GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לילי צרויה: רק אני אגיד, הפרויקט הוא בכפיפות כמובן לעיריית אשדוד, נתנו לנו שטחים עירוניים שאנחנו מתחזקים אותם, מתחמי בתי ספר, מתחמים של מבנים ציבוריים ובעצם אנחנו כזכיין אנחנו עומדים בתנאי המכרז של עיריית אשדוד וכמו שיש כמה בעלי פונקציות ש - - -
<סימונה מורלי: כן, זה מיזם שראינו אותו באיזה מודל בבת ים ולקחנו אותו לכאן.
<סימונה מורלי: ואפרופו שיתופי פעולה יש לנו שחקן נשמה שנקרא יוסי לרר, שהוא ראש אגף נטיעות, וביחד - - - אנחנו פטורים ממכרז, כל גני הילדים בעיר ובתי הספר, המיזם חוצה כולם, יש מקידום נוער ומיר"ן, מכל הגופים של נוער בסיכון שמופנים אלינו, אנחנו מעבירים אותם הכשרה, מוטי מלווה אותם, אנחנו נותנים כלים.
<סימונה מורלי: הוא במיוחד, נכון, מ'?
<סימונה מורלי: קיבל קורס של - - -
<רונית צור: אי אפשר לא להגיד, יש לנו מנכ"ל וראש עיר חברתיים ברמה שאי אפשר לתאר אותה.
<רונית צור: המשמעות של לבוא לפה כדי להבין - - -
מירב בן ארי: כן, דיברנו על זה, אני ותמי.
<רונית צור: המנכ"ל החליט בשנה שעברה שהוא שם המון כסף ואמר לנו 'תחלמו, אני רוצה להעסיק בני נוער'.
<רונית צור: אמרו לנו בתחנת המשטרה, כי אנחנו כבר שלוש שנים בתוך פרויקטים, כולל העסקת בני נוער בהשכרת כיסאות ושמשיות בחוף היום.
מירב בן ארי: אתם עושים את הפרויקט בים?
<רונית צור: אנחנו זה החופיקס, של הים.
מירב בן ארי: זה מדהים, החופיקס.
<רונית צור: הכי מדהים זה שמפקד המשטרה מתקשר ואומר לי 'רונית, תקשיבי, הנתונים בקיץ ירדו.
<רונית צור: אתם מעייפים אותם והם לא משתוללים'.
<סימונה מורלי: ברשותך, בוא ניתן לקצין נוער גם לומר כמה מילים.
תמר זנדברג: יש משהו שאתה רוצה להוסיף?
<קריאה: חום ואהבה למוטי דהן, שמלווה אותם שנים.
<מ': זהו.
תמר זנדברג: תודה ששיתפת אותנו.
<מ': תודה רבה.
<יניב: אני יניב, ממלא מקום קצין נוער אשדוד.
<יניב: אנחנו בעיקר בכלל תחנת אשדוד, בכלל משטרת ישראל, נותנים דגש השנה ובשנה הקודמת לנושא אלכוהול.
<יניב: אנחנו מפעילים קטינים, מפעילים סוכנים קטינים במסגרת פעילות כנגד עסקים שמבצעים מכירת אלכוהול לקטינים, יש לנו יועמ"ש שמלווה אותנו באופן קבוע במבצעים האלה.
<יניב: כמו כן נושא הסמים, זה דבר מאוד מאוד חשוב אצלנו במחלק, מטופל על ידי סוכני סמים, אם זה מתוך בתי ספר, שתלמידים - - - פה נכנס הפן הטיפולי, גם אם היה לנו תלמיד שביצע עבירות מסוימות, שהפעיל והכול, הכול טוב ויפה, בסופו של דבר הוא מגיע למלכישוע והוא נשלח לשם בפן הטיפולי, אבל הדיון בעניינו עדיין לא הסתיים, הוא עדיין בהתחלה, אבל הוא נשלח למלכישוע וללכת ולהוציא לפני חודשיים את הקטין ממלכישוע, אני בעצמי ביחד עם ראש צוות, הלכנו להוציא אותו משם והוא אומר 'אני הגעתי להחלטה שאני היום מדריך את התלמידים' וזה גם עוזר לנו.
<יניב: הילד הזה היה עצור 15 יום ומבחינתנו הוא משפיע פשיעה מאוד רציני.
<יניב: הוא היה מספק לבני נוער סמים, הוא היה מפעיל סוחרים בפני עצמו, סך הכול תלמיד בן 17, אבל היום הוא מטופל שם.
<יניב: זה הפן של מירב, בשירות מבחן לנוער באשדוד, שאנחנו בשיתוף פעולה מלא איתם.
<יניב: זה הפן של הסמים, דיברתם על זה קודם, שאנחנו מאוד מאוד משתדלים לא לבוא ולרמוס את הנערים שנתפסים בעבירות הראשונות של השימוש בסמים.
<יניב: במידה שיש שיתוף פעולה, יש מה שנקרא על פי חוק הטיפול המותנה, שזה דבר מאוד חשוב.
מירב בן ארי: זה נהדר.
<יניב: יש את הטיפול, אצלנו זה התחיל, תכנית מיל"ה, שכל הנערים מופנים בעבירות ראשונות, לאו דווקא בעבירות הסמים, עבירות רכוש קלות, עבירות תקיפה קלות, הם מועברים לפרויקט הזה שמלווה, עוד הפעם, על ידי כל השירותים החברתיים.
<יניב: חשוב מאוד.
<יניב: באשדוד כיף לנו לעבוד מבחינת משרד הנוער, אנחנו חממה ואנחנו גם נהנים לעבוד מול השירותים החברתיים בעיר.
<סימונה מורלי: הרמה היא כזו שאם יניב נתקל בנער משתמש הוא מרים טלפון לרכז החברתי שלו על מנת קודם כל שהוא יפקוד אותו, יבקר אותו, יראה, וכאן מתחיל התהליך, לא מיד עטים.
<סימונה מורלי: וגם בבית המשפט תצהיר של הרכז החברתי מאוד משפיע, מעין סוג של 'אני אחראי'.
תמר זנדברג: מה זה רכז חברתי?
<יניב: של משאלה חווייתית, של מיל"ה.
<יניב: הגדלנו השנה וגם יש נוהל של העברת המידע, כמובן באישור הורים וכו', עם מנהלי בתי הספר, היועצות, באישור הפיקוח והיועצות, שהמידע יעבור מבית הספר למשאלה על מנת שאם יש את המענה בחינוך הבלתי פורמלי, למה לא, אם אנחנו מאתרים ילד מאתגר או ילד משתמש.
תמר זנדברג: אני רוצה מאוד מאוד מאוד להודות לכולכם.
תמר זנדברג: קודם כל לכל הנציגים של העיר אשדוד, עיריית אשדוד ושל הרשות, סימונה, רונית וכל הצוות, באמת אני לא זוכרת מתי היינו בסיור כל כך מושקע וכל כך שרק הרצון היה עוד ועוד.
תמר זנדברג: כנראה אם לא היינו עוצרות אתכם פה גם הייתם ממשיכים עוד עד הערב ולתוך הסוף שבוע.
<קריאה: בדיוק הראיתי לכם את שני בתי המלון.
תמר זנדברג: באמת אני חושבת שהרצון והתכניות שלנו כל הזמן לבוא לכאן הוכיחו את עצמם ובצורה מקצועית ומושקעת ומסורה וכתוצאה מזה לנו גם מאוד מאוד מעניינת.
תמר זנדברג: ראינו פה על קצה המזלג המון נושאים שאנחנו נוגעים בהם בוועדה, החל מאשפוזית, דרך תחלואה כפולה, דרך הנושא של נוער, שיקום, מניעה, מכל הזוויות כאן ראינו בצורה הכי טובה שאני נתקלתי את הרצף, שזה הדבר הכי חשוב.
תמר זנדברג: יושבים כאן מוזמנים גם ממקומות אחרים ותדעו שבאמת הסיור הזה משך הרבה עניין גם ממשרדי ממשלה וממרכזים טיפוליים אחרים בגלל הנושא הזה, כי הנושא של הרצף הטיפולי והשיקומי זה אחד הדברים שעולים אצלנו הרבה מאוד בוועדה כחסם, כחוסרים שמיתרגמים לחסמים, כי כאשר קשה להעביר את אותו מטופל או מתמודדת, כמו שקראתם לזה, מדלת לדלת, של המסגרות אז יש הרבה מאוד נפילה בדרך וכל נפילה כזאת זה אדם, זה משפחה, זה עולם ומלואו של חיים שגם אם השקענו וגם אם היו כוונות טובות לא הצלחנו להציל.
תמר זנדברג: אז באמת אני רוצה להודות לכם, אני באמת חושבת שיש כאן מה ללמוד כמודל להרבה דברים שאנחנו עוסקים בהם.
תמר זנדברג: מבחינתנו זה לימוד מאוד מאוד חשוב.
תמר זנדברג: לקחנו איתנו כמה מהדברים שהטלתם לפתחנו, בין היתר המרפאה לתחלואה כפולה, בין היתר הנושא של הטיפול בבני נוער ואיך הדרך הכי נכונה לעשות אותו ואנחנו נמשיך לעקוב אחריו גם במסגרת של הוועדה בכנסת וגם עם הקשר שלנו עם כל אחד ואחד מהגורמים שנמצאים פה.
מירב בן ארי: אני בדקה ממש, אני אעשה את זה קצר.
מירב בן ארי: כמובן אני שותפה לכל הברכות של חברת הכנסת זנדברג.
מירב בן ארי: אני חושבת שאתם עושים עבודה נהדרת.
מירב בן ארי: אנחנו מסתובבות המון, אני מודה שגם ייאמר לזכותה שהיא חרוצה מאוד אז כל הזמן יש סיורים ואנחנו מסתובבות המון.
מירב בן ארי: באמת היינו בכל המקומות שהזכרתם כאן, היינו, ראינו בעיניים, שמענו.
מירב בן ארי: היא הקריאה קטע מאוד יפה של חילי טרופר, יש לי גם את הספר בבית, אז אני יודעת כמה חשוב לראות בעצמך את האפרוחים.
מירב בן ארי: אני גם רשמתי לי את הדברים.
מירב בן ארי: אני חייבת להגיד על החופיקס, שזה דבר אדיר.
מירב בן ארי: ביקרה אצלכם ציפי נחשון גליק שהיא אחראית על תחום קצה ועכשיו אני נזכרת שהיא אמרה לי 'מירב, אנחנו חייבים לקחת את החופיקס לכל הארץ, זה סופר דחוף', כי אנחנו כבר בינואר.
מירב בן ארי: אז אני מבטיחה לכם שלזה אנחנו נגייס את השלטון המקומי כדי שגם רשויות אחרות יידעו, כי אני חייבת לומר לך שהיא יצאה מפה מרוגשת והיא התקשרה אליי והיא אמרה לי שזה - - - כמובן כל דבר שתמי צריכה, באמת, אם זה מבחינת חקיקה ואם זה מבחינת לדבר עם ברגמן על הנושא של המרפאה, בשמחה, ביחד, אנחנו עושות הרבה דברים ביחד וזה דברים נהדרים.
תמר זנדברג: יש לנו דיון עם מנכ"ל המשרד בחודש הבא.
מירב בן ארי: בקצרה, פשוט מרשים.
מירב בן ארי: גם ישבו בוועדה, היא ישבה במעמד האישה, היינו בכל מיני ועדות וזה פשוט מרשים.
תמר זנדברג: אז המון המון תודה.
תמר זנדברג: סימונה, קודם כל לך, בהובלה פה ובארגון ובתקתוק, תודה לשתיכן.
תמר זנדברג: כל פעם אנחנו רואות שכשנשים מנהלות את העניינים - - - תודה לכולם, הישיבה נעולה.
תמר זנדברג: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
תמר זנדברג: הנושא בו אנחנו דנים עלה בוועדה בדיונים קודמים, בתחום השיווק והחשיפה, במיוחד באירועים מיוחדים של ציבור שמגיע לאירועים החל מימי סטודנטים, שבוע פתיחת שנה, אירועים המוניים כאלה ואחרים.
תמר זנדברג: הטריגר לדיון הזה הוא אירוע מאוד מאוד ספציפי שהתרחש לפני כשבועיים בהילולת ל"ג בעומר בהר מירון, אירוע מאוד מאוד גדול שאוסף מאות אלפי אנשים שבתוך 24 שעות מגיעים להילולה מאוד גדולה והמונית, ומה חיכה להם שם?
תמר זנדברג: דוכן חלוקת סיגריות.
תמר זנדברג: אני חושבת שהאירוע הזה מקפל בתוכו שתי תופעות שקשורות לצורך שלנו לעבוד במניעת עישון כאשר האחת, כמו שאמרתי, תופעה הרבה יותר רחבה של איתור אירועים המוניים, במיוחד לצעירים, במיוחד לאנשים שאולי אפשר לשווק להם או למכור להם את הסיגריות כדבר רצוי, כדבר נחמד, כדבר כיפי, לפחות כדבר לא מזיק כשאנחנו יודעים שלא כך הדבר.
תמר זנדברג: הדבר השני, אלה אוכלוסיות מיוחדות שמועדות להיות קהל יותר קשוב למסר הזה.
תמר זנדברג: כרגע סיימנו – חלק מהמשתתפים השתתפו גם בדיון הקודם – דיון בנושא עישון בחברה הערבית וראינו עד כמה שם כל גורמי המניעה, איסור פרסום ושיווק וכולי שקיימים בחברה היהודית, שם זה נוח להעלים עין.
תמר זנדברג: כאן אנחנו מדברים על אירוע שהוא מיועד בעיקרו לחברה החרדית ויכול להיות שיש מישהו שחושב שאוכלוסיות מיעוט, אוכלוסיות מוחלשות או אוכלוסיות שהן קצת פחות בפוקוס הציבורי, הן הפקר ושם אפשר לשווק או לדחוף – וסליחה על המילה – את הדבר המזיק, ואפילו הייתי אומרת ההורג הזה, באופן קל ובאופן ישיר.
תמר זנדברג: נתחיל אתך יאיר קראוס.
תמר זנדברג: אתה עיתונאי.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שבזכותך זה נודע ואני התוודעתי לתופעה הזאת דרך הרשתות החברתיות.
תמר זנדברג: תציג לנו את מה שקרה ומשם נמשיך בדיון.
<יאיר קראוס: תודה על הדיון החשוב הזה.
<יאיר קראוס: אני חושב שהוא מאוד מאוד חשוב גם כי מדובר באוכלוסייה שהיא מאוד מאוד קלה לשכנוע לעישון סיגריה ובכלל המודעות לנזקים בנושא הזה היא כמעט ולא קיימת.
<יאיר קראוס: זה מאוד מאוד מקובל לעשן ודווקא הצומת הזאת במירון על הכניסה – אם אתם זוכרים או מכירים את מושב מירון, ממש בכניסה לפני ה-ש.ג.
<יאיר קראוס: של הישוב – אוהל ענק עם שתייה, מאפים, הזמנה, סיסמאות של קחו אתנחתא, בואו לשאוף נשימה טובה ודברים בסגנון הזה של בואו למקום הזה.
תמר זנדברג: נשימה טובה?
<יאיר קראוס: זה המקום לנוח, להתרווח, לקחת את ההפסקה של החיים כאן במירון ולבוא לקחת סיגריה.
<יאיר קראוס: יש שם חבר'ה צעירים בגילאי 18-19.
<יאיר קראוס: לפי מה שאני הבנתי מדובר בצעירים.
<עמוס האוזנר: וודסטוק לחרדים.
<יאיר קראוס: כן.
<יאיר קראוס: את הסיגריות מחלקים בחינם ללא כל התניה.
<יאיר קראוס: פשוט, תבוא, שב, שתה קפה, קח סיגריה, תכיר, תטעם, אולי יהיה לך נחמד ותוכל להמשיך אתנו שנים ארוכות.
<יאיר קראוס: מצולמת כאן הכניסה.
<יאיר קראוס: שלושים שניות של סרטון שמראה את מה שאני נחשפתי אליו לראשונה.
<יאיר קראוס: הגעתי למקום כי זה עניין אותי מאוד.
<יאיר קראוס: במירון, בכל מקום שמחלקים משהו בחינם, כולנו מאוד אוהבים להיכנס ולראות מה מחלקים בחינם.
<יאיר קראוס: במקרה הזה מחלקים סיגריות בחינם כך שזה בכלל נהדר להתנסות להבין מה קורה שם.
<יאיר קראוס: זאת הכניסה.
<יאיר קראוס: אנחנו רואים מצד שמאל את המבנה הזה שהוקם.
<יאיר קראוס: (הקרנת סרטון).
<יאיר קראוס: זה מה שמשמח אותם.
<יאיר קראוס: זה מה שעושה להם טוב על הלב ולכן שווה לפנק ולדאוג לעולים לרגל למירון.
<יאיר קראוס: אלה התמונות שאני נחשפתי אליהן.
<יאיר קראוס: פרסמנו את זה באתר NRG בחדשות וזה גרר לא מעט תגובות.
<יאיר קראוס: אחרי לא מעט לחצים שגם אני אישית עשיתי על אנשי משרד הבריאות בניסיון להבין, חבר'ה, אלה העובדות, זאת המציאות, מה אתם עושים בנדון, אחרי מספר שעות הם שלחו נציגים שהוציאו דוח של משרד הבריאות, דוח ראשוני לנושא, כאשר בדוח נכתב כי הגיע למקום פקח, ראה שהפעילות שנעשית שם היא כשורה למרות שמשרד הבריאות לא רואה אותה עין בעין, וכי אין כל בעיה בפעילות הזאת.
<יאיר קראוס: כנראה שאלמלא חברת הכנסת זנדברג, לא היינו נדרשים לסוגיה הזאת, לפחות לא עד השנה הבאה.
<יאיר קראוס: בהמשך למתחם במירון יש עוד מתחם נוסף של אוהל של חברת סיגריות מתחרה.
<יאיר קראוס: הם נלחמים ומתחרים על ליבותיהם של מאות אלפי החוגגים במירון.
<יאיר קראוס: הדבר המעניין אולי הוא שכאשר הפקח הגיע והכתבה עלתה לרשת, פתאום מצאו בחברות הסיגריות – ואני מתאר לעצמי שגם צריך לדבר בנושא הזה – לקונה או דרך חדשה.
<יאיר קראוס: אם החוק אוסר לחלק סיגריות ללא הגבלה ובחינם לכל מי שחפץ, בתמורה מותר לתת סיגריות ולכן כל מי שממלא שאלון עם שתיים-שלוש שאלות כמו איזה יום היום ומה שלומך ואיך אתה מרגיש, נהדר, בתמורה למילוי השאלון הזה תקבל את הסיגריות.
<יאיר קראוס: הכול מותר לפי החוק ובואו נמשיך עם זה.
<יאיר קראוס: אלה הדברים שאני ראיתי ובאתי להציג אותם כאן.
תמר זנדברג: חיים, הפעם נתחיל אתך.
תמר זנדברג: עולות כאן שתי תופעות.
תמר זנדברג: האחת, נושא השיווק הישיר.
תמר זנדברג: זה לא פרסום קנוי, זאת לא מדיה קנויה, אלה לא יחסי ציבור, זה פשוט שיווק ישיר.
תמר זנדברג: מה שנקרא בדרך הישנה והטובה, להגיע למקום שנמצא בו קהל, ראשית שבוי ושנית רגיש, שני המאפיינים שלו, ופשוט שם לבצע את פעילות השיווק.
תמר זנדברג: אני רוצה קודם לשאול אותך, כי באמת נחשפנו כאן למקרה שצולם, אבל בעבר שמענו בעיקר על ימי סטודנטים ושבוע פתיחת שנה, אז חברות הסיגריות מקימות חברת סיגריות ליד הבנק, ליד החברה הסלולרית וליד הפיצה.
תמר זנדברג: יש לי כמה שאלות.
תמר זנדברג: האם ידוע לכם כמשרד על עוד מיקומים כאלה שהם רגישים, מגודרים ומהווים בעצם טרף קל לחברות הטבק?
תמר זנדברג: מה מבחינת
תמר זנדברג: כם חוקי, מה לא חוקי?
תמר זנדברג: אני מדברת על חוקי במובן הרחב של כוונת החוק, לרבות העניין הזה של הסקר, ההגרלה או כל הדברים האלה שהם באמת בדיחה וממש ישראבלוף.
תמר זנדברג: במלים אחרות אני אומרת, אל תשלחו אותנו עכשיו לתקן את החוק אלא בואו נראה קודם במסגרת החוק הקיים מה חוקי ומה אפשרי מבחינתכם.
תמר זנדברג: השאלה השלישית היא מבחינת המדיניות שלכם.
תמר זנדברג: מה אתם עושים כמדיניות, כמשרד, בהסברה.
תמר זנדברג: אלה אירועים שיודעים עליהם, אלה אירועים שחוזרים על עצמם כל שנה והם מוכרים.
תמר זנדברג: כמו שהמשטרה צריכה להיערך מבחינת הסעות כדי שלא תהיה קריסה כמו שקרה לפני כמה שנים.
תמר זנדברג: דרך אגב, הכנסת כאן כל שנה, מאז היה אירוע האסון לפני כמה שנים, עושה גם היערכות וגם הפקת לקחים בכנסת.
תמר זנדברג: יכול להיות שאנחנו מעכשיו צריכים בוועדה הזאת לעשות לפני פתיחת שנת לימודים במוסדות החינוך - - -
<משה ברקוביץ: המונח אסון לא היה במקום.
תמר זנדברג: איך אתה מגדיר את זה?
<משה ברקוביץ: היו עיכובים משמעותיים במעגל התנועה.
<משה ברקוביץ: יש כאלה שיכולים להגיע לקריסה.
תמר זנדברג: אני אתקן.
תמר זנדברג: קריסה או שיבושים, בוא נקרא לזה, קשים.
תמר זנדברג: יכול להיות, ואני בהחלט נרתמת להרים את הכפפה, שאנחנו נערוך כאן לפני כל ל"ג בעומר, לפני כל פתיחת שנת לימודים, או תכף נשמע באיזה עוד אירועים זה תוקף אותנו, אבל מבחינת גורמי העניין, גם משטרה ומשרד הבריאות, אלה אירועים שהם ידועים.
תמר זנדברג: איך אתם רואים את התופעה הזאת ומה אתם עושים בנדון?
<חיים גבע הספיל: הבסיס שלנו מבחינה זאת הוא חוק הגבלת הפרסום והשיווק של מוצרי טבק.
<חיים גבע הספיל: זה חוק משנת 1983.
<חיים גבע הספיל: בתפיסה של החוק מלפני 34 שנים, החוק הגדיר באופן מאוד מדויק מה הם אמצעי הפרסום שבהם אסור לעשות פרסומת לעישון והוא הגדיר טלוויזיה, רדיו, עיתונים לבני נוער ודברים כאלה.
<חיים גבע הספיל: בנוסף הוא הגדיר כל מיני הגבלות על שילוט והוא קבע גם את הנושא של חלוקת סיגריות בחינם.
<חיים גבע הספיל: לפחות בזמנו דובר על לא להפיץ מוצרי טבק ללא תמורה.
<חיים גבע הספיל: עם השנים אנחנו מכירים את העניין הזה של חסויות לימי סטודנטים שחברת פיליפ מוריס למשל באופן קבוע התקשרה עם אגודות סטודנטים גם בתל אביב וגם בירושלים על מנת להקים מתחמי VIP וכל מיני אטרקציות שמיועדות רק למעשנים כתנאי כניסה לאטרקציה הזאת או מתחמי עישון.
<חיים גבע הספיל: תחת מגבלות החוק שלא אוסר את זה ניסינו לעבוד מול אגודות הסטודנטים ובכל מיני אפשרויות למנוע את הדברים האלה אבל לא תמיד בהצלחה.
תמר זנדברג: מה קורה במתחמים האלה?
<חיים גבע הספיל: זה פתוח.
<חיים גבע הספיל: או שאלה נקודות מכירה של טבק או שאלה חדרי עישון שמיועדים למעשנים.
<חיים גבע הספיל: הייתה אטרקציה שמעלים מסעדה עם מנוף לשמים.
<חיים גבע הספיל: כל מיני דברים שנועדו לתת למעשנים ערך מוסף.
תמר זנדברג: כלומר, זאת לא חלוקה.
<חיים גבע הספיל: לא חלוקה בחינם.
תמר זנדברג: המטרה היא לייצר איזושהי תדמית חיובית של תראו, אנחנו בטכנולוגיה, של האטרקציות ודברים כאלה.
<חיים גבע הספיל: לגבי חלוקת סיגריות בחינם, החוק אוסר.
<חיים גבע הספיל: הוא אומר חלוקה ללא תמורה וחברות הטבק מכירות את זה.
<חיים גבע הספיל: מה שהן עשו לאורך השנים, ואנחנו מדברים על הרבה שנים כולל דיילות בעמדות התנסות כאלה, ברציפי רכבת, מחוץ לבסיסי צבא, במקום להגיד ללא תמורה – ההתנהלות המקובלת בחברות הטבק, כדי להתמודד עם האיסור הזה, הן אומרות תן לי סיגריה אחת שלך ואני אתן לך חפיסה חדשה של המותג שלנו.
<חיים גבע הספיל: או למשל עכשיו החדרת הסיגריה החדשה של פיליפ מוריס, יש להם על הדוכן כוס והם אומרים, תן לנו סיגריה רגילה ואנחנו ניתן לך התנסות בסיגריה החדשה, כך שזה לא יהיה ללא תמורה.
<חיים גבע הספיל: מה שקרה במירון או קורה גם עם דיילות ברציפי רכבת בשנים האחרונות זה שבתמורה להשתתפות בסקר צרכנים – במירון זה היה סקר מותג – כמה שאלות של איזה מותג אתה מעשן או האם אתה מעשן את המותג הזה, הנאה, שביעות רצון, לא משנה איך הם הגדירו את זה, או בתמורה להצטרפות לרשימת דיוור, שזה גם איזשהו ערך לחברה ששווה מבחינתה איזשהו משהו, כך שאי אפשר להגיד שזה ללא תמורה.
<חיים גבע הספיל: למעשה בצורה הזאת הם מתיישרים עם החוק.
<חיים גבע הספיל: הם אומרים שזאת לא חלוקה ללא תמורה אלא זה בתמורה למילוי סקר צרכנים שבאופן רגיל החברה הייתה משלמת לחברת סקרים אינטרנטית כדי לעשות את זה או בתמורה לסיגריה חלופית או כל מיני דברים כאלה, העיקר כדי שזה לא יהיה ללא תמורה.
<חיים גבע הספיל: מתוך הכרות שלנו עם ההתנהלות הזאת לאורך שנים, אנחנו תיקנו במסגרת הצעת החוק הממשלתית.
<חיים גבע הספיל: הייתה הצעה לתקן את החוק ולהגדיר במפורש שזה לא סתם ללא תמורה אלא גם ללא תמורה סמלית ובוודאי שלא השתתפות בסקר צרכנים או דברים כאלה, כדי לשלול את האפשרות של התופעה הזאת.
<חיים גבע הספיל: באותה הצעת חוק ממשלתית גם רצינו לטפל בכל הנושא של חסויות על ימי סטודנט.
תמר זנדברג: איך למשל טיפלתם בזה בנושא של חסויות?
<חיים גבע הספיל: האיסור בחוק היה איסור מוחלט על פרסומות, חסויות, קידום מכירות כולל למשל מתחמים כאלה של בעצם חסות לאירועים.
תמר זנדברג: אני רוצה לעצור בנקודה הזאת ושוב, זה גם בהמשך לדיון הקודם וגם בהמשך להרבה דיונים שמתקיימים כאן בכנסת.
תמר זנדברג: יש לנו איזושהי תחושה שבמדינת ישראל החוק צריך להיות עם חורים כל כך קטנים במסננת, כך שאם נתקלנו בתופעה של תמורה סמלית, אז נכתוב תמורה סמלית, ואם נתקלנו בתופעה של סקר, נכתוב סקר, נכתוב בחוק סקר ואז ימציאו משהו אחר.
תמר זנדברג: כלומר, אני באמת שואלת האם נעשתה והאם פניתם לאיזושהי בחינה משפטית, בין אם באמצעות היועצת המשפטית של המשרד שהיא מוכרת לנו בוועדה ומוערכת על ידינו או בין אם זה אותגר בבית המשפט - - -
<עמוס האוזנר: זה אותגר.
תמר זנדברג: תכף אתה תוסיף לנו מידע.
תמר זנדברג: אי אפשר לשים ללעג ולקלס את החוק בצורה כזאת שכתוב בפירוש ללא תמורה והתמורה היא שלא רק אני אתן סיגריה אחת תמורת חפיסה, שזאת התמורה שאני נותן, אלא אנחנו בעצם מביאים למצב שאנחנו גם נותנים לאנשים משהו מזיק ובתמורה הם מקבלים משהו מזיק.
תמר זנדברג: כלומר, אנחנו גם נותנים להם את הזכות להיכנס למאגר מידע שפוגע להם בפרטיות וממשיך להפיץ דבר שמזיק לבריאות שלהם והורג אותם, ובתמורה אנחנו נותנים להם סיגריה.
תמר זנדברג: אין בזה שום הגיון.
תמר זנדברג: אני לא רואה באיזה רוח חוק זה עומד.
תמר זנדברג: אני לא רואה איך זה עומד בלשון החוק.
תמר זנדברג: החוק לא צריך לצמצם את החורים של המסננת למקומות כאלה קטנים אלא הוא צריך לתת איזושהי קריאת כיוון.
תמר זנדברג: הרי ברור שזה אסור.
תמר זנדברג: ברור שזה חולק בצורה שהיא בניגוד לרציונל ולהגיון של החוק.
<חיים גבע הספיל: הנקודה הבסיסית היא שהחוק חוגג היום 34 שנים והתיקונים מאז היו מאוד מינוריים.
<חיים גבע הספיל: זה חוק שתאם אז תפיסה מסוימת והיום המחויבות שלנו כשותפים לאמנה הבינלאומית לצמצום העישון, לאמנת המסגרת הפיקוח על הטבק, אנחנו מחויבים בהוראות אחרות לגמרי מכפי שקיימות היום, שהן הרבה יותר מקיפות ומשנות את התפיסה ואומרות שלמעשה כל פרסומת, כל חסויות, כל קידום מכירות, שזה בעצם הפעילות הזאת, הכול אסור למעט אם יש אולי איזה שהם חריגים.
<חיים גבע הספיל: אם מישהו למשל רוצה להתקשר באופן אישי ישירות מול החברה, שתשלח לו למיילים שלו הודעות דואר אלקטרוני, אז שיחתום שהוא מאשר ויצטרף.
<חיים גבע הספיל: ניתן ליצור עדיין קשר מסחרי שיווקי בין החברה אבל באופן פרטני וזה לא משהו שצריך להיות ציבורי.
<חיים גבע הספיל: זה השינוי שניסינו להוביל ולעדכן את החוק בצורה משמעותית אחרי 34 שנים כי החוק היום כמו שהוא, הוא ישן ולא רלוונטי ולא זאת רוח החוק.
<חיים גבע הספיל: הוא פשוט חוק ישן ולא טוב שלא עונה על התפיסה המקובלת בעולם ולא על המציאות של היום.
<חיים גבע הספיל: הייתה יוזמה ממשלתית והיא התקדמה ובאופן ספציפי הסעיפים האלה אושרו בוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית אבל זה נפל יחד עם כל החוק כך שהיום אנחנו עדיין נמצאים עם חוק מיושן שהרוח שלו ישנה, שהתפיסה שלו מיושנת, שהוא מחייב תיקון כדי שיהיה אפשר להתמודד אתו.
<חיים גבע הספיל: דבר נוסף שנוגע לאכיפה של החקיקה שכן קיימת.
<חיים גבע הספיל: כל הסעיפים בחוק, למעט מכירה לקטינים, כולם נמצאים באותו מדרג של חומרה שזה 61(א)(4), שזה נחשב לחומרה גבוהה יחסית.
<חיים גבע הספיל: בנוסף, אין בחוק שום מנגנון של אכיפה.
<חיים גבע הספיל: לא מצוין מי מוסמך לאכוף את החוק.
<חיים גבע הספיל: זאת אומרת, לצורך העניין הרשות המקומית לא קשורה לאכיפה של החוק הזה ולמשרד הבריאות גם אין פקחים שמוזכרים בחוק ומוסמכים לעשות אכיפה של החוק.
<חיים גבע הספיל: למעשה הגורם היחידי שנשאר כאחראי לאכיפת החוק הזה, זאת המשטרה.
<חיים גבע הספיל: לאורך השנים היו מספר ניסיונות להגיש תלונות למשטרה על סעיפים שונים של החוק שהיו עבירות אבל זה נסגר מחוסר עניין לציבור או דברים כאלה.
<חיים גבע הספיל: בשיחות עם המשטרה גם הובהר שאנחנו נתקן את החוק וניצור איזשהו מדרג של אכיפה ונקבע מנגנון של אכיפה עם פקחים של משרד הבריאות ובמקרים מסוימים יהיה מקום שהמשטרה גם תפתח בחקירה ויהיו הליכים פליליים מעבר להליכים של קנסות.
<חיים גבע הספיל: שוב, הכול הוא פלילי ואנחנו צריכים אכיפה שהיא אולי יותר בכיוון של אכיפה מינהלתית עם עיצומים כי בסוף יש כאן עבירות שמהותן כלכלית.
<חיים גבע הספיל: כל הדברים האלה היו אמורים איכשהו להתבשל בתוך התיקון הממשלתי שכידוע נפל ונעצר.
<חיים גבע הספיל: לכן כרגע אנחנו נמצאים במציאות שבה החוק ישן, הסעיפים השונים או לא מתאימים למצב וגם אלה שכן מתאימים, קשה מאוד לאכוף אותם.
<חיים גבע הספיל: אנחנו רואים את תעשיית הטבק שיודעת לנצל את זה בצורה מאוד טובה, רק ב-2015 עם 63 מיליון שקלים שהיא הקדישה לפעילות של קידום מכירות, חסויות, דיוור ישיר ופרסומות בעיתונים ובאינטרנט.
<חיים גבע הספיל: אני לא אומר את זה בהשוואה לכמה שמשרד הבריאות משקיע או לא משקיע בקמפיינים הפוכים, אבל הם משקיעים 63 מיליון שקלים שחלק גדול מהסכום הזה הולך בדיוק לאירועי קידום מכירות וכל הדברים האלה.
תמר זנדברג: אגב, כמה ממנו הולך לאירועי קידום מכירות?
תמר זנדברג: יש לכם את הנתון הזה, נכון?
תמר זנדברג: יש חובת דיווח של החברות.
<חיים גבע הספיל: יש חובת דיווח.
<חיים גבע הספיל: חלק מקידום המכירות הוא דיילות בכל מיני נקודות אבל זה בין השאר גם סוג של סבסוד של המיסוי.
<חיים גבע הספיל: זאת אומרת, לחסוך בעלויות למעשנים.
<חיים גבע הספיל: יש את החלוקה והיא מופיעה.
תמר זנדברג: אם אתה יכול לומר לי בנושא דוח הפיקוח שהוצג בפנינו על ידי יאיר קראוס.
תמר זנדברג: הצבעת על בעיית האכיפה אבל בעצם זה מקרה שכבר קרה, כבר הוזעק פקח למקום.
תמר זנדברג: קודם כל, מי היה הפקח ואיך זה עובד?
תמר זנדברג: איך עובד מערך הפיקוח הזה, אם הוא קיים?
תמר זנדברג: שנית, איך יכול להיות שכל כך בקלות הם מתחמקים מזה?
תמר זנדברג: ראינו דוכן, הוא נקרא אתנחתא, יש שם קפה נמס ותה פשוט כזה וסיגריות.
<חיים גבע הספיל: אני יכול להראות לך עוד תמונות שלהם עצמם שהם העלו בחדרי חדרים, כתבה שיווקית של דובק בשיתוף ועד מירון.
<חיים גבע הספיל: יש שם תמונות של אנשים ממלאים את הסקרים.
<חיים גבע הספיל: לנו אין פקחים שמוסמכים לאכוף את החוק ועדיין נשלח פקח מלשכת הבריאות לעשות שם איזשהו סיבוב ולראות מה קורה, למרות שזה לא משהו שהוא מתעסק אתו בשוטף, הוא לא מכיר את זה והוא גם לא מוסמך.
תמר זנדברג: מי זה?
תמר זנדברג: איזה פקח זה?
תמר זנדברג: זאת אומרת, לא מי זה ברמה האישית.
<חיים גבע הספיל: הוא פקח של לשכת הבריאות שמתעסק בבריאות הסביבה, במה שקשור לבתי עסק, לתקינה.
<חיים גבע הספיל: שוב, החוק הזה לא רלוונטי כי בחוק הזה אין פקח של משרד הבריאות שמוסמך לאכוף את החוק הזה.
<חיים גבע הספיל: משרד הבריאות לא מצוין בחוק כגורם שיש לו פקחים שמוסמכים לאכוף את החוק הזה או שזה חוק שניתן לקנוס בגינו או משהו כזה.
<חיים גבע הספיל: כל המנגנון של האכיפה הוא דרך המשטרה, על ידי הגשת תלונה למשטרה.
<יאיר קראוס: סליחה על ההתערבות.
<יאיר קראוס: גם לאורך כל השעות של הבוקר עד הזמן שהערתי את תשומת לבם, לא הייתה שום הפניה.
<יאיר קראוס: זאת אומרת, חלוקת הסיגריות הייתה ללא הפניה.
תמר זנדברג: אתה אומר שבעצם הסקר נולד אחר כך.
<יאיר קראוס: רואים את זה בסרטון.
<חיים גבע הספיל: המשמעות היא שכדי שאנחנו לאכוף את זה, לצורך העניין עת יגיע לשם פקח שזה לא עיסוקו וזה לא בסמכותו, עדיין אנחנו נצטרך להגיש תלונה למשטרה ואז יהיה צריך לבחון את זה בעיניים משפטיות, האם יש כאן מקרה והאם זה יעמוד במבחן בית המשפט.
<חיים גבע הספיל: אז חברת דובק במקרה הזה מראה את התמונות, הנה, היו סקרים, יכול להיות שבאותו רגע תפסתם שנגמרו הסקרים או הוא הלך, הוא לא אמר להם למלא, אבל יש לה תיעוד שזה נעשה תמורת מילוי סקר ואז את מסתכלת על זה בעיניים משפטיות ואומרת האם נגיש תלונה, תיפתח חקירה, האם זה בשל לכתב אישום ותהיה כאן הרשעה סבירה והאם יש סבירות להרשעה.
<חיים גבע הספיל: יש להם את כל התיעוד שהם צריכים כדי להראות שזה כן נעשה ויכול להיות שפה ושם הייתה חריגה.
<חיים גבע הספיל: האם בית המשפט יתעסק בזה?
<חיים גבע הספיל: האם המשטרה תתעסק בזה?
<חיים גבע הספיל: האם הפרקליטות תתעסק בזה?
<חיים גבע הספיל: החוק כמו שהוא, המתכונת היום, לא יודע להתמודד עם הדברים האלה.
תמר זנדברג: יש ספר שהפך עכשיו להצגה, אישה בורחת מבשורה.
תמר זנדברג: זה נשמע שאתם בורחים ממילוי החובה.
תמר זנדברג: ממש בכוח.
תמר זנדברג: תכף נשמע את המשטרה.
תמר זנדברג: תשמע, יש חוק, הייתה כאן הפרת חוק ברורה, היא מצולמת, יש כאן עשרות אלפי עדים בעלי העניין בדבר.
יהודה גליק: אם הם היו מורשעים, מה היה העונש?
<חיים גבע הספיל: הקנס הוא עד 220 אלף שקלים.
<חיים גבע הספיל: כפל בתאגיד, זה 450 אלף שקלים.
תמר זנדברג: בוא נתחיל ממשהו.
<חיים גבע הספיל: זה המקסימום.
תמר זנדברג: הם מוכנים עם הסקר בכיס ושולפים אותו.
תמר זנדברג: ישראבלוף.
<חיים גבע הספיל: צריך להגיע לבית המשפט ושהשופט יהיה משוכנע שבאמת זו הייתה ההתנהלות.
תמר זנדברג: מישהו משוכנע שלא?
<קריאה: תשכנע את המשטרה שיש מקום להגיש כתב אישום, תשכנע את הפרקליטות ואחר כך תשכנע את השופט.
<עמוס האוזנר: קודם כל, לגבי הרקע הכללי של החוק הזה.
<עמוס האוזנר: החוק הזה הוא פשרה.
<עמוס האוזנר: ההצעה המקורית הייתה לאסור לגמרי פרסומת לסיגריות, כולל כל מוצרי הטבק.
<עמוס האוזנר: מה לעשות, דווקא חברי הכנסת הם אלה שניסו לדחוף את החוק הזה עם האיסור המוחלט.
<עמוס האוזנר: זה התחיל בחייקה גרוסמן ב-2973, אחר כך היה ויקטור שם טוב, אחר כך זה היה מרדכי וירשובסקי ואחר כך זה היה מוסי רז.
<עמוס האוזנר: בקיצור, חברי כנסת, אחד אחרי השני ניסו להעביר איסור.
תמר זנדברג: אני תמיד גאה להיות חוליה בשרשרת מכובדת.
<עמוס האוזנר: אבל לצערנו זה לא עבר ומשרד הבריאות נאלץ להתפשר על נוסח החוק הזה.