בזמנו בעיריית ירושלים כאשר כיהנתי כסגן ראש העיר, הוא הראה לי את הקלטת שלו.
נסים זאב: בירכתי אותו וחיזקתי אותו, ראיתי שהאיש צריך הרבה חיזוק על מנת להיגמל מהמצב בו הוא נמצא.
נסים זאב: אני אומר, לא צריך להעביר את המסר דווקא בבתי הספר, אפשר להעביר את המסר תוך כדי שירה.
נסים זאב: הנוער בא להסתלבט, להיות ב"סוטול", זאת המילה השגורה בפי בני הנוער, תוך כדי שירה רוצים להיות מושלמים.
נסים זאב: לאומנים יש תפקיד מאוד חשוב, הם עומדים בראש הפירמידה, בראש האילן, יש משנה מפורשת, שהאומנים עומדים בראש האילן ולכן הם יכולים להשפיע.
נסים זאב: מצד אחד, השחקנים צריכים להעביר את המסר של חומרת הדברים, את התוצאה הקטלנית בשימוש בסמים.
נסים זאב: מה יצא לאותם משתמשים, לאן הם הגיעו, לאן הם התדרדרו, הגיעו לדרך ללא מוצא.
נסים זאב: אני מברך את האומנים על הרצון שלהם לעזור, שיעבירו היום מסר מאוד חשוב לבני הנוער, שהם שותפים במלחמה והמאבק בסמים.
חיים מסינג: מדברים כאן היום בנושא גמילה, חשוב להדגיש, אחוז ההצלחה בגמילת בני נוער ומבוגרים הוא לא יותר מ-20%-30%.
חיים מסינג: צריך להבין, אם אתה לא עוסק במניעה כמו שצריך, אתה הפסדת את המלחמה.
חיים מסינג: דבר נוסף, מכור לא מתרפא לעולם, הוא מכור כל חייו, גם אם הוא עבר את הקהילה הטיפולית בהצלחה.
חיים מסינג: לכן, החשיבות היא במעורבות ופעולות המנע של כל מי שנמצא פה.
איוב קרא: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאחד מחבריי הטובים, ד"ר אייל מדני, שעושה פעילות ענפה בכל נושא הסמים, מטפל במשוקמים, במכורים לסמים.
ד"ר אייל מדני: אני לא נותן טיפול, אני נותן הסברה.
ד"ר אייל מדני: יש לי תוכנית רדיו, גם בטלוויזיה, בערוץ החדש, ב-YES, ערוץ 35, ב-HOT ערוץ 48.
ד"ר אייל מדני: דרך התוכנית שלי, מדי יום אני מקבל פניות של בני נוער מכל הארץ, בוגרים שרוצים להיכנס לכפרי גמילה ואני יודע להפנות אותם למקומות הנכונים.
ד"ר אייל מדני: לצערי הרב, הנתון שאמר פה חיים מסינג של 20%-30%, אני רוצה לומר לך, היית לארג', הנתונים הם יותר נמוכים, לפחות את מי שאנחנו מכניסים, אולי 5% מצליחים, אם בכלל.
ד"ר אייל מדני: נכון אמרת, שמכור נשאר מכור.
ד"ר אייל מדני: בהחלט צריך להתמקד בקטע של המניעה.
ד"ר אייל מדני: נכון שלאומנים, לשחקנים, יש השפעה רבה מאוד.
ננסי ברנדס: אני רוצה לציין, אין הרבה רומנים שמתנדבים.
ננסי ברנדס: זאת מלחמה נגד הגנים, זה קונפליקט פנימי, אני עושה את זה בחינם, כל פעם שמבקשים ממני, יש לי כאבי אולקוס, זה לא קל.
ד"ר אייל מדני: תארו לעצמכם, שבאמצע תוכנית כזאת או אחרת, פתאום הוא משלב את חוש ההומור שלו.
ד"ר אייל מדני: הוא יודע לעשות את זה עם המון חן.
ד"ר אייל מדני: לפני כשבועיים הגיע אליי הביתה בשעה אחת עשרה וחצי בלילה אדם שרואים אותו כל יום בתקשורת, איש כבד תרתי משמע, אדם מאוד מתוקשר, מפאת כבודו אני לא אומר את שמו, ירושלמי, הוא בא עם שחקן מסוים, חבר שלי, אנחנו מתחילים לדבר, רבותיי, איש עם עוצמה אדירה, כשהוא התחיל לדבר הוא בכה כמו ילד, כאילו שהתקרה נפלה עליו.
ד"ר אייל מדני: הבן שלו בן 16.5, מעשן גראס, לוקח אקסטות, הבן שלו הפסיק להיות הבן שלו.
ד"ר אייל מדני: הוא נכנס ליומן האישי שלו, הוא היה בשוק, הוא היה בהלם.
ד"ר אייל מדני: ואז הוא שאל אותי, איך יוצאים מזה.
ד"ר אייל מדני: כמובן שידעתי להפנות אותו לגורמים המתאימים שיטפלו בו כי אני בצד הטיפולי לא מטפל.
ד"ר אייל מדני: לצערי הרב, מצמצמים את המשאבים ואת התקציבים של הרשות למלחמה בסמים.
ד"ר אייל מדני: עוד מעט לא תהיה רשות.
ד"ר אייל מדני: זה בעצם הגוף הסטטוטורי של מדינת ישראל, אבל המזל שקמו עוד כמה גופים שעושים, כמו הגברת רות לקט, למרות שהיא פנסיונרית, אני יודע שעכשיו היא מרצה במקומות שונים בארץ, כל הכבוד.
ד"ר אייל מדני: רבותיי, אם לא תהיה החלטה מלמעלה, כמו שטיפלו בזמנו בבעיית הנכים וטיפלו בה יפה, שיטפלו בבעיית הסמים במדינת ישראל.
ד"ר אייל מדני: קודם כל הסברה.
ד"ר אייל מדני: הנוער שלנו הוא נוער חכם.
ד"ר אייל מדני: עד לפני כשלוש שנים הייתי סגן אלוף בצבא, בוקר בוקר אנחנו מתעורר, אוסף את כולם, רצים בכל הארץ ומשתדלים להסביר לילדים בגובה העיניים שיש דרך אחרת.
ד"ר אייל מדני: אין בית ספר שהילדים לא באים ואומרים, השתמשנו עד היום, אנחנו נפסיק, לא הבנו את גודל הסכנה, אבא שלי נרקומן, אין לנו כסף להכניס אותו לכפר גמילה, וכו' וכו'.
חיים מסינג: אתה מערבב, כפרי גמילה לא עולים כסף, יש כאן את נציג הרווחה, נציג החינוך, קהילות טיפוליות לא עולות כסף, צריך לומר את האמת.
חיים מסינג: כפר איזון זה משהו פרטי, לא מוכר למדינה, זה עניין לתרמילאים בלבד, שם אתה צודק זה כפר פרטי.
חיים מסינג: כל קהילה טיפולית ממוסדת היא חינם על חשבון הביטוח הלאומי.
ד"ר אייל מדני: יש לי חדשות בשבילך, מנכ"ל הרשות, הם מדברים אתי יום יום, לוקחים להם את הפנסיה של המשפחה שלהם, יש עשרות כפרים פרטיים במדינת ישראל כי בכפר בקהילה דורשים מהם להתחיל לעשות בדיקה, לפעמים עד שהוא גומר את הבדיקה, הוא כבר מת ממנת יתר.
ד"ר אייל מדני: הם פונים אליי יום יום, על מה אתה מדבר, אל תטעה את האנשים.
ד"ר אייל מדני: יום יום פונים אליי.
ד"ר אייל מדני: יש כפר מצוין במושב בני-ציון, כפר מעולה, יש בחור בשם אבי שמילוביץ', שהמקום שלו פרטי, גם שם זה עולה כסף, זה עולה בכל מקום, זה עולה הרבה מאוד כסף.
ד"ר אייל מדני: צריך לזכור דבר מאוד חשוב, רבותיי, התקופה היא מאוד קשה, יש אומנים שאין להם לקנות חלב ולחם לבית, אי אפשר לבוא אליהם בפנייה, תתנדבו.
ד"ר אייל מדני: אז אומנים שאני מביא לבתי-הספר, אני משלם להם כסף כי זאת מלחמה יום יומית, יום יום הם רצים בכל הארץ.
ד"ר אייל מדני: הם לא לוקחים אלפי דולרים, אבל יום יום הם עובדים בתחום הזה.
ד"ר אייל מדני: חבר הכנסת איוב קרא, ידידי היקר, אני מבקש ממך, גם לראש הממשלה, דפוק לו על השולחן, אם הדלת סגורה, תיכנס דרך החלון ותגיד לו, יש מצוקה אמיתית במדינת ישראל.
ד"ר אייל מדני: שאני לא אדבר עכשיו על הקטע הצבאי, זה עניין נפרד.
ד"ר אייל מדני: בשבוע שעבר ישבתי עם קצין חינוך ראשי, בחור מאוד רציני, אילן הררי, שהוא קיבל הנחייה מראש אכ"א, להיכנס לנושא הזה חזק מאוד.
ד"ר אייל מדני: לצערי אין יחידה בצבא שהסמים לא חוגגים שם, הם חדרו גם לשם.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אני רוצה לשאול, איך מגיעים אליך, אמרת בהתנדבות ואחרי זה אמרת בתשלום.
ד"ר אייל מדני: לא, אמרתי, אני מתנדב, אבל אני משלם לשחקנים שבאים אתי לבתי-הספר יום יום.
ד"ר אייל מדני: אנחנו מופיעים בחוזר מנכ"ל.
ד"ר אייל מדני: אני כותב טור ב-75 מקומונים בכל הארץ, תמיד הטלפון שלי מופיע, אנשים יודעים להגיע אליי.
ד"ר אייל מדני: מי שרוצה לרשום את הטלפון שלי: 5566400-050.
ד"ר אייל מדני: אם מישהו יירצה להתארח בתוכנית שלי, מיכל תרשום אותו ובמשך הזמן נזמין אותו בהמון אהבה.
ד"ר אייל מדני: תודה.
מירל רזניק: אני כנר - - -
ד"ר אייל מדני: הוא לא כנר, הוא אחד הכנרים הטובים ביותר בעולם, הוא מאוד צנוע.
מירל רזניק: שמעתי כאן את הנציגים השונים, כל החבר'ה שדיברו פה, דיברתם לעניין, אבל דבר אחד היה חסר, אייל אומר שהאומנים עולים כסף, המצב של האומנים היום באמת לא טוב, אבל יש אומנים בעלי שם, לכל אומן כזה יש מעריצים, אפשר לשבת עם יו"ר אמ"י ולסכם לא בצורה חאפרית אלא בצורה מסודרת, יש אומנים שהם מותגים, סלבריטאים שמוכנים ללכת אתך בעניין, הערצה לאומן יכולה לעשות הרבה יותר מאימא או אבא - - -
איוב קרא: זאת הסיבה לישיבה כאן היום.
ד"ר אייל מדני: אני רוצה להבין דבר אחד, לאירועים גדולים ולהפקות שאנחנו עושים, האומנים באים בהתנדבות.
ד"ר אייל מדני: אבל למערכת החינוך אנחנו מכשירים את האומנים שיידעו להעביר את המסר לפני בני הנוער.
ד"ר אייל מדני: אני לא לוקח סתם אומן לבית-הספר, הוא יכול להיות מאוד מוכר אבל אם הוא לא עובר את ההכשרה המתאימה, הוא גם יכול לעשות נזק לפעמים.
מירל רזניק: אל תשתמש באותם אומנים שיש כלפיהם חשדות שהם משתמשים בסמים.
מירל רזניק: באמ"י יש מספר רב של אומנים מוכרים, גם מהתיאטרון, אל תחלק את זה בקרב 10-20 איש, אתה יכול לחלק את זה בקרב 50-100 אנשים, התועלת תהיה גדולה יותר מאשר עשרה אומנים.
מירל רזניק: תחלק את זה נכון - - -
ד"ר אייל מדני: אתה יודע כמה היושב ראש התאמץ בישיבה קודמת להביא לכאן שחקנים ואומנים ואף אחד לא בא?
ד"ר אייל מדני: היום היו צריכים להיות פה עוד אומנים והם לא באו.
ד"ר אייל מדני: רבותיי, זה נורא להגיד, אבל קשה להם לצאת מהבית, הם טרודים ביום יום, זה לא פשוט.
מיקי רייטר: סליחה, לקונצרט רגיל שמגיעים אליו בני נוער, אם אותם אומנים מחויבים לעניין, הם מדברים בקונצרטים רגילים על כל מיני דברים, הם יכולים להעביר גם את המסר הזה, בתנאי שיש הכנה מראש, לא צריך לקחת אותם במיוחד למקום מסוים, הם ישנם, באים אליהם.
איוב קרא: רעיון מצוין.
ננסי ברנדס: אני רוצה לומר לכם, אולי אני קצת שונה, אני אדם שלא מעשן בכלל, לא שותה, לא מתקרב למשקאות חריפים, אין לי שום משיכה לדברים האלה.
ננסי ברנדס: הרבה אנשים חושבים שעל פי ההתנהגות שלי אני מסטול.
ננסי ברנדס: אני צריך לשכנע אותם שאני לא, הם אומרים לי, בטוח אתה על סמים, לא יכול להיות שאדם מתנהג ככה והוא לא בהשפעת סמים.
מירל רזניק: גם שלחת אותו לשיקום ברומניה על חשבונך.
ננסי ברנדס: נכון, באמת שלחתי אותו לשיקום ברומניה.
ננסי ברנדס: אמרתי לו, מה שלא הצלחתי עם אבא שלך, אולי אצליח אתך.
ננסי ברנדס: אבל נכשלתי.
ננסי ברנדס: אני רוצה להבהיר לכם, מדובר במחלה קשה מאוד.
ננסי ברנדס: אמרתי לו, לכל המשתמשים אין שום סיבה לקום בבוקר, לך יש את כל הסיבות לקום ולהילחם.
ננסי ברנדס: האנשים האלה נמצאים תחת מחלה קשה מאוד.
ננסי ברנדס: אני לא יודע אם יוצא לכם להקשיב לתוכניות של אייל בלילה, אנחנו נפגשים עם אימהות בוכות, ילדים בוכים, טרגדיות שלמות שרק מתפשטות.
ננסי ברנדס: אנחנו בתחילת התהום, אנחנו חייבים לעצור את זה.
איוב קרא: תודה רבה לננסי ברנדס, תודה לכל האומנים.
איוב קרא: אני רוצה לסכם את הדיון היום בכמה מילים.
איוב קרא: כמו כן, הוועדה פונה למשרדי הממשלה השונים, בעיקר למשרד החינוך, הרשות למלחמה בסמים, לבוא בדברים עם אמ"י על מנת להקצות אומנים בכל אירוע אפשרי כדי שיעבירו את המסר כנגד התפשטות התופעה הזאת בחברה בישראל.
איוב קרא: אני מודאג מאוד מהנתונים שהועלו כאן, נתונים שנמסרו על-ידי משטרת ישראל ומשרדי הממשלה השונים, כ-70,000 בני נוער משתמשים בסמים.
איוב קרא: צריך להבין, אנחנו מדברים על קטינים, זה דבר מדהים.
איוב קרא: לדעתי, רק הסברה נכונה יכולה להביא את הבשורה המיוחלת.
איוב קרא: אני חושב שהמסרים הכפולים הם מקור הרע של התופעה הזאת.
איוב קרא: מה עוד שאנחנו מדברים על רוב מוחץ נגד הלגליזציה בנושא הסמים בקרב הבוגרים לפחות.
איוב קרא: 87% מתנגדים אבסולוטית לשימוש בסמים.
איוב קרא: מאחר והישיבה הזאת נועדה לגייס את האומנים לטובת המטרה הזאת, אנחנו מצפים שאמ"י יתגייס לעניין הזה.
איוב קרא: נקבל גיבוי וחיזוק רציני מאוד במלחמה שלנו שהיא קשה מאין כמותה מבחינה חברתית כלכלית.
איוב קרא: אני רוצה להודות לכולם ויישר כוח.
יחיאל חזן: שלום לכולם, זימנתי את הישיבה בעניין של תקציב הרשות למלחמה בסמים, ובכלל של מספר אגודות שפועלות בתחום.
יחיאל חזן: אני יודע ממה שעיינתי גם בפרוטוקולים, וגם ממה שנודע לי, שכל שנה יש בעיות קשות עם התקציב גם של הרשות וגם של שאר האגודות, שחלקן בעצם נסמכות על שולחנה של הרשות כחלק מהתקציבים שהם מקבלים מהמדינה.
יחיאל חזן: שלא לדבר כמובן על משרדי הממשלה השונים, כמו משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות.
יחיאל חזן: החלטתי לזמן פגישה כדי ללמוד ולשמוע את הבעיות שיש לכל אגודה פה, גם לרשות, ולמשרדי הממשלה, על מנת שאני אביא אותם לדיון נוסף שיתקיים ב-16 לחודש הבא, ביחד עם המנכ"לים של משרדי הממשלה, כולל עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, כדי שאני אלמד על הנושא, ומצד שני, אנחנו נפנה גם לאוצר.
יחיאל חזן: ישבתי עם שר האוצר, דיברתי איתו על הנושא הזה, הוא מביע נכונות, אבל מעבר לנכונות אני רוצה שיהיו תוצאות.
יחיאל חזן: בשונה משנים קודמות, כמי שטיפל בתקציב של הרשות, ובכלל של התחום הזה, אני לא מתכוון לוותר וזאת לא סיסמה.
יחיאל חזן: אבל בשביל שאני לא אוותר ואביא תוצאות, אני רוצה לדעת שני דברים: מעבר לתכנית העבודה של כל משרד ומשרד, כמו שאמרתי בישיבה הקודמת, יש לי הסכמה עם שר האוצר, אני מתכוון לצבוע את כל הכספים שמגיעים לכל משרדי הממשלה, לתחום שעוסק במניעה ובמלחמה בסמים, כדי שהמשרדים השונים יקבלו את אישור הרשות לתכנית העבודה שלהם.
יחיאל חזן: הדבר הזה קיים במשרד התחבורה.
יחיאל חזן: אנחנו יודעים שכל הכספים שמיועדים לבטיחות הם צבועים כבר בתקציב, במשרדי הממשלה השונים, והרשויות מקבלות את התקציבים רק לאחר שהן מציגות את תכנית העבודה, ואת הבעיות שיש להן, ורק לאחר שזה אושר על ידי אנשי המקצוע לא משרד התחבורה, אלא הרשות לבטיחות בדרכים למשל.
יחיאל חזן: אני רוצה שהדבר הזה יהיה גם כן בתחום הזה.
יחיאל חזן: ממה שלמדתי, ישנם כספים רבים שנמצאים במשרדי הממשלה, אבל התוצאה של ההשקעה הכספית של הממשלה היא תוצאה קשה מאוד.
יחיאל חזן: אנחנו רואים שמדי שנה בשנה יש יותר משתמשים, יש יותר בני נוער שחשופים, ונכון שגם ההצעה של המשרד לביטחון פנים, שהם עושים מלחמה גדולה, אבל הם לא מצליחים לעצור בזמן בגבולות ישראל את הסמים שמגיעים לכאן, למרות שהמאבק הוא מאבק באמת עיקש.
יחיאל חזן: במידה ואנחנו נצליח מצד אחד להגדיל את התקציב, ומצד שני, שנאשר את תכנית העבודה ואת הכספים שמגיעים על פי תכנית העבודה, ולא שכל משרד יעשה את עבודתו על פי מה שהוא חושב, אז יכול מאוד להיות שתהיה פה תפנית שיכולה להביא בסופו של דבר לנוער וגם למאבק הזה הצלחה.
יחיאל חזן: אני ער לכך שחברי הכנסת לא מגיעים לוועדה, וזה לא אומר שום דבר.
יחיאל חזן: כולם עסוקים, ויש עניין של סדרי עדיפויות.
יחיאל חזן: גם לי הבוקר יש ישיבה שמתקיימת בשעה זו, בוועדת כוננות - זאת ועדת משנה בוועדת חוץ וביטחון, ואני לא שם.
יחיאל חזן: ולחברים שחברים בוועדה יש ישיבה בוועדת הכספים, והם לא נמצאים כאן, ואני מניח שהם נמצאים שם.
יחיאל חזן: יש לי את המידע גם מיושב ראש הכנסת שהוא מעוניין לסגור את הוועדה הזאת, ולהעביר אותה לוועדת העבודה והרווחה.
יחיאל חזן: אחד הנושאים העיקריים זה בגלל שמספר המשתתפים מטעם חברי הכנסת מועט בוועדה הזאת, וגם במספר ועדות.
יחיאל חזן: אני אמשיך להילחם שהוועדה הזאת תישאר על כנה, כדי שיהיה משקל למחוקק במאבק שאתם מנהלים ביחד איתנו, כדי למנוע את נגע הסמים.
יחיאל חזן: הייתי רוצה לשמוע מחיים, מנכ"ל הרשות, על מה שידוע לך עד היום לגבי הקיצוץ, או לגבי התקציב של שנת 2005 שמונח על הפרק.
יחיאל חזן: ואם אפשר ברשותך, גם לגבי התקציב של השנה הנוכחית מה הובטח, איפה עמדתם מבחינת היעדים של התקציב, ומה קרה בפועל.
חיים מסינג: שלום לכולם.
חיים מסינג: אני רוצה להעריך מאוד את ההתמקדות של יושב ראש הוועדה בדברים העיקריים, ולא במה שנקרא סביב סביב, כל מיני תיאוריות ואולי נושאים אחרים שהיינו רגילים להם.
חיים מסינג: אלא באמת התמקדות בנושאים הקריטיים, ואני יודע מעבר לוועדה על הפעילות שלך לטובת הסוגייה הזאת של הסמים.
חיים מסינג: בגלל שאנחנו אמונים על העניין ברמה הלאומית, אני חושב שיש מקום להביא את הדברים האלה ולא רק לקטר.
חיים מסינג: אולי זה סמלי שיושבים כאן במקרה כל אותם משרדים שעובדים איתנו בשיתוף פעולה בלתי רגיל.
חיים מסינג: יושבים פה משרד המשפטים, וגם משרד הבריאות, ביטחון פנים, רווחה, חינוך, והאבסורד הוא שיש פה מצב שככל ששיתוף הפעולה בין המשרדים והרשות הולך והגדל, כך כמות התקציבים הולכת וקטנה.
חיים מסינג: מצד אחד יש שיתוף פעולה, הרבה פרגון, הרבה עבודה משותפת, אבל אין עם מה לעבוד.
חיים מסינג: לכן אני רוצה לברך את היוזמה שלך שאני מקווה שתצלח, שבמשרדים השונים יצבעו התקציבים שהולכים לטובת הסמים.
חיים מסינג: אני חושב שזה יעזור לכל אחד מהנציגים פה שהוא אמון על כך במשרד שלו.
חיים מסינג: אני מכיר את זה משטח אחר במגזר הציבורי, אולי מרשות מקומית, שלפעמים יש כסף מסויים, שאם הוא לא צבוע בתחום מסויים, הוא מנוייד בהתאם למאוויו של ראש הרשות, כך זה יכול להיות בתוך משרד ממשלתי.
חיים מסינג: ובסוף, הסוגייה הזאת של המאבק בסמים נפגעת.
חיים מסינג: לגבי נושא התקציב.
חיים מסינג: אני רוצה להעביר פה בצורה שאינה משתמעת, אם אני לוקח את שנת 2000 ולוקח את שנת 2004, שיעור הירידה בתקציב לרשות הלאומית למלחמה בסמים מהם משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה הוא ירידה של 80%, זה פשוט.
חיים מסינג: אני לוקח נתון של שנת 2002 - 26מיליון שקל בבסיס התקציב, שנת 2004 – 14 מיליון שקל בבסיס התקציב, 80% ירידה.
משה בר סימנטוב: נוספו לכם ב-2004 7 מיליון שקלים?