GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רומן ברונפמן: נכון שאמרו קלים במרכאות, אבל חיים אמר סמים כבדים ללא מרכאות.
רומן ברונפמן: אלה העובדות.
רומן ברונפמן: המציאות משתנית מיום ליום.
רומן ברונפמן: התפיסה הציבורית התקשורתית הבינלאומית והישראלית כאחת מבדילה בין שורה ארוכה של סמים שהם שונים זה מזה.
רומן ברונפמן: העניין הוא עניין נורמטיבי, לא רגולטיבי.
רומן ברונפמן: אתה יכול לטפל בכותרת הזאת, אבל תיקח בחשבון שחלק ממאזיניך יסיקו מסקנה שונה, כפי שאני הסקתי מהנחיות היועץ המשפטי.
רומן ברונפמן: אני לא חושב שתהיה פרשנות חד-משמעית לגבי אם זאת החמרה או הקלה, כי במקרה מסויים זה הקלה, במקרה אחר זה החמרה.
רומן ברונפמן: זאת המסקנה שהעיתון לקח ופרסם אותה.
יצחק הרצוג: זאת גישה מודרנית ויותר מעשית.
רומן ברונפמן: אני בעד ההנחיות האלו.
דפנה ביינול: זה לא בא ממקום של הכבדה או החמרה.
רומן ברונפמן: ההנחייה ניתנת לפרשנות.
רומן ברונפמן: הציבור לא רואה אותה באותה צורה.
רומן ברונפמן: התקשורת לא רואה את זה כך, כי היא מתרגמת את ההנחייה הזאת למקרה פרטני.
רומן ברונפמן: הנחייה היא לא תאוריה, אלא איך לפעול במקרה X,Y,Z.
רומן ברונפמן: במקרה של X זאת תהיה הקלה, במקרה של Y זאת תהיה הכבדה.
רומן ברונפמן: אם אנחנו רוצים להמשיך במדיניות האחידה הזאת, אנחנו צריכים לקחת אחריות על עצמנו ולהגיד שהיא נכשלה.
רומן ברונפמן: כאשר ראש הממשלה אמר שדין נצרים כדין תל-אביב היו כאלה שחשבו שזה חיזק את נצרים, היו כאלה שחשבו שזה החליש את תל-אביב.
רומן ברונפמן: כאשר אנחנו אומרים שהנזק של מריחואנה ושל הרואין הוא אותו נזק, יש כאלה שחושבים שזה מחזק את משתמשי המריחואנה, יש כאלה שחושבים שזה מחליש את ההרואין.
רומן ברונפמן: אני שייך לאלה שחושבים שזה מחליש את ההרואין.
רומן ברונפמן: אני מזמין את כל הארגונים לדיון רציני בנושא: "מסרים כפולים מול מסר אחיד נכון".
רשף חן: יש בעיה במסר ובהסברת הנושא.
רשף חן: כולנו מניחים שאם המסר יהיה יחיד הוא גם יצליח, ושלא צריך לדבר על תוכן המסר כדי לעסוק בשאלה אם המסר הזה הוא אמין.
רשף חן: ההנחה הזאת היא הבעיה.
רשף חן: אנחנו חיים בעולם מודרני בו הציבור חשוף לאינפורמציה.
רשף חן: הסרטים שאנחנו מראים בערוץ 1 אלה לא הסרטים היחידים שהציבור רואה.
רשף חן: משטרת מחשבות לא עובדת ולא צריכה לעבוד בחברה שלנו.
רשף חן: כדי שמסר יעבוד הוא צריך שיהיו לו כמה פרמטרים שיגרמו לציבור להאמין בו.
רשף חן: בראש וראשונה המסר צריך להיות אמיתי.
רשף חן: אם אתה בא לציבור עם מסר, שכל בר דעת יודע שהוא קשקוש, אתה מראש שללת את האמינות שלך.
רשף חן: אני ספציפית מדבר על הסיפור הזה של אין סמים קלים.
רשף חן: אף אחד מאיתנו לא חושב שחשיש והרואין זה אותו דבר.
רשף חן: אם אנחנו באים עם מסר ואומרים לו שהחשיש וההרואין הם אותו דבר, אז מראש לא יקשיבו לנו יותר, לא יאמינו לנו.
רשף חן: כשמישהו אומר שאין סמים קלים אז זה מה שהוא אומר.
רשף חן: זאת טעות קשה בהסברה.
רשף חן: מסר צריך להיות מבוסס.
רשף חן: ההשפעה של הרואין היא השפעה ברורה, היא מבוססת.
רשף חן: זה מסר שכל אחד יכול להעביר בקלות לכל בר דעת.
רשף חן: לעומת זאת, ההשפעה לגבי חשיש ומריחואנה היא לא ברורה כל כך.
רשף חן: יש כאלה שחושבים שאין נזק, יש כאלה שחושבים שיש נזק מסויים.
רשף חן: המסר חייב להתאים למסרים אחרים שאנחנו הולכים איתם.
רשף חן: ברגע שיש לך חברה שמאפשרת לציבור שלה להיכנס לסופרמרקט ולקנות וודקה, שהיא לא פחות מזיקה, שהיא לא פחות ממסטלת, שהיא לא פחות משפיעה על הנהיגה מאשר המריחואנה, המסר שלך לציבור הוא לא אמין ומאוד מבלבל.
רשף חן: ברגע שאנחנו באים עם מסר כזה ,אנחנו לא יכולים להתפלא שהמסר הזה מבלבל את הציבור ושהציבור לא קונה אותו.
רשף חן: יש שאלה של לגיטימיות.
רשף חן: יש גישה אחת שאומרת שנמתח את הקו לפני הגבול האמיתי, כלומר נגדיר את הסמים הקלים כסמים קשים, כדי לנהל את המאבק שם וכדי שיהיה ברור שההרואין הוא כל כך רחוק בתוך שטח האוייב שזה מחוץ לתחום.
רשף חן: זאת גישה אחת.
רשף חן: לגישה הזאת יש מחיר חמור של אמינות.
רשף חן: כאשר אתה מנהל את המלחמה בצורה כזאת אתה נאלץ לבוא עם מסר פחות משכנע, פחות אמין.
רשף חן: יכול להיות שגישה יותר נכונה היתה אם היינו מותחים את הקו במקום שאנחנו חושבים שהקו צריך להיות, כך שתהיה אבחנה בין סמים קלים לסמים קשים, אבחנה בין צבא לאזרחות.
רשף חן: יש לנו כאן איזון בין אינטרס של פרט לאינטרס של כלל.
רשף חן: בואו נניח שאנחנו מקבלים את התזה שאומרת שאנחנו רוצים לנהל את הקרב שלנו על החשיש.
רשף חן: השאלה מה אנחנו עושים לגבי אותו פרט כשאנחנו תופסים אותו.
ענבל גבריאלי: איזה אינטרס של הפרט?
ענבל גבריאלי: זה מנוגד לחוק.
רשף חן: כשזה מנוגד לחוק אנחנו מענישים.
רשף חן: השאלה היא אם זה ממשיך להיות אינטרס לגיטימי להרוס לו את החיים.
רשף חן: הוזכרה פה מדיניות הצבא.
רשף חן: אם יש מצב של מישהו בן 18 שעישן חשיש ביום שישי בערב, תפסו אותו ביום ראשון.
רשף חן: .
רשף חן: אני עושה אבחנה מאוד ברורה בין מי שהיה תחת השפעת סמים בזמן השירות הצבאי למישהו שעשה את זה בבית ואחרי זה תפסו אותו.
רשף חן: שניהם עבריינים על פי החוק הישראלי.
רשף חן: האם נכון לשלול ממנו להיות עורך דין כל חייו כי יש לו הרשעה פלילית?
רשף חן: צריך לעשות את האבחנה בעניין הזה.
רשף חן: צריך לעשות אבחנה בין ענישה לבין הרס חיים .
רשף חן: נכונה הגישה של היועץ המשפטי לממשלה, שכרגע הולך לפי החוק הקיים, שאומר שצריך שתהיה מדיניות אכיפה אחידה שהציבור יוכל לחיות איתה.
ענבל גבריאלי: המספר שמופיע פה הוא 300,000.
ענבל גבריאלי: המספרים הם הרבה יותר גדולים מאלה.
ענבל גבריאלי: חבר הכנסת ברונפמן אמר שאם נגיד שחשיש והרואין הם אותו דבר זה יחזק את זה ויחליש את ההוא.
ענבל גבריאלי: אף אחד מאיתנו לא אידיוט, אף אחד מאיתנו לא חושב שההשפעה של הרואין היא אותה השפעה כמו של חשיש או מריחואנה.
רשף חן: מה פירוש האמירה "אין סמים קלים"?
איתן גורניק: תבוא ותראה את נפגעי החשיש.
יצחק הרצוג: חבר הכנסת רשף חן, תשב איתם.
יצחק הרצוג: צריך להבין את המשמעות לפני שמתווכחים.
ענבל גבריאלי: קראתי על ההשפעות לטווח הקצר ולטווח הארוך של חשיש ומריחואנה.
ענבל גבריאלי: אני יכולה לומר שראיתי אנשים שאחרי שהם הסניפו הם המשיכו את סדר יומם באין מפריע.
ענבל גבריאלי: מאידך, ראיתי אנשים שעישנו גראס ועלו על רכב ועשו תאונה.
ענבל גבריאלי: אין אמירה שזה בדיוק אותו דבר, אלא יש אמירה ששניהם ממכרים, ששניהם מסוכנים.
ענבל גבריאלי: כאן המחאה לגבי האבחנה בין סמים קשים לסמים "קלים".
ענבל גבריאלי: מה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו זה אם אנחנו רוצים ליישר את הקו על פי מה שקורה היום בחברה.
ענבל גבריאלי: אנחנו מדברים כאן בעיקר על נוער.
ענבל גבריאלי: אומרת ד"ר סוזי בן-ברוך, שהיא ראש מדור נוער, שהיכן שמניחים את היד מוצאים סמים.
ענבל גבריאלי: כרגע, למרות שיש ירידה מאוד רצינית בגיל משתמשי הסמים, ילדים בני 8,9,10 משתמשים בסמים שאתם מעדיפים לקרוא להם "קלים".
ענבל גבריאלי: השאלה אם רוצים ליישר את הקו על פי מה שקיים בחברה, ולומר שזה קיים בשכבות גיל נמוכות, שזה קיים בתפוצה מאוד רחבה.
ענבל גבריאלי: בוא נמקד את הפעילות שלנו, את המלחמה שלנו בהרואין, בקוקאין, בקראק.
רומן ברונפמן: זאת דילמה אמיתית.
ענבל גבריאלי: אתמול היה כאן צוות צילום של ערוץ 3 שעבר בין חברי הכנסת ושאל אם הם יודעים מה זה "סילביה", מה זה "פופרס", מה זה "ליקויד אנרג'י".
ענבל גבריאלי: לשמחתי, או שלא – זה בטח לא מעיד על מה שאני מכניסה לגופי – הייתי היחידה שידעתי.
ענבל גבריאלי: זאת התוצאה של קלות הראש ביחס לגבי הגראס והמריחואנה.
ענבל גבריאלי: היום בכל פיצוציה, בעיקר באזור המרכז, אפשר למצוא את כל הדברים האלה.
ענבל גבריאלי: מדובר בסמים לכל דבר.
ענבל גבריאלי: לא מדובר בכלי עישון, אלא בסמים.
ענבל גבריאלי: התקשורת אמורה לדווח מה, מי ואיך.
ענבל גבריאלי: לא פעם אני, אם זה במסגרת הוועדה הזאת או אם במסגרת ועדות אחרות, צעקתי מה פתאום מדווחים על כך ששחקן כדורגל, זמר או שחקן נתפס שהוא עישן סמים.
ענבל גבריאלי: צריך לזכור שיש קבוצות גדולות מאוד באוכלוסייה, בעיקר ילדים ונוער, שמעריצים את אותם אנשים והם מהווים בשבילם מקור לחיקוי.
ענבל גבריאלי: היינו רוצים שהתקשורת תעזור לנו לחנך.
ענבל גבריאלי: אני לא בטוחה שזה יכול לקרות, כי הsay של בית המשפט העליון לגבי חופש הביטוי אל מול אינטרסים אחרים הוא מאוד ברור.
ענבל גבריאלי: לצערי הרב, ידו של חופש הביטוי נמצאת על העליונה שלא בצדק.
ענבל גבריאלי: נראה לי שכדאי לנו למקד את ההחלטות שלנו, את האמירות שלנו ואת הפעילות שלנו בדברים שאנחנו יותר יכולים להשקיע בהם, כמו הדוגמה של "יופלה סטלן", כי גם בפרסומות אחרות אנחנו שומעים את המילים "סוטול", "ג'אננה", שזה הז'רגון של המשתמשים בסמים.
ענבל גבריאלי: הבעיה היא בפרסומות, בתוכניות הטלוויזיה.
ענבל גבריאלי: בין 7 ל-9 בערב היתה איזו שהיא הפקת מקור בטלוויזיה אני יושבת עם אחותי הקטנה, שהיא בסך הכל בת 9 וחצי, ואני רואה שמעשנים גראס על המסך.
ענבל גבריאלי: אני מעשנת סיגריות.
ענבל גבריאלי: היא שאלה אותי למה הסיגריה שלהם כל כך מוזרה.
ענבל גבריאלי: מצאתי הסבר שהיא לא קנתה, אבל לפחות ניסיתי.
ענבל גבריאלי: פה הבעיה העיקרית.
אורי אריאל: אני מסכים עם מה שאמר מיקי מירו ואחרים.
אורי אריאל: אפשר לחוקק משהו כדי להקטין את האפשרויות, כולל מה רואים ואיזה גילאים.
אורי אריאל: יש לנו הבנה גדולה עם התקשורת.
אורי אריאל: אפשר להגיע להבנה שזה לא נכון לעשות וראוי לשפר את המצב.
אורי אריאל: אני לא חושב שצריך שזה יהיה בחקיקה או בהוראה.
אורי אריאל: זה מצריך עבודה מאוד מסודרת של מעבר בין עורכי העיתונים.
אורי אריאל: אני מעריך שמי שראה את האנשים ששוכבים בבית לוינשטיין אחרי תאונות דרכים מבין יותר טוב מה זה.
אורי אריאל: אם יש חברה שמשתמשת במושגים האלה כדי להגביר את הקנייה של המוצרים שלה, אז צריך להוריד לה את המכירות.
אורי אריאל: החברות האלו יודעות להעריך את הכוח הזה.
אורי אריאל: מדובר בשוק מסחרי.
חנה דולב: השאלה היא איפה נקבע את הקו.
חנה דולב: דיברו כל מיני אנשים שאמרו שמכיוון שזאת המציאות אז צריך להזיז את הקו.
חנה דולב: המסר הלא ברור הזה מאוד מקשה עלינו בתוכניות.
חנה דולב: לעצור את הכל אי אפשר.
חנה דולב: לצרכנים יש כוח גדול שאנחנו לא מפעילים אותו.
חנה דולב: אף ילד ואף אחד לא מתחיל בהרואין.
חנה דולב: אם קהל היעד שלנו הוא הצעירים, אז על מה נדבר איתם?
חנה דולב: על החשיש?
חנה דולב: הם יודעים להבדיל יפה מאוד בין טריפים, אקסטזי.
חנה דולב: הם יודעים שאם הם ייסעו לתיאלנד אז על רבע גרם הם ישבו במאסר.
חנה דולב: המערכת היום עובדת עם המשטרה.
חנה דולב: הסם הוא מתעתע, לא על כולם הוא משפיע אותו דבר.
חנה דולב: אמינות מאוד חשובה.
חנה דולב: אם כל המערכות מסביב יעזרו, אז אפשר יהיה לעשות משהו.
רבקה לונדק: המורים נותנים לגיטימציה לשימוש בסמים על ידי זה שהמערכת יותר מידי נוקשה.
רבקה לונדק: אני נמצאת במגמת תאטרון.
רבקה לונדק: אומרים לנו שנעשה על הבמה מה שבראש שלנו.
רבקה לונדק: אנחנו יכולים לעשן סיגריות , לדבר במילים גסות, כי אנחנו במגמת תאטרון ומותר לנו הכל.
איוב קרא: אין מושג שנקרא "סמים קלים וסמים קשים".
איוב קרא: מי שחושב שיש סמים קלים, שילך ללמוד מה זה סמים קלים כדי להבין את המשמעות של זה.
איוב קרא: הסמים מזיקים לכולם, הם מהווים אבן נגף לחברה בריאה.
רשף חן: אם תמשיך כך תראה שהמסר שלך לא אמין.
איוב קרא: כשתלמד את זה תחשוב כמוני.
איוב קרא: אלה שחושבים שיש סמים קלים, שילכו לרשות הלאומית למלחמה בסמים.
איוב קרא: אחרי שהם יבקרו שם, הם יחזרו אלי ואני אשמח לקיים דיון על הסוגייה אם תהיה מחלוקת.
איוב קרא: אנחנו פונים לתקשורת בישראל ומבקשים להירתם למלחמה יחד איתנו במסרים הכפולים היוצאים ופוגעים בנוער.
איוב קרא: אנחנו פונים ליועץ המשפטי לממשלה על מנת שיעביר לנו את ההנחיות הברורות, זאת בשל הפירסומים והמסרים הכפולים שהיו בחודשים האחרונים.
איוב קרא: אנחנו נקיים דיון המשך עם מועצת הצרכנות ועם התקשורת בסוגייה כיצד להירתם למלחמה סביב העניין הזה.
איוב קרא: אני בדעה שהתקשורת היא גורם מרכזי.
איוב קרא: זה לא רק עניין של אכיפה.
איוב קרא: מי שחושב שזה עניין של אכיפה בלבד לא מבין את המשמעות של המלחמה הזאת.
איוב קרא: הסברה ומניעה הן הגורם המרכזי כדי למגר את התופעה הזאת.
איוב קרא: אני מקווה שהתקשורת תבין שהיא חלק מהחברה בישראל.
איוב קרא: זה יכול לקרות אצל כל אחד.
איוב קרא: אנחנו מצווים כולנו להתייצב יחד כדי למגר או למזער את התופעה הזאת בקרבנו.
איוב קרא: בוקר טוב, בעקבות הפרסומים על העלייה - או ההכפלה - בהגשת כתבי אישום בצה"ל בגין שימוש בסמים - דבר שהדאיג אותי באופן אישי – החלטנו לקיים דיון בוועדה בנושא הזה.
איוב קרא: יושב פה ידידי תת-אלוף מיכאל בראל שהיתה לי הזכות להיות לידו בעת שנפצעתי בשירותי הצבאי, כקצין במשטרה הצבאית.
איוב קרא: יחד עם תת-אלוף מיכאל בראל – שתמיד קראתי לו מיקי – רצנו אחרי עבריינים, סוחרי סמים וכו', ואני שמח שאנחנו סוגרים פה מעגל, הוא כקצין בדרגה בכירה מאוד בצה"ל, ואני כיושב ראש הוועדה החשובה הזאת, וביחד, נמשיך במאבק הזה.
איוב קרא: מיקי, אני מבקש ממך לפתוח את הדיון ולתת לנו סגירה על מה שקורה היום במאבק בנגע הסמים בצה"ל, ומה התכניות האופרטיביות למגר, עד כמה שאפשר, את התופעה הזאת בצה"ל.
ניסן סלומינסקי: עם ריבוי התביעות בצה"ל, המשמעות היא שיש יותר משתמשים או שפשוט החלטתם להיכנס ולאכוף יותר או שניהם ביחד?
תא"ל מיכאל בראל: בוקר טוב לכולם, אנסה לתת תמונת מצב, איך הצבא מתמודד עם סוגיית הסמים.
תא"ל מיכאל בראל: מעבר לכך, אתייחס לנתונים, ואני מציע שלא להתייחס לכותרות כאלה ואחרות, כי לא תמיד הפרשנות נכונה לנתונים שאתן, ואנסה להסביר זאת.
תא"ל מיכאל בראל: (מציג שקופיות).
תא"ל מיכאל בראל: קודם כל, בתפיסה, אנחנו רואים בסמים תופעה חברתית מסוכנת שמתפשטת, ונמצאת במגמת גידול.
תא"ל מיכאל בראל: כשאני אומר את הדברים, אני מתבסס בעיקר, לפחות בצבא, אנחנו מסתכלים על האוכלוסיות של בני הנוער.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו ניזונים מנתונים ומעבודות מחקר שנעשים במשטרת ישראל, ברשות למלחמה בסמים, וכל נתון שמגיע לידיעתנו, אנחנו בוחנים אותו, כי אנחנו יודעים שהתלמידים של היום, הם החיילים של מחר.
תא"ל מיכאל בראל: מעבר לכך שאנחנו, בצבא, מסתכלים על התופעה הזאת בשלילה, קיימת אצלנו עוד בעיה, מעצם הצורך של הצבא לבצע משימות שקשורות בהגנת הביטחון, בנושא הסמים, יש סכנה לא רק לפרט אלא גם לסובבים אותו.
תא"ל מיכאל בראל: אם ניקח נהג שהוא תחת השפעת סמים, הוא לא רק מסכן את עצמו אלא גם את אלה שהוא מסיע ברכב או את האנשים שנוהגים בכביש.
תא"ל מיכאל בראל: צה"ל הוא צבא העם ולכן הוא השתקפות של החברה הישראלית, ומה שקורה בחברה הישראלית, חל גם על צה"ל.
תא"ל מיכאל בראל: לכן, המסר הוא חד-משמעי - לא לסמים בצה"ל.
תא"ל מיכאל בראל: אין אצלנו אבחנה בין סמים קלים לסמים קשים, כל סם הוא סם, וברמת ההתייחסות, אנחנו משתמשים בכלים שונים, בכל אחת מהרמות של השימוש בסמים.
תא"ל מיכאל בראל: מבחינתנו, גם עישון סמים או למשתמש, ברמת המשתמש, יש טיפול.
תא"ל מיכאל בראל: כמובן שיש טיפול ברמת הסחר בסמים, ויש גם טיפול שמשולב עם משטרת ישראל בנושא הברחת סמים מגבולות המדינה.
תא"ל מיכאל בראל: בשלושת הרמות האלה, אנחנו מעורבים, וכמובן שבכל תחום ובכל רמה בשלושת הרמות האלה, אנחנו מעורבים כשבכל אחת מהן צריך להתמודד בצורה קצת שונה.
תא"ל מיכאל בראל: מה המדיניות מבחינת הצבא?
תא"ל מיכאל בראל: אני פה כנציג אכ"א, ומה שאני מייצג זו לא המדיניות של המשטרה הצבאית אלא המדיניות של צבא הגנה לישראל.
תא"ל מיכאל בראל: אז קודם כל, מדובר בעבירה פלילית, צריך לזכור זאת, ולצערי, לפעמים שוכחים זאת.
תא"ל מיכאל בראל: כל עוד החוק הוא כזה, זו עבירה פלילית.
תא"ל מיכאל בראל: דבר שני, הנימוק הערכי.
תא"ל מיכאל בראל: הייעוד של צה"ל, האחריות המוטלת על משרתיו, תדמיתו ואמון הציבור בו, מכתיבים מדיניות ברורה.
תא"ל מיכאל בראל: הרבה פונים לצבא, ואני מכיר זאת משיחות שמקיימים אתי, אומרים לי, תשמע, אתה התחנה האחרונה, אם אתם לא תעשו משהו, אין מי שיעצור את הסחף הזה.
תא"ל מיכאל בראל: דבר שלישי, הנימוק המעשי, הפעילות השוטפת, הכוננות, התגובה המהירה והמדויקת, שיקול הדעת המתחייב, אינם משאירים מקום לפשרות בנושא.
תא"ל מיכאל בראל: אתה לא יכול לראות מישהו שיוצא למארב או נמצא בעמדה או מפעיל מערכת נשק שלא שולט בחושים שלו ולא יודע להגיב כראוי.
תא"ל מיכאל בראל: צה"ל אינו מפריד בין אוכלוסיות משתמשים, נסיבות האירוע וסוגי הסמים, והוא מחמיר החמרה בלתי מתפשרת כלפי חיילים המשתמשים בסמים ואנחנו לא מסתירים את זה.
תא"ל מיכאל בראל: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו מחתימים ומיידעים אנשים ביום הגיוס שלהם שאנחנו מתכוונים לכל מה שאני אומר פה.
תא"ל מיכאל בראל: מבחינתנו, נגעת קצת, נגעת הרבה.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו יודעים מאיפה זה מתחיל אנחנו לא יודעים איפה זה נגמר.
תא"ל מיכאל בראל: קצת לגבי נתונים.
תא"ל מיכאל בראל: חיל הרפואה עושה סקר רב-שנים, וכמו שאפשר לראות פה, הסקר הוא לאורך שנים והוא נעשה לחיילים ביום השחרור שלכאורה, מבחינתם, אין שום עכבה להגיד את האמת, זה סקר אנונימי שנערך כבר שנים רבות.
תא"ל מיכאל בראל: שואלים על שימוש אי-פעם בסמים.
ניסן סלומינסקי: אי-פעם הכוונה גם לפני הצבא?
תא"ל מיכאל בראל: כן, בנתונים הבאים אתייחס גם לשאלה שלך.
תא"ל מיכאל בראל: אבל, קודם כל אנחנו רואים את התנודות, בחלק מהדברים אנחנו לא יודעים להסביר תמיד את הכל, אבל אנחנו רואים שזה נע סביב 8.3 שהשתמש אי-פעם, וזה לפי שנים, וגם בשני המינים.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, זה על פי הצהרות.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו רואים גם שבקטע הזה - וזה לוועדה שיושבת פה ליד, ועדה לקידום מעמד האשה - אין בעיה של בין נשים וגברים, בקטע הזה השוויון עובד לא רע.
תא"ל מיכאל בראל: מדובר באחוזים.
תא"ל מיכאל בראל: עוד דבר – וזה לשאלתך – שאלו: מתי השתמשת בפעם הראשונה, לפני או אחרי הגיוס?
תא"ל מיכאל בראל: 78.7%, כמעט 79% עונים שפעם ראשונה השתמשו לפני השירות הצבאי ו-21.3% עונים שבפעם הראשונה השתמשו לאחר הגיוס.
תא"ל מיכאל בראל: מה שמלמד על מה שדיברתי קודם, על התופעות המדאיגות, בעיקר בקרב התלמידים בבתי הספר ובני הנוער – שזה מקום לדיון אחר –
איוב קרא: זאת אומרת, ה-21.3%, זה תוך כדי שירות.
תא"ל מיכאל בראל: אני מזכיר, זה לא 21.3% מהחיילים, זה מתוך ה-8% שאמרו שאי-פעם הם השתמשו.
תא"ל מיכאל בראל: 21.3% עשו שימוש בסמים, בפעם הראשונה בשירות הצבאי, ו-79% אמרו שבפעם הראשונה השתמשו בסמים עוד טרם גיוסם לצבא.
תא"ל מיכאל בראל: לגבי השימוש בסמים.
תא"ל מיכאל בראל: אלה שתפסנו אותם, אני לא מדבר על כלל חיילי צה"ל אלא על החשודים שאנחנו חוקרים.
תא"ל מיכאל בראל: אגב, גם על עבירת שימוש בצבא נפתחת חקירה ומוגש כתב אישום, בהנחה ויש הוכחות.
תא"ל מיכאל בראל: לגבי זה אנחנו רואים שהסם הפופולרי הוא החשיש או המריחואנה, הקנביס – 64.7%; הסוגים האחרים, בעיקר מסוג כדורי המרץ ל.ס.ד.
תא"ל מיכאל בראל: וכו', מסתכם בסביבות ה-9%; ההרואין והדברים האחרים בסביבות ה-6%.
תא"ל מיכאל בראל: אחרים מתייחסים לכל מיני חומרים שלא נכללים בתוך הרשימה הזאת.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו גם שואלים אותם: האם מה שעושים בצבא מפריע לכם?
תא"ל מיכאל בראל: ושוב, אותם אנשים, זה סקר אנונימי, אנחנו רואים שבסביבות 78% אומרים שמה שעושים בצבא משפיע, וזה נתון שחשוב להבין אותו, וזה מתחבר לנו גם לנתון אחר – שאני לא בטוח שיש לי אותו פה – כששאלו אותם:
תא"ל מיכאל בראל: אם אתה משתמש בצבא - אותם 20% - איפה אתה עושה את השימוש?
תא"ל מיכאל בראל: - מסתבר שרובם לומדים אותנו, הם יודעים שהסיכוי להיתפס בתוך הצבא הוא גבוה יותר מאשר בחיים האזרחיים - לכן השימוש נעשה בעיקר בסופי שבוע, בחופשות ולא בתוך הבסיסים.
תא"ל מיכאל בראל: 20% מתוכם עושים את השימוש בבסיסים, ו-80% בחוץ.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, החיילים לומדים אותנו.
ניסן סלומינסקי: באוכלוסייה האזרחית, היחס בין גברים לנשים, גם כן כמעט זהה?
תא"ל מיכאל בראל: אולי מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים ידע לענות על זה.
חיים מסינג: בדרך כלל נשים צורכות פחות, בשיעור של שלושה-ארבעה אחוזים.
יפעת שטיינברג: לפי הנתונים של המשטרה, בערך 10% זה נשים.
תא"ל מיכאל בראל: יש פה גרף שמראה מ-1997 עד היום, בעיקר הסתכלות בשנים האחרונות, העמודה הסגולה מצביעה על מספר החשודים שנחקרו במשטרה הצבאית.
תא"ל מיכאל בראל: אני מדגיש שוב את ההגדרות, הן מאוד חשובות, כי גם בעיתונות וגם בתקשורת, וגם חלק מהאנשים עושים בלבול בין הנתונים שהם מציגים והפרשנויות שמייחסים אליהם.
תא"ל מיכאל בראל: חשודים בשימוש בסמים, מבחינתי, זה חייל שהיה סביבו מידע או איזה שהן ראיות, נחקר כחשוד ויש כנגדו תיק במשטרה הצבאית.
תא"ל מיכאל בראל: העלייה הזאת מרמזת על שני דברים: דבר ראשון – ואני חושב שזה בעיקר - פעילות אכיפה מוגברת.
תא"ל מיכאל בראל: עבירת הסמים נחשבת כעבירת חשיפה, הרי אף אחד לא יבוא ויגיד: השבוע עישנתי סמים.
תא"ל מיכאל בראל: הבנו שהאמצעי המרכזי הוא האמצעי המודיעיני ולכן, בשלוש-ארבע השנים האחרונות, הגדלנו את כוח האדם במשטרה הצבאית שעוסק בתחומי המודיעין בערך פי-חמש.
תא"ל מיכאל בראל: למרות שהצבא יורד בתקנים, אנחנו הגדלנו את התקנים ופיתחנו ענף מודיעין שלם עם מדור מחקר, איסוף והערכה, הגדלנו את מספר הרכזים בשטח שעובדים ומצליחים בתחום הסמים, הם גם יודעים לחשוף יותר, וחשיפה מובילה לגידול.
תא"ל מיכאל בראל: אז לבוא ולומר שהגידול נובע רק מכך שחיילי צה"ל משתמשים יותר, אני לא יודע, צריך לנקוט פה בזהירות רבה.
תא"ל מיכאל בראל: יחד עם זאת, ממה שאני רואה היום בקרב בני הנוער, ובהיקפים, יש עלייה בשימוש גם בקרב בני הנוער.
יצחק הרצוג: אתה רואה זאת יותר אצל טירונים מאשר אצל מסיימים או שזה לא משנה?
תא"ל מיכאל בראל: לא.
תא"ל מיכאל בראל: את הפעילות שלנו, בעיקר בתחום המניעה, אנחנו מתחילים בבסיס הטירונות, דרך השערים של הכניסה לצבא, כי אנחנו יודעים שיש לזה אפקט מאוד משמעותי.
יצחק הרצוג: ואתה רואה פער בין יחידות קרביות ללא קרביות?
תא"ל מיכאל בראל: מרבית שבעים או שמונים אחוז מהמשתמשים בסמים הם מיחידות מנהלה, יחידות עורפיות, גם במקצועות מנהלה ולא במקצועות לחימה, למרות שהבדיקות שלנו נעשות באותה מידה בכל יחידות הצבא.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, אין לנו דגש על יחידות עורפיות יותר מאשר על יחידות קרביות.
תא"ל מיכאל בראל: אבל לצערנו, הסמים מצויים כמעט בכל יחידות הצבא.
תא"ל מיכאל בראל: העמודה הכחולה מדברת על מספר התיקים שהועברו לתביעה מתוך אותם חשודים.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו רואים ש-751 חשודים הועברו לתביעה.
תא"ל מיכאל בראל: יש פה אנשי משטרה ואנשי משטרה לשעבר היודעים שבעולם העבודה המשטרתית, להגיע לאחוזים כאלה של תביעה, זה אחוז מאוד גבוה, מה שמצביע מחד על מידע מאוד מדויק ומצד שני, על יכולת חקירה ואיסוף ראיות.
תא"ל מיכאל בראל: לכן, יש לזה, אחר כך, אפקט לגבי ההרתעה.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, אם אתה יודע שזה לא סתם איום אלא שיש יכולת, ואתה עלול לשלם את המחיר, אז יש לזה השפעה לגבי ההרתעה.
קריאה: לגבי השקף הזה המראה עליה במספר החשודים, אבל לא במספר התביעות.
תא"ל מיכאל בראל: צריך לזכור שמערכת החקירה ומערכת התביעה פועלים בזמנים שונים.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, אני יכול לסיים חקירה והוא נכנס לסטטיסטיקה שלי, והתהליך של הפרקליטות בהגשת התביעה והתנהלות בית המשפט, עובד בקצב אחר.
תא"ל מיכאל בראל: אז נניח, תיקים של 2002, יכול להיות שמתנהלים עכשיו, ב-2003, ולכן, יש פער.
יצחק הרצוג: איפה, בבית דין צבאי או אזרחי?
יצחק הרצוג: יכול להיות שהוא השתחרר כבר.
תא"ל מיכאל בראל: בבית דין צבאי, רוב המקרים זה לא, אבל נמצאת פה סגנית התובעת הצבאית, ומאחר שזה בתחום שלה.
ניסן סלומינסקי: אחרי כמה שנים אתה רואה שאין הבדל גדול בין החשודים שעדיין בשלב חקירה, לבין אלה שהורשעו.
תא"ל מיכאל בראל: הנה, אציג לכם נתון אחר שמצביע על הנאשמים, כאלה שהוגש נגדם כתב אישום, והנה התשובה.
איוב קרא: כאילו, בשפה שלנו, עלמים, כן?
איוב קרא: תא"ל מיכאל בראל: עלמים, כן, ואחר כך אסירים.
ניסן סלומינסקי: איך זה יכול להיות, בשנת 2002 הגשתם רק נגד 751 ונאשמים יש 800, זה יכול להיות?
רומן ברונפמן: זה מתחבר מהשנים הקודמות.
תא"ל מיכאל בראל: צריך להבין, מדובר בתהליכים שלפעמים חורגים משנה קלנדרית אחת לשניה, ולכן - - -
סא"ל ז'נה מודזגברישווילי: יותר מזה, יש לנו גם תיקים של חיילים שנתפסים על ידי משטרת ישראל, ונשלחים אלינו.
תא"ל מיכאל בראל: נכון, יש תיקים של בני נוער או חיילים שנתפסים בחופשות סוף שבוע שמועברים אלינו, וזאת על פי הסכם שיש בינינו ובין המשטרה.
תא"ל מיכאל בראל: ברגע שהם מזוהים כחיילים, הם נעצרים, מועברים אלינו, ואנחנו מטפלים הלאה.
תא"ל מיכאל בראל: האישום מוגש בבית דין.
תא"ל מיכאל בראל: הדוקטרינה או הסוגייה של איך הצבא מתמודד, ויש לנו יתרון שאנחנו גוף סגור והירארכי, ואני אומר את הדברים כי זה יתרון, מה שאין במערכות האחרות.
תא"ל מיכאל בראל: לקחנו את המודל של המלחמה בתאונות הדרכים, ואני מניח שהאנשים פה יודעים שהצבא הצליח להוריד דרסטית בתחום תאונות הדרכים - מה שלצערי, במגזר האזרחי זה קצת יותר קשה – והיום, ירדנו במספרים מדהימים, במספר ההרוגים בתאונות הדרכים, ועדיין לא אמרנו די בעניין הזה.
תא"ל מיכאל בראל: לכן, באותה צורה אנחנו גם מתמודדים עם סוגיית הסמים.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, זו לא בעיה של המשטרה הצבאית, המשטרה הצבאית היא חלק מההתמודדות, אבל ההתמודדות היא בזירה או בחזית רחבה, ולמה אני מתכוון?
תא"ל מיכאל בראל: קודם כל, תחום ההסברה והחינוך - ונמצאת פה נציגת חיל החינוך שתדבר על זה - אכיפה ומניעה של המשטרה הצבאית, הפרקליטות הצבאית, בתחום הענישה, יחד עם בתי הדין – זו ועדת הסמים הצה"לית – כל חייל שמורשע בבית דין בעבירת סמים, מעבר לעונש שהוא מרצה, הוא עולה לוועדה אכ"אית שמחליטה אם הוא יוכל להמשיך בצבא אם לא.
תא"ל מיכאל בראל: כמובן, בהתאם לנסיבות, ליכולת שלו להשתלב חזרה וכו'.
תא"ל מיכאל בראל: יש תחומי מחקר שהמוביל זה חיל הרפואה, אבל לא רק, וכמובן שיתוף פעולה הדוק גם עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים, גם עם משטרת ישראל.
תא"ל מיכאל בראל: קצת לגבי הסברים, כמו שאמרתי, אנחנו לא מסתפקים רק בסוגיות של ענישה ורדיפה של חיילים, כפי שלפעמים אנשים מתבטאים.
תא"ל מיכאל בראל: קודם כל, אנחנו מבהירים את המדיניות, כמו שאמרתי, יוצא דף לכל מתגייס והוא מבין שאנחנו מתכוונים אחרת.
תא"ל מיכאל בראל: הטענה, לא ידעתי שכך עושים או דברים כאלה, לא רלבנטית.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו כן מתמקדים בבסיסי הטירונות, בסיסי הדרכה, כי אנחנו חושבים שזה מה שנקרא נקודה שבה אנחנו יכולים להשפיע רבות.
תא"ל מיכאל בראל: בנוסף לכך, יש פעילויות של חיל החינוך, יש ניידות הסברה, יש הצגות, הרצאות, יש ערכות שמחולקות למפקדים כדי שיוכלו להעביר את הטיפול.
תא"ל מיכאל בראל: אני רוצה להגיד שהאחריות, בראש ובראשונה, היא של המפקדים, וברגע שאתה לא מסיר את האחריות מהמפקד, זה נראה אחרת.
תא"ל מיכאל בראל: אותו דבר היה בתאונות הדרכים, כך גם בנושא הסמים.
תא"ל מיכאל בראל: יצירת סביבה חברתית ביחידה המגנה שימוש בסמים.
תא"ל מיכאל בראל: להבין שאם תהיה השפעה חברתית כי הוא מסכן גם את האחרים, וזה לא בקטע של מלשנות אלא בקטע של הצלת חיים, כך התפיסה.
תא"ל מיכאל בראל: לגעת בכל חייל, המשמעות היא להגיע לכל חייל בצבא מבחינה הסברתית, וזה נמדד, חיל החינוך מודד את הפעילות שלו.
תא"ל מיכאל בראל: יש שבוע מניעת הסמים במדינה.
תא"ל מיכאל בראל: מי שנותן את החסות בצה"ל לשבוע הזה הוא הרמטכ"ל, הוא מוציא איגרת לחיילים.
תא"ל מיכאל בראל: הקטע של מעורבות מפקדים והתמקדות בטירונים – לשאלתך קודם – ההתמקדות הזו בפירוש קיימת.
תא"ל מיכאל בראל: סוגייה שניה זה אכיפה ומניעה.
תא"ל מיכאל בראל: ברמת המשתמשים, כאשר היעד הוא המשתמשים, אנחנו הגוף היחידי במדינת ישראל שעושה בדיקות שתן יזומות שחלקן ממוקדות וחלקן אקראיות.
תא"ל מיכאל בראל: המטרה היא, קודם כל, לקיים הרתעה, כאשר חייל יודע שכשהוא חוזר מחופשת סוף שבוע ומקיימים איזה שהיא בדיקה, הוא מבין שאנחנו מתכוונים גם למה שאנחנו אומרים.
יצחק הרצוג: זה אקראי או מודיעיני?
תא"ל מיכאל בראל: רוב הבדיקות הן אקראיות, וחלקן מודיעיניות.
תא"ל מיכאל בראל: כלומר, אם אני יודע שביחידה מסוימת יש משתמשים, אני מכוון את הבדיקות, ואם אני יודע על אנשים מסוימים, אני מכוון את הבדיקות שלי.
תא"ל מיכאל בראל: אנחנו מקיימים חיפושים, גם בחדרים, גם בחפצים, משתמשים בכלבי סמים, יש לנו כלבים כאלה.
תא"ל מיכאל בראל: כל תיק של משתמש, אין אצלנו סגירת תיקים בגלל חוסר עניין לציבור או דברים אחרים.
תא"ל מיכאל בראל: פה כל תיק שנפתח מחייב חקירת מצ"ח, ואם יש ראיות התיק מועבר לתביעה וכו', מעצרים בהתאם לקריטריונים שנקבעו ובהתאם לחוק המעצרים החדש.
תא"ל מיכאל בראל: כמו שאמרתי, המודיעין אצלנו עבר שדרוג מאוד משמעותי, ואנחנו רואים את התוצאות.