GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איוב קרא: נניח שזה 5% של הורים שאי-אפשר לסמוך עליהם כי גם הם צורכים.
איוב קרא: אם כך, מה עשינו בזה?
ענת אסיף: אם אני הייתי בית-משפט שהתובע מבקש ממני "יש כאן קטין שנפגע נורא והוא צריך גמילה וכו'", מה שצריך לעשות במקרים האלה הוא שאני הייתי בודקת את העניין ואם הייתי מגיעה למסקנה שיש כאן משפחה שאם אני אתן לה את הכסף הכסף הזה ילך לעוד סמים- - -
איוב קרא: אם כך, תכתבו זאת בפירוש בחוק שיש שיקול דעת של השופט לאחר קבלת, נניח, חות דעת של הגורמים.
ענת אסיף: מה שהייתי עושה כבית-משפט הוא, שהייתי נותנת הודעה לפקיד סעד שיש כאן משפחה ושצריך לפתוח הליך ולמנות אפוטרופוס לקטין.
ענת אסיף: ואז, את הכסף הזה באמת היו נותנים לאפוטרופוס של הקטין.
איוב קרא: אם כך, אולי אפשר לכתוב זאת.
שגית אפיק: זה קיים.
ענת אסיף: יש את זה בחוק הנוער (טיפול והשגחה).
איתן גורני: אתה ודאי יודע איזה עומס יש היום על פקידי הסעד.
איתן גורני: כשבא נער שהמשטרה שולחת לאיבחון, אחרי שרוצים לסגור לו את התיק באי-תביעה ולשלוח אותו לטיפול, מחכים 5 ו-8 חודשים.
ענת אסיף: זה קצין המבחן.
איתן גורני: זה קצין מבחן או קצין סעד.
איתן גורני: על כולם יש עומס שלא היית מאמינה.
ענת אסיף: אני מאמינה.
איתן גורני: שני דברים חשובים במה שאת אמרת עלי כנציג הרשות מקובלים עלי: ראשית - שהמקור יהיה בסעיף 77, ושכאן יהיה אזכור, ושנית - שצריך לשבת ולנסח ולעשות את הדברים האלה בהסכמת חברי-הכנסת שהציעו אותם, ואל תשכחו שהם בעלי הבית על ההצעה.
איתן גורני: צריך לעשות איזה שהוא ניסוח.
ענת אסיף: מבחינתי, אל תגרור לי להגיד מה שאני רוצה להגיד.
איתן גורני: אם כך, אל תיגררי.
איתן גורני: אני לא גורר.
איתן גורני: אולי צריך לנסח את הניסוח ולקצר אותו.
איתן גורני: אני, בפירוש, אומר בשם הרשות למלחמה בסמים שאם הטיפול ושיקום שלנו צריך להיות זה שישגיח על הכספים האלה, ואנו מקבלים כספים מהחילוט ואנו מקבלים כספים מאוצר המדינה, ושאנו נשגיח שהכספים האלה באמת ישמשו לזה - צריך יהיה לחשוב מה קורה אם לא ישתמשו בכל הכסף וכו'.
איתן גורני: יש דברים שצריך לחשוב עליהם.
איתן גורני: נניח, שקיבל 200 אלף שקל להשתמש והיה שימוש ב-100 אלף שקל, מה יקרה עם 100 אלף השקל האחרים.
איוב קרא: אני מוכן לקדם זאת לקריאה ראשונה, ובקריאה השניה והקריאה השלישית צריך להביא הצעה.
ענת אסיף: אם אפשר, אני מציעה משהו אחר.
ענת אסיף: אני חושבת שהמרחק בין מה שיש לכם כרגע בפניכם, ההצעה הקיימת או ההצעה שהסכמנו עם חבר-הכנסת, לבין מה שאתם מבקשים הם שני דברים די רחוקים.
ענת אסיף: אני חושבת שצריך לקיים עוד ישיבה ולבוא עם איזו שהיא הצעה יותר מגובשת לפני שיודעים על מה מצביעים.
ענת אסיף: אנו בכלל לא יודעים על מה אנו הולכים.
איוב קרא: יש עוד שתי קריאות.
איוב קרא: אני מוכן לאשר זאת לקראת קריאה ראשונה, ובקריאה השניה ובקריאה השלישית אני גם אודיע מעל הבמה שאני מבקש למצוא הסדר.
איוב קרא: אני אגיד גם לחבר-הכנסת שימצא הסדר לסוגיה הזאת.
איוב קרא: אני בטוח, שהוא יסכים לזה.
חנה גור: אני בטוחה שהוא יסכים לזה כי זה לטובת העניין.
שגית אפיק: השאלה היא האם הממשלה תסכים לזה, וזה עלול להיחשב נושא חדש.
ענת אסיף: בהתחשב במה שקרה בישיבה פה, אינני יודעת אם הממשלה תתמוך בהצעה הזאת בקריאה ראשונה.
ענת אסיף: אני חושבת, שאני צריכה לחזור.
איוב קרא: אין שום סיבה בעולם שהממשלה לא תסכים.
איוב קרא: זה יהיה מצחיק שהיא לא תסכים.
ענת אסיף: זה קצת קשה, כי אנו לא יודעים מהו ההסדר.
ענת אסיף: אני מבינה את העקרון, אבל בין זה לבין התרגום של העקרון לשפת החוק המרחק גדול מאד.
ענת אסיף: אני אומרת לכם זאת מבחינה פרוצדורלית.
איוב קרא: אנו עדיין לא הולכים להצביע בקריאה שניה ובקריאה שלישית.
איוב קרא: המרחק גדול עד שיאושר החוק.
איוב קרא: אני מציע, שאנו נאשר את החוק היום.
שגית אפיק: מה נאשר?
שגית אפיק: האם נאשר את סעיף 77 בחוק העונשין?
איוב קרא: נאשר אותו כמו שהוא.
שגית אפיק: כמו שהוא כתוב היום, הממשלה מתנגדת לו.
איוב קרא: אני מציע לאשרו כמו שאתם מציעים.
שגית אפיק: אני רק רוצה להבהיר את הדברים: כמו שהם מציעים, זה תיקון הסכום בסעיף 77 לחוק העונשין בלבד.
איוב קרא: אנו מאשרים מה שהממשלה המליצה בלבד.
איתן גורני: אנו רוצים- - -
שגית אפיק: הוא אמר שמאשרים לפי הממשלה.
שגית אפיק: קריאה שניה וקריאה שלישית - זה ייחשב נושא חדש.
איוב קרא: אחרי קריאה ראשונה, אנו נבקש מהמציע למצוא הסדר לסוגיה שהעלינו.
איוב קרא: לדעתי, בסך-הכל, זה יהיה אינטרס של כולם.
איתן גורני: בסדר גמור.
שגית אפיק: אם כך, אנו מאשרים את תיקון סעיף 77 לחוק העונשין, כך שבסעיף קטן (א) במקום "114 אלף שקלים חדשים" יבוא "228 אלף שקלים חדשים".
איוב קרא: אני הייתי רוצה לשמוע סקירה מקיפה סביב הסוגיה הזאת ולדעתי אנחנו צריכים לדעת איך אנחנו יכולים, בראיה ציבורית, למזער את כל המצב הזה שאנחנו נמצאים בו, איך אנחנו יכולים אפילו בחקיקה לסייע במיגור התופעות הללו?
איוב קרא: אולי יש מקורות אחרים, אבל מאחר ואנחנו הוועדה למאבק בסמים, חשוב לי בסוגיה הזאת לשמוע מהמשטרה מה אנחנו יכולים לעשות כדי לסייע במקסימום שאפשר במלחמה הזאת שלנו, שהיא בעצם מלחמה נגד הפושעים ונגד גם אותם האנשים שעושים את הפשיעה מבסיס של הסמים.
יעקב אדרי: אני רוצה להגיד בכותרות מעבר לפרטים, ברור שיש שלושה נושאים שמניעים את כל גלגלי הפשיעה, זה הנושא של הסמים, ההימורים והזנות.
יעקב אדרי: אלה שלושת הנושאים העיקריים שסביבם ארגוני הפשע, המאורגן או הלא מאורגן וזה לא ממש משנה, זה הכסף הגדול.
יעקב אדרי: אתמול קיבלנו נתונים לגבי סמים וכמה הרווח הוא עצום בעניין הזה ובמילא אני מבין למה כל כך הרבה אנשים קשורים לעניין הזה.
יעקב אדרי: המאבק הוא רב מערכתי שכולל הרבה מאוד דברים, אבל אני אולי אתייחס עוד פעם לקראת הסוף, אני יודע חלק מהנתונים ואני מעודכן, אבל נשמע את המשטרה ואחרי זה ודאי נקיים דיון.
אורית היימן: נושא הסמים זה נושא שמלווה אותנו כבר שלושה עשורים לפחות, זה תחום פשיעה שמכיוון שהרווח שבצידו הוא כל כך גדול מלווה אותנו וימשיך ללוות אותנו, להערכתנו, גם בעתיד.
אורית היימן: מכיוון שאין לנו בארץ ככלל לא גידול ולא ייצור, אז הסמים מגיעים מעבר לים או מעבר לגבולות וכל אופרציה כזאת של ייבוא דורשת תכנון.
אורית היימן: כמובן שתמיד יכול לקום מישהו ולהביא קילו או חצי קילו לשכונה שלו, אבל אם אנחנו מדברים על השוק שהוא שוק בהיקף מאוד נרחב ולהערכתנו נכנסות טונות של סמים לארץ, חייב לעבוד במסגרת מאורגנת.
אורית היימן: יש היום עשרות יבואנים של סמים ומאות סוחרים של סמים בכל הרמות.
אורית היימן: המדיניות של משטרת ישראל קובעת בעדיפות הראשונה לטפל בייבוא ובסחר בסמים מתוך הכרה שרצוי לעצור את זרימת הסמים לארץ כבר בשלב של הייבוא והכניסה לארץ ולכן כל ההערכות של משטרת ישראל היא קודם כל להיבט הזה.
אורית היימן: בהיבט הזה מושקעים הרבה מאוד מאמצים, גם באמצעות נציגי משטרת ישראל בחו"ל וגם באמצעות כל היחידות שעובדות על ייבוא הסמים והסחר בסמים בארץ.
אורית היימן: חשוב להדגיש שזו לא התמודדות חדשה, כמו שאמרתי אנחנו מתמודדים איתה כבר הרבה מאוד שנים.
אורית היימן: מה שפרץ אולי לתקשורת שהיום ארגוני הפשיעה עוסקים בהימורים, נכון הוא שההימורים הביאו למלחמות בין ארגוני הפשיעה ולמקרי רצח, אבל הם לא דחקו את מקום הסמים, הם באו בתוספת.
אורית היימן: זה לא שהיום העיסוק בהימורים, כמה שהוא ריווחי, דחק את הנושא של הסמים, סמים ממשיכים להגיע למדינת ישראל, זה לא במקום, זה בתוספת.
אורית היימן: מה שראוי אולי להגיד ומעניין זה שההימורים מייצגים לנו אלימות מאוד קשה ומקרי רצח ולעומת זאת מעניין שבתחום הסמים יש מקום לכולם ואנחנו לא רואים את אותה רמת אלימות שמיוצרת לנו כמו שאנחנו רואים בתחום של ההימורים.
אתי כהנא: היה לנו דיון בנושא של עונשי מינימום בעניין הזה, זה נושא אולי אחר, אבל אנחנו בהחלט מגישים גם ערעורים על ענישה.
אתי כהנא: אנחנו בהחלט רואים את כלי החילוט שאורי הזכיר אותי לפני מספר דקות ככלי מאוד מאוד חשוב במלחמה הזאת וגם היו לנו הישגים בהחלט יפים בעניין הזה.
יעקב אדרי: אני ואיוב, אנחנו עושים מאמץ גדול מאוד להביא בכל זאת בניגוד לדעת משרד המשפטים, אני מקווה שנצליח, אני גם הולך לעשות את זה בדרך הכי קשה כולל התקשורת, כי אני רואה בזה דבר מאוד עקרוני, לא יכול להיות שסוחרי סמים יגיעו לבתי המשפט ושם יקבלו עונשים שהם פשוט חבל על הזמן.
יעקב אדרי: אני שמעתי את מפקדי הימ"רים אתמול, את הבלשים בשטח, זה לוקח המון זמן עד שעושים את התיק ובסוף זה מה שהם מקבלים.
אתי כהנא: זה קושי מאוד רציני שלא תמיד אזרחים מעוניינים לעשות את החובה האזרחית הזאת.
איוב קרא: ראשית כל אנחנו כוועדת המלחמה בנגע הסמים מודאגים מאוד מהתפשטות התופעה הזאת כמקור מימון לראשי הפשע בישראל, במיוחד לאור העובדה שמערכת בתי המשפט לא מחמירה בעונשים.
איוב קרא: ועצם הסוגיה הזאת שאומנם עומדת על סדר היום הציבורי, אבל זה קרה בגלל החומרה של המקרים והתדרדרות בפשיעה למימדים של פיגועי טרור חברתיים בתוך מדינת ישראל.
איוב קרא: אנחנו קוראים לממשלה לאמץ את הצעת החוק שאני הגשתי שתועלה להצבעה בקרוב שמדבר על עונש מינימום של חמש שנים לפחות.
איוב קרא: אנחנו מחזקים את ידי משטרת ישראל בחוקים ובעבודה מול ארגוני הפשע ודורשים מכל הנוגעים לסוגיה להשתמש ביתר שאת בחוק החילוט, בחוק איסור הלבנת הון ומקדמים בברכה את חוק ארגוני הפשיעה.
איוב קרא: שלום לכולם, מאוד מצא חן בעיניי כותרת שראיתי בעיתון "זהירות הילדים שלכם משחקים בדונלד דאק", זה סם הזיה.
איוב קרא: קורס חדש שמלמד הורים איך לזהות את ילדיהם משתמשים בסמים, ומהו הכינוי שמקבל כל סם.
איוב קרא: זה הביא אותי לקיים את הישיבה הזאת, שמאוד עניינה אותי ציבורית, לראות במה מדובר ואיך עושים את זה, מפני שלא שמעתי על הנושא הזה.
יעל נרדימון: הסיסמה שהרשות יצאה איתה השנה, בעצם זה לא עבודה רק השנה, זה בעצם – הורים תתעוררו, מהיום שמים לב.
יעל נרדימון: הכוונה היתה בעצם לפנות להורים, לפנות למודעות של הורים, להסביר להם איפה הילדים שלהם חיים, איפה הם מבלים וכו'.
יעל נרדימון: מזה לפחות בחמש השנים פועלות בארץ הרבה מאוד סיירות הורים.
יעל נרדימון: כלומר, הורים עוברים השתלמות, הכשרה, והם בחלקם מתלווים למשמר האזרחי, חלקם בתור קבוצות בעצמם.
יעל נרדימון: בדרך כלל הם מסתובבים בסופי שבוע חמישי שישי שבת.
יעל נרדימון: למשל ברעננה יש 65 הורים שהתנדבו, הם עוברים איזו שהיא הכשרה איך לזהות, איך לדבר שילדים בפוגשים במקומות.
איוב קרא: זאת אומרת לא רק הילדים שלהם, אלא ילדים בכלל.
יעל נרדימון: זה פעילות של הורים.
יעל נרדימון: יש כאלה שהולכים לריקודי עם, ויש כאלה שהולכים...
רומן ברונפמן: אפשר להגדיר מה ההבדל בין הורים לאזרחים?
איוב קרא: אלו אנשים שיש להם ילדים מתבגרים.
יעל נרדימון: אצלי אין הבדל.
רומן ברונפמן: מה ההגדרה של הורים?
יעל נרדימון: הורים זה בדרך כלל אנשים שיש להם ילדים, והם גם אזרחים.
רומן ברונפמן: מה ההבדל בין הורים שמתנדבים לבין אזרחים שמתנדבים?
יעל נרדימון: הם יכולים להיות גם הורים וגם אזרחים.
רומן ברונפמן: המסר לדעתי הוא מסר מאוד מזיק.
רומן ברונפמן: אני גם ראיתי את הכותרת, גם ראיתי את ההודעה.
רומן ברונפמן: ראיתי את הכותרת וזו הסיבה שאני בא לישיבה, וגם ההתבטאות של היושב ראש.
רומן ברונפמן: כשמשתמשים במלה הורים, מה שמסתתר מאחורי זה, שההורים מוזמנים לבלש אחרי הילדים.
איוב קרא: תשמע מה הרעיון מאחורי זה.
יעל נרדימון: מה שאתה אומר הוא מאוד נכון.
יעל נרדימון: ואני מסכימה איתך.
יעל נרדימון: מבחינתי הורים אזרחים תושבים של אותו יישוב שרוצים בעצם לטפל בבעיות שיש ביישוב.
יעל נרדימון: זה יכול להיות חבר'ה בגילאי תיכון שמתנדבים לדברים האלה, ויש הורים ויש אזרחים.
רומן ברונפמן: זאת אומרת זה לא סף כניסה ההורים, נכון?
רומן ברונפמן: זה אזרחים, זה מתנדבים.
יעל נרדימון: נכון, נכון.
יעל נרדימון: אזרחים שבעצם עוברים קורס להעלאת המודעות שלהם.
איוב קרא: היא אומרת שמדובר בדרך כלל במשפחות שיש להם ילדים מתבגרים.
יעל נרדימון: לאו דווקא מתבגרים.
יעל נרדימון: אני גרה ביישוב קטן יחסית כוכב יאיר, נכון שעכשיו הוא הורחב יחד עם צור יגאל, בסך הכל 11 אלף תושבים וזה קטן מאוד.
יעל נרדימון: עשינו קורס כזה שבעצם לא קראנו לו קורס בילוש, מפני שעם המלה בילוש גם יש בעייה.
יעל נרדימון: ההורים לא הופכים להיות בלשים, אבל אם אתה יודע שביישוב שלך יש מקומות שבהם ילדים משתמשים בסמים, עושים אלימות וכו', ברגע שישנם אנשים מבוגרים בשטח, סביר להניח שהדברים האלה לא יהיו, ואז מדברים עם הילדים ונפגשים איתם במקומות שהם נמצאים, משוחחים איתם, הולכים לראות איפה הם מבלים.
איוב קרא: מה לגבי ה-65 ברעננה?
יעל נרדימון: מה שהם עושים, הם עוברים השתלמות דרך "אל-סם" ברעננה.
יעקב אדרי: בכל מקרה הייתי נזהר מהמינוח בילוש, נראה לא טוב, נשמע לא טוב.
יעל נרדימון: הם צריכים להיות עירניים.
איוב קרא: באופן ענייני, חשוב לי במה מדובר.
איוב קרא: דרך מי נרשמים.
יעקב אדרי: אני חייב לצאת, אני מתנצל.
יעקב אדרי: אני מעביר חוק של הפרטת בתי הסוהר, וחשוב שאהיה שם.
יעקב אדרי: כמובן, כל דבר שיתרום לנושא של מאבק בסמים, אלימות.
יעקב אדרי: אנחנו במשרד, כפי שאתם יודעים עושים מאמצים גדולים מאוד בנושאים האלה, עם לא מעט הצלחות, ועם לא מעט כשלונות.
יעקב אדרי: בגדול, גם מערכת החינוך צריכה לשאת על הכתפיים שלה את הנושא, כי אני מאמין גדול בחינוך.
יעקב אדרי: אם נחנך מלמטה, ממילא מלמעלה יהיו לנו תוצאות בהרבה יותר טובות.
הילה דרורי: כפי שנאמר כאן, אנחנו רואים את המעורבות של הורים כחלק מאוד קריטי ובעל חשיבות מאוד רבה בנושא של מניעה ולכן התגייסנו לעניין הזה.
הילה דרורי: מתוך העבודה שלי בשטח, אני נתקלת באדישות מאוד גדולה, והכחשה מאוד גדולה מקרב ההורים, אצלי זה לא קיים, זה נמצא במקום אחר.
הילה דרורי: זה לא מעניין אותם, חלק מתוך פחד, חלקם מבורות.
הילה דרורי: המטרה הגדולה בהרצליה זה לפחות להעלות את המודעות לחשיבות הגדולה של שילוב ההורים בתכניות המניעה.
איוב קרא: שלחתם הזמנות להורים לבוא למה?
הילה דרורי: אנחנו הצגנו בהרצאה לא רק תכנית, אלא חשיבות של הנושא.
איוב קרא: היתה נהירה?
איוב קרא: האנשים נענו?
הילה דרורי: לא נענו בכמות הרצויה לטעמי, אבל היתה היענות שבזכותה הקמנו מספר סדנאות.
הילה דרורי: אני חייבת לציין שהסדנה עצמה מדברת הרבה מאוד על הורות, ועל גיל ההתבגרות, ועל התקשורת שבין הורים ומתבגרים, ודיאלוג נכון, וגבולות.
הילה דרורי: ותוך כדי זה גם זיהוי ואיתור של התנהגויות לא נורמטיביות כמו בנושא של סמים.
הילה דרורי: ואז אנחנו משלבים את כל הסימנים שמתארים התנהגות שיכולה להעיד על שימוש בסמים, ומונחים שעולם התוכן של הילדים לא מצוי בקרב ההורים.
הילה דרורי: כל מיני מונחים וסלנגים שההורים בכלל לא מכירים והילדים משתמשים מתחת לאף בשביל להסתיר את התופעה.
יעל נרדימון: בהרצליה זה עדיין לא הפך להיות סיירת כמו ביישובים אחרים.
הילה דרורי: אנחנו בדיוק בהקמתה של סיירת הורים, שתעבור גם בגנים הציבוריים וגם תעבור במקומות הבילוי ובשכונות.
איוב קרא: הרכב של מי?
הילה דרורי: של המשמר האזרחי.
הילה דרורי: הם מגוייסים דרך המשמר האזרחי ומקבלים את הגיבוי של משמר אזרחי והמשטרה, ולמעשה המטרה שלהם זה להוות כוח מרתיע.
הילה דרורי: אני חייבת לציין שההורים לפחות אצלנו בהרצליה, הם שהובילו גם את כל הנושא של אכיפת באנגים ופיצוציות וכל כלי העישון.
הילה דרורי: ראש העירייה בהרצליה היתה הראשונה שהוסיפה תנאי לרישוי עסקים, שאוסר על החזקה ו/או מכירה של כלי עישון בפיצוציות.
יעל נרדימון: ברמת השרון ראיתי שהוא הופעל.
הילה דרורי: הוא הופעל על ידי איזה שהוא תהליך אכיפתי מאוד מאסיבי של הפיקוח העירוני שלנו, ושל משטרת גלילות, פשוט קנסו בעלי עסקים שנמצאו אצלם באנגים וכל הציוד הנוסף.
איוב קרא: מה התוצאות, מה את יכולה לבשר על התוצאות?
הילה דרורי: כרגע זה ממש בהתהוות מהבחינה הזאת.
הילה דרורי: דבר נוסף שעשינו עם הורים, הקמנו קו חם של הורים ובני נוער יחד, שהם בעצם מהווים מענה גם לבני נוער, וגם להורים שיש להם איזו שהיא בעיה בנושא של סמים.
הילה דרורי: הקו נמצא בהרצליה, באחד הצריפים במרכז.
הילה דרורי: יש שם שני קווי טלפון, שכל אחד יכול להחליט אם הוא רוצה להתקשר להורה או לנער.
איוב קרא: קו חם- זה קו לאנשים שיודעים על משתמשים והם יתקשרו לשם.
הילה דרורי: אפשר גם זה, אבל בעיקר הקו החם המטרה שלו זה לתת מידע, יעוץ, תמיכה, או הפנייה לגורמי טיפול למי שזקוק.
הילה דרורי: יש קו של הורים ויש קו של נוער שעונה.
הילה דרורי: שניהם עברו הכשרה מאוד אינטנסיבית בעניין.
הילה דרורי: כל מי שמתקשר יכול לבחור אם הוא רוצה לדבר עם ההורה או עם הנער.
הילה דרורי: מצאנו תופעה שהורים דווקא לא רוצים לדבר עם הורים, חלקם רוצים לדבר עם הורים, אבל חלקם דווקא נזהרים בבני הנוער.
הילה דרורי: לשאול אותם, איך אני מדבר עם הבן שלי.
איוב קרא: בקו החם יש גם הורים וגם נוער, וזה חלק מהסדנה?
הילה דרורי: כן, באותה משמרת.
הילה דרורי: זה איזו שהיא פעילות של הורים שעברו סדנה כזאת שהם בהחלט מפעילים בהתנדבות.
הילה דרורי: נותנים תשובות ופתרונות, ולאן להפנות.
איוב קרא: בתוך הרצליה יש מוסדות של גמילה ואישפוזיות?
הילה דרורי: בתוך הרצליה לא, יש מחלקה לטיפול בנפגעים סמים במחלקת הרווחה.
הילה דרורי: אין גוף חיצוני בתוך הרצליה.
הילה דרורי: במידת הצורך אנחנו מפנים החוצה.
יעל נרדימון: למשל ברמת השרון, שזו עיר שכנה להרצליה, יש מה שנקרא מודל של מושבה בטוחה.
יעל נרדימון: תושבים שהתארגנו יחד עם המתאמת, הם לקחו פעילים מתנדבים, והכשירו אותם לדאוג לבטחון הילדים.
יעל נרדימון: ומה זה אומר, זה אומר לעשות סיורים יחד עם המשמר האזרחי בערב, הם בעצם מסונפים למשטרה ומאוד מרוצים מהעבודה.
רומן ברונפמן: לא רק בתחום הסמים, זה בכלל אלימות.
יעל נרדימון: על כל מה שאנחנו מדברים, אנחנו מדברים גם על סמים, גם על אלכוהול, וגם על אלימות.
יעל נרדימון: על החולאים של בני הנוער.
יעל נרדימון: כל מצוקה שיש.
יעל נרדימון: כשמסתובבים באזורי הבילוי, ורואים ילדים במצוקה, זה לא משנה במה.
יעל נרדימון: מה שחשוב זה להוציא אותם משם, לדווח, להגיע להורים.
יעל נרדימון: הרבה מאוד מההורים לא יודעים בכלל מה הילדים שלהם עושים, ואיפה הם מסתובבים.
יעל נרדימון: ברעננה התחילה עכשיו סיירת הורים שעובדת כבר מזה חודשיים-שלושה.
יעל נרדימון: ומי שמפעיל אותה, זה "אל-סם" רעננה.
יעל נרדימון: שם זה הגוף החזק, הם עושים עבודה מאוד יפה.
גליה שחם: הנושא של הורים הוא מאוד מאוד חשוב.
גליה שחם: לעניין של מודעות, הרבה פעמים מצפים מבית ספר שיחנך, וההורים בעצמם פשוט לא מעורבים בכל הנושאים האלה.
גליה שחם: אני רואה חשיבות מאוד גדולה לפעילויות האלה, קודם כל בידע.
גליה שחם: שההורים יידעו, אפילו אם הילדים שלהם לא משתמשים בסמים, למה הם חשופים.
גליה שחם: הילדים כן יודעים, ההורים לא יודעים.
גליה שחם: כל הנושא של עבודה יחד עם ההורים, זה חלק מהאני מאמין שלנו, וכל התכניות שלנו.
גליה שחם: הבאתי עלון שאנחנו מחלקים להורים שכבר יצא עם סימני זיהוי, איך תזהה אם הבן שלך, הבת שלך, משתמשים בסמים.
גליה שחם: יש פה ספר שרות לקט הוציאה בזמנו עם המון המון פעילויות להורים במסגרת התכניות.
גליה שחם: גם בתכנית שלנו לחטיבות הביניים יש פרק שלם שקוראים לו "לפגוש את ההורים" כשבעצם המטרה היא לצמצם את הפער בין מה הילדים יודעים, לבין מה ההורים יודעים.
גליה שחם: אני יכולה להשאיר את החוברות פה, כי אני חושבת שהן חשובות.
גליה שחם: בתכנית לחטיבות הביניים, יש פרק של עבודה עם ההורים.
גיא כהן: יש לי בעיה.
גיא כהן: ההורים הולכים להתנדב, יש את מסגרת בית הספר מול ההורים, יחד עם המורים, יחד עם השיחות.
גיא כהן: ...
גליה שחם: בתוך התכנית שלנו לחטיבת ביניים, יש ממש חלק של מפגש עם ההורים.
גליה שחם: מה שאנחנו עושים, אנחנו קוראים לזה שולחנות עגולים.
גליה שחם: אנחנו מזמנים את ההורים לבית הספר, יחד עם התלמידים לשיחה, קבוצות קבוצות שמורכבות מהורים ותלמידים כשהם משוחחים על נושאים שקשורים לצורת בילוי, גם לכל מיני דעות, יש מין הפעלות לשיחות משותפות.
גליה שחם: בדרך כלל מה שקורה, שההורים יוצאים מזה פשוט נפעמים.
גליה שחם: למה?
גליה שחם: כי פתאום דווקא בשיחה עם ילדים אחרים, פתאום מתברר להם כל מיני דברים שקודם היו עסוקים בעניינים שלהם והם לא מספיק יודעים מה הילדים עושים.
גליה שחם: עם מה הם נפגשים.
גליה שחם: מה השאלות שמטרידות אותם.
גליה שחם: אני אומרת שזה חלק מהתכנית שלנו.
גליה שחם: בית ספר צריך ליזום.
גליה שחם: אני מקווה שעכשיו, כשיהיה אחראי בית ספרי, שממש זה יהיה התפקיד שלו, תהיה לזה יותר משמעות.
גליה שחם: יש הורים שהם מאוד בתמונה.
גליה שחם: יש הורים שאני מסירה בפניהם את הכובע.
גליה שחם: יש הרבה הורים שכל פעם הם מופתעים, והרבה פעמים הם באים ונותנים גיבוי לילדים לא מתוך כוונה רעה, מתוך חוסר הבנה מה קורה בשטח.
גיא כהן: המורים גם יעברו סדנאות?
גליה שחם: המורים עוברים כל הזמן.
גליה שחם: עם אחראי בית ספרי אנחנו מגבירים את זה עוד יותר.
גליה שחם: היום כל מורה יהיה חייב לעבור השתלמות בנושא של מניעת שימוש בסמים.
גליה שחם: גם נושא של איתור, גם את הסימנים איך מבחינים.
גליה שחם: יושב ילד בכיתה שיש איתו בעיה ומה לעשות איתו.
גליה שחם: זה בדיוק הדבר שכרגע במלוא התנופה והובלה.
גליה שחם: ולכן אני הולכת למפגש עם מנהלי בית הספר של מחוז ירושלים להציג ולגייס אותם לנושא.
גליה שחם: אני מאוד מברכת על הנושא שעלה פה.
לטוטה בלנקה: אני מחזקת את העניין של שיתוף פעולה בין כל המשרדים ובין כל הגורמים.
לטוטה בלנקה: כי רק בשיתוף פעולה אנחנו יכולים טיפה לעזור.
לטוטה בלנקה: למנוע זה מאוד קשה.
לטוטה בלנקה: כל אחד לבד לא יכול לעשות כלום.
איוב קרא: באופן אישי אהבתי את מה ששמעתי פה.
איוב קרא: למרות שאני חי את הנושא הזה, כל פעם מתגלים דברים חדשים.
איוב קרא: תבורכו על כך.
איוב קרא: נשמח שתארגני לנו סיור בעיר הרצליה.
איוב קרא: מאוד חשוב שתהיו דגם.
איוב קרא: אני אבקש להוריד את המונח בילוש, זה יוצר קונטציה שלילית.
איוב קרא: אני שמח על הפעילות שלכם, תעבירו זאת לראש העיר.
איוב קרא: נעשה בקרוב סיור במקום.
איוב קרא: אני מקווה שיילכו בעקבותיכם כל הרשויות שבסביבה ובמדינת ישראל.
איוב קרא: אני חושב שלדגם הזה חיכיתי.
איוב קרא: כל הזמן דיברתי על העניין שהמלחמה בנושא הסמים זה לא משטרת ישראל, זה חלק.
איוב קרא: הרשות למלחמה בסמים, זה חלק.
איוב קרא: משרד הבריאות, המשרדים.
איוב קרא: אבל קודם כל אלו ההורים.
איוב קרא: אם ההורים לא מתגייסים לעניין הזה, אני לא רואה שום סיכוי בעולם שאפשר להצליח במלחמה הזאת.
איוב קרא: אני יודע שיש הרבה הורים שמפחדים להיכנס לשיחה עם הילדים, לנסות לשאול שאלה את הילדים.
איוב קרא: כאילו זה דבר ששייך למישהו אחר.
איוב קרא: הוא משכנע את עצמו שאצלו זה לא יקרה.
איוב קרא: לפעמים הוא לא חי את האמת ואת המציאות, והוא חי באשליות.
איוב קרא: פתאום הוא מגלה שהוא בתוך ביצה קשה מאוד של הנגע הזה.
יעל נרדימון: ואז כשהוא מגלה הוא בא עם חמישה עורכי דין במקום לתת למשטרה לעשות את העבודה.
איוב קרא: אני גם ראיתי איך שילדיהם של אנשים מסתבכים.
איוב קרא: פתאום הוא מוצא את עצמו במשטרה.
איוב קרא: הוא לא רוצה.
איוב קרא: או שהוא עסוק, או שאין לו זמן להתעסק עם זה.
איוב קרא: אני לא יודע איך להגדיר את זה.
איוב קרא: לכן אני קורא לארגון ההורים הארצי להתגייס לאימוץ תכנית הבילוש של הרצליה.
איוב קרא: זה מאוד חשוב לנו שתאמצו את זה, תעבירו את המסר בכל הארץ, שיהיה דגם לחיקוי.
איוב קרא: רק יחד ביד אחת, באגרוף אחד, אפשר למזער את התופעה הזאת.
איוב קרא: אגב, לא חשבתי שבהרצליה דווקא העניין התחיל.
איוב קרא: אבל אני שמח שדווקא זה התחיל שם.
איוב קרא: תמיד הסתכלתי על הרצליה שאין לה את הבעיות האלה.
יעל נרדימון: המקור זה אילת.
איוב קרא: יותר מעניין בהרצליה.
איוב קרא: הסטיגמטציה על הרצליה היא בפני עצמה אטרקציה להיות בה ולשמוע מה קורה שם.
הילה דרורי: זאת עיר מאוד הטרוגנית.
הילה דרורי: חשוב מאוד לראות שהאוכלוסיות מאוד שונות, כאשר בסופו של דבר התוצאה היא זהה מסיבות אחרות, אבל הפעילויות מאוד מעניינות דווקא בגלל הקיטוב המאוד גדול שקיים.
הילה דרורי: מישל, שהיום הוא העוזר האישי של סגן ראש העיר, התחיל אתי את התהליך באותו פורום של הורים סמים כיושב ראש ועד הורים באחת החטיבות.
הילה דרורי: ויחד הובלנו את כל התהליך שקורה בהרצליה כהורה.
הילה דרורי: אולי מכאן צלחה ההצלחה כי הצלחתי לגייס הורים שאיכפת להם לפעילות בעיר.
איוב קרא: אני מודה לכולם שהשתתפו בישיבה.
איוב קרא: אני ככדורגלן, שיחקתי כדורגל, הייתי בנוער מכבי חיפה והייתי בהפועל נהריה ובבני יהודה ת"א, אני רואה את עצמי כחלק אינטגראלי ממשפחת הכדורגל, יש לי הערכה רבה לשחקנים, אבל מדי כמה חודשים או כמה שנים עולה פרשייה חדשה עם כוכב אחר ואנחנו לא יודעים למה זה קורה, מה הסיבות שזה קורה.
איוב קרא: בסך הכל מדובר באנשים שיש להם מודעות ומי שגודל על תורת הספורט צריך להיות לו מניעים מיוחדים שזה קורה, זה יכול לקרות לאדם בשוליים, שמשחק בשכונה, אבל כשמדובר דווקא בשחקנים מרכזיים, שחקנים ייצוגיים, זה כואב לנו שזה חוזר על עצמו ומדי פעם אנחנו עדים למצב שפרשה פה פרשה שם של אנשים ששותים אלכוהול לפני משחקים, דברים שפוגעים בתדמית הכדורגל וזה נותן לגיטימציה לבני נוער, כי בני נוער רואים בכוכבי הכדורגל סמל ודגל וכשהם רואים שדבר כזה קורה זה הופך להיות דגם לחיקוי, דבר שאנחנו לא היינו רוצים.
ז'ק אשרוב: מבין הבדיקות שאני עושה בכדורגל, באתלטיקה, בועד האולימפי, בכדורסל, יש הרבה שמועות ומעט עובדות.
ז'ק אשרוב: השמועות האדירות על כל מיני חומרים וסמים לא תפסנו אותם וכאן אני מבקש שתעזור לי להרים את הכפפה שזרקת לעברי, בדיקה לחומרים האסורים עולה לנו בערך 1,300 שקל, 1,300 שקל זה התשלום למעבדה, אין לנו מעבדות מוכרות כאלה בארץ, זה התשלום לחברת ההובלה, זה התשלום לאנשים שיוצאים, צוות בודק שיוצא לפעמים נשאר יום שלם עם האתלט עד שהאתלט יכול לתת שתן, בזמן הקרוב אנחנו נכנסים לכמה אתלטים לגבי בדיקות דם, כך שהבדיקה עולה כ1,300- שקל.
שמאי גולן: ובכל זאת שתי הערות.
שמאי גולן: הערה אחת שנוגעת לפרשת פליקס חלפון, הוא עבריין וזה יכול לקרות בכל גוף אחר, זה לא שזה נולד בהתאחדות לכדורגל, זה יכול לקרות כמו שזה קרה בבית חולים וזה יכול לקרות בכל מקום.
שמאי גולן: אבל, בשלב הראשון של הפרשה הזאת היה חסר המסר הברור של ההתאחדות ועיתוני הספורט יוצאים כל יום יותר מכל מקום אחר, אין סוף של מקומות בעיתונים ובמוספי הספורט והטלוויזיה, אתה ראית שאין מסר.
שמאי גולן: כשקורה דבר כזה צריך להיות מסר ברור מההתאחדות לכדורגל, אם יתברר שאכן הוא עבריין, ולא אולי לא והצדק ינצח ונראה ואנחנו לא מדברים איתו וכו', צריך מראשי ההתאחדות להוקיע את זה בצורה חדה וברורה.
שמאי גולן: אם יקרה לנו עוד מקרה כזה, שלא יהיה ספק, שהמסר יהיה ברור.
שמאי גולן: מפני שכדורגלנים מהווים דוגמאות לחיקוי בקרב הנוער יותר מכל אחד אחר ולכן בענין הזה זה לא צריך להיות בדיעבד אחרי שכבר תפסו אותו והוא כבר הודה והיתה עיסקת טיעון, אלא בשלבים המוקדמים, אם זה כך, ניתוק מגע עם כל ההוקעה שצריכה להיות.
איצ'ה מנחם: אני חושב שאנחנו כל הזמן גם בתוך האגודות, יש פעילות די ענפה בנושא הזה בין מנהלי הקבוצות, המנכ"לים, יושבי ראש, הסברה, בין שחקני נוער, נערים בבתי ספר לכדורגל, זה צובר תאוצה בלתי רגילה נושא ההסברה.
איצ'ה מנחם: הדוגמה של פליקס חלפון שכולנו הצערנו על מה שקרה, אבל אף אחד לא היה מודע לזה וכולם ידעו שפליקס חלפון הוא אחד מהכדורגלנים השקטים ומסורים, שחקן נבחרת ישראל ולא ידעו.
איצ'ה מנחם: כאשר הנושא התברר כמובן שלא ידענו כלום.
איצ'ה מנחם: לאחר מכן, כל עוד שאין הרשעה והבחור טוען לחפותו כולם תמכו בו כי הוא חלק מהמערכת.
איצ'ה מנחם: אבל, בניגוד למה שכאן נאמר, מיד לאחר שהוא הודה ושהיתה עיסקת טיעון ושהיתה הרשעה, ההתאחדות לכדורגל, קבוצת בני יהודה, ארגון השחקנים, חבריו הטובים ביותר ואנחנו אנשי הנהלת ההתאחדות יצאנו ואמרנו בפירוש שאנחנו מגנים את התופעה הזאת וזה זכה לתפוצה בלתי רגילה.
איצ'ה מנחם: אני בהחלט מבין את מה שאתה אומר ואתה צודק, כי פליקס כמו כדורגלנים אחרים הוא מודל לחיקוי של בני נוער בוודאי בשכונת התקוה ואני חושב שבענין הזה נהגנו בצורה הנכונה ביותר.
איוב קרא: הועדה תפנה לשרת החינוך התרבות והספורט להזרים להתאחדות לכדורגל את התקציבים הראויים כשלב ביניים עד שאתם תסיימו את הפרשה הזאת.
איוב קרא: מאחר ואני רואה את ההתאחדות לכדורגל ואת הכדורגל והספורט בישראל, והשחקנים הם האמצעי הכי חשוב להעביר דרכם את המסר, הייתי פונה אליכם, לראשי המרכזים, לראשי ההתאחדות, ארגון השחקנים, לרתום את הכוכבים למלחמה בנגע הסמים, כי הם מהווים דגם לחיקוי.
איוב קרא: שלום לכולם, החלטתי לקיים את הישיבה היום בנושא:
איוב קרא: הפסקת עישון תוך 5 ימים, שיציגו לפניי חברים שמריצים את התכנית הזאת.
איוב קרא: זו שיטה טבעית לגמילה מעישון.