GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סימונה מורלי: אז בעצם אם אנחנו מסתכלים על הפילוח של העולים, אז 80% הם עולים מחבר העמים, ברית המועצות, ו-5% יוצאי הקהילה האתיופית.
<סימונה מורלי: השנה, דרך 'הדרך החדשה', אנחנו נכנסים למענים יותר מעמיקים בנושא של יוצאי הקהילה האתיופית.
<סימונה מורלי: בהמשך בסקירה תראו שאנחנו מייחדים את התכניות, גם תכניות המניעה וגם את תכניות הטיפול וגם מנגישים אותן לפי שפות.
<סימונה מורלי: נתון נוסף שמאפיין את המבנה הדמוגרפי, כרבע מהאוכלוסייה היא אוכלוסייה חרדית.
<סימונה מורלי: לא חובשי כיפה, יש לנו כאלה, אבל הם יותר נכללים בחלק של הוותיקים, אלה ממש חסידות, חסידות בעלז, חסידות גור, ש"ס, שמאוד חזקים וגם כמעט שליש מהמועצה שלנו הם חרדים.
<סימונה מורלי: גם איתם אנחנו נותנים מענים, אנחנו מתאימים חליפות לפי מידה, הז'רגון המקצועי שלנו והשפה שלנו מותאמת למה שצריך, אנחנו עושים תהליך של אישור רבנים לפני שאנחנו מכניסים תכניות למיניהן, אבל גם שם אנחנו נותנים מענים.
<סימונה מורלי: כפי שראינו בסרט, צפינו ולא שמענו, אבל זה אולי לפעם הבאה, העיר מאופיינת, מאז ראש העיר, ד"ר יחיאל לסרי, שזו הקדנציה שלנו, ותיכף גם היו"ר שלנו ימסור גם את ברכתו ובהמשך הוא גם ידבר איתך בטלפון, חברת הכנסת תמר, שנבצר ממנו להגיע, מאוד מאוד מאפיינת הדינמיות, החדשנות, ההתחדשות של העיר.
<סימונה מורלי: בהמשך אנחנו נדרים לאזורים הדרומיים יותר ואתם תראו את זה במו עיניכם.
<סימונה מורלי: אם אנחנו מדברים על תחבורה ירוקה, שחלקכם כבר חוויתם ואנחנו מסתכלים על האופק ועל מה שהולך לקרות, אז רבע מיליון שקל מושקע בתחבורה ירוקה בעיר, העיר שזכתה להיות הראשונה.
<סימונה מורלי: נמל אשדוד, כפי שאמרתי.
<סימונה מורלי: אנחנו מתגאים, וכבר תרשמו, save the day, ב-29 במאי חגיגה לארץ, זה חנוכת בית החולים אסותא בעיר אשדוד.
<סימונה מורלי: אקדמיה, תיירות שעכשיו מתפתחת, עם פסטיבלים, פסטיבל מדיטרנה, בכל חג יש פסטיבל אחר ובאמת יש נהירה ושמחה ושגשוג תרבותי בעיר.
<סימונה מורלי: אז זה הצד היותר פאני ואז נעבור ואנחנו מדברים על מענים.
<סימונה מורלי: כפי שאמרתי, זה מגוון רחב של מענים, ישנם גופים שנותנים, חלקם אנחנו בשיתוף פעולה וחלקם באמת נמצאים בתוך הגוף שנותן את המענה.
<סימונה מורלי: למשל המרכז, אנחנו מדברים על מרכז מתדון, משרד הבריאות בשירות בריאות הציבור, הוא כאן מפעיל את הגוף, אבל כל מיזם התעסוקה וההשמה התעסוקתית זה הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואנחנו, כרשות מוניציפלית, נותנים את המענה.
<סימונה מורלי: המבנה שאתם רואים כאן, היפה, שהוא ייחודי ומיוחד במינו, ולא תראו כאלה בארץ, זאת עיריית אשדוד ששמה פה כסף והחליטה שצריך לכבד גם את אלה שבאים ומקבלים כאן את השירות.
<סימונה מורלי: אנחנו רוצים לגשת למכרז, כי אנחנו מאמינים ברצף מענים שהעיר אשדוד צריכה לתת, ואני מקווה, ד"ר מרינה, שאנחנו גם נזכה.
<סימונה מורלי: מינהל שירותים חברתיים, שעושה עבודה מדהימה.
<סימונה מורלי: גם כאן אנחנו עובדים בשיתוף פעולה ואנחנו נבקר במרכז לנפגעי אלכוהול והימורים ושם יוצג גם מרכז לטיפול לנפגעי סמים.
<סימונה מורלי: הייחודיות של המרכז, ושם אני גם בחוויה האישית, זה שזה מרכז יום לנשים ייחודי והראשוני שהוקם מבחינת מענים לנשים.
<סימונה מורלי: אנחנו לצערנו, אנחנו יודעים שהן צרכניות שירותים פחות מגברים, מכל מיני סיבות, ולהן אנחנו דווקא מטפחים.
<סימונה מורלי: אנחנו נבקר באשפוזית, יש החלטה גורפת מוניציפלית, החלטה עירונית, ד"ר מרינה תהנהן, שאישה לא ממתינה.
<סימונה מורלי: זאת אומרת אם יש תור המתנה לאשפוזית ואישה מופנית, היא תתקבל לפני התור.
<סימונה מורלי: הבא בתור זה אשדודי שצורך את השירות וכו'.
<סימונה מורלי: אז יש לנו את האשפוזית, שזה מענה טיפולי.
<סימונה מורלי: אנחנו נבקר שם, יש לנו 20 מיטות, 24/7, רופאים פסיכיאטריים, סגל שנותן שירות ושם באמת הקשר מבחינת ההפניות זה מטיפול בנפגעי סמים, ממרכז יום, מופנים אל ומופנים חזרה.
<סימונה מורלי: אנחנו מדברים על מרכז מאור לתחלואה כפולה, הם גם היו אצלך באחת הוועדות וגם תראי בעיניים את המיזמים.
<סימונה מורלי: אתם גם תתכבדו באוכל של מיזם התעסוקה שלהם, שזה עוגיות מאור שהם עושים, אחר כך אתם גם תקבלו שי קטן שהם עשו במו ידיהם.
<סימונה מורלי: יש לנו יזהר, אחד משלושת המענים בעיר אשדוד.
<סימונה מורלי: יש לנו חנות מדהימה במרכז ביזהר, החלפת מזרקים, ואנחנו נותנים שם לכ-120 צרכנים שפוקדים את המקום.
<סימונה מורלי: הכול בהנגשה שפתית גם.
<סימונה מורלי: מבחינת המענים שאנחנו נותנים לנוער.
<סימונה מורלי: אנחנו מקיימים פעילות אינטנסיבית עם מפקד התחנה שלנו, עם מיל"ה, זה נוער עובר חוק, בחלקו גם נוער שצרך סמים.
<סימונה מורלי: עכשיו עם הנושא של אי הפללה זה כנראה קצת פחות חמור, אבל אנחנו מקבלים הפניות של ילדים ואנחנו עושים איתם פעילות.
<קריאה: לגבי נוער זה לא משנה.
<סימונה מורלי: נכון, נדבר על זה בהמשך, בסיכום.
<סימונה מורלי: אני יודעת, גם ראיתי את המכתב של שפי, אנחנו פועלים לפיו.
<סימונה מורלי: כאן אנחנו מקיימים פעילות של תוך ארבעה חודשים בפעילות עם המשטרה, יחד איתנו, למחיקת תיקים, על מנת שיוכלו להתגייס, על מנת שיוכלו לפתוח דף חדש.
<סימונה מורלי: פעילות שהועתקה לשאר הערים והתחילה באשדוד.
<סימונה מורלי: אנחנו גם קידום נוער, נמצאים כאן רונית, אנחנו פועלים בשיתוף פעולה, עם תכנים מניעתיים, עם תכניות של העסקת בני נוער ביחד, שירות מבחן.
<סימונה מורלי: אנחנו מקבלים הפניות, אנחנו גוף שאנחנו יכולים לקבל הפניות משירות מבחן ואנחנו מנגישים את השירות גם - - - ומחזרים אחריהם על מנת שיפנו את הנערים אלינו לתוך כלל המענים העירוניים.
<סימונה מורלי: ניידת עלם, הפוך על הפוך, אצלנו זה בתחום נוער, אנחנו מדברים על מחלקת נוער וצעירים ביחידת האיתור שעושה עבודה מדהימה תחת מינהל שירותים חברתיים, גם זה יוצג, ואנחנו פועלים בכל המסגרות הפורמליות, נמצאות פה קרן ורונית בחינוך הפורמלי, וכל פעם מתחדשים בנושא של מערכים לסמי פיצוציות, מערכים לנושא של אלכוהול לכל הגילאים.
<סימונה מורלי: פרויקטי עמיתים, הכוח שבנוער ועוד כהנה.
<סימונה מורלי: זו הפעילות שאנחנו עושים מבחינת המענים לנוער.
<סימונה מורלי: בבריף ממש אחד.
<סימונה מורלי: הרשות העירונית השכילה ב-99' להקים רשות עירונית למאבק בהתמכרויות, שכיום יש לי הכבוד לעמוד בראשה מזה שבע שנים.
<סימונה מורלי: זה תאגיד עירוני לכל דבר ועניין, יש לו יו"ר, יש לו דירקטוריון, שליש ממנו חברי מועצה, ההחלטות מתקבלות על ידי המועצה והוא מנוהל על פי כל הכללים של התאגיד העירוני.
תמר זנדברג: התקציב כולו עירוני או שיש תקציב - - -
<סימונה מורלי: לא, יש לנו תקציב ממשרד הבריאות למענים שנותן משרד הבריאות, יש לנו תקציב שניתן מהרשות הלאומית, יש לנו תקציב שניתן מהמשרד לבטחון פנים כעיר ללא אלימות.
<סימונה מורלי: זה מודל ייחודי.
<סימונה מורלי: הצטרף אלינו עורך דין הרב מאיר בן סימון, מסיעת ש"ס, שהוא יו"ר הרשות מזה שלוש שנים.
<סימונה מורלי: מבחינת החזון שלנו, זה פיתוח וחיזוק החוסן האישי, משפחתי וקהילתי.
<סימונה מורלי: אנחנו מדברים על שלושת מעגלי התערבות שאנחנו מקיימים.
<סימונה מורלי: אנחנו מקיימים את ההתערבות מול הפרט, אם זה נער, אם זה מטופל.
<סימונה מורלי: יש לנו את המענה שאנחנו נבקר בסוף במרכז להורות, אנחנו נותנים גם את המענה למשפחה ואנחנו מקיימים עם פעילויות, נמצאים איתנו גם הרובע וגם המתנ"סים.
<סימונה מורלי: אנחנו מאמינים שאנחנו מנתקים את הפרט, נותנים לו מענה, אבל הוא חוזר לסביבה שאינה מאפשרת ולא מדברת באותה שפה נורמטיבית או באותה תת תרבות, אז לא עשינו כלום, לכן אנחנו מקיימים את זה בשלושת המעגלים.
<סימונה מורלי: אלה ששת התחומים שחונים אצלנו בתאגיד.
<סימונה מורלי: עיר ללא אלימות.
<סימונה מורלי: בא לכאן השר לבטחון פנים, הוא בא לפני חודשיים לראות איך אפשר במקשה אחת לעשות את שני המענים האלה ולחיות יחד בשלום.
<סימונה מורלי: זה מסונכרן.
<סימונה מורלי: נמצאת איתנו דבורית, מנהלת עיר ללא אלימות, אחת מראשי התחומים שלנו.
<סימונה מורלי: הטיפול והשיקום, כפי שאמרתי - - -
תמר זנדברג: רגע, סליחה, עיר ללא אלימות זה פרויקט שנמצא תחת החברה העירונית שלך, כלומר לצורך העניין, הרכזת או האחראית של עיר ללא אלימות - - -
<סימונה מורלי: היא מנהלת.
תמר זנדברג: היא מנהלת.
תמר זנדברג: היא נמצאת כאגף בתור התאגיד העירוני.
<סימונה מורלי: כן, נכון, היא תחום שיש לו את הפרויקטים שלו בתוך התאגיד והוא מדבר עם שאר התחומים.
<סימונה מורלי: אם יש לי פרויקט מוגנות, שזה בתוך בית הספר, תכניות המניעה, לצורך העניין, מסתנכרנות איתה.
תמר זנדברג: ובעצם מה שנקרא טיפול ושיקום, זה לצורך העניין טיפול בהתמכרויות, שזה עוד תחום תחת זה וכל השאר - - -
<סימונה מורלי: כן, נכון.
תמר זנדברג: והנושא של סמים נמצא באופן בלעדי בטיפול ושיקום או שיש לו - - -
<סימונה מורלי: לא, אנחנו מחלקים את זה.
<סימונה מורלי: טיפול ושיקום, פרופר ממש, שנותנים את המענה, אם זה אמבולטורי ואם זה טיפול רפואי, שיקומי, תעסוקתי, השמתי, אנחנו מדברים על חינוך, מניעה והסברה, שכאן אנחנו מדברים על כל התחומים, התחום של הסמים והאלכוהול, מבחינת תכנים שאנחנו מגדירים מניעה.
<סימונה מורלי: פעילויות, תכניות, העצמה - - -
תמר זנדברג: בסדר, אבל טיפול בהתמכרויות כתחום זה זה?
<סימונה מורלי: כן, זה זה.
תמר זנדברג: והתקציב מהמשרדים השונים, הוא מוקצה פר פרויקט, או שיש לך תקציב עוגה שלמה ואת מחלקת אותה לפי הצרכים, לפי ה - - -
<סימונה מורלי: גם וגם וגם.
<סימונה מורלי: לעתים אנחנו מקבלים פרויקט שהוא תכנית מניעתית, אז הוא יכול לחלוש על איזה ארבע תכניות, שזה יכול לשבת כאן ויכול לשבת כאן ויכול לשבת כאן.
תמר זנדברג: לצורך העניין כרגע עיר ללא אלימות, הוא מקצה תקציב לזה.
תמר זנדברג: רשות למלחמה בסמים, משרד הבריאות, משרד הרווחה, הם לזה.
תמר זנדברג: משרד החינוך - - -
<סימונה מורלי: אני שוב אומרת, כן ולא, מכיוון שאם הרשות הלאומית נותנת תקציב לנושא של השמה תעסוקתית, אז הוא יכול לחנות בשלושה פרויקטים שונים שאקראית הם נמצאים גם בתחומים אחרים.
תמר זנדברג: נכון ל-2016 - - -
<שלומית בירנבוים: צודקת תמר שהתחום של נוער בסיכון, מרכז ייעוץ לנוער, לצורך העניין, הוא אמור להיות בתוך טיפול כי הנוער שמשתמש בסמים מקבל באמת - - -
תמר זנדברג: לא, בסדר, אבל עדיין יש הבדל בין נוער בסיכון לבין פרופר שירות טיפול בהתמכרויות.
<סימונה מורלי: בדרך כלל אנחנו נראה שהתקציב של הרשות לטיפול ושיקום נמצא כאן, כי אין לי מקום אחר של טיפול.
<איתן גורני: אנחנו נותנים תקציב לפרויקטים, פרויקטים מסוימים - - -
תמר זנדברג: קודם כל מה התקציב השנתי של התאגיד?
<סימונה מורלי: בין 19 ל-20 מיליון שקל.
תמר זנדברג: וכמה מזה ב-2016 הרשות למלחמה בסמים - - -
<סימונה מורלי: הייתה לנו ירידה בתקציב, זה 800,000 שקל.
<קריאה: 800,000 שקל, שמתוכם חינוך ומניעה גם.
<סימונה מורלי: 800,000 שקל.
<סימונה מורלי: אם אני מדברת ממש על טיפול ושיקום, זה בסביבות ה-250.
תמר זנדברג: וסתם לסבר את האוזן, עיר ללא אלימות, כמה?
<סימונה מורלי: עיר ללא אלימות 1,770,000, הוא כולל עירוני, לצורך העניין 450 מוקצים לרווחה, 500 מוקצה לחינוך, זה פרויקטים - - -
תמר זנדברג: לא, אבל 1,700,000 זה תקציב לעיר ללא אלימות'.
<סימונה מורלי: עיר ללא אלימות, לתאגיד, לעיר.
<סימונה מורלי: כי למשל יש לי מוקד רואה, אז אנחנו מממנים גם במוקד, אני מסתכלת על הקב"ט שלנו, אנחנו מממנים שם את מוקד רואה שנותן מענה לסיירת הורים למשל.
תמר זנדברג: את הגורם המתכלל.
<סימונה מורלי: אני הגורם המתכלל, אני הגורם המדווח, אני הגורם ש - - -
<קריאה: עוד עיקרון, שחלק מהתקציבים זה לכוח אדם מיוחד, למשל מרכז מניעה למגזר האתיופי.
<קריאה: אנחנו, כרשות, מממנים גם כוח אדם וגם פרויקטים.
<סימונה מורלי: לשאלתך, ישנם תקציבים שהם צבועים, פר אוכלוסייה, פר תכנית, פר פעילות, פר טיפול, וישנן תכניות, ואז אנחנו מחליטה, כמובן באישור, של הנהלה או המשרד הרלוונטי שמקצה את התקציב.
<סימונה מורלי: גם משרד הקליטה מקצה תקציבים כי יש לי את העולים, אז במשרד הקליטה חלק מהתקציבים אנחנו נראה גם בנוער, מדוע?
<סימונה מורלי: כי אם יש לי שתי קבוצות יוצאי הקהילה האתיופית אז אני אשים שם, ואם יש לי קבוצה יוצאת הקהילה מצרפת אז אנחנו נניח שם את הכספים.
<סימונה מורלי: אז לפעמים הצבוע הוא פרויקטאלי ולפעמים הצבוע הוא אוכלוסייה, אבל הפרדה כמעט מוחלטת לטיפול והשיקום.
<סימונה מורלי: שיקום, יש לנו את תחום נוער בסיכון, בתחנה האחרונה אנחנו נדבר על זה.
<סימונה מורלי: חינוך, מניעה והסברה, כפי שאמרתי, אנחנו מסונכרנים עם החינוך.
<סימונה מורלי: תחום עולים, שזה ייחודי.
<סימונה מורלי: אנחנו מנגישים את כל המענים, הטיפולים, השיקומים, בשפות המונגשות ולא רק בשפה המדוברת אלא בהתאמה תרבותית.
<סימונה מורלי: אנחנו עושים הכנות לסגלי המורים בתוך בתי הספר, כשאנחנו רואים מסה קריטית של אוכלוסייה יוצאת הקהילה, למשל מקיף י', יש לנו יוצאי הקהילה מצרפת, אז הוא יונגש, חדר המורים, הרכז יוצא צרפת ינגיש את תת התרבות של הקהילה הצרפתית לסגל המקצועי שם.
<סימונה מורלי: ראש תחום עולים שלנו, נתן גרינברג.
<סימונה מורלי: המרכז להורות משמעותית.
<סימונה מורלי: חלק מהמענים ניתנים לאוכלוסייה הנורמטיבית, זה מניעה, מרכז להורות, וחלק אנחנו מייחדים אותם לאוכלוסייה שאתרע מזלה.
<סימונה מורלי: השקף הבא מראה על ממשקי ושיתופי הפעולה, שזה מאוד חשוב להראות אותו.
<סימונה מורלי: דיברנו על שיתוף הפעולה, אז עיריית אשדוד, העיר ללא אלימות פנו לראש העיר, זה היה אך טבעי שהוא יקצה ואז אנחנו התווינו את התכנית איך מפעילים את זה ולכן הוא מופעל.
<סימונה מורלי: הרשות, כמרכז, אנחנו מקיימים יחסי גומלין עם כל הגורמים בעיר.
<סימונה מורלי: לפעמים אנחנו שותפים בתכניות מניעה, תכניות טיפול וכו', ולפעמים אנחנו מפעילים והגורם האחר מהווה שותפויות.
<סימונה מורלי: אנחנו שותפים בשולחנות עגולים, גם שמקיימת רונית ובשאר ועדות ההיגוי, שחלקם אנחנו מובילים וחלקם אנחנו שותפים.
<סימונה מורלי: אני אפנה את הבמה כאן למאיר.
<סימונה מורלי: כמה דברי ברכה ו- - -
<מאיר בן סימון: בוקר טוב לכולם.
<מאיר בן סימון: שלום, נעים מאוד, ברוכה הבאה.
תמר זנדברג: נמצאת חברת הכנסת מירב בן ארי.
<מאיר בן סימון: שלום, מירב, ושיהיה בעזרת ה' לידה קלה.
<מאיר בן סימון: בהצלחה.
<מאיר בן סימון: אבל את בכושר, אני רואה.
<מאיר בן סימון: האמת שאני נמצא במקום שאני יותר שומע עליו מאשר נמצא בו.
<מאיר בן סימון: אנחנו נדבר על זה, אבל ברשותכם, ליום כזה נדרשו הרבה הכנות ותרשו לי, בבקשה, להתחיל בפתיחה, אף על פי שאינו כאן כבודו כאן.
<מאיר בן סימון: כבוד ראש העיר, ד"ר יחיאל לסרי, שאני יודע שבתחומים האלה חשוב לו מאוד לנגוע, לא רק לראות, הוא רוצה מאוד לנגוע והוא עושה את זה באמנות.
<מאיר בן סימון: אני מדבר על הרשות, אני מדבר על הרווחה ואני מדבר על הדברים הבסיסיים, מה שנקרא האוכלוסייה שמצבה הסוציואקונומי וההתחברות והממשק שלה אל החיים הנורמטיביים הם לא פשוטים.
<מאיר בן סימון: ושיהיה לו בהצלחה ואנחנו מאחלים לו שהתוצאות הטובות יעשו לו הרבה נחת.
<מאיר בן סימון: חברת הכנסת, אני חייב להדגיש, אני קיבלתי הקדמה מהמנכ"לית, שזה מאוד מאוד חשוב לה כל הפעילות הזאת, אז כך שמתחבר מאוד טוב ויפה ואני מבין שיש יום ארוך, אני מקווה שאנחנו ניפגש גם בהמשך היום, בעזרת ה', אז שיהיה בהצלחה וברוכה הבאה.
<מאיר בן סימון: יש כאן סדר, אז הרווחה, מנהלת הרווחה, גב' רונית צור, שאני חייב לומר לכם שאני נכנסתי לפתח ואני כל כך אומר שההצלחה, היום בעידן המודרני, פעם היו מסתכלים הרבה כדורגל, כשהיה הכדורגל הדבר הפופולרי, היום זה בישול, יש מסטר שף ועניינים, לי יש אישה בשלנית אז אני מאוד מעריך את זה, ואחת ההצלחות בבישול זה שילוב ומיזוג בין דברים.
<מאיר בן סימון: כאן בעיר שלנו, בפרט ברשות, השילוב והמיזוג הזה בין הרשות לרווחה, ששתי העומדות בראש עושות את זה בהצלחה מרובה ובאמנות, אני חושב שזה מאוד מיוחד.
<מאיר בן סימון: ואני נכנס כאן בפתח ואני רואה יהודי, לא משנה מה שמו, על כיסא גלגלים, ובשבוע שעבר אני מקבל פנייה ממתנדב שנמצא אצלו בבית ושלח לי תמונות לפני ושלח לי תמונות אחרי, מחריד.
<מאיר בן סימון: אני מיד - - -
<קריאה: אחרי זה כבר לא מחריד.
<מאיר בן סימון: אז אני אגיד לכם מה המחריד.
<מאיר בן סימון: המחריד זה הלפני ואחרי ביחד כי כשאין מי שצריך במקום שצריך איך זה יכול להיות?
<מאיר בן סימון: אז פשוט צריך לחבר את שני הדברים.
<מאיר בן סימון: ואני מצאתי ברוך ה' אוזן קשבת והנה תראו, הוא גם נמצא פה, מקבל טיפול אצל סימונה וגם רונית - - -
<ליז ליבנה: עליי לציין שהעובדים הסוציאליים כאן, הם הציפו את הבעיה מול משרד הרווחה, מול העובדים הסוציאליים, ושיתוף הפעולה יחד עם עמיגור הצליחו להשיג את התוצאות שעליהן אתה מדבר.
<מאיר בן סימון: מעולה, אני מודה לך.
<מאיר בן סימון: זה חשוב מאוד.
<מאיר בן סימון: אז אתם רואים את הממשק הזה.
<מאיר בן סימון: נמצא קב"ט עיריית אשדוד, אריה איטח, שגם איתו יש לנו שיתופי פעולה מיוחדים.
<מאיר בן סימון: אני חושב שזה חלק קטן פה, אבל מאוד חשוב לך, יש לו את כל העיר לטפל.
<מאיר בן סימון: גב' רויטל עמוס, שאנחנו רואים אותה מפעם לפעם, שיהיה בהצלחה.
<מאיר בן סימון: אריאלה רוזנטל, מנהלת קשרי חוץ בעיריית אשדוד, ירדנה להב, רונית, הזכרנו, גב' יעל כהן, תמי כחלון, זה הקטע אחרי זה שתופסים את כל אנשי הציבור, 'הוא לא אמר אותי', 'כן אמר אותי'.
<קריאה: מכובדיי כולם.
<מאיר בן סימון: וחברות הכנסת הזכרנו.
<מאיר בן סימון: סימונה, פותחים בכבוד אכסניה.
<מאיר בן סימון: מנכ"לית הרשות סימונה מורלי, שהמסירות, המקצוענות, גם הנראות, הנראות היא מאוד חשובה.
<מאיר בן סימון: בדרך כלל כשאנחנו מטפלים באוכלוסיות כאלה אתה אומר 'בוא תטפל בבן אדם, תן לו מענים, עזוב מה נראה ואיך נראה', לא, זה מאוד חשוב.
<מאיר בן סימון: אני רואה את זה גם ברווחה, במבנים של הרווחה, שיש לי קשר, יושב ראש הסיעה שלנו הוא הממונה על הרווחה, אז כך שיוצא לי להתארח בכל מיני מקומות שגם קשורים ברווחה, הרשות, הכול, לי זה מאוד חשוב.
<מאיר בן סימון: למעשה על נושא הסמים, המניעה, אז כל הזמן שואלים אותי 'תגיד לי, מאיר, איזה תיק לקחת, סמים?' אז, רבותיי, לפני הסמים יש לנו הרבה הרבה מה לעשות כדי לא להגיע.
<מאיר בן סימון: מי שנמצא שם, אז יש מסגרת עד לאן הוא יכול להגיע, אבל המניעה זה הדבר החשוב ביותר.
<מאיר בן סימון: אני חושב שכאן צריך להיות ריכוז המאמצים, בכל זאת אני עושה זאת.
<מאיר בן סימון: אני מאחל לכולנו בהצלחה, תודה לכל האורחים שהגיעו ותודה לכל המארגנים ויסלחו לי מי שלא הזכרתי את שמו, יום טוב ומוצלח.
<ליז ליבנה: אני אציג את עצמי.
<ליז ליבנה: אני ליז ואני מנהלת המרכז, אחרי הרבה שנים שהייתי סגנית מנהל, סוף סוף קיבלתי את הניהול.
<ליז ליבנה: אני גם שמחה לשתף אתכם בשינוי השם של המרכז, זו חשיפה ראשונה, המרכז ייקרא מרכז שוהם, שיקום וטיפול בהתמכרויות, שזה בעצם משקף את התפיסה שמשרד הבריאות מוביל, של להוריד את הסטיגמה מהמכורים, מהמטופלים, ולתאר את כל רצף הטיפול והשיקום.
<ליז ליבנה: לא מדובר רק בתרופה, אלא מדובר בכלל שירותים ורצף של מענים עירוני, כמו שסימונה הציגה קודם.
<ליז ליבנה: אז שוהם, אנחנו שמחים לבשר את זה.
<ליז ליבנה: הטיפול ניתן על ידי האגודה לבריאות הציבור משנות ה-90 כשירות למשרד הבריאות, למחלקה להתמכרויות במשרד הבריאות ובפיקוח של משרד הבריאות.
<ליז ליבנה: משרד הבריאות בעצם מכיר במחלת ההתמכרות כמחלה ככל המחלות ונותן טיפול תרופתי, כחלק מהטיפול טיפול תרופתי ומענה למחלה עצמה.
<ליז ליבנה: המחלה היא מחלה קשה, פרוגרסיבית, מתלקחת, עם מאפיינים מאוד קשים, עם פגיעה במטופל עצמו, פגיעה מאוד קשה, ובמעגלים מאוד רחבים מסביב.
<ליז ליבנה: זה ממש כמו לזרוק אבן למים ואנחנו רואים את הפגיעה בכל המעגלים, אם זה בני משפחה, הורים, אחים, ילדים, שכנים, כולנו בעצם, כי אם מכור לסמים צריך לצרוך את מנת הסם שלו עכשיו הוא צריך כסף לזה ובעוד ארבע שעות וזה מה שמנהל לו את כל החיים שלו, אז הוא צריך כסף לזה והכסף הוא על ידי פריצה לבתים של אחרים ולמכוניות שלנו וצריך איכשהו לממן את הסם הזה ויש פליטה מהמעגל הנורמטיבי, ממעגל העבודה.
<ליז ליבנה: יש שיפוט לקוי, מציאות מעוותת, לתוך מעגל של עבריינות ופשיעה.
<ליז ליבנה: לכן מה שמנהל וכל האסכולה שעליה אנחנו עובדים זה בעצם אסכולת מזעור הנזק.
<ליז ליבנה: קודם כל זה שער הכניסה לטיפול, מהרחוב להיכנס לאיזה שהוא טיפול.
<ליז ליבנה: אתם הגעתם, מתחילים את הטיפול, לשמחתי, במקום הכי נמוך מבחינת מכורים לסמים ומכאן בעצם אתם רק יכולים לעלות במשך הסיור, כי לכאן מגיעים המכורים לסמים קשים מסוג אופיאטים, זאת אומרת הרואין ולמשככי כאבים מהסוג הזה.
<ליז ליבנה: בשנים האחרונות אנחנו עדים ליותר ויותר מכורים למשככי כאבים.
<ליז ליבנה: הם מגיעים לכאן אחרי לפחות שני ניסיונות גמילה, מעל גיל 21.
<ליז ליבנה: אנחנו מטפלים בכ-220 תושבי אשדוד, 80% גברים, 20% נשים, שזה בערך תואם את הסטטיסטיקה העולמית למכורים לסמים.
<ליז ליבנה: אם אנחנו עושים את החלוקה זה 40% מחבר העמים, 40% ילידי הארץ ועוד 20% צפון אפריקה, זו בערך החלוקה, כאשר מתוך ה-20% נשים שיש לנו שליש מהם, קצת יותר אפילו, 40%, הן חד הוריות וכשליש מהחד הוריות נתונות תחת פיקוח של פקידות סעד בעיר ולכן שיתוף הפעולה כאן הוא עם כל רשת המענים, גם מבחינת טיפול, שזה פקידי סעד, קציני מבחן מפנים הנה, כחלק מהפיקוח.
<ליז ליבנה: הטיפול כאן שניתן הוא הוליסטי.
<ליז ליבנה: אנחנו מטפלים רפואית, פסיכוסוציאלי, שיקומי ואפילו חינוכי.
<ליז ליבנה: הטיפול הרפואי כולל את רואפת המרכז שלנו - - -
תמר זנדברג: איך מגיעים לפה מטופלים?
<ליז ליבנה: או בפנייה עצמאית, או על ידי שירות מבחן, או פקידי סעד שמפנים.
<ליז ליבנה: שירות מבחן ממש מתנה את חלופת המעצר בטיפול.
<שלומית בירנבוים: אבל למדנו שיש גם אוטובוס שמביא אותם לפה, כי בכל זאת זה מרוחק.
<ליז ליבנה: זה עקב האכילס.
<ליז ליבנה: יש לנו את המבנה הכי יפה בשיתוף פעולה - - -
<שלומית בירנבוים: וממש ממש מרכז העיר, באשדוד, אז יש להם הסעה.
<שלומית בירנבוים: סימונה, זה שלך, אני גם שאלתי אותה שאלה.
<סימונה מורלי: כשהוקם המקום, אז פנינו באמת לאגד, היום זה אפיקים, ויש סבבים של פעמיים ביום, אבל לרחוב מקביל, על מנת לא לזהות מי שיורד כמזוהה שצורך מתדון, הם באים במוניות.
<ליז ליבנה: אז המתדון זה בדיוק השינוי, כי משנת 2002 מחלקים בארץ בופרנורפין, זה התחליף לסובוטקס, עבר לסובוקסון ועבר כמה חילופים.
<ליז ליבנה: יש כאן את הצוות הרפואי, חלק ממנו, את רופאת המרכז, שהיא נרקולוגית, הצוות כולל נרקולוגית, כולל פסיכיאטרית וכולל צוות סיעודי שהוכשר לחלוקת הטיפול.
<ליז ליבנה: אם תרצו, נעשה אחר כך סיור, יש לנו ממש בית מרקחת כאן.
מירב בן ארי: כמה זמן נמצא כאן מטופל?
מירב בן ארי: מקסימום?
<ליז ליבנה: ההגדרה של משרד הבריאות זה טיפול תרופתי ממושך.
<ליז ליבנה: זאת אומרת אם מכירים בזה כמחלה, אז במחלה צריך לטפל, מחלה כרונית מתמשכת, מתלקחת, פרוגרסיבית.
תמר זנדברג: מה המטופל הכי ותיק שיש לכם?
<ליז ליבנה: לא מזמן נפטר מטופל בן 96.
תמר זנדברג: לא, אבל יש אנשים שמגיעים יום יום במשך שנים?
<ליז ליבנה: לא, יש תכנית טיפולית שמותאמת.
<ליז ליבנה: הטיפול כאן הוא טיפול ופיקוח, זה לא רק טיפול, כי יש כאן פיקוח, הפיקוח הוא על ידי בדיקות שתן ועל ידי התאמה של תכנית טיפולית.
<ליז ליבנה: התכנית הטיפולית מותאמת בהתאם לבדיקות השתן, בהתאם לקבוצות שהוא משתתף, לשיתוף פעולה עם הצוות, להתקדמות בחיים האישיים שלו ואז גם מורידים ימים.
<ליז ליבנה: זאת אומרת שיש כאן ממש מערך של מקל וגזר, של סנקציות מול הטבות.
תמר זנדברג: כלומר המטופל הממוצע נמצא כאן איזה שהיא תקופה, בהנחה שהוא לא חוזר - - -
<ליז ליבנה: אנחנו מדברים על טיפול לייף טיים, יש אפשרות לגמילה, אבל הטיפול הוא טיפול.
תמר זנדברג: לא, אני מבינה, אבל אני שואלת, המטופל הממוצע שמבחינתנו הוא כאילו ההצלחה של המקום הזה, כלומר הוא מטופל כאן באופן יציב, הוא אמור להיות מוחזק מבחינת המתדון עצמו ובמקביל הוא מגיע, שותה את התרופה, עובר את הבדיקות וכל הדברים האלה ומשתתף בקבוצות פסיכוסוציאליות - - -
<ליז ליבנה: במידת הצורך.
<ליז ליבנה: יש פה מטופלים, אנחנו עוד מעט נציג מקרה שלנו, מקרה הצלחה בשיקום דווקא, הוא מגיע פעם בשבוע, מקבל את הטיפול שלו, מקבל את כל הטיפול take home, הביתה, לכל השבוע, ומתפקד כאחד האדם.
<ליז ליבנה: הטיפול התרופתי גורם לעיצוב פיזיולוגי, שהוא הבסיס לכל הטיפול הפסיכוסוציאלי והשיקומי.
<ליז ליבנה: אם אנחנו לא מייצבים אותו קודם כל על טיפול תרופתי אנחנו לא יכולים להתקדם הלאה, לא בתכניות, לא בשיקום, לא יכולים להתקדם לשום מקום.
<סימונה מורלי: תיכף נציג את ה - - - תעסוקתי ואנחנו נראה ש-50% מוטמעים - - -
<ליז ליבנה: 60%.
<סימונה מורלי: כבר עברנו ל-60%?
<ליז ליבנה: כן.
<סימונה מורלי: שזה הישג בשלוש השנים האחרונות.
<סימונה מורלי: הם מוטמעים בקהילה, זאת אומרת אם הוא לא יצהיר שהוא משתמש במתדון הוא כאחד אדם באותו מפעל או באותו מקום עבודה שהוא עובד.
<ליז ליבנה: נכון.
תמר זנדברג: אבל שאר השיחות הקבוצתיות, השיקום התעסוקה, ניתן כאן?
<ליז ליבנה: הכול ניתן כאן, כן.
<ליז ליבנה: המסגרת הוליסטית, זה ריפוי כפי שהצגתי אותו.
<ליז ליבנה: במקביל עובד חלק הפסיכוסוציאלי, יש לנו כאן
<ליז ליבנה: שלוש עובדות סוציאליות ועובדת שיקום אחד, דרך הרשות העירונית, שתיכף נגיד כמה דברים באמת על הרשות העירונית ושיתוף הפעולה כאן.
<סימונה מורלי: זה - - - תרופתי שאנחנו נותנים.
<ליז ליבנה: אנחנו שייכים בעצם, השירות ניתן על ידי משרד הבריאות, המחלקה להתמכרויות, אבל ניתן על ידי האגודה לבריאות הציבור, שזו עמותה שמספקת את ה - - - זה בדיוק המכרז שסימונה דיברה עליו.
<מאיר בן סימון: אדם שטופל בטיפול תרופתי, מכור, יש אורך זמן, תרופה היא דבר זמני?
<ליז ליבנה: לא.
<ליז ליבנה: ההתייחסות היא כמו חולה סוכרת שמקבל אינסולין, מכור - - -
<מאיר בן סימון: זה אומר שזה הבית שלו עד 120?
<סימונה מורלי: בטח.
<ליז ליבנה: כן, זה שער לכניסה לטיפול, אבל גם בסוף יש אפשרות לגמילה ואנחנו תמיד נותנים רשת ביטחון לכל מטופל שנגמל.
<ליז ליבנה: עם התרופה החדשה, סובוקסון, שנכנסה לסל הבריאות לא מזמן, יש הצלחה גדולה מאוד בגמילה, קל מאוד לגמול אותו, נותנים אותו גם באשפוזית לגמילה ואנחנו נותנים אותו כאן כטיפול החזקתי.
<ליז ליבנה: בגדול זה לא גמילה, בגדול מדובר על טיפול החזקתי ממושך.
<מאיר בן סימון: אז יש צבירה של - - -
<מרינה רפפורט: עם התרופה אפשר לעשות גם גמילה.
<ליז ליבנה: כמובן, זה גם בסוף יכול להיות - - -
<מרינה רפפורט: באיזה שהוא שלב הוא מרגיש צורך להיגמל אז הוא נגמל.
<ליז ליבנה: לחלוטין, יש לנו גם אחוזי הצלחה בגמילות.
<ליז ליבנה: הטיפול הוא טיפול ממושך עם אפשרות לגמילה, עם - - -
<מאיר בן סימון: אבל היום 220, בחודש הבאה יהיה פה - - -
<מאיר בן סימון: אין צבירה?
<ליז ליבנה: יש מיצוי של העיר אשדוד.
<ליז ליבנה: המטופל כאן, רק עוד כמה נתונים שהם ככה מעניינים.
<מאיר בן סימון: זה הגרף הטוב ביותר למכורים, אם כאן זה לא גדל - - -
<ליז ליבנה: אני מבינה שיש קצת בעיית זמן, אבל יש כמה תכניות שאני חייבת לשים את הדגש עליהן.
<אביבה וולף: אפשר שאלה?
<אביבה וולף: כמה מגיעים בגלל התמכרות למשככי כאב?
<ליז ליבנה: לא הרבה, ממש בודדים.
<ליז ליבנה: רואים את זה קצת יותר, אבל בודדים.
תמר זנדברג: זאת אומרת הרוב כאן מגיעים לאופיאטים - - -
<ליז ליבנה: לאופיאטים ואחרי שני ניסיונות גמילה לפחות.
<ליז ליבנה: ד"ר אביבה וולף הייתה מנהלת מרכז - - -
תמר זנדברג: כן, היא משתתפת של כבוד בוועדה.
<אביבה וולף: שמחתי שיש מקום שמטפל במשככי כאב.
<ליז ליבנה: כן, בגלל זה שינינו את השם לשינוי תפיסה מוחלטת.
<סוזן בן עזרא: המגמה היא בעתיד שמבחינת משרד הבריאות גם, שלגבי המתדון, תוקצה איזה נישה, שכנראה לא תהיה הנישה של משתמשים באופיאטים, אלא משתמשים בתרופות כאב ולא יהיה להם את הסטיגמה ואז הם יוכלו להגיע גם למרכזים האלה.
<סוזן בן עזרא: זה תהליך של - - -
<ליז ליבנה: אני מבינה שהזמן קצר, אבל אני רוצה לשים את הדגש על יום נשים.
<ליז ליבנה: אנחנו יודעים שנשים הן שונות מבחינת התמכרות שלהם, הכובעים הרבים שיש לנשים.
<ליז ליבנה: פתחנו כאן יום שנקרא שלישי נשי, שהוא יום נשים בלבד, זה יום שכולו העצמה, קבוצות נשים, קבוצות טיפול באמנות, ימי כיף, פינוק, מספרה שאנחנו לוקחים אותם, שיתופי פעולה עם בתי ספר, טיולים.
<ליז ליבנה: זה יום שכולו העצמה נשית, זו ממש ספינת הדגל שלנו, אולי קצת אפילו לפני השיקום, שתיכף גם נדבר עליו.
<ליז ליבנה: נגיעות הנשים.