GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים מהל: מדברים על זה שאדם שעובר על החוקים בצורה קשה, ובעצם הוא חולה, כי מחלת ההתמכרות היא מחלה, עם סיכון ליפול מחדש.
חיים מהל: אתה לא יכול לקחת אדם כזה ולשתול אותו מחדש בצבא, כי אולי הוא יצליח.
חיים מהל: ואני מאוד רוצה שהוא יצליח, ושיצליח במסלול האזרחי.
נחמן ארנרייך: אם הוא עבר טיפול שלם ויכול להתגייס לצבא ולהיות לוחם בעוקץ, בצנחנים, בכל מקום, למה חייל שמעד מכל מיני סיבות, אחרי טיפול אתה לא מאמין בו?
איוב קרא: אני רוצה לשאול את סגן אלוף נתי, כמה מתוך החיילים הללו הם חיילים קרביים?
איוב קרא: אם היית מפלח לקרביים ולקל"בים, מה היחס?
נתי בר נתן: השאלה של השימוש לרעה בסמים, היא שאלה בין השאר של נגישות.
איוב קרא: האם יש עלייה בשימוש בסמים ביחידות קרביות?
נתי בר נתן: אני לא יודע להצביע על זה באופן מובהק.
נתי בר נתן: יש לוחמים שמשתמשים בסמים, אבל אני לא חושב שבאחוז בולט שונה הדבר.
איוב קרא: האם יש עלייה לעומת העבר?
נתי בר נתן: יש עלייה, אבל כמו שאתה רואה את העלייה בין 2002 ל-2003 של ארבעה אחוזים במשתמשים בסמים, אני מעריך שפחות או יותר זה היחס בקרב הלוחמים.
נתי בר נתן: אני מדבר רק על אלה שאנחנו תופסים.
נתי בר נתן: בהקשר של מה באמת קיים, ומה הפער בין מה שאנחנו תופסים לבין המציאות בפועל, קשה לבוא ולהגיד איפה זה בולט יותר.
נתי בר נתן: האם זה בולט יותר בקרב הלוחמים, או בקרב אלה שמצויים ביחידות עורפיות.
איתן סלע: אני מנהל קהילות טיפוליות.
איתן סלע: במסגרת מילואים, אני רב סרן בקצין בריאות נפש בכיר בפיקוד דרום.
איתן סלע: אני חושב שמדיניות נוקשה של הצבא שמביאה לסילוק חיילים כאלו מהצבא באופן טוטלי, תביא כמו שאומר נחמן בין השורות, להסתרה של התופעה, משום שרוב האנשים, לא רוב, חלק מהאנשים רוצים להמשיך את השירות שלהם, ורוצים לסיים אותו בהצלחה, משום שהם מבינים שזה חלק מציפיות ונורמות חברתיות.
איתן סלע: אני חושב שאת הנושא הזה אסור לקטוע, וצריכים לסייע.
איתן סלע: צריכה להיות מדיניות דינפרנציאלית.
איתן סלע: צריך לבדוק גם את הנושא של טרום גיוס, מי עושה אותו ואיך עושים אותו.
איתן סלע: השאלה היא כמה אנשים בטרום הגיוס לא מגוייסים בגלל בעיות סמים.
איתן סלע: אני יודע שלפני שבועיים ביקשו ממני באופן מיוחד לבוא לאוגדה ולמיין כמה אנשים.
איתן סלע: מתוך 24 איש שראיתי, 15 היו עם בעיות סמים ועשו מילואים במשך שנים, עד לפעם האחרונה, כי רצו לקחת אותם לעזה.
איתן סלע: כל זמן שהיה בסדר והם שירתו, לא הפריע למפקד.
איתן סלע: כשהיה החומר איתם זה היה בסדר.
איתן סלע: לכן בנושא הזה אולי מערכות פתוחות ששם חיילים יוצאים ונכנסים, אני חושב שהסמים והתנועה של הסמים היא יותר אפשרית.
איתן סלע: אני זוכר שפעם עשיתי מילואים בבה"ד 6, ומפקד הבסיס התחנן שאני לא אחשוף חיילת שהשתמשה בסמים בפועל מסיבות מאוד מוזרות, לא אכנס אליהן עכשיו.
איתן סלע: התחלתי לבדוק את התופעה הזאת שם במסגרת של אותם מילואים, ובאמת יש שם תופעה די נפוצה.
איתן סלע: אני מתאר לעצמי שלא רק בבסיס הזה, גם בבסיסים אחרים שם.
איתן סלע: אני לא מדבר על היקפים, כי אין לי מושג, לא עשיתי מחקר.
איתן סלע: אבל התחושה היתה שזה דבר קיים, מצוי, ידוע, וכולם יודעים שהוא קיים.
איתן סלע: במסגרת הקהילות הטיפוליות שלנו, בשלוש השנים האחרונות, היו שלושה מקרים בלבד.
איתן סלע: שניים עדיין נמצאים, שניים שוחררו במהלך שירותם בקהילה, ואחד עדיין נחשב כחייל.
איתן סלע: אגב, אין לי מושג מה יקרה אם הוא יפצע, מי אחראי עליו.
איתן סלע: יש בעיה עם ביטוח לאומי כל זמן שהם חיילים.
איתן סלע: יש לנו בעיה מהבחינה הזאת.
איתן סלע: אני חושב שכאן צריכים לתת את הדעת.
חיים מהל: אני קיבלתי את האנשים, אני מכיר את הצבא, הייתי צנחן, קצין רפואה.
חיים מהל: אני מתנדב במילואים הרבה שנים.
חיים מהל: אני מכיר את המערכת הצבאית.
חיים מהל: אף גורם במערכת הצבאית לא היה איתי בקשר, לא התעניין, לא שאל.
חיים מהל: הפעם היחידה שהלכתי עם אחד החיילים שבא אלינו לבית הדין הצבאי בחיפה היה, כאשר הוא היה בתהליך משפטי ונתתי עדות לגבי מצבו.
חיים מהל: זה היה אדם שהיה בקבע, היה חובש בגבול לבנון, וגנב פטידין ומורפין, היה חובש בכיר.
חיים מהל: אבל המערכת לא מתעניינת, היא זורקת וזהו.
חיים מהל: לא מעניין אותה.
חיים מהל: איש קשר, מישהו.
חיים מהל: איזשהו קצין שבודק, ואחר כך נותן למערכת הצבאית משוב לגבי ההתפתחות בטיפול, ואם הוא לא מתקדם בטיפול, שיכניסו לו את כל הצינור.
חיים מהל: שישפטו אותו.
חיים מהל: כשאתה משתמש בהירואין הגזר הוא לא גוזר, ואנחנו רואים שאנשים הולכים למאסר אחרי מאסר, והם ממשיכים עם זה.
איתן סלע: אם הייתי חושב כך, מזמן הייתי עוזב את התחום, לא הייתי מטפל בהם.
נחמן ארנריך: ישנם לוחמים שעברו טיפול, והיום הם לוחמים מצויינים.
איתן סלע: צריכים לבדוק את הנושא יותר לעומק.
איוב קרא: כמה חיילים גמרו טיפול וחזרו למערכת?
נחמן ארנרייך: עכשיו 6 חיילים מתגייסים, הם בני 18, גמרו ברטורנו.
נחמן ארנרייך: אם הוא אומר שמי שמשת
נחמן ארנרייך: מש לא יכול יותר להיות חייל, אז מה ההבדל?
נחמן ארנרייך: לטעמי זו תפיסה מוטעית.
נתי בר נתן: בהתייחס למה שנאמר לגבי המיון הטרום צבאי, אני מפריד בין שירות המילואים לשירות הסדיר.
נתי בר נתן: המערכת מגייסת אנשים שהשתמשו בגילאי 16, אפילו כאלה שנפתחו להם תיקים פליליים משטרתיים.
נתי בר נתן: מדובר ביחידת מצ"ח, רק בעקבות החלטת שרים בשנת 2000, אם אני זוכר נכון, מקבלים את המידע, אסור לנו לעשות איתו שום דבר אופרטיבי, פשוט שיהיה במאגר שלנו.
נתי בר נתן: זה בשיטת המיון הצה"לי שבוודאי מוכרת לך, שיטת הניקוד בהתבסס על המרשם הפלילי.
נתי בר נתן: אנשים שהשתמשו בסמים מתגייסים לצבא, זאת אומרת שכנראה שיש איזשהו מאגר של אנשים שהצבא מראש אומר, או.
נתי בר נתן: קיי.
נתי בר נתן: אני נותן להם.
נתי בר נתן: יותר מזה, גם כאשר הם עוברים את הסיווג הביטחוני, כמו אותן יחידות שציינת, עוקץ, דובדבן ולא משנה מה, לא בהכרח נפסל להם הסיווג הביטחוני.
נתי בר נתן: ויותר מזה, את המידע הזה אסור לביטחון שדה להעביר אלינו.
נתי בר נתן: זאת אומרת, ניתן צ'אנס.
נתי בר נתן: בסוף אם מישהו במהלך השירות הצבאי ניצל לרעה ועשה - - -
נחמן ארנריך: זה לא אותו אחד.
נחמן ארנריך: יש לכם סטטיסטיקה מי אלה שהשתמשו ושהם חזרו כחיילים?
נחמן ארנריך: הרי רוב אלה שהשתמשו ונהיו נקיים, עכשיו הם לוחמים, הם לא אלה שאתם תופסים.
נתי בר נתן: מי שעשה את אותה מעידה חד-פעמית שדיברת עליה בגיל 16-17, מתגייס וסיים את השירות שלו , אז אין איתו בעיה.
נחמן ארנריך: למה אם הוא עשה את המעידה בגיל 19 אין לו צ'אנס?
נתי בר נתן: אף אחד לא אמר שאין לו את הצ'אנס.
נחמן ארנריך: עובדה, הצבא זורק אותו החוצה.
נתי בר נתן: הפיתוי הוא מאוד קשה, אבל בסוף הוא עבר עבירה פלילית ואנחנו חייבים גם לאכוף את החוק במדינת ישראל.
נחמן ארנריך: אנחנו טוענים שמי שמשתמש בסם זה לא עניין פלילי רק, זה גם עניין של משהו שעבר עליו, וזה דבר שהוא בר טיפול.
נחמן ארנריך: אם לא היינו מאמינים בזה, אז לא היינו עוסקים בזה.
נחמן ארנריך: אם הוא בר טיפול, אז בואו נטפל בו באותם מקרים שאנשי המקצוע יחליטו, בוא נטפל בו וניתן לו להמשיך לרוץ.
איתן סיור: היו אצלי בסיור בהרצאה באילנות, חבר'ה מהשב"כ שעוסקים בגיוס של משרתים בשב"כ.
איתן סיור: הם שאלו אותי: תגיד מה כדאי לעשות עם אנשים שכותבים בשאלון שהשתמשו בסמים, לגייס או לא לגייס?
איתן סיור: ומסתבר, מה היקף התופעה?
איתן סיור: הם אמרו תשמע, אם לא נגייס לא יהיה את מה לגייס.
איתן סיור: הייתי המום כאשר שמעתי את זה.
איתן סיור: אני אומר שאם צה"ל לא יקח בחשבון את העובדה שמדובר בתפוצה מאוד גדולה של שימוש בסמים ויתרגם את זה מבחינת חקיקה, ומבחינת קשר עם גורם טיפולי ומבחינת הקצאת כוח אדם למיון ואיבחון, הדבר הספציפי הזה מצריך מעקב אחרי אנשים שנמצאים בתוך מערכת טיפולית, והקמת ועדה מבחינת חזרתם לשירות, אני חושב שבצה"ל איחרו את הרכבת, וכדאי לעשות את זה עכשיו כי התופעה הולכת ונפוצה.
איוב קרא: אתה מתכוון שמועמדים לגיוס יעברו אבחנה?
איתן סלע: הם צריכים לעבור בדיקות שתן באופן סוחף.
איתן סלע: אנחנו מדברים על אנשים שכבר גוייסו ונתפסו.
איוב קרא: זאת אומרת שעליהם ללכת לוועדה מיוחדת שתבחן - - -
איתן סלע: אני חושב שהצבא צריך להקצות אדם שמקצועו יהיה מתחומי הטיפול, ויכיר את המצע הצבאי, ויידע לאבחן, ותהיה ועדה שתבחן, ואחרי טיפול אצל חלק מהאנשים שהוחלט להפנות אותם לטיפול, אם להחזיר או לא, תהיה חקיקה או תקנות לגבי הנושא.
איתן סלע: אני חושב שועדה פסיכיאטרית לא תמיד מיומנת בנושא.
חיים מהל: הייתי עשר שנים פסיכיאטר בלשכת גיוס, במסגרת השירות הצבאי.
חיים מהל: מיינתי אנשים והיה הבדל בין מי שבא בגיל 17, והסתבר לי שהוא השתמש אי פעם בגראס, לבין מי שבא ואתה מגלה ויש לך את הכלים לגלות, שהוא משתמש יותר כבד, בדרך כלל אחר כך גם הוא לא רוצה להתגייס.
חיים מהל: או שהוא רוצה להשתחרר כמו במילואים.
חיים מהל: מדובר במעט מאוד אנשים שהם גם משתמשים כבדים, וגם רוצים להיות בצבא.
חיים מהל: בניגוד לעמדתו של חיים, כמה שתהיה נוקשות יותר גדולה, כך הנושא הזה יירד מתחת לשטח, וזה יכרסם באושיות של הצבא.
חיים מהל: חלק מהאנשים, אמנם חיים מדבר על חלק קיצוני של אנשים שמשתמשים ולא רוצים לשרת, הם נחשפים מייד, הם חושפים את עצמם, אין להם בעיה עם זה.
חיים מהל: הם מדברים בשפה אחרת.
חיים מהל: אני מדבר על אלה שיש להם רצון עז, ראיתי הרבה כאלה.
חיים מהל: לגבי אלה, אם אנחנו נהיה מאוד נוקשים ומאוד פשוטים, ולא תהיה דיפרנציאציה, נפסיד אותם, וזה יגרום להפצה הרבה יותר גדולה והגדלה של מעגל המשתמשים.
רחל נויבאור: לגבי ההתייחסות שלך, אני חושבת שצריך להבחין בין אנשים שהספיקו להגיע עוד לפני הצבא למוסד של גמילה, לבין אנשים שאתה הזכרת קודם שיש להם תיק עם תביעה שנתפסו פעם אחת משתמשים וההורים הוזמנו, והיה קצין מבחן, והילד לא חוזר, אז האוכלוסייה הזאת שנכנסה פנימה לנושא, ובאמת כאן אני רואה שיש מקום לשאול את השאלה האם לגייס ולו רק בשביל כל שאר בני הנוער, כי יש לזה מימד הרתעתי.
רחל נויבאור: אם אתה שומע שאדם בוגר רטורנו, אין בעיה שיתגייס לצבא.
רחל נויבאור: חלק גדול מהילדים שהיו בתוך המעמד של לחשוב האם להשתמש או לא, נעזור להם להחליט כן להשתמש.
רחל נויבאור: ילדים מאוד פוחדים שהקריירה הצבאית שלהם תתקלקל, או שלא יגייסו אותם.
רחל נויבאור: ואחד הדברים שמפחידים עדיין, ואין כבר הרבה כאלה, זה מה יקרה לי אם הצבא יידע על זה שהשתמשתי.
רחל נויבאור: מאוד צריך להבחין בין אנשים שהיו זקוקים לגמילה, לכפר גמילה בהיותם נערים, ובין האנשים שהיו במסיבה ובמקרה הם נתפסו, והיה להם תיק שמוגדר כתיק אי תביעה והם שיפרו דרכיהם, אותם אני רואה כעדיין נקיים.
נחמן ארנריך: דווקא את אלה הצבא מגייס.
חיים מהל: הוא מגייס בודדים.
חיים מהל: מדברים על מדיניות.
רחל נויבאור: אני מאוד מעריכה את האמון שלך שיש באנשים האלה, אבל אני אומרת שכל הנוער יודע את המחיר.
רחל נויבאור: אני חושבת שהכפר שלך מייצג אוכלוסייה דתית, נכון.
נחמן ארנרייך: לאו דווקא.
רחל נויבאור: אני יודע שלאו דווקא, אבל הרבה באוכלוסייה דתית.
רחל נויבאור: רוב האנשים בכל אופן באים מהמסגרת הדתית.
נחמן ארנריך: אין לזה שום קשר.
איוב קרא: הייתי שם, זה לא רק דתי.
רחל נויבאור: אני רוצה לדבר על מימד אחר - על מימד ערכי.
רחל נויבאור: אני לא יודעת אם זה כל כך קשור, כי אני רואה שהדיון היום קשור לגמילה, אבל אף פעם לא הזדמן לי להגיד משהו על העניין של הצבא.
רחל נויבאור: מה שהם עושים יפה גם עם בני נוער, שהם מזמינים אותם לכפר שלהם על מנת להראות מה קורה אם אנשים נכנסים לעולם הזה, ואיך יוצאים מזה וכו'.
רחל נויבאור: גם כאשר מזמינים חיילים, אני חושבת שזה לא מספיק.
רחל נויבאור: לא מספיק רק לטפל בצבא בעניין הזה של ראו את הרע, אלא לחזק את הצד הערכי.
רחל נויבאור: אני לא הייתי בצבא קצינה, מה שאני כן חושבת, שאם האדם המשמעותי לחייל, ודווקא המפקד הקרוב אליו וכו', האנשים האלה צריכים לעבור בזמן שהם לומדים להיות מפקדי כיתות, או מפדים זוטרים, הרבה מאוד איך לעבוד על העניין הערכי עם החיילים, כולם כבר שמעו במערכת החינוך, הם קיבלו את ההרצאות מה עושים הסמים.
רחל נויבאור: הם מביאים אותם עוד פעם לכל כפר גמילה, ונותנים להם עוד פעם את אותה הרצאה, זה דז'ה-וו, הם כבר היו שם.
נחמן ארנריך: אמרתי במפורש, לא מדברים על נוער בסמים ולא על כלום.
נחמן ארנריך: אני יכול להקריא לך את יום העיון של צה"ל, דווקא את אותם כלים להתמודד למה מגיעים לזה, ולא למה זה מזיק.
נחמן ארנריך: זה מזיק, אנחנו כולנו יודעים.
רחל נויבאור: למה מגיעים לזה, כבר במשרד החינוך – אתה נכנסת לנושא היום, אני עוסקת בו הרבה שנים, ואני עוד זוכרת אפילו איך הכפר שלך הוקם.
רחל נויבאור: אני אומרת לך, שהנושא של המניעה שאתה קורא לה שיניונית נעשית כבר במסגרת מוסדות החינוך.
רחל נויבאור: הרבה מאוד סדנאות נעשות במשרד החינוך שמסבירים איך אנשים מגיעים במצבי לחץ, לא החידוש שלכם.
רחל נויבאור: מה שאני כן אומרת, זה כשאנשים מגיעים לצבא אי אפשר לתת להם עוד מאותו דבר.
רחל נויבאור: צריך לנצל אולי את הדבר החדש שיש להם, זה המפקד הצעיר שעומד מולם.
רחל נויבאור: לתת לו הכשרה מאוד רצינית שהוא גם יתקוף את הנושא הזה.
רחל נויבאור: הוא הופך להיות דמות ערכית בכל מה שנוגע לערכי המדינה, דמות ערכית בכל מה שנוגע לעניין הפיזי, העניין האתלטי, העניין המקצועי, שגם הוא באותה מידה יהיה דמות מפתח ערכית בנושא הזה.
רחל נויבאור: וזה שווה יותר מאשר להביא אותם לכל מיני מומחים, כמוני כמוך.
נתי בר נתן: כך הצבא תופס את זה.
נתי בר נתן: הוא רואה במפקד למעשה בפן המניעתי את הדמות, כי הוא לצורך העניין האבא של החיילים.
נתי בר נתן: הם מקבלים הרצאות גם בקורסים הפיקודיים ברמות השונות.
נתי בר נתן: אף פעם כנראה זה לא מספיק, משתדלים גם אנחנו, גם חיל חינוך, מכל זווית לנסות ולתקוף את העניין.
נתי בר נתן: בהחלט המפקד הוא אחת הכתובות המרכזיות.
רחל נויבאור: אין לי מושג על הדברים, אבל כפי שאני מקבלת, אני שומעת מכל מיני אנשים שמתקשרים, אני עומדת מול החיילים שלי, מה עשית לנו אז, ספרי.
רחל נויבאור: אני לא מרגישה שהם מקבלים מספיק הכשרה.
איתן סלע: פיתחתי ערכה למ"פ, רציתי רק לתת את זה, לא רוצה את זה אפילו.
איתן סלע: עשינו ברמת הגולן פיילוט של העניין הזה ביחידת שיריון, הלך מעולה, איכשהו זה התמסמס.
איוב קרא: כוועדה אנחנו מודאגים מהתופעה של עליית השימוש והסחר בסמים בתוך הצבא, בתוך צה"ל.
איוב קרא: המגמה של קליטת חיילים מהמערכת הצבאית, בעקבות הגילויים של השימוש בסמים, או הסחר בסמים, אנחנו פונים קודם כל למערכת הצבאית וגם למשרד החינוך, להגביר את נושא ההסברה בתיכון ובחטיבת הביניים.
איוב קרא: מאוד חשוב לנו להגביר את נושא ההסברה בסוגייה הזאת, כי לדעתי זה נושא מרכזי כדי למזער את הנזקים.
איוב קרא: אנחנו פונים לשלטונות הצבא לסייע לאותם גורמים שמעוניינים בהמשך שירות בצה"ל, להביא למצב שיוכלו לקבל גיבוי מהצבא לתכנית טיפול אישית, לאלה לפחות שרוצים ורואים בצה"ל מקום שהם רוצים לסיים בו כחוק את שירותם הצבאי.
איוב קרא: למצוא תכנית שתאפשר להם לעשות את זה, אני מדבר על אלה שמעוניינים מאוד לסיים את שירותם הצבאי, צריך לבדוק פרטנית - יש למצוא דרך לאפשר להם תכנית טיפולית כדי שלא ייזרקו לרחוב, ואז כל החברה תשלם את המחיר קשה יותר.
איוב קרא: זה שאתה פולט, פתרת בעיה לגוף, אבל לא פתרת בעיה למערכת בכלל.
איוב קרא: הוועדה פונה למרכזי הגמילה עד לאותה ישיבה, ומבקשת להכין רעיונות למיזעור התופעה הזאת.
איוב קרא: אנחנו נזמין את אותם מרכזים שמטפלים במכורים, שיתנו לנו תכניות שלדעתם יכולות להתאים לצבא כדי שנוכל להציל כמה שיותר אנשים מהתדרדרות.
איוב קרא: אני מסכים לגישה שצריך לעשות משהו שלא יקלקל אחרים, על זה אין ויכוח.
איוב קרא: אבל אני לא רוצה למנוע את האפשרות ממנו שיאמר אני משרת את המדינה, סיימתי את השירות הצבאי, את המסר אל תיקח ממנו.
איוב קרא: זה יכול להביא בהמשך אולי נזק גדול יותר לחברה בכלל, את זה אנחנו רוצים למנוע.
איוב קרא: צריך למצוא את הדרך כיצד נוכל למנוע מכמה שיותר אנשים ללכת לצד הזה, אלא בכל זאת להביא אותם גם אם זה עולה לפעמים, אין מה לעשות.
איוב קרא: יש כאלה שמחזיקים בבטן בעיות קשות, לאו דווקא בראש, וכתוצאה מזה נפלטים ואנחנו צריכים לסייע להם.
רני רוס: אני עובד בעמותת אפש"ר, שמפעילה את המרכזים לטיפול בנפגעי אלכוהול.
רני רוס: התייחסתי בעיקר לשירות סדיר, יש אנשים שמגיעים לטיפול, או מילואינקים שמבקשים מאיתנו פטורים בעקבות זה שהם אלוכוהוליסטים, התפתחות המחלה של אלכוהוליזם לוקחת יותר זמן מאשר בתחום הסמים, ולכן הגילאים הם בדרך כלל מבוגרים.
איוב קרא: היית פעם מ"פ של "נערי רפול".
איוב קרא: היו מגיעים אליי מכל מחזור 300-400 בפלוגה, והם היו מעל התקן.
איוב קרא: הם היו קרימינליים, או אנשים בעייתיים מבחינת נפש וכו', ובעצם החזקנו אותם.
איוב קרא: בסופו של דבר הילדים האלה נתנו רק מה שיכלו.
איוב קרא: חלק מהם השתלב יפה במערכת.
איוב קרא: אז ראו בפרוייקט הזה מפעל חינוכי.
איוב קרא: פעם לפני שרפול התחיל עם המפעל הזה, היו פשוט משתחררים ונזרקים.
איוב קרא: מגיעים ללשכת גיוס ישר משוחררים, ורפול החליט לקחת אותם, הקימו בתי ספר ומתקנים לטובתם, הם תרמו כל מה שיכלו, כמו: עוזר טבח, עוזר אפסנאי.
איוב קרא: כך הצילו הרבה נפשות.
איוב קרא: יש לי חייל שעד היום אני מטפל בו.
איוב קרא: בשבילי הוא כמו אח.
איוב קרא: אפילו לא שפטתי אותו פעם אחת, ילד טוב.
איוב קרא: הצלת נפש, הצלת עולם ומלואו.
איוב קרא: כך צריך לראות את הדברים.
איוב קרא: תודה רבה לכל המשתתפים בישיבה.
איוב קרא: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, אני רוצה לברך את כל מי שטרח כדי לקיים היום את הישיבה, שתדון במסרים ששודרו בתוכנית "אהבה מעבר לפינה".
איוב קרא: לימיני יושב עורך התוכנית, חגי לוי, הוא מדווח לי, שהשחקנית הראשית שהיתה אמורה להגיע, לא תגיע בגלל צילומים שנקבעו מראש.
איוב קרא: הסדרה "מעבר לפינה" היא מאוד פופולרית, היא מוקרנת בשעת שיא ומהווה חוד חנית של הערצה לאותם בני נוער.
איוב קרא: אנחנו שמחים שמפיקים תוכניות פופולריות ומצליחות, אנחנו מעוניינים לעודד את זה ורוצים בהמשכו של מפעל זה.
איוב קרא: אבל יש קטעים שהמסרים משודרים נקלטים בצורה כזאת או אחרת, אולי לא לפי רוחנו ולא לפי מה שהיינו רוצים לראות, יכול להיות שאנחנו טועים, אבל לשם כך אנחנו מקיימים היום את הדיון.
איוב קרא: הסצינה ששודרה בסדרה בשבוע שעבר, בה השחקנית הראשית מתנסה בקטע של עישון סמים, יכול להיות שזה קיים במציאות, אבל בני נוער יכולים להבין מהמסר הזה, שאולי זה חיובי להשתמש בסמים ודבר זה מדאיג אותנו.
איוב קרא: אני פותח את הדיון, הייתי רוצה התייחסות.
איוב קרא: אנשים צריכים להבין, שהמלחמה בנגע הסמים היא אחת הבעיות הקשות של החברה בישראל ולנו אין תרופת פלא.
איוב קרא: יש לנו בעיה קשה, שאנחנו לא מצליחים למזער או למגר את התופעה הזאת.
איוב קרא: עצם העלאת הנושא בסדרות פופולריות על-ידי אנשים שמזדהים אתם, הדבר הזה אינו לרוחנו, לא לזה אנחנו מתכוונים.
איוב קרא: זימנו לדיון היום את השחקנית אגם רודברג והיא לא הגיעה, אנחנו מבקשים שאנשים יגיעו לוועדה ויעבירו מסר חיובי, אם זה היה כך אולי היינו משתכנעים שזה מה שצריך להיות.
איוב קרא: זאת ועדה של הכנסת שצריכה לפקח בנושא כל כך כואב, כל כך חשוב, מדינת ישראל נמצאת בו במצוקה, אפילו ראש הממשלה התבטא על החברה בישראל, שזה אסון לאומי.
איוב קרא: לא היינו רוצים לראות, שהדברים האלה מתרחשים על-ידי אנשים שהם מקור להערצה על-ידי בני הנוער.
איוב קרא: זימנו לכאן מספר גופים, אנשים שהיה חשוב שיהיו כאן אתנו, כשהם לא באים ולא משתפים פעולה, עדיף לי שלא לקיים את הישיבה הזאת כי המשמעות של הדברים, "צפצוף" על מערכת החוק, "צפצוף" על הבית הזה.
איוב קרא: כל הנושאים בתפקידים של הרשות השנייה צריכים להבין, שכל מי שפועל תחתיהם צריך לתת דין-וחשבון לבית הזה.
איוב קרא: כאשר אנחנו מזמנים אנשים לדיונים בכנסת, הם צריכים להגיע ולתת דין-וחשבון לבית הזה.
איוב קרא: כשאנחנו מזמינים אנשים לכאן והם לא מגיעים, זה אומר שאנחנו בבעיה קשה, זה אומר, שהמסר של האנשים האלה הוא שלילי בכך שלא מגיעים לכאן לתת דין-וחשבון.
איוב קרא: אותה שחקנית נערצת - אני יודע שהיא נערצת - היתה צריכה להופיע כאן היום, זה שהחליטו לשלוח אותה לצילומים, אני חושב שחטאו למטרה.
איוב קרא: לכן, אין לי מנוס אלא לסגור את הישיבה כאות מחאה על כך שאנשים לא נותנים לנו לפקח על הדבר האלמנטרי בכל סוגיית הסמים, שפוגעת בנו, פוגעת בבני הנוער, פוגעת בכל דבר טוב בבני הנוער שלנו.
איוב קרא: אני אקיים דיון נוסף בשבוע הבא, בעוד שבועיים, או בעוד חודש, שכל הנציגים שהוזמנו יגיעו לכאן, כך נוכל להעביר מסר, שהדבר הזה חמור מאוד ומישהו צריך להסביר אותו הרבה יותר טוב.
יהודית לויט: אפשר להעיר הערה?
איוב קרא: צהרים טובים לכל הנוכחים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא: אומנים וסלבריטאים מתגייסים למאבק בנגע הסמים.
איוב קרא: יש קצת בעיות בכניסה, בעוד כמה דקות יצטרפו אלינו כמה אומנים.
איוב קרא: מזה פעמים רבות רצינו לקיים את הישיבה הזאת בכדי לגייס אומנים וסלבריטאים – אנשים שהם דגם לחיקוי והערצה – על מנת שיסייעו לנו במיגור תופעת הסמים שמתפשטת בעיקר בקרב בני הנוער.
איוב קרא: במלחמה הזאת חשוב לנו לגייס את כל מי שדור ההמשך חשוב לו, במיוחד אומנים, שבכל הופעה יכולים לשלב כמה מילים בהקשר לתופעה הזאת, שהיא איום אסטרטגי על החברה ועל עתידה.
איוב קרא: התדמית של האומנים, בעיקר בעיני הצעירים, בדרך כלל היא תדמית חיובית ומקור להערצה.
איוב קרא: אותו אומן, לא פעם יוצא לו להתראיין, לדבר בנושאים שונים, בין היתר הייתי רוצה לראות את האומנים מתגייסים לסייע לבני הנוער אם זה בתוך מערכת החינוך או בכל מסגרת אחרת, על מנת להעביר מסר חיובי במאבק הזה.
איוב קרא: עד שיתכנסו ויגיעו חלק מהאומנים, אני מבקש ממנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים לפתוח בדברים.
חיים מסינג: חבל שחלק מהמשתתפים לא נמצאים על מנת להעביר את המסר, אבל יכול להיות שנצטרך לעשות זאת אתם בשידור חוזר.
חיים מסינג: הסוגייה הזאת של המאבק בנגע הסמים מתמקדת בשינוי האווירה הציבורית.
חיים מסינג: ממחקרים הקיימים בארץ ובעולם, אותן מדינות שהלכו על שינוי אווירה ציבורית - הצליחו.
חיים מסינג: מה זאת אומרת, הן לא מיגרו את נגע הסמים, זה לא דבר שאפשר למגר אותו.
חיים מסינג: אבל מדינה כמו שוודיה למשל, לפני שש שנים, עמדה על-פי התהום בסוגייה הזאת של שימוש בסמים, שם נלקחה החלטה גורפת, ש"שוודיה נקייה מסמים", כך קראו לזה.
חיים מסינג: זה התחיל מהקודקוד, קרי, ראש הממשלה, הנשיא, וזה חלחל עד להגבלה של מכירת משקאות חריפים עד גילאי 18.
חיים מסינג: אלכוהול זה חלק מהתופעה, לא רק סמים.
חיים מסינג: אבל אם ילד הולך לסופר, קונה מרגרינה לחם ובוטנים, הוא גם יכול לקנות אלכוהול ואף אחד לא שואל אותו בן כמה הוא.
חיים מסינג: בשוודיה לקחו החלטה ויישמו אותה, שם אין מסרים כפולים.
חיים מסינג: יש חוק במדינת ישראל, שסמים הם מסוכנים.
חיים מסינג: על החוק הזה עוברים מדי יום ביומו בכל דרך, בכל אמצעי, ואחרי זה מבקשים מבני הנוער לשמור על החוק.
חיים מסינג: הגיע הזמן שניקח את עצמנו בידיים, אם הישיבה היום מוקדשת לאומנים, שהם מובילי דעת קהל, הם מודל לחיקוי, אז הגיע הזמן שהם יתגייסו באופן גורף למאבק הזה של מיגור נגע הסמים.
חיים מסינג: אם יש ויכוח, האם מריחואנה הוא סם קל או כבד, או האם מריחואנה גורם לנזק, כן או לא, זה בכלל ויכוח אחר.
חיים מסינג: אבל אי אפשר להרעיל מאות או אלפים מבני הנוער, אנחנו יודעים את האמת ואת המספרים, בקו החם שלנו מתקבלים מדי יום 100-150 פניות על צרות של בני נוער, שהשתמשו "רק" במריחואנה.
חיים מסינג: אז אנא, אם אפשר לצאת בקריאה מהישיבה הזאת, כאן אני פונה ליושב ראש הוועדה ולמשתתפים, לגייס את מובילי דעת הקהל - קרי, השחקנים, המעבדים, היוצרים - לקריאה "לא עוד סמים", תודה.
מירב בצר: אני גייסת משאבים באגודת אל-סם.
מירב בצר: אל-סם מטפלת בבני נוער עד גיל 18, שמשתמשים בסמים.
מירב בצר: אני מסכימה עם מר מסינג, שאין מושג כזה סם קל.
מירב בצר: גם אלינו מגיעים נפגעי מריחואנה, הקושי שהם חווים הוא איום ונורא.
נסים זאב: המגמה היא בעלייה או בירידה?
מירב בצר: גיל המשתמשים בירידה, כמות המשתמשים עולה.
מירב בצר: היום אפשר לכלול בנושא זה גם גז צחוק, גז הליום, גז של מזגנים, חומרים נדיפים למיניהם, גם אותם אפשר לכלול בנושא.
נסים זאב: יש חתך של המעשנים או המשתמשים?
מירב בצר: בקרב בני הנוער, אחד מתוך עשרה משתמשים בסמים, בקרב בני נוער בסיכון, שלושה מתוך עשרה משתמשים בסמים.
נסים זאב: מה מספרם הכולל?
מירב בצר: אין לי נתונים מדויקים.
חיים מסינג: שאל את הרשות, תקבל תשובה ישירה.
איוב קרא: אני רוצה לשמוע התייחסות של משרד החינוך.
גליה שחם: אני אתייחס ראשית לשאלה בעניין מספר המשתמשים.
גליה שחם: אנחנו מדברים על כ-70 אלף משתמשים בסמים, כשאנחנו מדברים על בני נוער מגיל 12-18.
גליה שחם: בשבועיים האחרונים התפרסם סקר אחרון של ד"ר יוסי הראל, מחקר שעוסק בבריאות ורווחה נפשית של בני נוער, שבדק בני נוער מגיל 11 ועד 15.
גליה שחם: תוצאות המחקר הן משנת 2002, המחקר נעשה בשנת 2002.
גליה שחם: בגילאי 11-15, חשיש ומריחואנה, מדובר על 6% בקרב הבנות, 9% בנים.
גליה שחם: יחד עם זאת, המקומות המדאיגים מדברים על עלייה בשתיית אלכוהול, עלייה בשתייה בעייתית של אלכוהול, ירידת גיל התלמידים ששותים אלכוהול, בגיל 11 מדובר על 22%.
גליה שחם: כמו כן מדובר על תופעת עישון הנרגילות, שכבר עלתה כאן לדיון, שגם היא תופעה שנמצאת בעלייה.
גליה שחם: לגבי משתמשים קבועים בגילאי 11-15, מדברים בדוח על 2%.
גליה שחם: זה יכול להישמע מעט, אבל זה לא מעט.
גליה שחם: זה לא מעט אם אנחנו חושבים על תלמידים בגילאים האלה שנמצאים במערכת החינוך.
נסים זאב: בגילאים הנמוכים, מספר האחוזים לא ירד?
גליה שחם: כשמדובר בסקר הזה, יש ירידה באחוזים בגיל הצעיר, יש ירידה בגיל בהתחלת שימוש.
גליה שחם: כנראה שהתופעה נפוצה יותר בגילאי 15 ומעלה.
גליה שחם: בקרוב ייצא סקר שהרשות ערכה השנה, שם נראה עלייה או ירידה.
גליה שחם: אני יודעת שבסקר של ד"ר סוזי בן-ברוך, יש ירידה בקרב התלמידים.
גליה שחם: כל מה שקורה אצל צעירים אחרי צבא, בוודאי גם הוא משפיע על מה שקורה בקרב הגילאים הצעירים יותר.
גליה שחם: הייתי מצפה להתגייסות הרבה יותר גדולה מכל הכיוונים.
גליה שחם: אם מגבשים מסר משותף, ביחד, הוא נשמע טוב יותר והוא משפיע יותר.
גליה שחם: אני מייחלת לזמן, שלא יישמעו קולות שונים אלא יישמע קול אחד, שסמים זה דבר רע.
גליה שחם: שימוש בסמים זה דבר רע.
איוב קרא: האם יש בבתי הספר הרצאות או הופעות של אומנים בהקשר הזה?
גליה שחם: אומנים שמשתפים אתנו פעולה מופיעים בבתי ספר.
גליה שחם: איך לגבש את המסר שאומן מוסר, גם פה יש מה ללמוד ומה לעשות כדי שהמסר ייתפס בצורה שאנחנו רוצים שייתפס ולא יעשה את הפעולה ההפוכה.
גליה שחם: בבתי הספר אנחנו מקיימים פעולות שונות בשיתוף עם אומנים שונים, במסגרת של ימי מוקד למיניהם, בימי שיא של פעילות בתי הספר, בתוך מסגרת של תוכנית בבתי הספר.
גליה שחם: הבעיה היא, שעלות הופעת אומן בבית-ספר היא עלות לא פשוטה ומערכת החינוך לא תמיד יכולה לעמוד בזה.
גליה שחם: זאת אומרת, אם תצא מפה קריאה, שתעודד אומנים לבוא לבתי הספר בהתנדבות ולשתף פעולה עם התוכניות שלנו, זה יהיה מבורך.
שרית גולנזר: עמותת עלם היא עמותה שעוזרת במצבי סיכון וסכנה לנוער, דרך ניידות ברחוב, דרך הפוך על הפוך, מרכזי מידע לנוער.
שרית גולנזר: יש פרוייקטים ייחודיים.
שרית גולנזר: הפרוייקט שאני מנהלת הוא מרכז יום לנוער נפגע סמים ברמלה, מרכז ארצי.
שרית גולנזר: אני יודעת כמה קשה לשווק טיפול לנוער, נוער שכבר נפל, נוער שהסתבך, נוער שהתמכר או משתמש באופן קבוע בסמים, נוער שהתעסק בפלילים.
שרית גולנזר: מאוד קשה להם לקום ולומר, אני צריך עזרה, גם אם הם אכן צריכים עזרה.
שרית גולנזר: כאן אני חושבת ששיתוף פעולה יכול להיות מדהים עם אנשים שיש נטייה להעריצם, אנשי ספורט, אנשים שמוכרים מהטלוויזיה, אומנים וכו'.
שרית גולנזר: "עלם" עובדת עם המון מתנדבים שיש להם איזה שהיא אמירה או איזה שהיא רוח התנדבות שהם רוצים לתת מהנשמה, זה תמיד עושה טוב.
שרית גולנזר: שילבנו אדם מנבחרת ישראל בכדורגל, שמוליק רוזנטל הצטרף למערכה, גם אנשים אחרים, וזה עושה טוב, זה משדר אכפתיות.
איוב קרא: אתם מביאים את שמוליק רוזנטל להרצאות?
שרית גולנזר: לא, הוא עושה אתם פעילות ספורטיבית פעם בשבוע, בא אתם למרכז הספורט ועושה שמח, כדורגל, כדורסל, מרתון נבחרות אחד בשני, וזה עושה טוב שעוד מישהו רואה אותם ואכפת לו מהם.
שרית גולנזר: נוצרה ידידות, נקשרים קשרים.
שרית גולנזר: שלישיית "מה קשור" התארחו בעלם ברמלה, סיפרו שמאותו מקום, רמלה, עם המצוקה, התקדמו קדימה לטלוויזיה ולהצלחה מקצועית.
שרית גולנזר: זה נותן תקווה.