GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: לא רלוונטי לנציגי הרשויות שצריכים ליידע, אבל אם יש כזה.
<דקלה אילוז שמלא: אני דקלה, ראש מדור ערכים ומורשת בחיל החינוך.
<דקלה אילוז שמלא: אחד מתחומי העיסוק שלי זה נושא הבחירה בחיים בתוכו שימוש בסמים ושימוש לרעה באלכוהול ואני פה אציג את הנתונים שאנחנו אוספים לגבי איכות פעילות החינוך שאנחנו מבצעים.
תמר זנדברג: אז זה נחמד מאוד, אני מודה לך, אבל זה לא מה שהדיון הזה אמור לעסוק בו.
תמר זנדברג: הדיון הזה אמור לעסוק בעבירה משמעתית של שתיית אלכוהול בצה"ל.
תמר זנדברג: חינוך, באמת זה חשוב מאוד מה שאתם עושים ואנחנו נשמח לשמוע - - -
<דקלה אילוז שמלא: זה אספקט נוסף.
תמר זנדברג: אספקט נוסף, אבל יש כאן נציגה ממצ"ח?
<אסתר כהנא: כן.
<אסתר כהנא: אהלן, בוקר טוב, אסתי, ראש מדור פיקוח חקירות במצ"ח.
<אסתר כהנא: כפי שציינת בפתח דברייך עבירת שתיית האלכוהול הינה עבירה משמעתית ולא עבירה פלילית, ולכן אנחנו כמצ"ח, כגוף אוכף של עבירות פליליות אין לנו את הנתונים אודות עבירת שתיית האלכוהול.
<אסתר כהנא: גם בדין המשמעתי כשחייל נשפט על עבירה של שימוש באלכוהול אין לזה סעיף נפרד, כמו שציינת בקידודים, או כל דבר כזה או אחר, אלא הוא יכול להישפט או על עבירה שהינה פגיעה במשמעת הצבא או על עבירה של התנהגות שאינה הולמת.
<אסתר כהנא: כך שאין את הנתונים הללו, לפחות לא לנו כמצ"ח.
<אסתר כהנא: אסתי.
תמר זנדברג: אסתי, את כפופה למפקד מצ"ח?
<אסתר כהנא: אכן.
תמר זנדברג: מפקד מצ"ח ישב כאן בכמה וכמה דיונים.
תמר זנדברג: הראשון שבהם בנובמבר 2015 שבהם הוא הונחה וגם לקח על עצמו, אני חייבת להגיד, ברצון רב את המשימה הזו לקדד, להוסיף את הסיווג הזה לתוך אותה עבירה משמעתית כשמדובר בעבירה של שתיית אלכוהול.
תמר זנדברג: מפקד מצ"ח שהוא כבר לשעבר, העוזב, דיווח לי שהוא עשה את זה, שהוא הנחה את ההנחיה הזו גם למצ"ח וגם לפרקליטות הצבאית.
תמר זנדברג: ויותר מזה אני אגיד לך, הוא דיווח לי, שלא רק שהוא הנחה, אלא גם שזה נעשה.
<אסתר כהנא: אוקיי.
<אסתר כהנא: שוב, עבירה משמעתית אני לא יודעת לומר לך האם יש קידוד נפרד.
תמר זנדברג: אז אני אומרת לך שיש קידוד נפרד.
<אסתר כהנא: אז מי שצריך, הגוף שאמון על כל הנושא הזה של הדין המשמעתי היא הפרקליטות הצבאית.
<אסתר כהנא: אני כמצ"ח אין לי את הנתונים הללו.
תמר זנדברג: שוב, אולי לא הובנתי, אני חוזרת ואומרת שאני ביררתי את הנושא לעומק וביררתי עם הגורמים הבכירים ביותר, קרי מפקד מצח, כלומר אין יותר מזה.
תמר זנדברג: ונאמר לי בוודאות שהנתון הזה נאסף גם על ידי מצ"ח וגם על ידי הפרקליטות הצבאית.
תמר זנדברג: ואם תלחצי אותי עוד אני גם אגיד לך את המספר שנאמר לי בעל פה.
תמר זנדברג: לא, מה אוקיי?
תמר זנדברג: זה לא אוקיי.
<אסתר כהנא: שוב - - -
תמר זנדברג: איך את יכולה להסביר לי - - - ואני גם אגיד לך גם עוד דבר, שאתמול אני הייתי בקשר עם לשכת הרמטכ"ל שאחראית על שליחת הנציגים של צה"ל לכל הדיונים כאן בכנסת, לרבות הוועדה הזאת, אבל לא רק הוועדה הזאת, אנחנו רק מקרה.
תמר זנדברג: ואני חזרתי והדגשתי שאנחנו מצפים לקבל את הנתונים האלה שכאמור צה"ל הונחה לאסוף אותם, צה"ל אסף אותם, אבל את לא באת איתם.
<אסתר כהנא: מפקד מצ"ח יכול להיות שסבר שניתן לאסוף את הנתונים האלה - - -
תמר זנדברג: הוא לא סבר, מה זה סבר שניתן?
תמר זנדברג: הוא הנחה להוסיף קוד שמדובר על שתיית אלכוהול וזה נעשה, זה קרה.
<אסתר כהנא: האחריות, שוב, לקידוד הנושא בדין המשמעתי היא לא בסמכות של מצ"ח.
<אסתר כהנא: היא בסמכות של הפרקליטות הצבאית.
<אסתר כהנא: אני יכולה לבדוק את זה - - -
תמר זנדברג: לא, את היית צריכה לבדוק את זה ולהביא את זה לכאן ואני העברתי את הבקשה הזו.
תמר זנדברג: אני גם אגיד לך עוד דבר, אני הייתי מעבירה את הבקשה הזו ישירות למפקד מצ"ח הנוכחי, אלא שהוא החליט שהוא לא יכול לדבר איתי, ולכן אני פעלתי דרך לשכת הרמטכ"ל שמסרה לי אתמול בערב שהיא העבירה את המסר.
תמר זנדברג: אז לכן אין לך מה לבדוק עכשיו, זה היה צריך להיות כאן, אני אומרת, מלפני שנה עד עכשיו.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שאני לא כל כך מצליחה להבין.
תמר זנדברג: זאת אומרת, חילופי גברי גורמים, אנחנו יודעים, האדם עושה גם את התפקיד, אבל אני לא מבינה, נניח שהיה מתחלף איזשהו מפקד בפיקוד הדרום, צה"ל היה מפסיק להתמודד עם המנהרות, עם איומים בטחוניים בגלל שהתחלף מישהו?
תמר זנדברג: הייתה כאן הנחיה של הכנסת את הצבא.
תמר זנדברג: הצבא מילא אותה, אני מודיעה לך שהוא עשה אותה, אני יודעת את זה בוודאות.
תמר זנדברג: אז עכשיו, קודם כל אל תגידי לי שאי אפשר כי זה קרה.
תמר זנדברג: מה שאת אומרת לי שאי אפשר כבר קרה.
תמר זנדברג: רק תסבירי לי איך קרה שאת הגעת לכאן היום בלי הנתון הזה שכבר נאסף.
<אסתר כהנא: אנחנו כמצ"ח, שוב, הסברתי, אין לנו את הנתונים אודות שתיית אלכוהול בהיבט המשמעתי.
<אסתר כהנא: יש לנו נתונים אגב נהיגה בשכירות במידה והעבירה מבוצעת עם זיקה צבאית.
<אסתר כהנא: יש לנו נתונים שאם מבוצעת עבירה שהיא עבירה פלילית תוך כדי שתיית אלכוהול, יש לנו נתונים כאלה.
<אסתר כהנא: אבל עבירת שתיית אלכוהול כעבירה משמעתית, לי כמצ"ח שהוא גוף פלילי אין את הנתונים הללו.
תמר זנדברג: האמת שאני קצת מתקשה לראות לאן אני מוליכה את השיחה הזאת כי אני אומרת לך שיש לך את הנתונים האלה.
תמר זנדברג: כי מפקד מצ"ח, אמנם הקודם, שמסיים את תפקידו, האמת אפילו עדיין לא סיים אותו - - -
<קריאה: סיים.
תמר זנדברג: הוא סיים אותו כמפקד מצ"ח, אבל הוא משתחרר מצה"ל עוד כמה ימים או שבועיים.
תמר זנדברג: הוא גם הנחה, גם את מצ"ח וגם בתיאום עם הפרקליטות הצבאית – שאת כל הזמן אומרת שזה נמצא אצל הפרקליטות הצבאית.
תמר זנדברג: אז אני אומרת לך שגם הפרקליטות הצבאית הוסיפה קידוד לנתונים האלה.
תמר זנדברג: אני לא שואלת אותך, אני מודיעה לך שזה המצב כי אני יודעת.
<איתן גורני: אני אבדוק את זה עם הקודם.
תמר זנדברג: בדקתי.
<איתן גורני: היא לא יודעת מה - - -
תמר זנדברג: כן אבל אני - - - בוא תייעץ לי, מה אני אמורה לעשות עכשיו?
תמר זנדברג: אנחנו לפני שנה קיימנו - - - ואני מבינה גם שאין פה נציג - - - לא, אבל איתן - - -
<איתן גורני: מה קורה - - - מציע את שירותיי.
תמר זנדברג: לא, אבל אני אומרת לך ששירותיך כרגע, הגם שהם מבורכים ומתקבלים בברכה הם קצת א' נעשו כבר ו-ב' הם קצת מאוחרים כי אני שוב אומרת, עכשיו אנחנו נשמע על חינוך וזה וכולי, אבל אין לנו את המצע לדיון שכבר דנו בו בוועדה והנחינו את הגורמים לאסוף אותם.
תמר זנדברג: עכשיו, בנוסף לזה, שוב, זה ש- - - סליחה על הבורות בזה, אבל מה הדרגה שלך?
<אסתר כהנא: רב סרן.
תמר זנדברג: רב סרן, אוקיי.
תמר זנדברג: אז אנחנו ביקשנו את מפקד מצ"ח, ביקשנו נציג מחיל הרפואה, ביקשנו ירפ"א, ביקשנו בית דין צבאי ופרקליטות צבאית.
תמר זנדברג: אני מבינה שאף אחד מהגורמים האלה לא נמצא פה.
תמר זנדברג: שלחו לי נציגה אחת ממצ"ח שכל מה שהיא יודעת להגיד לי שזה לא נאסף במצ"ח, למרות שאני יודעת שזה נאסף.
תמר זנדברג: ונציגה מחיל חינוך.
תמר זנדברג: אני לא זוכרת מתי ראיתי כזה זלזול בכנסת.
תמר זנדברג: בחיי שאני לא זוכרת.
תמר זנדברג: יש כאלה שזוכרים אולי, ותיקי הבית זוכרים.
תמר זנדברג: אני לא זוכרת דבר כזה.
תמר זנדברג: הדיון הזה סתם, הוא מיותר.
תמר זנדברג: נשב פה ונגרד לעצמנו, הנה נשלח תיכף את אתי, נפזר את הדיון ונשלח אותה לדיון הבא שלה שלפחות תכניס סמים לפקודת הסמים המסוכנים, יותר חשוב.
תמר זנדברג: מה נעשה, למה?
תמר זנדברג: בקיצור לך אין מה לתרום, לך אין מה לתרום ושאר הנציגים לא נמצאים כאן.
תמר זנדברג: אני חייבת להתנצל בפני הפורום המכובד.
תמר זנדברג: אנחנו עכשיו נסגור את הדיון הזה ואנחנו נפנה לרמטכ"ל ולשר הבטחון.
תמר זנדברג: דבר ראשון אנחנו נמחה על הזלזול המופגן והמכוון, ככה אני רואה את זה, בוועדה ובכנסת.
תמר זנדברג: בגלל שאני את כל הסיבוב הזה עם כל הגורמים האלה עשיתי אתמול ובשבועות הקודמים באמצעות הוועדה לקראת הדיון.
תמר זנדברג: זה לא שהגענו לכאן עכשיו פתאום ואנחנו מתפלאים.
תמר זנדברג: עשינו את ההכנה הזו, אמרנו איזה גורמים אנחנו מבקשים, אמרנו בדיוק איזה נתונים אנחנו מבקשים וכתבנו במכתבים ופרוטוקולים מה היה בדיוק הקודם, בדיוק מה ביקשנו.
תמר זנדברג: אני שוב אגדיל ואומר שמפקד מצ"ח הקודם גם מסר לי שהוא עשה את זה.
תמר זנדברג: כך שהסירוב לבוא לכאן עם הנתונים, אני פשוט רואה אותו כזלזול מוצהר ומכוון, עם כוונה תחילה.
תמר זנדברג: זה לא קרה במקרה הדבר הזה.
תמר זנדברג: פשוט זלזול בוועדה ובאמצעותה בכנסת.
תמר זנדברג: אני מבקשת תוך שבועיים להציג בפנינו את הנתונים בכתב ולתאם דיון עם מפקד מצ"ח והפרקליטות הצבאית שיבואו לכאן לוועדה ויציגו את הנתונים האלה.
תמר זנדברג: ומשם אנחנו נמשיך, עם כל הכבוד, עם חינוך ועם התמודדות.
תמר זנדברג: סליחה לאנשי הרשות, אתם רוצים להציג לנו את ההתמודדות עם בעיית שתיית האלכוהול בצה"ל, איך נעשה את זה אם אנחנו לא יודעים אם יש בעיה ומה היקף הבעיה ומה - - - אולי אין בעיה, איך נדע?
תמר זנדברג: בלי נתונים זו ישיבה שהיא פשוט סתם ופשוט זלזול.
תמר זנדברג: אז אני ממש מתנצלת, אנחנו נפנה לשר הבטחון ולרמטכ"ל, הישיבה הזאת נעולה.
תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם ולכולן, ברוכות וברוכים הבאים לישיבת ועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת.
תמר זנדברג: כמו שאתם רואים, עשיתי משהו שלא עושים הרבה בכנסת ובכלל, ויתרתי על הכיסא שלי.
תמר זנדברג: מי שביחד איתי, ננהל היום את הועדה ביחד, מתן אמויאל.
תמר זנדברג: מתן הוא השותף שלי הבוקר במסגרת פרויקט "כנסת צעירה" שהכנסת מציינת היום לרגל יום הולדתה של הכנסת, שמצוין כל שנה בט"ו בשבט.
תמר זנדברג: הנושא שלנו הבוקר הוא כניסת בני נוער למעגל מעשני הסיגריות.
תמר זנדברג: אני רק אתחיל וגם אספר לך ולכולם מתן, חלק כבר מכירים, הועדה הזאת נכנסה יחסית באיחור לנושא העישון כי שם הועדה הוא סמים ואלכוהול, אז התעסקנו הרבה מאוד באלכוהול וסמים, על כל הרצף ועל כל הסוגים השונים של מדיניות וכולי.
תמר זנדברג: ואז, לדעתי בשנה שעברה, ביום הבינלאומי למניעת עישון, אמרנו "טוב, הועדה הזאת שמה לה למטרה להסתכל על כל החומרים, לא לראות מה חוקי ומה לא חוקי, אלא כל אחד מהם להסתכל עליו עם הנזקים ועם הסכנות ועם האתגרים והיתרונות והמאפיינים המיוחדים שלו".
תמר זנדברג: ואז עשינו דיון, ואני חייבת להגיד שאני נדהמתי.
תמר זנדברג: אני נדה
תמר זנדברג: מתי קודם כל מהנזק של עישון שלא הפנמתי באופן אישי ולא ידעתי עד כמה הוא חמור והורג, דבר שני, מהצעדים שקיימים או לא קיימים, ואיך בדיוק מדינת ישראל מתמודדת עם מה שקראנו לו "הרוצח השקט" הזה.
תמר זנדברג: ומאז התחלנו סדרה של דיונים שבאמת אנחנו החלטנו לקחת את הנושא הזה כנושא ליבה של הועדה ולא להרפות ממנו, ומה יותר מתאים היום, כשהכנסת מציינת "כנסת צעירה", להסתכל ולהפנות מבט לעבר בני הנוער.
תמר זנדברג: עכשיו אני אעביר אליך את שרביט הניהול.
יהודה גליק: אני רוצה להעיר לך הערה קטנה.
יהודה גליק: אתה נכנס לתוך נעליים גדולות מאוד של מנהלת מאוד מאוד מקצועית ומאוד מאוד אסרטיבית ומאוד בעלת חזון.
יהודה גליק: אני מאחל לך בהצלחה רבה.
תמר זנדברג: חבר הכנסת יהודה גליק הוא באמת חבר גם קבוע בועדה, וגם פעיל מאוד ובאמת שותף מצוין לכל הפעילויות.
יהודה גליק: בסופו של דבר אחרי השיחה הזאת אנחנו צריכים להוריד את רמת העישון של בני הנוער לאפס.
יהודה גליק: עכשיו זו המשימה שלך.
תמר זנדברג: תציג את עצמך מתן, אתה מוזמן להתחיל את הישיבה.
<מתן אמויאל: שלום לכולם, אני סטודנט לתקשורת וניהול במכללה למינהל בראשון לציון.
<מתן אמויאל: במקור ירושלמי וכרגע גר בראשון לציון.
<מתן אמויאל: מאוד מעניין אותי להגיע לתפקיד ציבורי שיהווה איזה שהוא, בשביל לחולל איזה שהוא שינוי אמתי בחברה, כאשר הכוונה היא באמת גם לבני הנוער, כמובן ההתעסקות שלי, יש לי ניסיון עם בני נוער ונוער בסיכון, בהתנדבויות בעמותות שונות, וכן חשוב לי הנושא הזה.
<מתן אמויאל: אני מקווה שבאמת נגיע לתובנות הראויות בשביל לחולל שינוי בנושא של כניסת בני הנוער למעגל המעשנים.
<מתן אמויאל: אני אציג את הדוברים.
<מתן אמויאל: הדוברת הראשונה תהיה קרן רוט, ממשרד החינוך.
<מתן אמויאל: אחראית על מניעת שימוש בסמים ואלכוהול.
<מתן אמויאל: לאחר מכן, דון דדוש, משתתף פרויקט "כנסת צעירה".
<מתן אמויאל: קרן בבקשה.
<קרן רוט: בוקר טוב, יושבי ראש הועדה.
<קרן רוט: אני מברכת על כך שהיום בחרתם להקדיש את הנושא של הדיון בועדה לנושא של התחלת עישון בקרב בני נוער, שאין ספק שזו התנהגות מזיקה של בני נוער, ובכלל מבוגרים, שניתנת למניעה.
<קרן רוט: אנחנו יודעים שגיל ההתבגרות הוא גיל מאוד מאוד פגיע לתחילת עישון.
<קרן רוט: נמצאים איתי כאן חבר'ה צעירים מבית הספר "המתמיד" ברמת גן שבהמשך הם יצטרפו לדבריי, וגם אמורים להצטרף שני ילדים נציגים של מנהיגות נוער מהעיר אשדוד שמשום מה התברברו בדרך, אבל אני מקווה שהם יצטרפו ותאפשרו להם להתייחס ולהתבטא.
<קרן רוט: מה מבחינתנו?
<קרן רוט: אנחנו בהחלט מודעים להשפעות של העישון ואתה ציינת, כמנהלת היחידה סמים ואלכוהול אני רוצה לומר שאנחנו כיחידה לוקחים אחריות גם לסוגיית הטבק והיחידה שלנו עוסקת בתכניות ההתערבות בנושאים שקשורים בהתנהגויות ממכרות ובחומרים ממכרים וביניהם הסיפור של טבק.
<קרן רוט: התכניות החינוכיות שלנו שהן מתחילות מגיל הגן ועד סוף יב', מתייחסות לפיתוח כישורי חיים כשהרעיון הוא מה נשים שם בכישורי ההתמודדות של הילדים שלנו, של תלמידי בתי הספר, מול משימות ההתבגרות שלהם ומול מצבי החיים, שיאפשרו להם להתמודד עם כל מיני מצבי חיים ללא צורך בשימוש בחומרים.
<קרן רוט: אנחנו מתאימים את התכניות שלנו בהתאם לשלב ההתפתחותי של הילדים ובהתאם למשימות גיל.
<קרן רוט: ולמה הכוונה?
<קרן רוט: אנחנו מתחילים בתכניות החל מגיל הגן, בבוקר נתתי בשמחה את התכנית החדשה שלנו שפותחה בשיתוף פעולה עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ויחד עם האגף הקדם יסודי ושפ"י שנקראת "יום של תכלת", שעוסקת בפיתוח כישורי חיים ושמירה על הגוף ושמירה על עצמי החל מגיל הגן, כשהרעיון הוא מה נשים שם, בשיח הרגשי, החברתי, הערכי עם ילדים, החל מגיל הגן, שיעזור להם בבגרות שלהם להתמודד עם כל מיני מצבי חיים.
<קרן רוט: אנחנו החל מגיל הגן מתחילים לדבר איתם על חומרים מזיקים וחומרים מועילים, חומרים מסוכנים ואיך אני שומר על הגוף שלי, איך אני עומד בפיתוי, ואיך אני עומד בהשפעה חברתית ואיך אני עומד בלחץ חברתי ולמי אני פונה כשיש בעיה, האם אני פונה להורה שלידי, למבוגר שבסביבתי או שאני פונה לילד.
<קרן רוט: מגיל הגן אנחנו מתחילים לטפח עם הילדים את השפה הזאת, כדי שבאמת בגיל בוגר יקבלו את הכלים לקבל את ההחלטות המושכלות בהתבגרות שלהם.
<קרן רוט: אם אני מתייחסת לעישון, אנחנו יכולים לראות שלאורך השנים, לשמחתי, אנחנו יכולים לראות, בדומה למה שקורה באוכלוסייה הבוגרת, גם בקרב מתבגרים ודוקטור יוסי הראל פיש יתייחס לזה בהמשך, אנחנו רואים ירידה בהתחלות עישון של מתבגרים.
<קרן רוט: זאת אומרת שאם בשנת 1998 היינו עם 38% ממתבגרים בגילאים 12-18 שדיווחו על התנסות בעישון, היום אנחנו עומדים על 12%.
<קרן רוט: אני מסכימה איתך, חבר הכנסת גליק, שזה נתון גבוה ועדיין יש לנו עבודה בתחום הזה, אבל לפחות אנחנו יכולים להתעודד מהמגמה של הירידה בדפוסי העישון.
<קרן רוט: אם אני ממשיכה להתייחס לתכניות ההתערבות שלנו, אנחנו נוגעים ישירות בטבק בגיל הגן, יחד עם חומרים מסוכנים, אנחנו עוסקים בזה בהמשך בכיתות ה'-ו', בתכנית משותפת עם האגודה למלחמה בסרטן ועם משרד הבריאות, מפזרים את מסך העשן.
<קרן רוט: שוב, בהקשר של כישורי חיים אנחנו נותנים מידע רלבנטי שמתייחס להשפעות העישון, כשאנחנו יודעים שבכיתה ה'-ו', סמוך למעבר לחטיבות הביניים, בניסיון שלהם וברצון שלהם לחקות את עולם המבוגרים, הרבה פעמים הם מתחילים לסגל לעצמם התנהגות של עישון.
<קרן רוט: הרבה פעמים כששאלנו ילדים בכיתה ו', כיתה ז', למה הם מעשנים ומה המשמעות של העישון עבורם, אז הם אמרו לנו "כך אנחנו מרגישים גדולים".
<קרן רוט: כי ילד שהולך בחטיבת הביניים עם חפיסת סיגריות בכיס, זה נותן לו תחושה שהוא בוגר, שהוא גדול, שלא יתעסקו איתו הגדולים.
<קרן רוט: צריך להבין את הדבר הזה, והתפקיד שלנו בשיח עם הילדים היא לדבר על המשמעות של זה, "האמנם זה מה שגורם לך להרגיש גדול, ואיך אתה יכול להתמודד עם המקום של שייכות, עם ההתמקמות החברתית, עם הקושי והחרדה ממעברים".
<קרן רוט: זה טיבם של שיעורי כישורי חיים.
<קרן רוט: בנוסף לזה, אנחנו מטפחים מנהיגות נוער, מתוך תפיסה שמנהיגות נוער בגובה העיניים יכולה להעביר מסר לקבוצת השווים שלה.
<קרן רוט: לקבוצת השווים וגם הצעירים יותר.
<קרן רוט: לכן אנחנו מכשירים תלמידים מכיתות ה'-ו' כבר, בפרויקטים של מנהיגות צעירה עד כיתה י'-יא', כשהרעיון הוא שהם נבחרים על ידי קבוצת השווים שלהם, עוברים הכשרה בשיתוף היועצות, המב"סים.
<קרן רוט: ההכשרות הן בדרך כלל רשותיות, ישוביות, בשיתוף עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים.
<קרן רוט: גם בנושא של עישון, גם אם זה לא התחום המנדטורי של הרשות למלחמה בסמים, אני חייבת לציין שברמת הקהילה י ש שיתופי פעולה גם בתחום של עישון ומנהיגות נוער שנעשית בגילאי הגן, בגילאי יסודי, גם משתפת ומערבת את הרשות הלאומית למלחמה בסמים, וכך אנחנו עוברים תכניות התפתחותיות בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה, כשבכל שנה אנחנו שמים את הדגש על החומר כביכול שהוא רלבנטי, שהדברים נבנים בתהליך ספירלי.
<קרן רוט: ההורים הם שותפים בתוך התכניות שלנו, בוודאי בגיל היסודי, בתכניות גם של "יום של תכלת", גם את "מפזרים את מסך העשן" ביסודי, וגם בחטיבת הביניים יש פרק שמייחס עבודה עם הורים, מתוך תפיסה והבנה שלהורים יש תפקיד מאוד מאוד חשוב ומשמעותי בגיבוש עמדות התנהגות של מתבגרים.
<קרן רוט: אני אתייחס לזה שבשנה שעברה כתוצאה משינוי בחקיקה והרחבת הסיפור של העישון, גם בבתי הספר יצאה הוראה בהתאם לחוק, של איסור עישון למורים בבתי הספר.
<קרן רוט: חדרי העישון הוצאו מבתי הספר, אנחנו בכוונה של אכיפה בכיוון הזה.
<קרן רוט: אני רוצה לציין שאנחנו - - - שאנחנו מקדמים את בתי הספר מקדמי בריאות, על פרמטרים שונים שקשורים בתזונה, פעילות גופנית, כולל שימוש בחומרים, ובתי הספר שרוצים לקבל תו תקן של בתי ספר מקדמי בריאות, אחד הפרמטרים של זה הוא שאין להם חדרי עישון, זאת אומרת שהם אוכפים את הסוגיה של העישון, גם כלפי מורים, ודאי כלפי ילדים בוודאי שחל איסור עישון.
<מתן אמויאל: איך מתבצעת האכיפה?
<קרן רוט: האכיפה כרגע מתבצעת בהליכים חינוכיים, בהליכים של עבודה עם הצוותים החינוכיים, של מה המשמעות של חדרי עישון.
<קרן רוט: בהרבה מאוד בתי ספר, אין לי כרגע נתון מדויק, אבל בהרבה מאוד בתי ספר כבר לא קיימים חדרי עישון, יש אכיפה של הדבר הזה.
<קרן רוט: אני רוצה לומר שבנוסף לזה, דרך בתי ספר נקיים מעישון, כשהכוונה היא עד 2020 שכל בתי הספר יהיו מקדמי בריאות, שמבחינתנו עד 2020 כל בתי הספר יהיו נקיים מעישון.
תמר זנדברג: יש לכם איתור של הנושא הזה של חדרי העישון?
תמר זנדברג: את יודעת היום להגיד, אוקיי, שולחים לכל בתי הספר את ההנחיה החדשה, הוראה.
תמר זנדברג: מה קורה עכשיו?
תמר זנדברג: מי עוקב אחרי השאלה איפה יש, איפה אין?
יהודה גליק: למה צריך לפתוח את זה?
יהודה גליק: אם יש הנחיה שזה חוזר מנכ"ל, הוראה לבית הספר, מה זאת אומרת אם יש בתי ספר שעושים את זה או לא עושים את זה?
יהודה גליק: הרי אם זו הנחיה, זו הנחיה.
תמר זנדברג: בסדר, אבל איך יודעים שכולם באמת עמדו בהנחיה?
<קרן רוט: אני מסכימה איתך לגמרי.
<קרן רוט: יש פה חוק ואת החוק הזה צריך לכבד.
<קרן רוט: לגבי אכיפה, אני מסכימה איתך, אין לנו כרגע מנגנון של אכיפה.
יהודה גליק: כרגע זה מופיע כהנחיה של חוזר מנכ"ל?
<קרן רוט: כן.
<קרן רוט: אבל זה בכפוף לחוק.
<קרן רוט: זה חוק מדינה.
יהודה גליק: לגבי זה שלמורים אסור ואין חדרי עישון בבתי ספר?
<קרן רוט: אין חדרי עישון.
<קרן רוט: זה חוק.
תמר זנדברג: אבל איך אנחנו יודעים שבאמת אין חדרי עישון בבתי הספר?
יהודה גליק: אני יוצא מתוך הנחה שבתי הספר שומרי חוק.
תמר זנדברג: אתה יוצא מתוך הנחה.
תמר זנדברג: - - -אתה יכול לבטל את המשטרה, נצא מנקודת הנחה שכולם עומדים בחוק.
<עמוס האוזנר: כבר היה חוזר מנכ"ל ב-2001, מצאתי אצלי בתיקים.
תמר זנדברג: לגבי חדרי עישון.
<עמוס האוזנר: גם לגבי חדרי עישון.
<עמוס האוזנר: היה חוזר מנכ"ל ולא צייתו לו.
<עמוס האוזנר: מה לעשות.
<מתן אמויאל: כן אבל חדרי עישון זה באמת משהו שהוא די תלוי באוויר כי ברגע שבן נוער רוצה ללכת ולעשן הוא ייצא החוצה, יתפוס איזו פינת מסתור,
<קרן רוט: לא, המדובר במקרה זה לגבי מורים.
<קרן רוט: אין מה לדבר לגבי תלמידים, חל איסור עישון בפעילות בית ספרית ובתוך בית הספר.
<קרן רוט: זה אין על מה לדבר.
<קרן רוט: זה שילדים בסופו של דבר מוצאים את הפרצה ויוצאים לעשן, אנחנו מודעים לעניין הזה וממליצים להתמודד עם זה בתהליכים חינוכיים, הסברתיים וגם ענישתיים.
<קרן רוט: ברגע שאנחנו תופסים בן נוער שמפר את תקנות בית הספר ומעשן בפעילות בית ספרית בתוך בית הספר, יש הליכים משמעתיים שננקטים כנגדו, בנוסף להליכים חינוכיים טיפוליים.
תמר זנדברג: סליחה שאני מפסיקה אותך בנקודה הזאת.
תמר זנדברג: כשאני הייתי בתיכון, הייתה לנו מחששה.
תמר זנדברג: ובמחששה התלמידים והמורים היו מעשנים ביחד, וזה היה מקום – אמנם הוא היה בחוץ, הוא לא היה חדר עישון סגור – אבל הוא היה מקום מיועד וידוע, ואף עם איזו שהיא תדמית חיובית.
תמר זנדברג: זה היה לפני יותר מעשרים שנה.
תמר זנדברג: לעבור מהמצב הזה למצב שאת מתארת היום שאומר שאיסור מוחלט על תלמידים לעשן בשטח בית הספר, פלוס בעצם בפועל איסור מוחלט על מורים לעשן בשטח בית הספר, אנחנו כולנו מבינים שלמרות, הגם שזה חוק והגם שזה חוזר מנכ"ל, יש איזו שהיא דרך להביא מהמצב הזה לזה.
תמר זנדברג: אבל אם לא נדע מה המצב לאשורו, איפה זה מתקיים, איפה זה לא מתקיים, ואיפה שזה מתקיים לאט לאט אולי פעם ראשונה להסביר, פעם שניה להזהיר ופעם שלישית לאכוף, קנס, הזהרה, הערה משמעתית, זה יישאר אות מתה.
<קרן רוט: אני רוצה להתייחס לזה, קודם כל בהקשר הזה אני אספר סיפור, אנקדוטה.
<קרן רוט: פגשתי בוגרת שלי, מורה בבית ספר יסודי, קונה סיגריות.
<קרן רוט: שאלתי אותה מה היא עושה ואיך היא מתנהלת כמורה בבית הספר.
<קרן רוט: היא אמרה לי "מה פתאום, אני לא מעשנת בבית הספר.
<קרן רוט: אני מבינה את התפקיד שלי ואת הדוגמה האישית שאני מסמלת לתלמידים שלי" והיא ציינה שבתחום שלה אין חדר עישון ואם היא רוצה לעשן היא מתאפקת עד סוף יום העבודה.
<קרן רוט: אז אני חושבת שבקטע הזה גם אצל מורי ישראל חלה יותר הבנה בתפקיד המחנך ודמות החיקוי, ואני מקווה שהסיטואציה שאת מתארת מלפני עשרים שנה שבה מורים עישנו עם תלמידים כבר כמעט ולא קיימת, מתוך הבנה של משמעות נזקי העישון וההשפעות המבוגר המשמעותי.
<קרן רוט: לגבי הסיפור של האכיפה, אני מסכימה איתך.
<קרן רוט: מה שעשינו כרגע זה ביקשנו מהמב"סים, המובילים הבית ספריים שלנו, לנטר את התופעה הזאת, לבדוק באיזה בתי ספר מקיימים או לא מקיימים את ההנחיה הזאת ובמקום שזה לא קיים להתחיל להוביל הליך חינוכי.
<קרן רוט: במקביל אנחנו גם פנינו למפקחים הרפרנטים שלנו שיסבו את תשומת ליבם של המפקחים במחוזות, שיהיו מודעים לדבר הזה, ואנחנו ננסה דרך המדריכים, דרך המפקחים, דרך המב"סים לאתר מקומות שזה לא קורה וביחד לסייע לבתי הספר להתמודד ולהתקדם לתוך קידום ההנחיה וצריך להבין שיש פה כברת דרך שצריך לעבור.
<קרן רוט: מורים הם אנשים בוגרים שמעשנים, וגם מבחינתם זה לעבור איזה שהוא תהליך, וצריך לקחת את זה בחשבון.
<קרן רוט: אנחנו בהחלט עדים ומודעים ונעשה כל דבר להגיע למצב שכל בתי הספר מבחינתנו יהיו נקיים מעישון.
<מתן אמויאל: את דיברת גם על תכנית בגנים, לנסות לתת איזו שהיא הסברה לילדים על נזקי העישון, נזקי רעלים.
<קרן רוט: חומרים.
<מתן אמויאל: מה קורה עם ילד שרואה את ההורים שלו מעשנים, ומעלה את העניין הזה אולי בגן.
<מתן אמויאל: איך מתבצעת ההסברה מול אותו ילד?
<קרן רוט: זו שאלה מצוינת.
<קרן רוט: זה קיים גם לגבי הורים בבתי ספר יסודי, שההורים בוגרים.
<קרן רוט: לכן, הסיפור של המעורבות של ההורים בתכניות האלה היא מאוד מאוד חשובה, כיון שחשוב שהורים ידעו שהילדים עוברים הסברה בעניין והם יצטרכו לתווך את ההתנהגות, קודם כל להיות הרבה יותר מודעים להשפעות של העישון הפאסיבי, ואז מה המשמעות של העישון בחברת הילדים שלו, איך הם יכולים לשמור מפני תוצאות של עישון פאסיבי, ויצטרך לומר שיש התנהגויות שהן לא בריאות, ובהליך משותף של הורים וילדים לראות איך מתמודדים.
<קרן רוט: הרבה פעמים בעקבות ההסברה שהילדים עוברים, זה משפיע על ההתנהגות של ההורים וזה גורם להפחתת עישון או להפסקת עישון של המבוגרים ומהבחינה הזאת אנחנו מרוויחים.
<קרן רוט: אני מאוד אשמח אם בשלב הזה נוכל לתת לילדים להתבטא.
תמר זנדברג: תתקרבו כדי שנוכל לשמוע אתכם.
תמר זנדברג: נעשה 3 דקות לכל דובר/דוברת.
<ניב קורן: אנחנו היינו בסמינר עמיתים עירוני ולאור המידע שקיבלנו, רינת היועצת של בית הספר לימדה אותנו איך להנחות שיחות עם ילדים והורים ובשיחות אנחנו מדברים על תוצאות העישון של בני הנוער, איך מונעים את העישון ומה בכלל העמדות שלנו לגבי העישון.
<ניב קורן: בעצם בשיחות זה התחלק לשכבות גיל.
<ניב קורן: בכיתה ו' עשינו את תכנית "מפזרים את מסך העשן", בכיתה ז' אנחנו ניהלנו שיחות גם עם התלמידים וגם שיחות של התלמידים וההורים.
<ניב קורן: בשיחות של התלמידים וההורים העלינו כל מיני סיטואציות שעוסקות בעישון, דברים שקרו ולא קרו, אבל בשיחות האלה גם ראינו את השוני בין הדעות של ההורים לבין הדעות של הילדים בנוגע לעישון.
<מתן אמויאל: מה השוני?
<ניב קורן: ההורים בהתחלה אמרו שבתקופה שלהם, רוב הילדים היו מעשנים.
<ניב קורן: הם התחילו את זה בגיל 15.
<ניב קורן: או שזה נבע בכלל מקושי במשפחה, שהם ברחו לסיגריות והיו עם חברים, או שהמגניבים בכיתה שלהם עישנו אז הם רצו להיות גם.
<רעות סגל: ערכנו סוג של שיחות שאנחנו - - - להם גם לפני ההורים, כל אחד דיבר מה העמדה שלו לגבי העישון ובכלל ידע מה תוצאות העישון.
<רעות סגל: עכשיו כששאלנו אותם, הילדים אמרו "אני לא רוצה לעשן, ואם יבואו אלי בסיטואציה של ילדים רוצים שאני אעשן, אני מהתחלה אגיד לא, ואני בכלל אנסה לצאת מהמצב שאני צריך לברוח לעישון".
יהודה גליק: באיזה כיתה אתם?
<רעות סגל: ח'.
יהודה גליק: באיזה בית ספר?
<רעות סגל: "המתמיד"
יהודה גליק: כמה ילדים יש בשכבה שלכם?
<רעות סגל: 34 ילדים.
יהודה גליק: יש אצלכם, לפי מה שאתן יודעות, מישהו, מישהם, שכן מעשנים?
<רעות סגל: לפי מה שאנחנו יודעים אצלנו לא.
יהודה גליק: בכיתות מעליכם, ט', י'?
יהודה גליק: אה, אתם עד כיתה ח'.
תמר זנדברג: רמת גן זה שמורת טבע.
<רעות סגל: גם חשוב לנו לציין שמתבצע הליך מול המורים שאותו רינת מנחה, למניעת עישון.
תמר זנדברג: יש מורים ומורות שאתן יודעות שמעשנים ומעשנות?
<רעות סגל: אצלנו אנחנו יודעים מי מעשן, אבל הם לא מעשנים בקרבתנו, הם יוצאים מחוץ לשער, לפי החוק.
<רעות סגל: יש חוק כמה מטרים מותר מבית הספר עצמו, הן יוצאות.
יהודה גליק: במשך יום הלימודים מעשנים, אבל מחוץ לבית הספר
<רעות סגל: כן.
תמר זנדברג: מה התהליך שאתן עוברות עם היועצת אל מול המורים?
<ניב קורן: אל מול המורים אנחנו גם, המורים נכנסו אלינו גם להרצאה של ההורים והילדים, שמעו מה אנחנו הסברנו להם וגם את היתרונות והחסרונות.
תמר זנדברג: מה היתרונות?
<רעות סגל: היתרונות, יש כאלה שמרגישים שזה נותן להם תחושה של רוגע, שזה מרגיע אותם, שזה סוג של אפקט בגלל הדברים שיש בתוך הסיגריות.
<ניב קורן: לדוגמה, אצלי במשפחה כשאני שואלת יש אנשים שמעשנים, אז אני שואלת אותם "למה מעשנים" אני גם אמרתי למשפחה שלי את מה שאנחנו קיבלנו מהסמינר ועשיתי להם ממש הרצאה קטנה ואז שאלתי אותם "למה אתם מעשנים", הם אמרו שמגיל קטן הם עישנו ועכשיו הם לא יכולים להפסיק וזה נותן להם רוגע, או שהם בלחץ, ואז הם ישר הולכים לעשן.
<מתן אמויאל: אתן מרגישות שאתן נתונות ללחץ מסוים, או שאתן מכירות אנשים בגיל שלכם שנתונים ללחץ חברתי, שהתחילו?
<ניב קורן: אנחנו ספציפית מהכיתה לא, בגלל שאנחנו השכבה הגדולה אז אין לנו לחצים.
<ניב קורן: אנחנו הכי גדולים אז לא מופעל עלינו לחץ מילדים יותר גדולים שאנחנו רוצים להתקבל.
<ניב קורן: אבל אני בטוחה שיש סיטואציות שאומרים "הנה, קח סיגריה, תהיה מקובל" ויש ילדים שהולכים עם זה.
<עמוס האוזנר: הסבירו לכם משהו על פרסומות לסיגריות?
<ניב קורן: כן.
<ניב קורן: שגם על הקופסאות סיגריות יש עכשיו, למרות שיש את המשפטים האלה של לא לעשן ומה זה גורם, עדיין יש את הפרסומות על הסיגריות, ויש את ה-IN ו-OUT.
<מתן אמויאל: תודה רבה.
<מתן אמויאל: דדוש, חבר הכנסת הצעירה.
<דון דדוש: אני בכוונה בוחר לפתוח בשאלה.
<דון דדוש: בכנות, מי מהנוכחים באולם מעשן סיגריות?
<דון דדוש: באיזה גיל התחלת לעשן?
<דון דדוש: את, באיזה גיל התחלת לעשן?
<קריאה: בצבא, 18.
<דון דדוש: אוקיי.
<דון דדוש: ומי השלישי?