GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חגי לוין: אז באמת אני מאוד מאוד מקווה שהוועדה הזאת תוכל למנף ולעסוק בנושא הזה, שכפי שאת אמרת סם אמנם חוקי, אבל הסם המסוכן ביותר למעשה היום.
תמר זנדברג: אני רוצה רק להדגיש נתון שאני לפחות נחשפתי אליו פעם ראשונה בדיון הקודם, לכם הוא בוודאי ידוע, אבל גם שיהיה שוב מונח בפנינו כאן בפרוטוקול, הכנסות המדינה ממכירת סיגריות הם 6 מיליארד שקל בשנה מתוך הוצאה של הציבור של 8 מיליארד.
תמר זנדברג: זאת אומרת זה החלק הארי - - -
<קריאה: המעשנים מוציאים 8.16 בשנה - - -
תמר זנדברג: אני לא מדברת עכשיו על הנזק, אני מדברת רק כסף שמכניס - - - המעשנים מוציאים 8 מיליארד, מתוך זה הכנסות המדינה הן 6 מיליארד, כלומר החלק הארי הוא מיסוי וכל מה שהמדינה - - - הדבר היחיד ששמענו זה 6 מיליון בסל התרופות ועוד מיליון בערך בתוך תקציב משרד הבריאות שמוקדש לכם להסברה.
תמר זנדברג: זה באמת אחוז מזערי מההכנסות הישירות של המדינה, אני לא מדברת על ההוצאות של הנזקים ואני לא מדברת על התמותה ואני לא מדברת על התחלואה ואני לא מדברת על כל הנזקים ההיקפיים שזה באמת שאלה מה הם.
<עמוס האוזנר: עוד נתון אחד, שבפרסומת בעד עישון מושקעים בישראל כ-60 מיליון שקל כל שנה.
<חגי לוין: ועכשיו חברת פיליפ מוריס משיקה סיגריה חדשה בישראל, מכניסה אותה ומוציאה עשרות מיליונים כדי להשיק אותה ומכוונת אותה לצעירים.
<חגי לוין: זאת אומרת אנחנו לא מגנים על הצעירים, אבל יש מהצד השני גוף שעושה כל מאמץ כדי לתפוס את אותם פראיירים צעירים ולהכניס אותם למעגל המעשנים.
תמר זנדברג: אגב, דיברנו על חפיסות הסיגריות, אבל נושא פרסום, משרד הבריאות, יש לכם מה קיים בנושא פרסום?
תמר זנדברג: אני יודעת שיש הגבלות על פרסום סיגריות, אסור להראות - - - מה אסור להראות?
תמר זנדברג: בן אדם מעשן?
<חגי לוין: מותר לפרסם בעיתונים, שאסור במדינות אחרות.
<חיים גבע הספיל: יש חוק משנת 83', זה היה אותו חוק שהוא היה מרכיב מרכזי בתכנית, שנדון, הגיע עד לקריאה שנייה ושלישית ונפל.
<חיים גבע הספיל: נכון להיום החקיקה שלנו היא די מפגרת בהשוואה לעולם.
תמר זנדברג: מה היא כוללת ומה היא צריכה לכלול?
<חיים גבע הספיל: היא כוללת איסור ברשימה מאוד מוגדרת של אמצעים, למשל רדיו, טלוויזיה, קולנוע, היא כוללת איסור בשימוש במונחים מטעים, למשל אסור לכתוב על סיגריה שזו סיגריה לייט.
<חיים גבע הספיל: למרות שיש סיגריה לייט, אבל את המילה לייט אסור לרשום.
<חיים גבע הספיל: אסור להשתמש בתמונות של אנשים, חלקים, או תמונות מונפשות על החפיסות.
תמר זנדברג: כלומר הגבר של מרלבורו.
תמר זנדברג: כבר אין את זה?
<חיים גבע הספיל: הפרסומות עצמן, מותר לפרסם למשל בעיתונים, מותר לפרסם באינטרנט, אבל זה צריך לכלול איזה שהיא אזהרה קטנה עם מלל.
תמר זנדברג: ומה קיים בהקשר הזה בעולם, מבחינת איסור הפרסום?
<חיים גבע הספיל: בעולם מה שהעולם הולך עליו זה איסור פרסום מוחלט.
<חיים גבע הספיל: בשום מקום לא מפרסמים מוצרי טבק, מי שרוצה לקנות יודע להגיע לחנות ולקנות וגם שם מוצרי הטבק נמצאים מתחת למדף, הם לא על איזה קיר כזה בולט עם תאורה וצבעים, אלא נמצאים מאחורי ארון, שלא יראו אותם, מה שנקרא פרסום בנקודות מכירה.
<דיאן לוין: יש את הפרסום הסמוי, כדאי להזכיר אותו.
מירב בן ארי: איפה אתה מדבר יש דבר כזה?
<חיים גבע הספיל: בעולם, אני אומר לאן העולם הולך.
מירב בן ארי: אני הייתי במלא מדינות, בכל מקום שהייתי - - -
תמר זנדברג: פרסום?
מירב בן ארי: לא, הסיגריות, הוא דיבר על העמדה של הסיגריות.
<חיים גבע הספיל: אני אומר מה ההמלצות ולאן העולם היום הולך ואיפה זה קיים.
מירב בן ארי: לא ראיתי מקום שהסיגריות מוחבאות.
<חיים גבע הספיל: כשיש איסור פרסום מוחלט שכולל גם איסור פרסום בנקודות מכירה, זה הדבר היעיל ביותר.
<חיים גבע הספיל: לא רק שאוסרים עליהם לפרסם, גם החפיסה עצמה, מורידים ממנה את הלוגו והמיתוג.
מירב בן ארי: גם את המכונות של הסיגריות גם הוציאו.
<חיים גבע הספיל: המכונות יצאו ב-2014.
<חיים גבע הספיל: ההצעה בזמנו של משרד הבריאות הייתה איסור פרסום מוחלט, כולל באינטרנט, להגדיל את גודל האזהרה, להוסיף תמונות לאזהרות, עם הרבה - - -
תמר זנדברג: זה היה חלק מאותן המלצות.
<חיים גבע הספיל: זה היה חלק מאותה החלטת ממשלה.
תמר זנדברג: טוב, קרן.
תמר זנדברג: קרן רוט, ממשרד החינוך.
<קרן רוט איטח: אז אני רוצה לומר שאנחנו בהחלט מבינים שגיל ההתבגרות הוא גיל פגיע להתחלת העישון ומהמקום הזה אנחנו פועלים.
<קרן רוט איטח: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הגופים שיושבים כאן, גם עם משרד הבריאות, גם עם קופות החולים, עם האגודה למלחמה בסרטן, כדי לחשוב ולראות איך אנחנו יכולים לקדם תכניות התערבות כדי לצמצם את הדבר הזה.
<קרן רוט איטח: אני חייבת לציין, זה לא מספיק בלט, אבל הנתונים הם מדאיגים, אנחנו עושים עבודה, יש לנו עוד הרבה מה לעשות בתחום הזה, אבל אנחנו יכולים לראות לאורך השנים שהנתונים של הילדים שמדווחים על התנסות אי פעם בעישון היא במגמה של ירידה.
<קרן רוט איטח: זה לא מספיק צוין, אבל אני כן רוצה לציין את הדבר הזה, זאת אומרת שאם התחלנו ב-98', בשנה שנמדד, עם 34% בני נוער שדיווחו על התנסות בעישון, המחקר ב-2014, של יוסי הראל, מציין 12% בני נוער שדיווחו על התנסות.
<קרן רוט איטח: התכניות שלנו הן תכניות, החל מגיל היסודי, שבה אנחנו מדברים על עישון כפוי ועל עישון פסיבי והזכות שלהם להיות בסביבה נקייה ואיך הם שומרים על עצמם בסביבה נקייה מעישון וכלה ב - - -
תמר זנדברג: באיזה מסגרת זה?
<קרן רוט איטח: כישורי חיים, יש לנו פרקים ספציפיים שעוסקים במניעת עישון.
<קרן רוט איטח: בשנה שעברה, במאי, ביום הבינלאומי למניעת עישון ראיתם ניצנים ותוצרים של עבודה בבתי הספר.
תמר זנדברג: כן, אני זוכרת, זה הוצג לנו בוועדה.
תמר זנדברג: מאיזה גיל זה?
<קרן רוט איטח: מכיתה ה', ו' ובהמשך בחטיבה.
<קרן רוט איטח: אנחנו מתחילים ב - - -
תמר זנדברג: למה זה לא מתחיל בגיל צעיר יותר?
תמר זנדברג: הבת שלי בכיתה ה', עד היום, ובאמת אני חייבת להגיד, אני בהתחלה אמרתי טוב, אני רואה כמה זה אפקטיבי התכנים האלה שמועברים בבית הספר, היא יודעת היטב, מהגן, על צחצוח שיניים, על חגירת חגורת בטיחות, כמובן על הגוף שלי ברשותי וכל הדברים האלה, זה באמת מאוד מאוד - - - זה באמת מדהים לראות כמה הן מפנימות את זה וזה מאוד חשוב, במיוחד הבנות, עכשיו הן כבר מגיעות לגיל שזה מתחיל להיות רלוונטי וזה באמת מוטמע אצלן מגיל קטן, כולל דברים שהם צריכים להגיד לנו, ההורים, כמו חגורת בטיחות ודברים כאלה.
תמר זנדברג: למה מחכים לגיל שבו, כבר לפי הנתונים הם מתחילים לעשן בעצמם, כדי להטמיע גם את הנושא של עישון פסיבי ובעצם החינוך של ההורים וכל הדברים האלה.
<קרן רוט איטח: אז קודם כל אני אתחיל ואומר שאנחנו דווקא השנה התחלנו תכנית חדשה, יחד עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים בגני הילדים שנקראת 'יום של תכלת', תכנית שהתחלנו בה ועבדנו לפני כעשור וחידשנו אותה השנה, שעוסקת בדיוק בנושאים האלה של איך אני שומר על עצמי מפני חומרים מסוכנים, שזה גם עושה עבודה עם ההורים והגברת המודעות של ההורים.
<קרן רוט איטח: אנחנו גם מאמינים שתכנית כישורי חיים שמתחילה לעבוד מגיל היסוד, גם אם אתה לא מדבר על הדברים הספציפיים, אתה מפתח כל מיני כישורים שעוזרים לך לשמור על עצמך בכל מיני מצבים.
<קרן רוט איטח: אנחנו מכניסים ספציפית את הנושא של העישון ושל הסיגריות בשיח עם הילדים החל מכיתה ה', כי זה מתחיל להיות רלוונטי בתהליך ההתפתחותי של גיל ההתבגרות, במקום של יציאה למסיבות, אנחנו מתחילים לדבר על התנהגויות סיכון שבהם מתחילים להתנסות בסיגריות ואנחנו כבר מתחילים לדבר איתם ספציפית על סיגריות.
<קרן רוט איטח: זה בתחום של כישורי חיים כשאנחנו משלבים גם מנהיגות נוער, עושים כל מיני פעילויות של תחרויות עם בתי ספר יחד עם הליגה למניעת מחלות ריאה והאגודה למלחמה בסרטן סביב הסיפור הזה כדי, שוב, לעודד ולאתגר את בתי הספר לעשות פעילויות בנושא של מניעת עישון.
<קרן רוט איטח: תפיסת העבודה היא תפיסה של קידום בריאות, מהמקום הזה אנחנו בהחלט פועלים בהקשרים של מניעת עישון.
<קרן רוט איטח: בשנה שעברה השתתפנו ביחד עם משרד הבריאות בתחרות של עיצוב חפיסות סיגריות, ביוזמה ובניסיון לקדם את המהלך של עיצוב חפיסות סיגריות עם אזהרות שמאוד מפחידות.
<קרן רוט איטח: שיתפנו תלמידים בבתי הספר התיכוניים כדי לעודד ולהגביר את המודעות.
<קרן רוט איטח: אנחנו עושים כל מיני מהלכים וכל מיני דברים שיגבירו את המודעות להשפעות של התחלת העישון.
<קרן רוט איטח: בנוסף לתכניות המניעה האוניברסליות שעובדות על מניעת התחלות עישון יש לנו גם תכנית אופי שעושה כבר עבודה עם ילדים בתיכון, שכבר מעשנים ורוצים לעשות שינוי בהתנהגות שלהם, כתהליך מקביל לקבוצות גמילה.
<קרן רוט איטח: אנחנו לא קוראים לזה קבוצת גמילה, אנחנו קוראים לזה אימון ופיתוח יכולת התמודדות ומרחב לשיח עם מתבגרים שמאפשר להם לעשות שינוי בהתנהגות שלהם ואנחנו בהחלט רואים דיווחים על הפחתת עישון ועל הפסקת עישון כתוצאה מההשתתפות בקבוצות האלה.
<קרן רוט איטח: לשאלתך לגבי מדיניות בתי הספר.
<קרן רוט איטח: חל איסור עישון בתוך בתי הספר ובדבר הזה חלה התקדמות - - -
תמר זנדברג: מתוקף מה?
<קרן רוט איטח: הנחיה שיצאה.
<קרן רוט איטח: עדיין לא פורסם חוזר מנכ"ל, אבל נשלחה הנחיה לכל המנהלים בעקבות החוק שפורסם בפברואר בשנה שעברה שאוסר את העישון בגבולות בתי הספר ומוציא בעצם את חדרי העישון.
<קרן רוט איטח: מה שעד אז מותר היה, מפברואר אסורים חדרי עישון.
<קרן רוט איטח: לגבי תלמידים איסור עישון תמיד היה קיים, זאת אומרת אולי בבית הספר לא אכפו את זה, אבל את מציינת את המחששות שבהן עישנו ילדים ומורים, שזה ממש אסון בעינינו, כי אנחנו מאוד מבינים את התפקיד של המורים כמודלינג וכדוגמה ובהחלט לא מעודדים את הדבר הזה, אז לגבי ילדים חל איסור וזה מופיע בחוזרי מנכ"ל.
<קרן רוט איטח: לגבי המורים, בתקנה מפברואר הוצאנו את העישון מתוך בתי הספר וגם את חדרי העישון.
<קרן רוט איטח: קדם לזה מהלך חינוכי ועבודה עם צוותי חינוך בתכנית שהייתה לפני שנתיים של בתי ספר נקיים מעישון, כשהכוונה הייתה מהלך שהקדים את החקיקה, כשהרעיון היה לעבוד עם המורים ועם צוותי החינוך ועם המנהלים על התפקיד שיש לנו כמערכת חינוך ועל המקום של העישון הפסיבי ומה המסרים שעוברים לילדים כתוצאה מזה שהם נחשפים לעישון של מורים, והמהלך הזה הסתיים עם ההנחיה שיצאה לבתי הספר על איסור העישון.
תמר זנדברג: יש איזה שהוא מעקב מצדכם?
תמר זנדברג: נגיד, זה נכנס בפברואר שנה שעברה, עברה עוד מעט שנה, יש לכם איזה שהם ריקושטים, אתם עושים איזה שהוא - - -
<קרן רוט איטח: אנחנו - - -
תמר זנדברג: סתם נגיד, בנושא הזה של האכיפה, כי בסוף אני רגע רוצה להבדיל בין חלק מהצעדים שציינת, שזה קמפיינים ועבודות עם תלמידים, שאני לא אומרת שזה לא חשוב, אבל קודם כל לא כלל התלמידים משתתפים בזה, אנחנו רואים, אז תמיד יש אלה שמגיעים פה לכנסת ומציגים לנו, זה טוב וזה יפה, אבל כל אחד פה יודע, דרך הילדים שלנו, מה מחלחל לכל מערכת החינוך וכל ילד נוגע בו ומה נשאר ברמה של קמפיין של איזה רשות כזו או אחרת וזוכים בפרס וזה נחמד.
תמר זנדברג: אז אני אומרת, גם הנושא של באמת ההסברה כחלק מ - - - כמו צחצוח שיניים וכמו חגורת הבטיחות וכמו הדברים האלה, ודבר שני זה האכיפה מול המורים, כלומר איך אתם בעצם יודעים שיש מנהל או מנהלת שלא מעלימים עין מהנושא של פינות עישון או מחששות, שממשיכה לגלגל את הפעילות הזאת גם בצוות החינוכי.
תמר זנדברג: ואני מסכימה איתך שהנושא של עישון של המורות והמורים, אני חייבת להגיד שהוא כן משמעותי, אני אפילו זוכרת על עצמי כתלמידה, כלומר העובדה שמורָה או מורֶה הם אנשים שמעשנים זה - - -
<קריאה: זה נורמה.
תמר זנדברג: כן, בדיוק, זה נורמה.
תמר זנדברג: אני חושבת שיש יותר דוגמאות להורים, אני לא יודעת אם אתם - - - סתם נגיד, יש לכם איזה בדיקה, אולי זה סתם סטיגמה, מה שיעור העישון בקרב צוות חינוכי, מורים ומנהלים ומורות?
<קרן רוט איטח: אין לנו את הנתונים, אני מניחה שכמו באוכלוסייה.
<קרן רוט איטח: אין לנו נתונים על מורים.
<קרן רוט איטח: האכיפה שיש לנו, הבקרה שיש לנו זה דרך המובילים הבית ספריים שפועלים בתיכונים, שבעצם אמונים על הדבר הזה והמנדט שלהם הוא לוודא שהמדיניות הזאת מתקיימת ומתיישמת.
<קרן רוט איטח: כשאנחנו מקבלים מידע על דברים שלא קורים כראוי אנחנו מקבלים מפיקוח, אנחנו - - - ומפעילים תהליכים.
תמר זנדברג: כמה פעמים למשל התערבתם בשנה האחרונה, מאז שזה נכנס?
<קרן רוט איטח: אין לי נתונים לומר לך, זה לא מספיק מגיע אלינו, אבל ההנחיה היא כלפי - - - זה נושא שכל הזמן נמצא על סדר היום מבחינת המובילים הבית ספריים, לוודא שהמדיניות נאכפת בתוך בתי הספר.
<חגי לוין: אני רוצה אם אפשר רק להמחיש, אין הנחיות לשילוט בתי הספר.
<חגי לוין: בית הספר שבו לומדים שלושת ילדיי, אין שום שילוט על איסור העישון.
<חגי לוין: עכשיו, כשיש טקס בבית ספר נכנסים ההורים לבית ספר ומעשנים בבית הספר והם באמת לא יודעים שאסור לעשן.
<חגי לוין: זאת אומרת אין שום שילוט, אין שום הנחיה, אף אחד לא יודע מזה.
<חגי לוין: הולכים גם ושואלים את הילדים, את המורים, את ההורים, הייתה הנחיה, זו התקדמות אדירה, באמת, ברכות על החוזר מפברואר 2016, באמת צעד חשוב ביותר, אבל הציבור לא יודע על זה וזה לא נאכף.
<חגי לוין: אז בית ספר שמסוגל לעשות את זה, אבל מי שלא רוצה, כמה קנסות ניתנו בבתי ספר?
<חגי לוין: אפס.
<קרן רוט איטח: לא ידוע לי - - -
<חגי לוין: לא ידוע, כי לא ניתנו קנסות ואם אין קנסות, לא שדרך קנסות ודרך קידום הבריאות - - -
<קרן רוט איטח: אבל גם בקניונים או בבתי קפה, כמה קנסות ניתנים?
<חגי לוין: אבל ניתנים.
תמר זנדברג: סליחה, הנורמה של היעדר עישון במוסדות ציבור, בטח ובטח במקומות סגורים, היא נכנסה.
תמר זנדברג: אין היום עישון בקניון למעט בפינות עישון, אין דבר כזה, את לא תראי מישהו נכנס לכל מוסד ציבור, החל מאוניברסיטה ועד קניון, בטח ובטח בניין, מקום שהוא סגור, אין, זו תופעה שהודברה.
תמר זנדברג: העישון מתבצע בחוץ ואחד המאפיינים של מוסד חינוך זה שיש לו שטח פתוח ולכן יש איזה תפיסה שאפשר לצאת החוצה ולעשן שם.
תמר זנדברג: נשאלת השאלה איך אנחנו, ואני באמת לוקחת לתשומת לבנו, ביחד עם חברי הכנסת, את הנושא של גני ילדים ורכב, כי אני באמת חושבת שצריכה להתקדם כאן גם תפיסה של מקומות, אם לא באופן כללי, מקומות שהם במרחב הציבורי שהם פתוחים שבהם אסור לעשן.
תמר זנדברג: בטח ובטח שגני ילדים, בתי ספר ו - - -
<חגי לוין: רק להוסיף, עכשיו בחנוכה אני הייתי עם ילדיי במיני ישראל ובגני חיות, שם אלה שטחים פתוחים שמותר לעשן.
<חגי לוין: באים עם ילדים ובן אדם מעשן לידך ואומר 'מותר לעשן, מה אתה רוצה ממני?
<חגי לוין: זכותי לעשן', ואלה מקומות שילדים נמצאים בהם ובאמת במקומות אחרים בעולם, יצאה מירב, אבל למשל בניו יורק, בסנטרל פארק אסור לעשן.
תמר זנדברג: בארצות הברית יש מקומות שאסור לעשן בכלל, בחוץ, בכלל אסור, בקליפורניה, אם אני לא טועה.
<דיאן לוין: ולא הזכרת אולמות של חתונות, בר מצוות, עדיין מעשנים שם.
<חגי לוין: זה לא נאכף.
תמר זנדברג: אוקיי, טוב, נעבור אליכם, קופות החולים.
תמר זנדברג: פרופ' דיאן לוין, קופת חולים כללית, בבקשה, אחרי זה אירית מנטש, מכבי.
<דיאן לוין: תודה.
<דיאן לוין: קודם כל אני שוב, כמו כולם, מברכת על הדיון, אני חושבת שזה ממש חשוב כי גם פה בחדר הזה יש עדכונים שנאמרים שלא ידועים לכולם, כי הרבה דברים קורים ולא תמיד בקצב היידוע כמו שהיינו רוצים.
<דיאן לוין: אני אענה גם תוך כדי על כמה שאלות שהתעוררו.
<דיאן לוין: לגבי הנושא של סל השירותים, קודם כל אני יכולה לומר שהייתה מהפכה.
<דיאן לוין: ההחלטה להכניס את הנושא של גמילה מעישון לסל השירותים ב-2010 עשתה שינוי אדיר.
<דיאן לוין: בכללית, לפני כן, ואנחנו הארגון הכי גדול, וגם יש לנו שיעור המעשנים הכי גבוה, בגלל המצב הסוציואקונומי וכל מיני היבטים נוספים, אם תרצו אני אכנס לזה, היו לנו אולי 600-700 אנשים שנכנסו לסדנאות גמילה מעישון ב-2009 והיום אנחנו מגיעים לפי 17.
<דיאן לוין: זאת אומרת תוך כמה שנים החוק עשה באמת - - - ההחלטה של המדיניות היא אפקטיבית במקרה הזה.
<דיאן לוין: נכון שהיום הכללית מוציא פי שישה או פי שבעה משאבים על הגמילה, כי זה בסל, כי אז חשבו שלא יבואו כל כך הרבה ומה לעשות שזה באמת עשה את העבודה, כי זה גם נתן מסר לצוות היק"ר, גם היה לאן להפנות.
<דיאן לוין: לא במקרה הנושא של סדנאות נכנסו, כי זה אפקטיבי.
<דיאן לוין: אנחנו לא רוצים לבזבז כספים, לא של הציבור ולא של המוסדות של הציבור, לא הציבור עצמו ולא המוסדות, אם זה לא אפקטיבי.
<דיאן לוין: אין לנו את המשאבים לבזבז, לכן מה שנכנס חייב להיות אפקטיבי.
<דיאן לוין: לכן הסדנאות והתרופות שתומכות, חברות התרופות עצמן אומרות שהתרופה לא אפקטיבית אם לא מקבלים את התמיכה המקצועית.
<חגי לוין: אבל התמיכה יכולה להיות גם ב - - -
<דיאן לוין: הוא פחות אפקטיבי.
תמר זנדברג: רגע, איזה כלים אתם נותנים היום?
<דיאן לוין: קודם כל יש לנו את הסדנאות.
<דיאן לוין: לגבי הנגישות, אני יכולה להגיד על כללית, הסדנה מופעלת ב-146 יישובים בכל רחבי הארץ, מקרית שמונה עד אילת, כולל 21% מהם שהם יישובים ערביים, שלא כלול בזה גם יישובים מעורבים.
<דיאן לוין: זאת אומרת ההנגשה היא מצוינת, תוך חודש - - -
תמר זנדברג: כמה מטופלים בשנה עוברים בסדנאות האלה?
<דיאן לוין: מגיעים בערך 13,000 אנשים.
תמר זנדברג: שזה אחוז זה מה - - -
<דיאן לוין: זה אחוז קטן, אבל אחוז אפקטיבי.
תמר זנדברג: כלומר מתוך 25,000 כלל ארצי אצלכם זה 13, שזה בערך חצי.
תמר זנדברג: זה השיעור שלכם - - - -
<דיאן לוין: כן, אבל אנחנו לא מתעסקים רק בסדנאות, גם בסדנאות סיימנו מחקר בתמיכה של המכון הלאומי לחקר מדיניות בריאות, אנחנו גם השווינו את הגמילה מעישון לפני החוק ואחרי החוק, זאת אומרת שאנחנו הלכנו לאנשים שהשתתפו ב-2009, לפני החוק, לפני שהוא נכנס לסל השירותים, וגם אחרי כן, שנה אחרי שהשתתפו בסדנה אנחנו רואים שסדנה אפקטיבית גם שלוש שנים אחרי.
<דיאן לוין: יש לנו את הנתונים בישראל הכי טובים שאנחנו מכירים בפרסומים הרפואיים.
<דיאן לוין: אנחנו מגיעים קודם כל בסיום, שזה פחות נחשב, כי אנחנו רוצים לראות שנה אחרי, שנה אחרי הסדנה אנחנו מגיעים לבערך 45% עד בערך 47% אנשים ללא עישון.
<דיאן לוין: זה נשמע מעט, אבל זה הרבה מאוד.
<דיאן לוין: ואנחנו יכולים להגיד גם שלוש-ארבע שנים אחרי, גם כן מחזיקים.
<דיאן לוין: אז ככה, קודם כל יש לנו תורה טובה, יש לנו שיטה טובה, יש לנו גם אנשי מקצוע טובים.
<דיאן לוין: מנחי גמילת העישון מקבלים הכשרה, זה הוזכר על ידי חיים, אבל זה באמת דבר שצריך להזכיר אותו.
<דיאן לוין: אנשים לא מנחים אם הם לא מקבלים הכשרה מאוד יסודית, הם גם בפיקוח וחלקם באים ממקצועות בריאות נוספים, אז כך שיש להם גם את התוספת.
<דיאן לוין: אנחנו גם מכשירים, משתמשים ונעזרים באנשי גמילה מעישון גם להיות בקו ייעוץ גמילה מעישון.
<דיאן לוין: יושבת פה ענת שהיא גם מנהלת את הקו.
<דיאן לוין: לא רק שהיא יושבת ראש האיגוד הישראלי למקדמי בריאות, היא גם יושבת ראש והקימה את הקו בכללית.
<דיאן לוין: אנחנו באמת הקמנו, אחרי שלמדנו מהקולגות במכבי ובעזרה, בגלל הנושא של משאבים, אנחנו נעזרנו בחברת פייזר שעזרו לנו לפי כל כללי האתיקה.
<דיאן לוין: אנחנו כבר שלוש שנים אחרי ואנחנו באמת על הרגליים.
<דיאן לוין: יש הפניה של רופא כדי להגיע לזה, הרופאים קודם כל עושים את השיחה הראשונית.
<דיאן לוין: האפקטיביות של השיחות מראה שכשיש איש מקצוע שאמין על ידי המעשן שממליץ ולא רק במקרה שומע, אז ההפניה וההגעה לשירותי גמילה היא אפקטיבית.
תמר זנדברג: וכמה פונים יש לקו הזה?
<דיאן לוין: כמה מפנים, זה לא כמה פונים.
<דיאן לוין: מפנים יש לנו יותר מ-2,000 בשנה, 2,100, אנחנו רוצים להגיע השנה ל - - -
תמר זנדברג: 2,000 מטופלים שמופנים לקו על ידי הרופא.
<דיאן לוין: כן.
תמר זנדברג: וכמה מהם פונים?
<דיאן לוין: אני מדברת על הפונים.
<דיאן לוין: מפנים, זאת אומרת רופא מפנה, דרך המערכת ואנחנו - - -
תמר זנדברג: לא, בסדר, אבל בסוף המטופל צריך להסכים לזה.
<דיאן לוין: לא, אנחנו פונים אליו.
<דיאן לוין: הרופא מעביר לנו את הרשימה של אנשים שהם בעצם מוכנים ורוצים.
<דיאן לוין: קודם כל - - -
תמר זנדברג: ואז מי פונה אל המטופל?
<דיאן לוין: אנחנו, אנשי מקצוע.
תמר זנדברג: הקו?
תמר זנדברג: כלומר מתקשר אליו הקו, 'שלום, אדוני, אתה הופנית על ידי הרופא'.
<דיאן לוין: כן, כן.
תמר זנדברג: ובקו הזה מתנהל אותו תהליך ליווי?
תמר זנדברג: ואם צריך תרופה או משהו כזה?
<דיאן לוין: אז גם משרד הבריאות אישר את האפשרות שמי שעובר את התהליך הזה, התהליך הרציני הזה, הוא גם זכאי לקבל את התרופה.
<דיאן לוין: אז לכן יש לזה חשיבות.
תמר זנדברג: והמימון?
<דיאן לוין: המימון זה על ידי הכללית, זה אותו מימון שאין.
תמר זנדברג: אתם מממנים את זה?
<דיאן לוין: באותו מימון שאין.
תמר זנדברג: במסגרת כביכול הסל שאין אתם הכנסתם גם את השירות הזה.
תמר זנדברג: לא רק את הסדנה, גם את הקו.
<דיאן לוין: נכון.
<דיאן לוין: לאחרונה קיבלנו עזרה חיצונית ועכשיו אנחנו רוצים - - - מה שחשוב גם לציין, שהקו הוא לא רק מפרסמים ומי שרוצה מתקשר, זה פחות אפקטיבי, אנחנו עושים תהליך הרבה יותר אפקטיבי.
<דיאן לוין: נכון, אולי זה קצת פחות אנשים מאשר המעשנים בכלל, אבל מי שעובר באמת מקבל התייחסות רצינית.
<דיאן לוין: עוד דבר שחשוב לומר, שרישום העישון על ידי הקופות זה מדד ארצי של כל הנושא של המערך ומדדי איכות.
<דיאן לוין: רישום העישון, סטטוס עישון, אם אתה מעשן או לא מעשן, ותיכף אני אגיד מה מיוחד כיום, הוא מעל 92%.
<דיאן לוין: זאת אומרת בן 15 ומעלה שמגיע לרופא, שואלים אותו על סטטוס עישון.
<דיאן לוין: מה שמיוחד שיש בכללית, זה לא רק ששואלים אותו אם הוא מעשן, או מעולם לא עישן, הוספנו עוד סטטוס, אם הוא מעשן ומעוניין להיגמל ואז אנחנו יודעים שהם אנשים שהכי מועמדים והכי רוצים והכי מתעניינים וגם עוד יותר כדאי לרתום אותם לנושא של גמילה מעישון.
<דיאן לוין: אז קודם כל לגבי השירותים, אנחנו במקום טוב, כלומר השירות הוא נגיש, הוא מותאם תרבותית, בקו הגמילה מעישון יש לנו עברית, ערבית, רוסית, אמהרית וגם דוברי צרפתית ובאמת אין סיבה תרבותית או שפתית לא להיגמל או לקבל את השירותים.
<דיאן לוין: גם סדנאות הגמילה מעישון גם בערבית, גם ברוסית, גם בעברית.
<דיאן לוין: ומי שיש לו שפה אחרת שהוא זקוק אנחנו עוזרים.
תמר זנדברג: מה לגבי בני נוער?
<דיאן לוין: בבני נוער יש בעיה של סל השירותים.
<דיאן לוין: הסל מגדיר רק את הנושא של 18 פלוס.
<דיאן לוין: אז יש לנו בעיה וגם יש בעיה של התוויות של התרופות בישראל, שהתרופות לגמילה עוד לא רשומות.
תמר זנדברג: אז אם מגיע נער בן 17 לרופא משפחה ורופא המשפחה שואל אותו ומגלה שהוא מעשן, אז מה קורה?
<דיאן לוין: אז אני אמשיך מה אנחנו עושים.
<דיאן לוין: אנחנו לא מסתפקים רק בסדנאות ולא בקו ייעוץ, מאות רופאים, אחיות, דיאטנים, רוקחים, גם נתנו הכשרה באמצעות עבודה קבוצתית של אנשי המקצוע בנושא של איך לתת brief intervention, מה שנקרא, איך לעשות שיחה אפקטיבית להביא אנשים לרצות להיגמל, כולל בני נוער שאנחנו כיום ב-2017 שמנו את זה כיעד.
<דיאן לוין: זה דרך שיטות שמוכרות לכולנו ויש לנו ראיונות וכל מיני שיטות שאנשי מקצוע מכירים אותם, איך לקחת את השלוש דקות שיש לנו עם המטופל ולהפוך אותן להיות אפקטיביות יותר ולעניין אותו.
<דיאן לוין: אנחנו קוראים לזה תכנית אי"ל, זה תכנית ש - - -
תמר זנדברג: לעניין אותו במה?
<דיאן לוין: לעניין אותו בגמילה.
תמר זנדברג: אבל את אומרת שאין לכם מה להציע לו מבחינת השירות.
<דיאן לוין: קודם כל יש הרבה מאוד עשייה שנעשית גם באמצעות העבודה הבינאישית לגבי לקבוע יעדים.
<דיאן לוין: נכון שאין לנו מעבר לזה מה שבסל וזה גם צריך לטפל, זה אחד הנושאים שבסדר היום שצריך לטפל בו.
<דיאן לוין: אבל כן צריך לראות שההשקעה היא מעבר לסדנאות ולקו הייעוץ.
תמר זנדברג: לא, בסדר, אני רגע מתמקדת שוב פעם בבן 17.
תמר זנדברג: בן 17 בא והוא פגש את אותה אחות שהיא מוכשרת והיא אמרה לו כמה זה חשוב וכמה זה מזיק לו לבריאות והריאות שלו וכל מה שאמר ד"ר אידלמן והוא השתכנע, מה עכשיו הוא עושה?
<דיאן לוין: בסל השירותים אין משהו מוגדר.
תמר זנדברג: אז מה הוא עושה?
<דיאן לוין: אז הוא משוחח איתו על היעדים, על החשיבות, הוא עוד מעט אולי מתגייס והוא מעלה את המוטיבציה, אבל אין בעצם בסל השירותים משהו שהוא - - -
תמר זנדברג: אז מביאים אותו לשוקת ושם אומרים לו שאין מים.
<דיאן לוין: זה אחד הדברים שצריך לטפל בו, לגבי הנושא של הסל.
<דיאן לוין: יש גם בקו הייעוץ - - - תורה בנושא, אבל לגבות את זה גם עם תרופות וכו', עוד אין לנו את התורה בישראל.
<דיאן לוין: מספיק לצורך העניין באמת ליישר קו עם מה שיש בחו"ל.
<דיאן לוין: דבר נוסף שאני חייבת לציין, שוב, אנחנו לא מסתפקים בזה, היות שעישון קשור כמעט לכל בעיה וכל מצב בריאותי אנחנו בכללית משלבים את הנושא הזה בכל נושא שאנחנו מפיקים עליו כלי הדרכה ומתן קידום בריאות.
<דיאן לוין: אני הבאתי רק דוגמאות ספציפיות, הנושא של עישון בהיריון.
<דיאן לוין: עדיין 12% עד 18% מהנשים בארץ בהיריון מעשנות, זה פשוט קשה להאמין.
<דיאן לוין: זה לא עישון פסיבי, זה כפוי, זה גם מה שנקרא עישון שלישי, אנחנו מדברים על עישון שלישי, לא רק עישון ראשוני ועישון כפוי.
<דיאן לוין: יש גם עישון שלישוני, שלא יעלה על הדעת, אז אנחנו - - -
<קריאה: תסבירי מה זה.
<דיאן לוין: תיכף אני אסביר, אני רק אשלים את המשפט.
<דיאן לוין: אנחנו משלבים את הנושא של עישון בנושא של נשים הרות, בנושא של טרום סוכרת, כי זה גורם לסיבוכים, אנחנו מדברים על הנושא של בריאות העין.
<דיאן לוין: אני פשוט הבאתי דוגמאות, לא יכולתי לסחוב יותר מדי, אבל הנושא של מי מטפל במטופל.
<דיאן לוין: גם אנשים שמטפלים בקשישים - - -
תמר זנדברג: אותן נשים בהיריון וכו', אז אתם - - -
<דיאן לוין: יש לנו ממש תכנית מיוחדת על איך להיגמל בזמן היריון.
<דיאן לוין: חלקם מופנים לסדנאות, אבל הרבה מהם לא רוצים לבוא לסדנה מכל מיני סיבות שקשורות לזמן שלהם, אז אנחנו גם עושים בדרכים יותר מקוצרות.
<דיאן לוין: הן לא יכולות לקחת את התרופות בגלל ההיריון, אבל גם דרך אתר הייעוץ - - -
תמר זנדברג: האם זה מוטמע במסגרת מעקב היריון של הרופא?
<דיאן לוין: כן, שואלים את השאלה לגבי אם את מעשנת או לא מעשנת.
<דיאן לוין: אם הבן זוג מעשן, בוא לא נתעלם מהעובדה הזו שהרבה נשים הן קורבנות של הבן זוג שלהן בבית וחלקן לא קיבלו מספיק כלים איך לבקש ולדרוש שלא יעשנו לידם.
<דיאן לוין: זה גם נושא שאנחנו מטפלים בו.
<דיאן לוין: זאת אומרת שאני לא מסתפק בזה.
<דיאן לוין: חשוב גם לציין שאנחנו גם עובדים על גמילה מעישון בקרב עובדים של הכללית.
<דיאן לוין: 40,000 עובדים, אז יש לנו גם עישון שם, אדם שנגמל מעישון הוא גם יכול אחר כך לקדם.
<דיאן לוין: המחקר בנושא, שאין לנו מספיק בישראל, אבל בכללית אנחנו כן עסקנו בזה.
<דיאן לוין: קודם כל אנחנו באמת חקרנו את הנושא של האפקט של עצם ההכנסה של הנושא הזה לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, הוכחנו שזה נכון.
<דיאן לוין: אנחנו גם ה - - - על ידי קרן מהאגודה למלחמה בסרטן, אנחנו עכשיו חוקרים את הנושא של גמילה מעישון בקרב האוכלוסייה הערבית.
<דיאן לוין: אנחנו כן פרוסים, אנחנו כן נותנים שירותים, אנחנו רוצים להעלות את המוטיבציה לעשות את זה.
<דיאן לוין: מאוד חשוב לדבר על בני נוער לגבי התחלת עישון.
<דיאן לוין: אני מתחברת לכל מה שנאמר פה, הגורם לעישון זה חברות הטבק, הם לא רק מגיעים עם כל מיני מוצרים חדשים שחייבים לדבר עליהם, הם יודעים להיכנס לתקשורת, הם יודעים להיות גם עם הסיגריה הסמויה, הפרסום הסמוי.
<דיאן לוין: האח הגדול, למשל, מעשנים, היו אזהרות, הבאנו את זה למועצה הלאומית לקידום הבריאות, היו כמה טענות נגד הרשות השנייה, הם כן שמו - - -
<קריאה: אנחנו הגשנו בג"צ.
<דיאן לוין: זה לא מספיק.
<דיאן לוין: וגם אני יכולה להגיד שבני נוער, לפי כל המחקרים, שרואים את השחקן האהוב עליהם מעשן בסרט קולנוע, יש לו פי שמונה סיכוי לעשן.
<דיאן לוין: אז יש לנו הרבה עבודה עם בני נוער לעשות, לא רק להביא אותם לרופא, אנחנו חייבים לפעול חברתית ואני מאוד מגבה את הנושא של פרסום וקמפיין, משרד הבריאות חייבים לראות את זה, להעלות את המודעות לאנשים ש - - -
תמר זנדברג: שימי נקודה, זמננו - - -
<דיאן לוין: שעומדים לרשותם שירותים.
תמר זנדברג: קופת חולים מכבי.
<אירית מנטש: שלום.
<אירית מנטש: שמי אירית מנטש, אני מגיעה מקופת חולים מכבי, אני עוסקת בעישון גם ברמת המטה של מכבי, כל הניהול והרמה הארצית, וגם אני עוסקת בגמילה מעישון בעצמי.
<אירית מנטש: אני פוגשת את המעשנים כמעט כל יום, אם זה בטלפון, אם זה פנים אל פנים בסדנה ואני יכולה לומר בלב שלם שמכבי מחויבת לנושא של העישון בצורה מוחלטת והוא בראש סדר העדיפויות שלה.