GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים מסינג: אני מייד אדבר על זה.
חיים מסינג: אני מדבר עכשיו על בסיס התקציב.
חיים מסינג: אני שואל אם יש משהו לומר על בסיס התקציב?
חיים מסינג: אין מה לומר.
חיים מסינג: כלומר, בבסיס התקציב היה קיצוץ של למעלה מ-80%.
חיים מסינג: עכשיו אני רוצה לומר לגבי התוספת.
חיים מסינג: אין ערך, וכדאי שזה יירשם, וכדאי שיידעו את זה באוצר, ובמשרד ראש הממשלה, וחבל על הזמן של כולם, אנחנו לא רוצים תקציב במהלך השנה.
חיים מסינג: אנחנו לא רוצים את זה.
חיים מסינג: אני לא יכול לשבת מול משרד החינוך, או מול משרד הרווחה, או מול המשרד לביטחון פנים שהם בונים תכנית עבודה, ובחודש יוני להביא כסף ולהתחיל לבנות תכנית.
חיים מסינג: במשרד החינוך אין לזה ערך, במשרד הרווחה אין לזה ערך.
חיים מסינג: לכן אני לא רוצה את הכספים האלה.
חיים מסינג: זו פופוליטיקה זולה לא לערב אותנו בנושא הזה.
חיים מסינג: אנחנו לא רוצים את הכספים האלה.
חיים מסינג: אני מודיע קבל עם ועדה.
יחיאל חזן: איך הוא יכול לעבוד בכלל כשהוא לא יודע מה התקציב שלו?
משה בר סימנטוב: כל משרדי הממשלה חוו קיצוצים במהלך השנה הזאת, ולהם היה שינוי בכיוון השני בתקציב.
חיים מסינג: 80% קיצוץ חוו משרדי ממשלה?
משה בר סימנטוב: תקציבי משרדי הממשלה, תקציבי הקניות ירדו ב-50%.
חיים מסינג: אני קונה?
חיים מסינג: אני קניין?
משה בר סימנטוב: קניות, אני מתכוון לכל מה שהוא לא שכר, גם תקציבי השכר ירדו.
חיים מסינג: 50%?
משה בר סימנטוב: 50%.
חיים מסינג: אני ב-83%.
משה בר סימנטוב: אם תחשיב את התוספות, אז הירידה היתה הרבה יותר קטנה.
משה בר סימנטוב: זו התנהלות התקציב בכל המשרדים, זה לא משהו ייחודי רק לרשות.
חיים מסינג: עוד פעם תוספות.
חיים מסינג: כבוד יושב ראש הוועדה, הגופים שיושבים פה מימיני, חינוך ורווחה, אני כבר לא מדבר על ביטחון פנים, על הגבולות, וסיוע בסוכנים ועוד כאלה דברים.
חיים מסינג: אני מדבר על הדברים שהם במרכז של המאבק בסמים של הרווחה והחינוך.
חיים מסינג: הגופים האלה מתוקצבים היום בעבודה עם הרשות בשקלים, בבדיחה.
חיים מסינג: משרד החינוך לא יכול לפתח איתנו שום דבר.
חיים מסינג: משרד הרווחה סוגר מרכזי יום.
חיים מסינג: "אל-סם" הלכה להיסגר.
חיים מסינג: בגלל שעשו רעש בתקשורת, משרד האוצר העביר כסף.
חיים מסינג: אנחנו לא רוצים לעבוד כך.
חיים מסינג: זה בלוף פוליטי.
חיים מסינג: אנחנו לא אנשים פוליטיים, אנחנו לא מוכנים לעבוד כך.
חיים מסינג: תעביר את זה לכל מי שאתה רוצה.
משה בר סימנטוב: זה לא פוליטי.
חיים מסינג: אנחנו לא רוצים תוספים במהלך השנה.
חיים מסינג: אנחנו רוצים בסיס תקציב.
חיים מסינג: ואם בסיס תקציב לא יעוגן, ואני יודע שעכשיו כבוד יושב ראש הוועדה נלחם על זה, והוא צודק.
חיים מסינג: אין טעם לעשות עבודה, כי אנחנו עובדים על בסיס תכנית עבודה.
חיים מסינג: תכנית העבודה לוקחת זמן כדי לבנות אותה.
חיים מסינג: כאשר בונים תכנית ומקימים מרכז יום ממשרד הרווחה זה לוקח זמן.
חיים מסינג: כשמקימים תכנית במשרד החינוך, ויכולה לספר פה גליה מה זה לבנות תכנית, זה לוקח חדשיים.
חיים מסינג: אם היא לא יודעת מהו הסכום שעומד לרשותה, היא לא יכולה לבנות תקציב.
חיים מסינג: גם כשמגיע תקציב במהלך השנה, אין לו ערך, הוא מכסה גרעונות.
חיים מסינג: כנ"ל לגבי משרד הבריאות.
חיים מסינג: אם אני צריך לפתוח היום מרכז מתדון, או מרכז סובוטק, כדי לקחת אנשים מהרחוב ולתת להם את הגמילה המינימלית, אני לא יכול לפתוח אותם, כי אני לא יודע מהו בסיס התקציב.
חיים מסינג: לכן אנחנו מבקשים את המינימום – בסיס תקציב.
חיים מסינג: אם רוצים לסגור את הרשות, וזאת אני אומר למשרד האוצר ולאחרים, כדאי לקום ולסגור את הרשות.
חיים מסינג: אבל למה לאחוז מקל בצד אחד, ולאחוז מקל בצד שני.
חיים מסינג: זה פשוט לא עובד.
חיים מסינג: צריך לעשות סוף לעניין, ואני תולה תקווה רבות ביושב ראש הוועדה שהוא ממוקד לעניין הזה, שיש פה שתי אפשרויות, או שיש רשות עם תקציב מינימלי, לא מקסימלי, לא צריך להגזים, אבל יש תקציב מינימלי, או שסוגרים את הרשות, אין באמצע.
משה בר סימנטוב: היא הופסקה כמו כולם, היא הופסקה יותר משאר המשרדים.
משה בר סימנטוב: להיפך, רק נוספו לה תקציבים במהלך השנה, בשעה שבמשרדי הממשלה הופחת התקציב בכ-10% במהלך השנה.
חיים מסינג: יש פה נתונים.
יחיאל חזן: אני רוצה לשאול אותך שאלה.
יחיאל חזן: אני מבין שאתה נציג של משרד האוצר.
יחיאל חזן: האם פעם עשיתם תחשיב איזה נזק נגרם למדינת ישראל כתוצאה מזה שמקצצים את התקציב, או כמו שאתה אומר – אני מדבר לגבי נזק כלכלי – מול ההוצאה הגדולה שיש על אותו ילד שמדרדר לסמים, ובסופו של דבר הופך להיות לנטל על החברה.
יחיאל חזן: הוא הופך להיות גנב, בשביל לצרוך את מה שהוא צריך.
יחיאל חזן: האם פעם עשיתם חשבון כזה?
יחיאל חזן: אני שומע שאני מתדיין איתו ואומר כל משרדי הממשלה, אני לא חושב שהמאבק הזה שיש למדינת ישראל, שהוא מאבק חשוב ממדרגה ראשונה, לא רק בשביל החברה, גם מבחינה כלכלית.
יחיאל חזן: אני לא חושב שזאת התדיינות שיכולה לעלות על השולחן בצורה לוגית נורמלית.
משה בר סימנטוב: תקציב המדינה דן בכל הדברים.
משה בר סימנטוב: תקציב המדינה גם דן בסל התרופות שגם זה עניין של חיים ומוות, וגם בטיפול במפגרים.
משה בר סימנטוב: ובסוף אתה צריך להכריע בין הדברים האלה, אתה לא יכול לברוח מהדיון הזה.
משה בר סימנטוב: בהפחתות שנעשו בתקציב בשנתיים האחרונות, הופחתו גם התקציבים המיועדים לטיפול במפגרים, וגם סל התרופות.
משה בר סימנטוב: אני לא אשפוט, אבל לכאורה אלה דברים שנראים בעלי חשיבות דומה.
משה בר סימנטוב: הצענו להעביר את התקציב למשרדי הממשלה, וכך למשרד הרווחה יש יותר רגישות לניהול התקציב להחליט על סדרי עדיפויות.
משה בר סימנטוב: כך למשל הוא החליט, התקציבים המיועדים לטיפול בסמים במשרד הרווחה, בעזרתנו הוחרגו מבסיס התקציב.
משה בר סימנטוב: טיפול במרכזי יום, ולקהילות טיפוליות לא הופחת, זה תקציב צבוע ותקציב שגם הוקשח.
משה בר סימנטוב: אז נכון שיש הפחתות, ולכן גם ניתנו התוספות התקציביות.
משה בר סימנטוב: בסך הכל אתה אומר שהנושא חשוב והנושא קרדינלי.
משה בר סימנטוב: לכן בזמן שב-2004 נעשתה הפחתה תקציבית של כ-10%, ותקציב הרשות גדל ב-50% עם כל הדיווח שזה לא בבסיס, נכון שזה לא בבסיס, אבל זו עדיין תוספת תקציב ניכרת.
יחיאל חזן: ראשית, אתה יודע לתת לנו נתונים כמה מדינת ישראל משקיעה בכל משרדי הממשלה כדי להיאבק בנגע של הסמים?
משה בר סימנטוב: אני לא יכול לשלוט על זה.
משה בר סימנטוב: אפשר להעביר את זה.
יחיאל חזן: אני אבקש להעביר את זה לדיון הבא שיתקיים פה ב-16 בחודש, ואם אפשר לקבל את זה גם לפני.
יחיאל חזן: כמה כסף מדינת ישראל משקיעה בכל משרדי הממשלה, כדי שפעם אחד ולתמיד נדע באמת מה ההשקעה הכוללת של מדינת ישראל במאבק בנגע הסמים.
יחיאל חזן: כשאתה בא ואומר למנכ"ל שבפועל התקציב של הרשות גדל, אני מניח שאתה מבין שכך אי אפשר לעבוד.
יחיאל חזן: זאת אומרת, הוא, כמי שצריך מצד אחד לפעול על פי תכניות עבודה, ומצד שני להתדיין עם משרדי ממשלה נוספים כדי לתקצב אותם, או לסייע להם, הוא לא יכול לפעול.
יחיאל חזן: לפי מה שאני מבין, הגודל של התקציב שמונח היום על השולחן בשביל הרשות למלחמה בסמים, לפעולות, הוא לעג לרש.
יחיאל חזן: אולי כדאי לסגור את הרשות.
יחיאל חזן: בשביל מה אנחנו צריכים לשים פלסטר על הפצע הזה.
יחיאל חזן: בשביל מה?
חיים מסינג: 11 מיליון שקלים.
משה בר סימנטוב: יכול להיות שיהיה יותר יעיל להעביר את התקציב למשרדים, לחסוך את ההוצאות על תקורה, ולהשתמש בתקורות שנמצאות ממילא במשרדי ממשלה.
משה בר סימנטוב: זה גם יכול להיות פתרון אפשרי, שאפילו יאפשר לבצע יותר פעולות.
עאדל אבו ריא: אני לא יכול לסבול - - -
יחיאל חזן: אני מבקש, אני קובע פה מי מדבר, חכה בסבלנות.
משה בר סימנטוב: מה שאמרתי, יכול להיות שמכיוון שיש פה רשות נפרדת, שלכל רשות, גם אם היא תהיה הכי יעילה לצורך תקורה, יש את אותן הוצאות תקורה גם למשרדי הממשלה השונים, יכול להיות שכדאי לפזר את תקציב הרשות בין המשרדים השונים, ולהשקיע יותר בפעולות.
משה בר סימנטוב: יהיה לנו יותר כסף לפעולות.
יחיאל חזן: אתה מכיר את החוק שבעטיו קמה הרשות?
משה בר סימנטוב: בוודאי שזה דורש שינוי חקיקה.
משה בר סימנטוב: זה דורש החלטה, יכול להיות שזו החלטה שצריכה להתקבל.
יחיאל חזן: האם באוצר יודעים שהגוף המקצועי היחידי שיכול לנווט בין כל משרדי הממשלה זו הרשות, היינו יודעים בכלל, כשאתה עונה כזה דבר?
משה בר סימנטוב: אפשר לחשוב על חלופות.
משה בר סימנטוב: שתהיה במשרד ראש הממשלה ועדה בינמשרדית שתהיה ועד מנהל שיחליט על הקצאת התקציב.
משה בר סימנטוב: כלומר, יש בסך הכל פעולות שמתבצעות בכמה משרדי ממשלה, ובכל זאת הן מנוהלות, זה לא יהיה תקדים.
משה בר סימנטוב: הטיפול באוטיסטים, הטיפול במפגרים, הטיפול בנכי נפש, הוא גם טיפול שנעשה במסגרת כמה משרדי ממשלה, ובכל זאת אין - - -
יחיאל חזן: והוא טיפול יעיל לפי דעתך?
משה בר סימנטוב: אני חושב שהטיפול הוא אופטימלי בהחלט.
יחיאל חזן: אני רוצה שתשמע קודם את החברים, ואחרי כן, בפעם הבאה כשיהיה פה מנכ"ל משרד האוצר, כי אני מתכוון שהוא יגיע לישיבה הבאה, אולי באמת הוא יכין את עצמו יותר טוב, תעביר לו רק את המסר.
חיים מסינג: לגבי ביטול הרשות, אני אפילו לא נכנס לעניין.
חיים מסינג: מכובדי פה לא יודע אפילו על מה הוא מדבר.
חיים מסינג: הוא לא מכיר את העניין, הוא לא יודע מה תפקיד הרשות.
חיים מסינג: וכמו שאתה אומר, אני מציע לעשות שיעורי בית לפני שאנשים תוקעים באוויר דברים שאין להם הגיון מינימלי.
חיים מסינג: מי מטפל בתחום הקהילה, אתה יכול להגיד לי?
חיים מסינג: מי עושה מחקרים, אתה יכול להגיד לי?
חיים מסינג: מי מתאם את משרדי הממשלה?
חיים מסינג: מי הוביל מדיניות?
משה בר סימנטוב: כמו שאמרתי, אפשר שתהיה ועדה שתהיה במשרד ראש הממשלה.
חיים מסינג: הוועדה לא עולה כסף?
משה בר סימנטוב: הועדה יכולה להשתמש בתקורות הקיימות ממילא במשרדי הממשלה.
משה בר סימנטוב: מחקרים יכולים להירכש מגורמים חיצוניים.
חיים מסינג: יש מדינה בעולם שזה קיים בה?
משה בר סימנטוב: טיפולים קהילתיים ניתנים במסגרת משרד הרווחה.
חיים מסינג: ברשותך, אני רוצה לתת שני נתונים.
חיים מסינג: אפרופו התקציב שמגיע במהלך השנה, ישבנו עם ראש הממשלה, וראש הממשלה נתן תקציב.
חיים מסינג: הוא אמר, אני רוצה שתכנסו בתחום הקהילה ותתפרסו על כל הארץ.
חיים מסינג: התפרסנו, השקענו 3-4-5 מיליון שקל.
חיים מסינג: כשהתקציב יורד חזרה ל-11 מיליון שקל, אותם אנשים שלקחנו השנה והכשרנו והשקענו באותן רשויות שעשינו את זה, השנה כבר מודיעים להם רברס, יוצאים כולם.
חיים מסינג: אני מוציא את כולם, השקעתי כסף, בשנה הבאה אני אעשה שנור, ואתה תעזור לי, ועוד פעם האוצר יתן לי כסף.
חיים מסינג: עוד פעם אני אבוא לאנשים אחרים, אני אכשיר אותם מחדש, אני אתחיל לבנות את העניין בקהילה.
חיים מסינג: עוד פעם שנה לאחר מכן, לעג לרש.
חיים מסינג: יושב פה בחור שמנהל את אגודת אל-הילאל במגזר הערבי.
חיים מסינג: לאגודה הזאת אין אגורה שחוקה.
חיים מסינג: אנחנו לא יכולים לתמוך בה כי אין קרן עזבונות ואין קרן תמיכות, והחילוט השנה ירד, עם כל המאמצים של משטרת ישראל, זה לא תלוי בהם, זה תלוי גם בבתי משפט.
חיים מסינג: אז נוצר מצב שלא רק שהרשות לא יכולה לפעול, אלא היא מוציאה כספים ששנה לאחר מכן הכספים האלה מתאדים, בדיוק בדוגמה של הקהילה שאני נתתי.
חיים מסינג: לדוגמה "אל-סם", ב-1 בינואר אל-סם נסגרת סופית.
חיים מסינג: למה היא נסגרת?
חיים מסינג: מכיוון שכל תקציב אל-סם 3 מיליון שקלים, היושב ראש הודיעה על התפטרות.
חיים מסינג: הם לא מסוגלים לגייס כספים, ולכן הם הודיעו על סגירה.
חיים מסינג: עושים הרבה רעש בתקשורת, משרד האוצר נותן 2-3 מיליון שקלים בשביל לשים את הפלסטר, וכל שנה אותו דבר.
חיים מסינג: לכן אם מדינת ישראל הגיעה למסקנה שצריך רשות, אני מבין שכבוד היושב ראש מבין, שבסיס התקציב לא יכול להיות כמו שהוא.
עאדל אבו-ריא: אני מנכ"ל אגודת אל-הילאל למלחמה בסמים.
עאדל אבו-ריא: האגודה היא ארצית, בפעולותיה היא פועלת באופן דומה לאגודת אל-סם.
עאדל אבו-ריא: ליוויתי את הרשות תקופה ארוכה, וגם לפני הקמת הרשות.
עאדל אבו-ריא: אני אזכיר לכבודו את המצב ששרר לפני הקמת הרשות, שנה או שנתיים.
עאדל אבו-ריא: כל גוף וולנטרי שהיה פונה למשרד ממשלתי מסויים, הדלת היתה נטרקת בפניו, כי הוא היה אומר לאותו גוף, לא אני, אלא המשרד השני.
עאדל אבו-ריא: כך זה קרה למשרד החינוך, גם למשרד הבריאות ולמשרד הרווחה.
עאדל אבו-ריא: אם המצב הזה יימשך לפי דבריו של נציג האוצר, דברים בלתי אחראיים, אנחנו עלולים לחזור לאותו מצב ששורר אז – תוהו ובוהו.
עאדל אבו-ריא: הרבה מוסדות שהיום קיימים ייסגרו.
עאדל אבו-ריא: דבריו של נציג משרד האוצר הם בלתי נסבלים, סליחה על הביטוי, כי אם חס וחלילה המצב הזה היה מתקיים כפי שאתה אומר, הרבה משתמשים היו נפלטים לרחוב.
עאדל אבו-ריא: אני מדבר על המגזר הערבי, בסכנין, בשפרעם, ברהט שבנגב.
עאדל אבו-ריא: הרבה בחורים ערבים ייפלטו ויסתובבו בערים שסובבות לכפרים הערבים.
עאדל אבו-ריא: אני לא מדבר בנימה של איום, אבל זה המצב.
עאדל אבו-ריא: אנחנו מחזיקים בחור בסכנין, אם נפסיק להחזיק אותו לאן הוא יילך?
עאדל אבו-ריא: אז מטבע הדברים לכרמיאל, לעכו ולחיפה.
עאדל אבו-ריא: אנחנו מחזיקים מאות בחורים ב-100 או 200 אלף שקלים שהם מהרשות למלחמה בסמים.
עאדל אבו-ריא: אם הרשות תיסגר מי יתן לנו?
עאדל אבו-ריא: אנחנו נחזור לתקופה של לפני 15 שנה, לפני הקמת הרשות.
עאדל אבו-ריא: אדוני היושב ראש, אנחנו תולים בך תקווה גדולה שאתה תשמור על הסטטוס-קוו, ותתן דחיפה קדימה לרשות לתת לה להתקיים, כי כל גוף היום שיש לו בעייה, אין לו כתובת אחרת חוץ מהרשות.
עאדל אבו-ריא: תודה רבה.
יחיאל חזן: אני רוצה לשמוע את הנציגה של משרד החינוך.
גליה שחם: אני מקשיבה לדברים שנאמרו כאן.
גליה שחם: אני חושבת שיש החלק של להסתכל על הוצאה וחיסכון, ויש החלק של להסתכל על מה חשוב ומה פחות חשוב.
גליה שחם: אני די נרעשת מזה שעולה פה קול שהנושא הזה נשמע לא חשוב.
גליה שחם: תמונת המצב היא כזאת שהבעייה רק הולכת וגדלה, וצריך לאסוף כמה שיותר משאבים נוספים כי אנחנו עדיין לא מתמודדים בצורה כמו שצריך להתמודד עם זה.
גליה שחם: מבחינת המשרד שלי, השנה קיבלנו תוספת תקציב כדי לעשות מאמץ מיוחד למנות בכל בית ספר על-יסודי, בעל תפקיד שייקח אחריות על מניעת סמים בבית הספר על כל התכניות.
גליה שחם: מבחינה כספית, האדם הזה מקבל 6% תוספת למשכורתו.
גליה שחם: תסכים איתי שזה פרוטות.
גליה שחם: באקט הזה יש את החלק שאומר, הנושא הזה הוא בדיוק כמו מתמטיקה, ובדיוק כמו מדעים, ובדיוק כמו כל מקצוע אחר שעוסקים בו במערכת החינוך, והיום בכל בית ספר על-יסודי יש מישהו שזה התפקיד שלו והוא צריך להזיז את העגלה.
גליה שחם: ברור שכדי לעשות פעילויות מוכרחים כסף.
גליה שחם: והכסף הוא לא למשכורת, הכסף הוא באמת לפעילויות בתוך בתי הספר, ומחוץ לבתי הספר בכל הרמות.
גליה שחם: הדבר שהשקענו בו השנה מאמץ עצום זה הכשרות והשתלמויות של כל האנשים האלה בכל המערכת.
גליה שחם: התוספת התקציבית הזאת שקיבלנו השנה, היא חיונית כדי להרים את הנושא, כדי להמשיך אותו.
גליה שחם: כדי להמשיך תהליך שהשקענו בו המון מאמץ השנה.
גליה שחם: החלק של השתלמויות עובדי הוראה, הוא חלק בלתי נפרד מעבודה.
גליה שחם: זאת אומרת, אי אפשר לומר בסדר, שנה אחת עשינו הכשרה, ושנה הבאה כבר אין צורך.
גליה שחם: זה משהו מתמשך לכל אורך הדרך.
גליה שחם: אנחנו מפעילים תכניות בכל הרמות, בעל-יסודי יותר, אבל יש צורך מאוד גדול להתחיל את התכניות בשלבים הרבה יותר מוקדמים.
גליה שחם: כל מערכת החינוך היסודי עוד לא באפשרות של התחלת עבודה.
גליה שחם: ברור היום ממחקרים שכדי שעבודת המניעה תהיה משמעותית, היא חייבת להתחיל בגילאים הצעירים ביותר.
גליה שחם: בשנים הקודמות קיבלנו המון תמיכה מהרשות למלחמה בסמים במשאבים.
גליה שחם: השנה הזאת זה הצטמצם, כמו שאמר מר מסינג, לעזרה בעזרים למיניהם.
גליה שחם: ופעילות מאוד גדולה שאנחנו מאמינים בה, מה שנקרא אצלנו תכנית עמיתים של בני נוער שהם מוכשרים בסמינרים מיוחדים, והם פעילים מאוד בתכניות בתוך בתי הספר.
גליה שחם: יש בי דאגה מאוד גדולה שהדבר הזה הולך לגווע, כי אין משאבים לעשות את זה.
גליה שחם: בעצם המסר שלי הוא, שאם הנושא של סמים הוא איום על מדינת ישראל, איום לא פחות מכל מיני איומים אחרים, אז באמת צריכה להיות כן היערכות, ולא לחפש איך לחסוך בזה.
גליה שחם: אלא להיפך, איך לחפש, איך להשיג לזה עוד יותר משאבים, כדי שכל הגופים שפועלים, ואנחנו פועלים עם הרשות למלחמה בסמים, ועם כל המשרדים, כדי שנוכל לעשות את העבודה בצורה משמעותית, ולא לעשות וי, כן עשינו איזושהי פעולה וזהו.
משה בר סימנטוב: אשמח להגיב על מה שאת אומרת.
משה בר סימנטוב: משרד החינוך כמו משרד הרווחה, וכמו משרדי ממשלה אחרים אני מניח, יכול להחליט שהנושא הזה נמצא בסדר עדיפויותיו ולתגבר את התקציב מתקציבו הוא.
משה בר סימנטוב: הוא לא צריך את עזרת משרד האוצר.
גליה שחם: זה מה שעשו השנה.
משה בר סימנטוב: כך זה צריך להתנהל, כמו משרד הרווחה, שהוא לא רוצה להפחית מתקציב הקהילות הטיפוליות במרכזי היום, הוא עושה את זה על חשבון דברים אחרים, וזו המשמעות של סדר עדיפויות, אז זה מה שהוא עושה, וכך מתנהל משרד ממשלתי.
משה בר סימנטוב: זו גם התנהלות תקינה, כי בסוף באמת הכל חשוב, אבל צריך להחליט מה יותר חשוב.
משה בר סימנטוב: הפתרון נמצא שם, במסגרת סדרי עדיפויות של המשרד.
יחיאל חזן: אתה יודע בדיוק, כיצד ובאיזה סכום קוצץ התקציב של משרד החינוך לא בשנה הזאת רק, בכלל?
משה בר סימנטוב: אני לא רפרנט של משרד החינוך, אני רפרנט של משרד הרווחה.
משה בר סימנטוב: ואני יודע שבמשרד הרווחה, שבוודאי עוסק בתחומים רגישים, הופחתו התקציבים בשיעורים ניכרים.
משה בר סימנטוב: אמרתי, חלק מהתקציבים הופחתו בשיעור של 48%-50%.
משה בר סימנטוב: אבל בכל זאת, הוא החליט שאת התקציבים של קהילות טיפוליות ומרכזי יום הוא לא מפחית, וזה בא כמובן על חשבון הפחתות יותר רחבות בתחומים אחרים.
יחיאל חזן: אני דווקא רוצה לדבר על משרד החינוך, לא רוצה לדבר על משרד הרווחה.
יחיאל חזן: משרד החינוך קוצץ, נדמה לי 12 פעמים, אולי 13 פעמים, כמו כל משרד ממשלתי אחר, והקיצוץ שם הוא מעל לכמעט שני מיליארד שקל.
יחיאל חזן: גם כשמנכ"ל משרד החינוך צריך לקבוע סדרי עדיפויות, אנחנו יודעים שהמאבק בנגע הסמים נמצא בתחתית הסולם.
יחיאל חזן: כמי שמופקד מטעם משרד האוצר, כך אתה חושב שמדינת ישראל צריכה לנהל את המאבק שלה בסמים?
יחיאל חזן: אז לפי דעתי עדיף שאני אמליץ בפני ראש הממשלה לסגור את היחידה.
יחיאל חזן: אני לא חושב שיינתן פתרון על ידי איזושהי ועדה בינמשרדית שתקום.
יחיאל חזן: אנחנו מכירים את הוועדות האלה כיצד הן פועלות.
יחיאל חזן: הם נפגשים פעם בכמה זמן, והם נותנים פתרון אד-הוק לבעיה שצצה.
יחיאל חזן: הם לא נותנים שום דבר מעבר לזה.
יחיאל חזן: יכול מאוד להיות שבתפיסה עסקית כלכלית צריך אולי לחשוב אחרת, אבל לא בתחום הזה של הסמים.
יחיאל חזן: אני יכול להזכיר לך, כשאני הייתי ילד, אז היה מאבק גדול ביותר.
יחיאל חזן: בזמנו לא היתה מודעות לפרחי הבר, ובאמת משרד החינוך אולי רצה שלא יקטפו פרחי בר, והוא השקיע בעניין הזה.
יחיאל חזן: אם הוא היה משקיע אותו דבר באותה תקופה במאבק בסמים, אני משוכנע שלא היתה לנו היום בעיה של סמים.
משה בר סימנטוב: זה נעשה בלי רשות פרחי הבר.
יחיאל חזן: היום לא קוטפים פרחי בר, אבל יש כאלה שלמדו לא לקטוף פרח בר, אבל הם נרקומנים.
יחיאל חזן: זאת לא הדוגמה.
גליה שחם: הסיוע שאני מקבלת השנה מהרשות למלחמה בסמים.
גליה שחם: הוא באמת לא כספי, אבל הוא סיוע מקצועי.
גליה שחם: הוא סיוע מאוד משמעותי.
גליה שחם: בסך הכל, כדי שהעבודה תהיה משמעותית, משרד החינוך צריך את הקשר עם כל המשרדים.
גליה שחם: זו כן החלטה ברמה אסטרטגית לא של כל משרד לחוד, אלא זו צריכה להיות החלטה לאומית.
גליה שחם: אבל באמת אפשר לצפות להישגים.
גליה שחם: אני אומרת במפורש, אם משרד החינוך יעשה את זה לבד, ולא יהיו השותפים, ולא יהיה הסיוע המקצועי, זה לא יהיה שווה.
משה בר סימנטוב: אני חושב שהוא צריך לעשות את זה לבד, אבל זה לא יהיה התחום היחידי שבו משרד החינוך ישתף פעולה עם משרדי ממשלה אחרים.
משה בר סימנטוב: הוא עושה את זה ביעילות ובצורה טובה, אני מניח גם בתחומים אחרים, כפי שעשה את זה משרד הרווחה, כפי שעשה את זה משרד - - -
גליה שחם: מדברים כאן על בעיה חברתית.
יחיאל חזן: משה, זה לא הכיוון שאני מתכוון להעביר אליו את הדיון.
יחיאל חזן: אני רוצה בצורה שלא משתמעת לשתי פנים, שיהיה לך ברור כרפרנט במשרד האוצר, שאנחנו לא ניתן יד לכך שבבסיס התקציב לא יהיה תקציב הגיוני כדי לנהל את הרשות.
יחיאל חזן: וכשאתה מציג עמדה שהתקציב של הרשות גדל בחודש יולי או אוגוסט ב-50%, כך אי אפשר לנהל עסק.
יחיאל חזן: פשוט אי אפשר לנהל כך עסק.
יחיאל חזן: נתן קודם דוגמה המנכ"ל, שהוא הולך על פי דרישה של ראש הממשלה להיכנס בכל הרשויות, ובשנה הבאה אין לו תקציב, אז הוא שולח את האנשים הביתה, כך אי אפשר לעבוד.
יחיאל חזן: זאת לא תקופת סאלח שבתי, זה נגמר.
יחיאל חזן: היו מבקשים מתורם לתרום כסף, והיו מחליפים רק את השלט, זה נגמר.
משה בר סימנטוב: עדיין אי הוודאות התקציבית של הרשות למלחמה בסמים נגמרה בסוף בתוספת תקציב, בזמן שאי הוודאות התקציבית של משרדי הממשלה, נגמרה בהפחתה תקציבית.
משה בר סימנטוב: אני אומר, נכון שזה אולי לא מצב אידיאלי, אבל זה עדיין מצב יותר טוב מהמצב שחוו אותה משרדי ממשלה אחרים, ואת זה צריך לזכור כל הזמן.
משה בר סימנטוב: אמנם זה לא נעשה בתחילת השנה, זה נעשה במהלך השנה.
משה בר סימנטוב: אבל עדיין בזמן שהם קיבלו תוספות תקציביות, למשרדי ממשלה אחרים הופחת התקציב שלהם.
יחיאל חזן: אני רוצה להבין, אתה יודע למשל מה התקציב של הרשות בשנה הבאה?
משה בר סימנטוב: כ-11.5 מיליון שקלים.
יחיאל חזן: מה אפשר לעשות עם 11.5 מיליון שקל בשביל לטפל במדינת ישראל?
יחיאל חזן: לא שהרשות תשלם משכורות לעובדים.
יחיאל חזן: בדקתי בדיוק כמה אחוזים מתוך התקציב הזה הוא כדי לשלם לעובדים.
משה בר סימנטוב: הוצאות התקורה, אני לא אומר שזה יעיל או לא, אבל זה היה כ-40%.
משה בר סימנטוב: צריך לזכור שיש פה גם הוצאה תקורתית שהיא הוצאה גבוהה, אין מה לעשות.
משה בר סימנטוב: יכול להיות שזה נעשה מיטבית בתוך הרשות, אבל זו עדיין הוצאה גבוהה.
משה בר סימנטוב: עדיין מתוך התקציב הזה אנחנו מאבדים הרבה על התקורות.
יחיאל חזן: רק על פי מה שאתה אמרת, אני לא רוצה להיכנס לאחוזים כמה מתוך התקציב זו התקורה, כמעט לא נשאר כלום לפעולות.
משה בר סימנטוב: לכן צריך לראות איך אנחנו יכולים להפנות מתקורות לפעולות.
יחיאל חזן: בראייה שלך כרפרנט, שבעצם צריך לדאוג, הרי אתה מופקד מתוקף תפקידך על כך שהכספים ישמשו פתרון ולא רק כמחזיקים יחידה.
יחיאל חזן: לפי דעתך כרפרנט, זה מספיק, זה הגיוני, זה נורמלי בשביל מדינת ישראל?
משה בר סימנטוב: אם תעשה הקצאה נכונה של התקציב גם בין משרדי הממשלה השונים, בשיתוף התקציבים האחרים שנותנים למשרדי הממשלה השונים, אז בהתאם לסדר עדיפויות שהממשלה קובעת, כן, כנראה תוצאתית זה נכון.
משה בר סימנטוב: על הרבה דברים אחרים אתה יכול לשאול האם התקציב המופנה הוא מספיק.
משה בר סימנטוב: עדיין בגלל שאנחנו חיים תחת מגבלה תקציבית, כנראה שכן.
משה בר סימנטוב: אנחנו כן נותנים למשרדי הממשלה לקבוע את סדרי העדיפויות שלהם, בוודאי.
אריה זאדה: יש פה איזושהי טענה שאני שומע חזור ואמור.
אריה זאדה: מבחינת הנתונים של משרד הבריאות, לא ראינו משנת 2003 עד היום שום תוספת באמצע השנה.
אריה זאדה: התקציבים עמדו על 30 מיליון שקלים, בשנת 2004 זה עבר ל-24.2 מיליון, ובשנה הבאה זה הולך על 21 מיליון.
אריה זאדה: הטענה מול הרשות, אני מבין שהם צריכים לעשות ייעול במערכת.
אריה זאדה: הרמנו את הכפפה בשנה שעברה ועשינו ייעול במערכת.
אריה זאדה: במה התבטא הייעול, יש לנו מרכזי מתאדונים, כשהיושב ראש הוא יהודה כהן.
אריה זאדה: הוספנו עוד מטופלים, והם הכניסו עוד הכנסות.
אריה זאדה: מה שקורה היום, יש לנו הרבה יותר מטופלים, עוד 600 מטופלים, לפני כן היו 2,000, היום יש יותר מטופלים, והטיפול שהם מקבלים זה בהרבה פחות טוב.
אריה זאדה: זה מה שזה אומר.
אריה זאדה: זה אומר שבשנה הבאה אנחנו הולכים לסגור אישפוזיות.
אריה זאדה: זה אומר שאם עד היום הרבה מאוד מטופלים לא קיבלו את הטיפול שהם צריכים לקבל, שזה אישפוזית מינימלית שגומלת אותם למשך שבועיים או שלושה שבועות, הם לא מוכנים לקבל את זה.
אריה זאדה: כלומר, אם גם עד היום לא היו משאבים, גם את זה אנחנו הולכים לבטל ולסגור.
אריה זאדה: במהלך השנה לא הוסיפו לנו שום דבר.
אריה זאדה: היו הרבה מאוד הבטחות.
אריה זאדה: היה הרבה מאוד רעש מצד משרד ראש הממשלה, היו כל מיני ישיבות עם המנכ"ל, הוא התערב.
אריה זאדה: הבטיחו לנו שיכסו לנו גרעון של חמישה מיליון משנה שעברה.
אריה זאדה: שום דבר לא נוסף.
אריה זאדה: בשנה הבאה אנחנו הולכים למצב הרבה יותר קשה, שזה אומר לסגור ממש מרכזים.
אריה זאדה: אם עד היום לא קיבלו טיפול כמו שצריך, בשנה הבאה המצב יהיה הרבה יותר קשה.
אריה זאדה: זה מבחינת משרד הבריאות.
יהודה כהן: מנהל האגודה לבריאות הציבור.
יהודה כהן: 25 שנה הייתי איש תקציבים של משרד הבריאות, ואני רוצה להתייחס לנושא התקציב, משום שהחבר פה מהאוצר אומר שני דברים.
יהודה כהן: הוא אומר שהקיצוץ זהה לכל משרדי הממשלה, גם לרשות, זו טענה אחת.
יהודה כהן: הטענה השנייה, סדרי עדיפויות של משרדי הממשלה, זה מה שמשרד האוצר אומר כל הזמן.
יהודה כהן: במשרדי הממשלה יש איזושהי הטעייה.
יהודה כהן: משרדי ממשלה - המרכיב העיקרי שלהם זה כוח אדם.
יהודה כהן: יש להם אחוז קטן יחסית, שזה סעיפי פעולה מה שהם קוראים.
יהודה כהן: פה בעצם כל הפעילות היא סעיפי פעולה.
יהודה כהן: מרכז קהילה טיפולי זה לא כוח אדם?
יהודה כהן: כל העניין שקיצצנו את סעיפי הפעולה ב-50% בממוצע, הוא אמר את זה, קיצצו כ-10%, לא קיצצו 80% בממוצע על כל התקציב .
משה בר סימנטוב: אמרתי שני דברים.
משה בר סימנטוב: אמרתי 50%, מתוכם 10% השנה.
יהודה כהן: סליחה, הקיצוץ שחל על כל תקציב משרד העבודה, כל תקציב משרד הרווחה הוא לא 80%?
משה בר סימנטוב: רק מתקציב הקניות.
יהודה כהן: פה זו הטעייה.
יהודה כהן: כל המבנה של הקניית שירותים, מאחורי זה גם יש אנשים.
יהודה כהן: זה משהו טכני לחלוטין.
יהודה כהן: אפשר להסתכל על סך הכל התקציב במשרד ממשלתי קוצץ ב-3% או ב-4%, לא קוצץ ב-80%.
יהודה כהן: אם אתה בא ואומר, אני לוקח את הקיצוץ, עשה את אותו קיצוץ, בסדר.
יהודה כהן: אז אותו קיצוץ חל במשרדי ממשלה 5%, לא 80%.
משה בר סימנטוב: בתחומים מקבילים במשרדי הממשלה האחרים, כן חלה הפחתה של 50%.
יהודה כהן: זה לא תחומים מקבילים.
יהודה כהן: הנושא כולו בכללו קוצץ, משרד הבריאות לא קוצץ ב-33%, הוא קוצץ באחוזים בודדים.
יהודה כהן: יש פה הטעייה בעניין של חלוקה בין פניות, זה בכלל לא רלבנטי.
יהודה כהן: התברר שאתה בונה מסגרת שכולה היא בניית שירות, אז אין שם כוח אדם שהוא עובד מדינה, מה זה משנה.
יהודה כהן: זה שירותים שאתה נותן.
יהודה כהן: ברגע שאתה מקצץ את השירותים של נושא מסויים, קצץ באותו אחוז ב- 3%, 5% לא 80%.
יהודה כהן: מבחינתנו השורה התחתונה זה לסגור מרכזים.
משה בר סימנטוב: זה בדיוק נובע מזה שהרשות מתוקצבת בנפרד.
יהודה כהן: הטענה השנייה היא, שבעצם משרדי הממשלה שינו סדרי עדיפויות.
יהודה כהן: בסך הכל, הכל קוצץ והכל נופל, כך שאין פה אפשרויות, ואין אפשרות להעביר מנושא לנושא, וזה בדיוק התפקיד של הרשות.
יהודה כהן: בסופו של דבר, משרדי ממשלה - ואני אומר זאת כעובד מדינה מאוד ותיק, קשה להם להתייחס לנושא הסמים כנושא שהוא בסדר עדיפות עליון, זאת עובדה.
יהודה כהן: ואם לא היתה רשות ששמה את הדבר על השולחן, הנושא הזה לא היה על השולחן בכלל, הוא היה נדחק לשוליים.
חיים מסינג: זה בדיוק מה שמשרד האוצר רוצה.
יהודה כהן: נכון, בדיוק מה שמשרד האוצר רוצה, שלא יהיה קול שיביע עמדה שתציג בצורה רצינית את הנושא של הסמים.
משה בר סימנטוב: אני מנסה לחשוב מאיזה אינטרס משרד האוצר רוצה לדפוק את ה- - -
יהודה כהן: ברור, אם לא מדברים אז לא צריך לתת כסף.
יהודה כהן: כשמתברר שיש לחצים, אז אין לכם ברירה, הוספתם כסף.
יהודה כהן: סגירת הרשות, היא פשוט השתקת הנושא בפני עצמו.
יהודה כהן: ומבחינה זאת הדחקתו לשוליים.
יהודה כהן: באגודה אנחנו מנהלים את מרכזי המתאדון, וגם נסגרות אישפוזיות.
יהודה כהן: היום נסגרת אישפוזית שלנו בחיפה, נושאת מיליון שקל הפסד.
יהודה כהן: חיכינו למשהו יותר טוב, אבל בשנה שעברה הפסדנו מיליון שקל על המסגרת הזאת של האישפוזית בחיפה, מתוך תקווה שיגיעו במשך השנה אמצעים, ולא הגיעו אמצעים אלינו בכל אופן.
יהודה כהן: אנחנו נסגור את זה, פשוט לא תהיה אפשרות.
יהודה כהן: זה מוסד ללא כוונת הפסד, גם לא מוסד לכוונת רווח, אבל גם לא צריך להפסיד.
יחיאל חזן: אורן, נציג משרד ראש הממשלה.
יחיאל חזן: אני מתכוון לקיים דיון ב-16 לחודש הבא.