GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניהאיה דאוד: זאת בעיה מאוד גדולה שצריך באמת לטפל בה.
<ניהאיה דאוד: מחקרים מהעולם מראים שרופאים מעשנים.
<ניהאיה דאוד: שיעור העישון בקרב רופאים הוא שווה לשיעור של העישון בקרב האוכלוסייה הכללית ולא פחות.
יהודה גליק: בארצות הברית ביערו את זה כמעט לגמרי.
<ניהאיה דאוד: אני אומר לך דברים חמורים יותר.
<ניהאיה דאוד: רופאים מעשנים בתוך חדר הרופא בקופות חולים.
<ניהאיה דאוד: כאשר גברים הלכו והתלוננו על כך, אפילו רופאי ילדים מעשנם, לא קיבלו מענה לא מכללית ולא ממכבי ובמקרה אלה שתי הקופות שאנשים סיפרו עליהן למרות שיכול להיות שזה קורה גם בקופות אחרות.
<ניהאיה דאוד: זאת אומרת הסיפור הזה של אכיפה לא מתקיים וגם לתת הזדמנות לגמילה לא מתקיימת כמו שצריך בקופות החולים.
<ניהאיה דאוד: אנשים מחכים הרבה מאוד זמן לסדנאות.
<ניהאיה דאוד: מישהו חיכה שישה חודשים.
<ניהאיה דאוד: עכשיו הוא רוצה להיגמל אבל הוא מחכה שישה חודשים ואז לא מגיע.
<ניהאיה דאוד: לכן אני חושבת שהזמינות וגם הנגישות לסדנאות מגמילה מעישון צריך להשתפר.
<ניהאיה דאוד: בנוסף לכך אנשים צריכים לנסוע לישובים אחרים כדי לעשות את הגמילה וזאת בעיה.
<ניהאיה דאוד: אני רוצה לדבר על הנושא של אכיפה.
<ניהאיה דאוד: אין אכיפה.
<ניהאיה דאוד: אנחנו היינו בישובים כמו כפר מנדה שהוא באמת ישוב מאוד קטן שיש בו שמונה בתי נרגילה.
<ניהאיה דאוד: אמרתם שאסור לפתוח בית נרגילה אבל אין אכיפה ואין מי שיאכוף את זה.
<ניהאיה דאוד: הרשויות המקומיות, חבל שהנציג של הרשויות המקומיות הלך, לא עושות שום דבר בנדון.
<ניהאיה דאוד: אני חושבת שצריך להגביר את הנושא של האכיפה.
<ניהאיה דאוד: עלו כאן רעיונות מאוד יפים אבל מהיכן יבוא הכסף?
<ניהאיה דאוד: מדינת ישראל מקבלת בין שישה לשמונה מיליארד שקלים, לפי הדוחות של שר הבריאות בנושא גמילה מעישון שנתיים.
<ניהאיה דאוד: אם יצא מכאן חוק, מהוועדה הזאת - - -
<קריאה: הגשנו.
<קריאה: זרקו לנו את החוק.
תמר זנדברג: רק לתקן.
תמר זנדברג: מדובר בהכנסות המדינה ממיסוי על סיגריות שהן כשישה מיליארד שקלים בשנה.
תמר זנדברג: לעומת זאת מה שמדינת ישראל מוציאה על גמילה – שישה מיליון שקלים.
<ניהאיה דאוד: לא מוציאה.
<ניהאיה דאוד: אני לא חושבת שהיא מוציאה.
תמר זנדברג: רק על גמילה.
<ניהאיה דאוד: על כמה נגמלים?
<ניהאיה דאוד: עלויות העישון למערכת הבריאות הן אדירות ובאמת צריך לצאת עם הצעת חוק.
<עמוס האוזנר: הצענו.
<עמוס האוזנר: זרקו לנו את זה.
<ניהאיה דאוד: צריך להגיש עוד פעם ועוד פעם.
<קריאה: משרד האוצר לא מוכן.
<ניהאיה דאוד: עוד פעם צריך להגיש אותה ופשוט לנסות להקצות.
<עמוס האוזנר: יצחק כהן דחה לנו אותה.
<ניהאיה דאוד: צריך להקצות את המשאבים האלה לחברה הערבית.
<ניהאיה דאוד: זה לא רק בנושא של עישון כמו שעלה כאן
<ניהאיה דאוד: אלא יש הרבה מאוד נושאים שקשורים לפערים בבריאות.
<ניהאיה דאוד: אני היום הולכת לוועדה נגד גזענות במשרד הבריאות ואולי משם יצא משהו.
<ניהאיה דאוד: יש ועדה כזאת שעכשיו תתחיל להיפגש ולהתקיים.
<ניהאיה דאוד: אחד הדברים שהם על סדר היום שלה הוא באמת לעסוק בנושא הזה של צמצום פערים שנובעים מהבדלים בין אוכלוסיות שונות.
<ניהאיה דאוד: אני רוצה לומר שיש תכנית בצבא שעושים אותה כבר מספר שנים והיא הביאה לתועלת מאוד טובה בהורדת העישון.
<ניהאיה דאוד: אם תכנית כזאת הייתה עובדת בחברה הערבית, אנחנו היינו במקום אחר מבחינת הירידה בעישון כי תופסים את הבחורים הצעירים ואת הבחורות הצעירות בגיל 18 ופשוט מכניסים להם את הנושא הזה של נזקי העישון ועובדים אתם על הפסקת עישון.
<ניהאיה דאוד: זה באמת מביא בסופו של דבר לתוצאות.
<ניהאיה דאוד: אם יהיה לנו משהו כזה בחברה הערבית שאפשר באמת לתפוס את הצעירים אפילו בכיתה י"ב ובאמת לעבוד אתם, למרות שזה טיפה מאוחר, אני חושבת שאנחנו יכולים באמת להוריד את העישון.
תמר זנדברג: מועתר רסטיטי, אוניברסיטת תל אביב.
<מועתד רסטיטי: אני לא בא עם מחקר או משהו.
<מועתד רסטיטי: אני סטודנט.
<מועתד רסטיטי: אני בא מהחברה הערבית ובא לתת לכם את השקפת העולם שלי.
<מועתד רסטיטי: אני רוצה להתחיל מהנקודה האחרונה כאשר דיברת על גיל 18.
<מועתד רסטיטי: לדידי גיל 18 זה לא הגיל המתאים.
<מועתד רסטיטי: זה צריך להתחיל בגיל יותר צעיר.
<מועתד רסטיטי: אנשים מתחילים לעשן בבית הספר בכיתה י', בכיתה ח', והם פשוט מתחילים לעשן מגיל מאוד צעיר.
<מועתד רסטיטי: כל התעמולה שבבתי הספר, מישהו דיבר כאן על התעמולה בבתי הספר, זה לא עושה שום דבר.
<מועתד רסטיטי: תראו סטטיסטיקות, אין לי סטטיסטיקות אבל תראו את מספר האנשים הצעירים בבתי הספר שמעשנים, אני אישית מכיר את בית הספר בו אני גדלתי וחייתי בו, מספר האנשים שהכרתי בכיתה י' והם מעשנים, מכיתה י' עד י"א ועד י"ב, גדל פי שניים.
<מועתד רסטיטי: אתם יכולים לבדוק סטטיסטיקות והן יכולות להוכיח את המספר.
<מועתד רסטיטי: אני רוצה לומר שלהציע חוק, זה נשמע סבבה ונשמע טוב, אבל תמיד יש לקונה בחוק, במיוחד כשאנחנו מדברים על החברה הערבית בה אין אכיפת החוק.
<מועתד רסטיטי: יש חוקים לגבי נשק, יש חוקים לגבי כל מיני דברים, אבל האם יש אכיפה לגבי הנשק בחברה הערבית?
<מועתד רסטיטי: לא, ונשק הוא יותר גרוע מעישון.
<מועתד רסטיטי: אתם מצפים שהרשויות יאכפו לגבי העישון?
<מועתד רסטיטי: אני לא.
<קריאה: עישון יותר חמור מנשק.
<מועתד רסטיטי: נשק יותר חמור מעישון בחברה הערבית אבל אין אכיפה לגבי נשק.
<מועתד רסטיטי: אתם מצפים שתהיה אכיפה לגבי העישון בחברה הערבית?
<מועתד רסטיטי: זה צריך להשתנות במדיניות של הממשלה.
<מועתד רסטיטי: אתה חבר הליכוד כך שאתה בממשלה ולכן אני מצפה ממך לפעול בנושא.
<מועתד רסטיטי: לצערי חבר הכנסת זוהיר בהלול לא כאן.
<מועתד רסטיטי: הוא תמיד מדבר על מנהיגים.
<מועתד רסטיטי: אתם המנהיגים.
<מועתד רסטיטי: חבר הכנסת עבדאללה, חבר הכנסת זוהיר שלא נמצא כאן, אתם המנהיגים של החברה ואתם צריכים לפעול על מנת למגר את התופעה הזאת.
<מועתד רסטיטי: אתם צריכים להסתכל על הצעירים.
<מועתד רסטיטי: גם אם מדברים על כך שהממשלה תבוא מבחוץ, המנהיגים לא מכירים את הבעיה שיש לצעירים הערבים היום.
<מועתד רסטיטי: אני אישית יכול להגיד לכם שאם אתה הולך לחברה הערבית – אני גדלתי בנצרת – אתה יכול לראות למה אנשים מעשנים וזה בגלל שאין להם חוגי ספורט, אין להם חוגי תרבות, אין להם להיכן ללכת ולכן נלך ונשב בבית נרגילה ונעשן.
<מועתד רסטיטי: אין חוגי ספורט, אין חוגי תרבות, אין לאן ללכת וזה יותר זול.
<מועתד רסטיטי: חמישים שקלים, אני אוכל, מעשן נרגילה ושותה.
<מועתד רסטיטי: מה יותר כיף לי מזה?
<מועתד רסטיטי: אין.
<מועתד רסטיטי: צריך לקחת את הבעיה מתוך השורשים שלה וזאת המדיניות של המדינה והיא מתעלמת מכל הבעיות האלה בחברה הערבית מבחינה כלכלית ומבחינה סוציו אקונומית ופשוט לא מסתכלת על הבעיות בחברה הערבית.
<מועתד רסטיטי: כל זה נובע מהמדיניות שהיא שמה את החברה הערבית בצד ובואו נשקיע בדברים אחרים.
<מועתד רסטיטי: זה מתקשר לכך שבאמת צריך לעשות כאן תעמולה והתעמולה צריכה להיות במשך שנה, לא פעם בשנה או פעם בסימסטר או פעם בחודש.
<מועתד רסטיטי: לא.
<מועתד רסטיטי: אני יכול להגיד שהרבה אנשים מכריחים אותם לשבת בכיתה אבל אף אחד לא מקשיב לנאמר.
<מועתד רסטיטי: אחר כך יוצאים ומעשנים סיגריה.
<מועתד רסטיטי: למי אכפת?
<מועתד רסטיטי: למי אכפת אם זה נעשה פעם בשנה?
<מועתד רסטיטי: זה לא יעזור.
<מועתד רסטיטי: תסתכלו כמה אנשים מתחילים לעשן.
<מועתד רסטיטי: דיברתם גם על הלוויות.
<מועתד רסטיטי: רוב הצעירים שאני מכיר שמתחילים לעשן, זה בהלוויות.
<מועתד רסטיטי: למה?
<מועתד רסטיטי: זאת התקופה הכי קשה לכל בן אדם, אז באים ומציעים לו סיגריה והנה הוא מתחיל לעשן.
<מועתד רסטיטי: צריך לעשות גם משהו נגד זה.
<מועתד רסטיטי: צריכים למגר את התופעה מהשורש וגם צריך להסתכל על זה לא דרך החוק אלא להבין למה הצעירים האלה מתחילים לעשן.
תמר זנדברג: דוקטור מילכה דונחין, רשת ערים בריאות ואיגוד רופאי בריאות הציבור.
<מילכה דונחין: אני חושבת שלא צריך לחזור על תמונת המצב.
<מילכה דונחין: כולם כבר תיארו אותה ואנחנו מכירים אותה.
<מילכה דונחין: אני רוצה לדבר על מה עושים עם זה.
<מילכה דונחין: קודם כל, כדי להתחיל להתמודד עם הבעיה - ואני חייבת לומר שזאת לא רק בעיה באוכלוסייה הערבית אלא זו בעיה כלל ארצית – כי מי שמכיר את הנתונים הכלל ארציים, בשנים האחרונות יש מה שנקרא פלצו בשיעור המעשנים.
<מילכה דונחין: אין המשך של הירידה שהייתה וזה ביטוי לחוסר השקעה בנושא.
<מילכה דונחין: אנחנו הקמנו קואליציה של רוב הגופים – אני מודה שלא כל הגופים אבל אני שמח שכל הגופים יצטרפו - למניעת עישון.
<מילכה דונחין: זו הייתה יוזמה של רשת ערים בריאות, האגודה למלחמה בסרטן, משרד הבריאות, קופות החולים, המועצה למניעת עישון ומשרד החינוך.
<מילכה דונחין: אנחנו התחלנו לדבר על מה צריך לעשות ודיברנו גם עם פאתן על תכנית שצריך לעשות בחברה הערבית.
<מילכה דונחין: אני מסכימה עם קודמיי שאמרו שמי שמכין את התכנית עבור החברה הערבית, זה לא עבורם אלא אתם כי זה לא עובד אחרת וזה ברור אבל לפני כל זה, אנחנו מתבססים על תכניות קיימות.
<מילכה דונחין: כבר הוזכרה התכנית של ארגון הבריאות העולמי ויש תכנית - חיים אולי ידבר עליה - של משרד הבריאות שאושרה, תכנית כוללנית שבנייר עמדה שחילקנו כאן ציינו חלק מהדברים.
<מילכה דונחין: התכנית אושרה אבל לא תוקצבה.
<מילכה דונחין: איך אפשר לממש אותה?
<מילכה דונחין: זאת אומרת, קודם כל צריך לקחת את הקיים וממנו להתקדם הלאה.
<מילכה דונחין: נקודת התורפה הגדולה ביותר היא העניין של המיסוי ומיסוי זו החלטה שצריכה לבוא כאן.
<מילכה דונחין: כולם בעולם יודעים שמיסוי, בעיקר באוכלוסיות חלשות, מיסוי על סיגריות, מוריד את השימוש.
<מילכה דונחין: בארץ, כבר נאמר, שר האוצר לא מוכן להעלות מיסוי ואתם מכירים את התופעה של גלגול הסיגריות שעלתה בשיעור מטורף.
<עמוס האוזנר: חבר הכנסת גליק מכיר את זה טוב.
יהודה גליק: משבעים טון ל-600 טון בשנה, בתוך חמש שנים.
<עמוס האוזנר: כי זה זול יותר.
<מילכה דונחין: כי זה זול יותר.
תמר זנדברג: העלו את המס על הסיגריות אבל לא על הטבק.
<מילכה דונחין: יש לכם כאן
<מילכה דונחין: הוכחה ניצחת שהעלאת המס פותרת את הבעיה.
<ניהאיה דאוד: היא לא תפתור את הבעיה באוכלוסיית מיעוט וזה מה שהמחקרים בעולם אומרים.
<מילכה דונחין: זה לא לבד.
<ניהאיה דאוד: הפתרון של המיסוי הוא טוב רק לאוכלוסייה הכללית ולא לאוכלוסיות מיעוט.
<ניהאיה דאוד: זה מוכח חד וחלק.
<ניהאיה דאוד: זה מגדיל את הפערים בין קבוצות שונות.
<מילכה דונחין: זה הוכח.
<מילכה דונחין: יש עבודות כאלה וכאלה.
<מילכה דונחין: גם אני מכירה אותן.
<ניהאיה דאוד: אני יכולה להראות לך מחקרים.
<מילכה דונחין: שום תכנית לא עובדת עם פעולה אחת.
<מילכה דונחין: כל תכנית היא רב ערוצית וכוללת מספר רב של פעולות.
<מילכה דונחין: בוודאי שלא מדובר רק על העלאת מסים, אבל זה צריך ללכת ביחד עם הרבה מאוד דברים כמו חינוך, הסברה, אכיפה.
<מילכה דונחין: עוד מילה לגבי הגמילה.
<מילכה דונחין: התקבלה החלטה במשרד הבריאות שמצמידים את הרעיון לגמילה מעישון בסדנה דרך קופות החולים.
<מילכה דונחין: רוב האוכלוסייה לא מעוניינת בסדנה, שלא לדבר על זה שלפריפריה בכלל אין נגישות לסדנאות.
<מילכה דונחין: זה עוד דבר שמעכב את הגמילה מעישון.
<מילכה דונחין: לכן צריך לפעול ואני מוכנה לקחת את הכפפה ולגייס את כולם להכין על בסיס התכנית הקיימת, לראות איך אפשר לשפר אתה עבור או עם המגזר הערבי ולהתחיל לעבוד, בתנאי שיש לזה מימון.
תמר זנדברג: נשמע שני נציגים קופות החולים שנמצאים כאן.
יהודה גליק: אני לא רוצה לשמוע שגמלנו 18 אנשים.
יהודה גליק: הנאומים האלה של קופות החולים שמספרים כמה הם השיגו.
<מילכה דונחין: יש מיליון וחצי מעשנים.
יהודה גליק: מיליון וחצי מעשנים ועכשיו הוא יספר שהוא גמל 3,000 ובאותו זמן הצטרפו עשרים אלף אחרים.
<אמין מרעי: אני לא אחזור על דברים שנאמרו כאן אבל אני אתן לך טעימה כמנחה של סדנת גמילה מעישון.
<אמין מרעי: לפני שנה עשיתי שבע סדנאות בהן השתתפו כמאה אנשים מתוך אוכלוסייה של 15 אלף.
<אמין מרעי: לכן המודעות לסדנאות, וזה מאוד חשוב לי להציג כאן.
<קריאה: תגיד גם שיש קו פתוח במכבי.
<אמין מרעי: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.
<ניהאיה דאוד: הגמילה היא דבר מאוד חשוב.
<ניהאיה דאוד: צריך להנגיש אותה לאוכלוסייה.
<אמין מרעי: בהמשך למה שנאמר כאן, הסדנאות הן טובות אבל היענות האנשים לא טובה.
<אמין מרעי: לכן צריך למצוא פתרון אחר כי אנשים נרשמים לסדנאות, מתקשרים אליהם לבוא לסדנא, הם נעלמים.
<מילכה דונחין: זה אחרי שלושה חודשים.
<אמין מרעי: גם אם מתקשרים מיד.
<אמין מרעי: הלחץ של הרופא עובד בכמה הדקות הראשונות אבל אחר כך הם נעלמים.
<אמין מרעי: אנחנו משקיעים בסדנאות אבל זה לא מספיק.
<אמין מרעי: יש לנו הרבה מודעות בכל הסניפים ויש לנו את המרכז הטלפוני.
<אמין מרעי: הבסיס שלנו מתחיל בחינוך.
<אמין מרעי: החינוך לעישון מתחיל בבתי הספר ואנחנו מרגישים את זה בפועל.
<אמין מרעי: גם הילדים שלי אומרים לי שהמורה, יש ילד שמעצבן אתו בכיתה, הוא אומר לו שיצא לעשן.
<אמין מרעי: המורה עצמו אומר את זה.
תמר זנדברג: המורה אומר לתלמיד?
<אמין מרעי: כן.
יהודה גליק: ליד הגדר יש פינת עישון.
<אמין מרעי: בחלק מהעשייה שלי – אני אישית מהמגזר – אני מסתובב גם בבתי הספר ואני עושה הנחיות לאנשי דת כדי שהחשיפה תהיה יותר רחבה.
<אמין מרעי: אבל כל זה לא עוזר כאשר אנחנו מרגישים שהבסיס של הבעיה הוא החינוך ובחינוך צריך להשקיע יותר מאשר בעשייה של המרפאות.
<אמין מרעי: התוצאה לא טובה וצריך להתחיל מהתחלה.
<ניהאיה דאוד: אתם צריכים להגיד איך אתם משפרים את הגמילה ולא לזרוק את זה על מערכת החינוך.
<ניהאיה דאוד: מערכת החינוך תעשה את המניעה והיא צריכה לעשות את זה.
תמר זנדברג: שירותי בריאות כללית.
<ענת יום טוב: אני מרכזת את כל תחום הגמילה מעישון בכללית.
<ענת יום טוב: קודם כל, אני רוצה לברך על כל השנה האחרונה שהייתה מאוד תוססת בכנסת בנושא הזה של המניעה וגמילה מעישון.
<ענת יום טוב: אני רוצה לומר שכללית עושה מאמצים להשקיע באופן ממוקד באוכלוסייה הערבית ואני רוצה לספר לכם כמה דברים שאנחנו עושים.
<ענת יום טוב: קודם כל, כמובן יש את סדנאות גמילה מעישון שפרוסות בכל רחבי הארץ וניתנות ללא תשלום.
<ענת יום טוב: אנחנו פועלים ב-142 ישובים.
תמר זנדברג: כמה סדנאות התקיימו ב-2016, כמה אנשים עברו בסדנאות האלה וכמה מהם מהאוכלוסייה הערבית?
<ענת יום טוב: היו לנו בסביבות 11.500 משתתפים בסדנאות גמילה מעישון.
תמר זנדברג: שנה?
<ענת יום טוב: בשנה.
יהודה גליק: שלושים אלף מתוך מיליון וחצי מעשנים.
<ענת יום טוב: ועוד אלפיים ומשהו שפונים לקו הייעוץ הטלפוני.
<ענת יום טוב: אני רוצה לומר שבכל הישובים יש אוכלוסייה מגוונת אבל אנחנו גם פועלים באופן ממוקד כאשר עשרים אחוזים מהישובים בהם אנחנו פועלים הם ישובים ערביים.
תמר זנדברג: מתוך ה-11 אלף, כמה מהם ערבים?
יהודה גליק: עשרים אחוזים.
<ענת יום טוב: אני לא יודעת לומר לך בדיוק מספרים.
<ניהאיה דאוד: בתיק של המטופל לא מצוין הלאום.
<ניהאיה דאוד: אי אפשר לדעת את הנתון הזה.
יהודה גליק: היא יודעת היכן היא מקיימת את הסדנאות.
<ניהאיה דאוד: היא יכולה להגיד אם הן התקיימו בישובים הערביים.
<ענת יום טוב: נכון.
תמר זנדברג: אני טועה או שיחסית בקופת חולים כללית יש נתח יותר גדול של מבוטחים ערבים מאשר בקופות האחרות?
תמר זנדברג: בערך עשרים אחוזים שאתם נותנים, שזה פחות או יותר השיעור באוכלוסייה, אבל זה שיעור שהוא נמוך ממספר המבוטחים שלכם.
תמר זנדברג: בטח נמוך משיעור המעשנים שראינו כאן
תמר זנדברג: שהוא גבוה מאוד באוכלוסייה הערבית.
תמר זנדברג: אתם בתת ביצוע.
<עמוס האוזנר: הם נותנים כמעט חמישים אחוזים.
<עמוס האוזנר: 11 אלף מתוך 26 אלף שמשתתפים בכלל.
<ענת יום טוב: אם אני מדברת על ישובים, מתוך 142 ישובים, עשרים אחוזים מהם ספציפית באוכלוסייה הערבית.
<ענת יום טוב: יש גם אוכלוסייה ערבית שמשתתפת בישובים מגוונים.
<ענת יום טוב: בנוסף יש אנשים שלא מתאים להם להגיע לסדנה הן מבחינת חשיפה והן מבחינת ריחוק גיאוגרפי ולכן אנחנו מפעילים את קו הייעוץ הטלפוני בו אנחנו נותנים מענה גם לאנשים שרוצים לעשות את זה באמצעות הטלפון.
<ענת יום טוב: יש לנו מנחי גמילה מעישון בשפה הערבית.
תמר זנדברג: לכמה פונים הקו הזה נותן מענה בשנה?
<ענת יום טוב: יש לנו בסביבות אלפיים פניות.
תמר זנדברג: מהן כמה בערבית?
<ענת יום טוב: אני לא יודעת לומר לך מספרים ספציפית לשאלה הזאת.
<ענת יום טוב: אני יכולה לומר שההיענות וההתמדה היא יותר נמוכה באוכלוסייה הערבית ואת זה אנחנו רואים.
תמר זנדברג: שאלה כללית.
תמר זנדברג: גם לקו של מכבי באופן כללי ולאו דווקא לאוכלוסייה הערבית.
תמר זנדברג: בעיקרון סדנה זה דבר גם יותר מחייב, יותר קשה להתמיד וגם יותר יקר, מן הסתם כי צריך מנחה וכולי.
<קריאה: זה יותר זול כי מגיעים עשרים אנשים ביחד.
תמר זנדברג: אבל את צריכה מקום ומנחה.
<קריאה: עדיין זה יותר זול.
תמר זנדברג: אבל הקו הטלפוני או ה-SMS כפי שהוצג בדיונים הקודמים, איך אתם מסבירים שבעצם ההיקף של הקו הטלפוני הוא כל כך מצומצם יחסית לסדנאות?
תמר זנדברג: ואגב, שניהם מראים מספרים נמוכים ואני מקבלת כאן את ההערה של חבר הכנסת גליק, אבל עדיין.
תמר זנדברג: אני כן הייתי מצפה שנגיד אם מכניסים קו טלפון, זה בגלל שאתם משלמים על זה והסדנה היא בעצם מתוקצבת ממשרד הבריאות ואתם מפעילים אותה בהיקף יותר קטן?
תמר זנדברג: כמה אצלכם במשמרת?
תמר זנדברג: הקו פועל 24/7?
<ענת יום טוב: כן.
<ענת יום טוב: הקו פועל מיום ראשון עד שישי.
<ענת יום טוב: אנחנו פועלים מ-6:00 בבוקר עד 8:30-9:00 בלילה.
תמר זנדברג: כמה יושבים בכל רגע נתון?
<ענת יום טוב: יש מספר יועצים והם עובדים במשמרות.
תמר זנדברג: כמה עובדים במשמרת?
תמר זנדברג: אחד?
תמר זנדברג: שניים?
<ענת יום טוב: שלושה-ארבעה בכל משמרת.
<ענת יום טוב: זה תלוי.
<ענת יום טוב: אני יכולה להגיד לך שאנחנו עובדים בצורה מצומצמת בכללית.
<ענת יום טוב: זה עדיין סוג של פיילוט כיוון שאנחנו מאוד מוגבלים במשאבים.
<ענת יום טוב: אנחנו לא בפריסה מלאה.
<ענת יום טוב: כלומר, לא כל מי שרוצה משתתף אלא זה בהפניית רופא.
<ענת יום טוב: מקבלים הפניה לקו ואז אפשר לקבל ייעוץ.
<ענת יום טוב: גם כשאנחנו פונים לאנשים, לא כולם רוצים להשתתף בייעוץ טלפוני.
<ענת יום טוב: יש כאלה שלא מאמינים בייעוץ טלפוני.
<ענת יום טוב: יש כאלה שמעדיפים סדנאות אבל עצם העובדה שאנחנו יכולים להציע את שני השירותים האלה, זה משהו.
תמר זנדברג: המספרים – זאת הערה של חבר הכנסת גליק שהיא מאוד נכונה - לא מתחילים אפילו לענות על ההיקף.
יהודה גליק: הם לא אשמים.
יהודה גליק: זה צריך להיות בתקציב המדינה לנושא הזה.
תמר זנדברג: עוד לא הגענו לכך שנתנו את כל האפשרויות ומי לא רצה.
<מילכה דונחין: השאלה איזה אחוז נגמלים.
תמר זנדברג: זאת עוד סוגיה.
תמר זנדברג: לפי מה שראינו כאן, חמישים אחוזים מהגברים הערבים מעשנים.
תמר זנדברג: אחרי שיש ירידה, אפשר לדבר על מניעת כניסה, אבל במספרים כאלה, בהיקף כזה של אחד מכל שני גברים ערבים מעשן, אני חושבת שכן יש לגמילה משמעות רבה.
תמר זנדברג: גם כאשר חברה תראה את החלק הארי של המבוגרים, הגברים שלה, מתחילים להיגמל או עושים מאמץ ופונים לדרך הזאת, יש לזה משמעות.
תמר זנדברג: דווקא במקרה הזה אני כן חושבת שגמילה היא מאוד חשובה.
תמר זנדברג: נכון שחינוך ונכון שמניעת כניסה והפרסום וכל הדברים האלה צריכים להיות אבל במקרה הזה, בגלל ההיקף האדיר, זה בעל משמעות.
<ענת יום טוב: אני חושבת שהבעייתיות היא לא בשירות.
<ענת יום טוב: כלומר, נכון שאנחנו יכולים להפעיל יותר שירותים אבל יש עניין של קושי בגיוס סדנאות וקושי בהבאת אנשים לשירותים של גמילה מעישון שכבר מוצעים ללא תשלום.
<ענת יום טוב: עשינו מחקר.
<ענת יום טוב: פנינו לאגודה למלחמה בסרטן וביקשנו מימון למחקר.
<ענת יום טוב: אנחנו עושים מחקר שמורכב משני שלבים במטרה להבין למה יש קושי באוכלוסייה הערבית ומה יכול לעזור לה מבחינת מניעת עישון וגמילה מעישון.
<ענת יום טוב: בשלב הראשון שהיה שלב איכותני עשינו בעצם קבוצות מיקוד, גם בצפון וגם בדרום הארץ, ובהן שאלנו אנשים את העמדות שלהם לגבי עישון, את אופן ההתמודדות עם תופעת העישון בחברה הערבית, ביקשנו ושאלנו אותם מה הם חושבים שיכול לעזור להם להיגמל מעישון.
<ענת יום טוב: לקחנו מסקנות ומתוך המסקנות האלה בנינו שאלון ואנחנו הולכים עכשיו – אנחנו כעת בשיא השלב השני שהוא שלב שהוא סקר כמותי – לסקר טלפוני בו אנחנו שואלים אנשים, גם כאלה שהשתתפו בסדנאות גמילה מעישון וגם כאלה שלא השתתפו ורוצים לראות מה מעכב אותם.
תמר זנדברג: אין לכם עדיין ממצאים.
<ניהאיה דאוד: יש ממצאים של מחקר שעשינו והוא היה גם במימון משרד הבריאות בנושא הזה.
<ניהאיה דאוד: אנחנו יכולים לעזור לכם עם זה.
<ניהאיה דאוד: עדיין מספר אחת היא בעיה של נגישות.
<ניהאיה דאוד: אנשים פשוט אמרו שהסדנאות לא נגישות, הן לא מתקיימות בישובים והם צריכים לנסוע אליהן.
<ניהאיה דאוד: לפעמים הן מתקיימות בשפה העברית ולא בערבית.
<ניהאיה דאוד: הרבה פעמים כשהם פונים, מציעים להם אחרי שלושה חודשים או אחרי שישה חודשים וזאת באמת בעיה גדולה.
<ניהאיה דאוד: אני חושבת שכאן צריך להגביר את הנגישות של האוכלוסייה הערבית לסדנאות.
<ענת יום טוב: אני רק רוצה לספר על משהו אחרון קטן שעשינו.
<ענת יום טוב: אנחנו עושים עם מובילי דעת קהל איזשהו פיילוט באזור שרון-שומרון בשלוש-ארבע השנים האחרונות.
<ענת יום טוב: אנחנו נפגשים פעם בשנה עם האימאמים שהם המנהיגים הדתיים במסגדים ואנחנו מביאים אותם ליום מרוכז של הרצאות בנושא בריאות, בדגש על נזקי עישון וגמילה מעישון.
<ענת יום טוב: אנחנו מחלקים להם חומרים כדי שהם יוכלו להקריא כל מיני מסרים שקשורים בנושאים האלה לאחר התפילות.
<ענת יום טוב: בנוסף לזה, מנחי סדנאות לגמילה מעישון באוכלוסייה הערבית, נכנסים ממש למסגדים ומספרים שנפתחת סדנה ומפרסמים אותה ונותנים קצת רקע לנושא הזה.
<ענת יום טוב: אנחנו כן מנסים להיכנס גם למנהיגי דעת קהל.
תמר זנדברג: מכבי וכללית, מה קורה אצלכם מבחינת העישון של הרופאים עצמם?
תמר זנדברג: הוצגה כאן מציאות שבעצם יש רופאים שבסוף מעשנים בעצמם ולפעמים עושים זאת במרפאה.
<אמין מרעי: אין לי נתונים אבל במרפאה בה עבדתי היו שני רופאים שעישנו והפסיקו לעשן.
<עמוס האוזנר: זה משתנה בהתאם להתמחותו של הרופא.
<עמוס האוזנר: רופאי ילדים לא מעשנים.
תמר זנדברג: העניין הוא שאתם כקופות, אוכלוסיית הרופאים שהם רופאים שלכם, הם הרבה יותר קשובים למסרים, הם קהל הרבה יותר נוח, ובטח במרפאות יש הרבה יותר יכולת ולא צריך לרדוף אחרי האזרח ולראות אם הוא כן יבוא או לא יבוא, אם הוא כן רוצה או לא רוצה, אלא הם שם.
תמר זנדברג: יש למשל הנחיה גורפת לאיסור עישון במרפאות?
<אמין מרעי: ודאי.
תמר זנדברג: איסור עישון בקרב רופאים?
<ניהאיה דאוד: הם מודל מאוד לא טוב למטופלים שלהם.
תמר זנדברג: אני שואלת האם יש צעדים שאתם כקופות לוקחים כדי לפנות לרופאים שלכם, בין אם בטוב ובעידוד והסברה, ובין אם בסנקציה, באיסור, באכיפה, כקופות?
<ענת יום טוב: אני מוכרחה לומר שאנחנו באופן שוטף נכנסים למרפאות ומעבירים תדרוך בנושאים האלו.
<ענת יום טוב: אנחנו מעבירים תדרוך לרופאים בנושאים האלה של גמילה מעישון.
<ענת יום טוב: אין לי נתונים ספציפיים לגבי כמה רופאים מעשנים.
<פאתן ג'טאס: בנושא של הקופות, אני יודע שהתקדמנו בזה.
<פאתן ג'טאס: למשל עם כללית בשומרון, כל אזור המשולש, עשינו עבודה משותפת וזה הצליח ואת כמעט לא רואה את זה.
<קריאה: אתה מדבר על רופאים שמעשנים.
<פאתן ג'טאס: על רופאים שמעשנים בתוך הקופה, כמעט ואין.
<פאתן ג'טאס: רופאים מעשנים, יש.
תמר זנדברג: כל מי שדיבר, נסתפק בדברים שהוא אמר.
תמר זנדברג: אני מתנצלת אבל יש עוד אורחים, ובמיוחד משרדי הממשלה, אותם אני רוצה לשמוע.
תמר זנדברג: אחריו עמוס האוזנר ואחר כך חיים וקרן.
תמר זנדברג: תכף אני אשאל את השאלות שיש לנו לכם.
תמר זנדברג: לאחר מכן נסכם את הדיון.
יהודה גליק: קודם כל, אני רוצה לבוא מהפן הערכי.
יהודה גליק: נדמה לי שמדינת ישראל לא יכולה לרחוץ בניקיון כפיה.
יהודה גליק: אנחנו לא יכולים לומר שידינו לא שפכו את הדם הזה.
יהודה גליק: יש כאן אנשים שמדממים, יש כאן כבישים אדומים, זועקים אדום זועק, ומדינת ישראל לא עושה כמעט כלום.
יהודה גליק: זאת בדיחה מה שישראל עושה.
יהודה גליק: לצערי כל מי שדיבר כאן, אנשים נחמדים מדי.
יהודה גליק: באמת כולם כאן נחמדים ונחמדות, אבל הבעיה היא הרבה יותר גדולה.
יהודה גליק: כל עוד מדינת ישראל לא תבין שמדובר כאן בפרויקט לאומי, כל עוד מדינת ישראל לא תכיר שמדובר בצורך בפרויקט לאומי, יש כאן בעיה.
יהודה גליק: הסיגריה שהיא הבעיה, יש כלפיה נגישות בלתי נסבלת.
יהודה גליק: הגמילה שהיא הפתרון, אין אליה נגישות.
יהודה גליק: כלומר, במקום שיהיה הפוך, שלסיגריה לא תהיה נגישות ולגמילה תהיה נגישות, יש לנו בדיוק מצב הפוך.
יהודה גליק: אני עכשיו חזרתי מקנדה ומסינגפור.
יהודה גליק: בקנדה אסור למכור סיגריות אלא מאחורי דלת סגורה ואסור למתג את קופסאות הסיגריות אלא הכול בלבן עם שם החברה.
יהודה גליק: בסינגפור יש חוק שאסור למכור סיגריות למי שהוא מתחת לגיל 21.
יהודה גליק: הדברים האלה מרתיעים.
יהודה גליק: כמו שהיום הפיצוציות מפחדות למכור אלכוהול לילדים – בסדר, יש כל מיני פטנטים, אבל ברובד הכי בסיסי אסור למכור סיגריה למי שהוא מתחת לגיל 21 ואת זה צריך להכניס בחוק במדינת ישראל.
יהודה גליק: כל עוד מדינת ישראל לא מאפשרת למסות את הטבק, אנחנו רוצחים את הילדים שלנו.
יהודה גליק: אני אומר את זה לפני נציג משרד הבריאות אבל זה לא עוזר כי איפה משרד האוצר שצריך לומר את הדברים האלה הכי ברור שאפשר?
יהודה גליק: חמש שנים, כמות הטבק עולה משבעים טון ל-650 טון, ל-700 טון.
<עמוס האוזנר: טבק הגלגול.
יהודה גליק: טבק לגלגול.
יהודה גליק: זה רוצח מספר אחד במדינת ישראל.
יהודה גליק: כל עוד מדינת ישראל משקיעה מיליארדים בתשתיות של כבישים ולא מוכנה להקדיש יותר משישה מיליון לנושא העישון, אז עם כל הכבוד לחיים שיספר כל מה שמשרד הבריאות עושה ועם כל הכבוד לקופות החולים – זאת בדיחה.
יהודה גליק: כל מה שיאמרו כאן, ובאמת אמרו כאן דברים מדהימים.
יהודה גליק: אומר כאן דוקטור חאלד שהוא נגמל ומבקש שייתנו תמיכות לעמותות שפועלות בשטח.
יהודה גליק: בעמותות הפעילות יותר זולה והוא מבקש שייתנו להן תקציב ותפתחו אפיק של תמיכות בתוך הקהילות כך שאנשים בתוך הקהילות שאכפת להם יעשו את זה.
יהודה גליק: לא יכול להיות שמדינת ישראל מפקירה את הדבר הזה.
יהודה גליק: לכן אני אומר את הדברים הכי בסיסיים.
יהודה גליק: מיסוי הטבק, הגבלת גיל מגיל 21, נגישות לתכניות הגמילה ואי נגישות לסיגריות.
יהודה גליק: הקלות הבלתי נסבלת שאפשר להשיג סיגריה.
יהודה גליק: כשיש תשתיות בכבישים אדומים אנחנו משקיעים אבל זה יותר גרוע מכבישים אדומים.
יהודה גליק: כל מי מעשן יודע שמסוכן לעשן.
יהודה גליק: לבוא ולספר למעשן שזה סרטן, שזה סרטן ריאות ולצייר לו ציורים – לא עוזר כלום.
יהודה גליק: התפיסה אומרת, בסדר, כולם מעשנים, חמישים אחוזים מהערבים מעשנים, זה דבר שאי אפשר לשנות אותו ואנשים כבר לא מאמינים שאפשר לשנות את זה.
יהודה גליק: לאנשים אין את הרצון לשנות את זה.
יהודה גליק: בזמנו, כשהוציאו את הסיגריה מהמטוסים, אמרו שבחיים לא תצליחו להוציא אותן מהמטוסים אבל היום אין מטוס שמעשנים.
<עמוס האוזנר: הגשנו בג"ץ.
יהודה גליק: כשהוציאו את הסיגריות מהמשרדים במדינה, אמרו שאי אפשר ובחיים לא תצליח.
יהודה גליק: כשהוציאו את הסיגריות מהמסעדות, גם אמרו את זה.
יהודה גליק: אפשר.
יהודה גליק: אם מגדירים את זה כפרויקט לאומי, זה אפשרי.
יהודה גליק: אני אומר לממשלת ישראל שהיא פושעת ושר האוצר הוא פושע אם הוא לא מאשר את הדברים האלה, את המלחמה הזאת ברמה הלאומית.
יהודה גליק: לא יכול להיות שקופת חולים תעשה סדנא ל-10,000 אנשים כי יש לה תקציב מינימלי.
יהודה גליק: זה שאיתמר גרוטו רוצה וחיים רוצה, זה לא עוזר.
יהודה גליק: שישה מיליון שקלים מתוך שישה מיליארד שקלים שנכנסים מהנושא, זה פשע.
יהודה גליק: אנחנו צריכים לומר את הדברים בצורה הכי ברורה ולא להיות נחמדים כמו כל מי שישב כאן.
יהודה גליק: צריך לומר שממשלת ישראל פושעת.
יהודה גליק: בעניין הזה צריך להרים קול רמה ולהפסיק לצחוק.
יהודה גליק: אנשי דת מצליחים להוביל, בסדר, גם אנשי דת בציבור היהודי אבל היום אנחנו מדברים על האוכלוסייה הערבית.
יהודה גליק: באוכלוסייה הערבית צריך להבין שאנחנו צריכים להפסיק לצחוק על הדבר הזה.
יהודה גליק: הנרגילות, פשע חמור מאוד.
יהודה גליק: הממשלה הכריזה שהיא הולכת להשקיע 15 מיליארד שקלים ברחוב הערבי.
יהודה גליק: שיקימו מועדונים, שיקימו חוגים, שיקימו מרכזי תרבות.
יהודה גליק: זה שיש מרכזי נרגילות, זאת פשוט בושה וחרפה.
יהודה גליק: אנחנו מאפשרים את הפשע הזה.
יהודה גליק: את זה צריך להגדיר כפשע לאומי.